google/wiki40b huggingface dataset:
Baquba

Baquba (alternative stavemåter Ba'quba eller Baqubah, arabisk بعقوبة) er en by i østre Irak, og den administrative hovedstaden for guvernementet Diyala. 
Byen ligger ved elven Diyala, ca 50 kilometer nordøst for Bagdad. 
Det finnes ikke ferske (2014) offisielle befolkningstall, men det distrikt som byen ligger i, hadde i 2009 et beregnet folketall på 500 053 innbyggere, på er areal på 1 630 km².

Historie

Baquba tjente som hvilested mellom Bagdad og Khorasan på Silkeveien. Under det abbasidiske kalifat ble den kjent for sine daddel- og frukthaver, kunstig vannet av Nahrawan-kanalen.
Byen ble brukt som flyktningleir for assyriske flyktninger fra folkemordet på assyrerne. Én flyktningleir som ble etablert utenfor byen rommet mellom 40.000 og 50.000 flyktninger.
Byens plassering på hovedveien og ved jernbanelinjen mellom Bagdad, Tyrkia og Iran gjorde den til et viktig handelssentrum. 
Byens omgivelser har stor produksjon av sitrusfrukter for eksportmarkedet.
Lsmod

lsmod er et Linuxprogram som brukes til å liste ut innholdet i filen /proc/modules. Filen viser hvilke lastbare kjernemoduler som for øyeblikket er lastet inn i Linuxkjernen.
Eksempel på utlisting:

# lsmod
Module                  Size  Used by
af_packet              27392  2 
8139too                30592  0 
snd_cs46xx             96872  3 
snd_pcm_oss            55808  1 
snd_mixer_oss          21760  2 snd_pcm_oss
ip6table_filter         7424  1 
ip6_tables             19728  1 ip6table_filter
ipv6                  290404  22 
xfs                   568384  4 
sis900                 18052  5 
libata                169920  1 pata_sis
scsi_mod              158316  3 usb_storage,sd_mod,libata
usbcore               155312  6 ohci_hcd, usb_storage, usbhid
Vi eier skogene

Vi eier skogene er et musikkalbum av Erik Lukashaugen utgitt i 2018. Tekstene er skrevet av Hans Børli (1918-1989) mens musikken er komponert av Lukashaugen. Albumet ble utgitt på Øksekar/Musikkoperatørene og er tilgjengelig på LP/CD samt strømmetjenester. Vi eier skogene mottok gode anmeldelser og ble nominert til Spellemannprisen i viseklassen. Albumet er Lukashaugens fjerde og er en oppfølger til debutalbumet Av en sliters memoarer fra 2013 som også inneholdt tonesatte Børli-dikt.
Neal Stephenson

Biografisk

Født i Fort Meade, Maryland, Stephenson kom fra en familie av ingeniører og vitenskapsfolk som han kaller "propeller heads." Faren er professor i elektronikk og faren hans var professor i fysikk; moren arbeidet i et biokjemisk laboratorium, og faren hennes var professor i biokjemi. Stephensons familie flyttet til Champaign-Urbana, Illinois i 1960 og senere til Ames, Iowa i 1966 hvor han tok artium fra Ames High School i 1977. Stephenson studerte ved Boston University. Han studerte først fysikk, men skiftet over til geografi etter at han oppdaget at dette ville gi ham mere adgang til universitetets datasystemer. I 1981 fikk han B.A. i Geografi med mellomfag i fysikk. Den første romanen hans, The Big U, ble utgitt i 1984. The Big U fikk lite oppmerksomhet og var ute av trykk før den ble utgitt igjen i 2001. Fra 1984 har Stephenson bodd i nordvestlige USA, og bor for tiden i Seattle med sin familie.
Norsholm

Norsholm er et tettsted i Norrköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. Det ligger cirka 15 kilometer sørvest for Norrköping. I 2010 hadde tettstedet 615 innbyggere.
Norsholm ligger ved E4 og Göta kanal. Det er ikke mange arbeidsplasser på stedet, så de fleste pendler til Norrköping eller Linköping.
Edle Michalsen

Familie

Hun var datter av grossist Erik Hexeberg og Anne Randine Sørbye. I 1927 giftet hun seg med juristen Fin Michalsen, og i 1928 fikk de datteren Tonje.

Forfatter og oversetter

Hun debuterte som barnebokforfatter høsten 1934 med boken Tre barn i en have. Boken hadde tegninger av forfatterens ektemann Fin Michalsen (1900-1972). Samme høst debuterte for øvrig Aimée Sommerfelt med barneboken Stopp tyven!
Edle Michalsen fikk blandede kritikker for sin debutbok. «Det er simpelthen en alldeles fortryllende liten fortelling for barn i alderen 6 til 11 år.» skrev anmelderen i avisen Smaalenenes Social-Demokrat, som mente at det også var «en bok som foreldre vil ha moro av å lese for de små, og som barna selv vil ta fat på på egen hånd, om de er så store at de kan lese». Arbeiderbladets kritiker var mer lunken: «Det er så mange gode momenter i boken og den kunde blitt en bok til å lese høit for de små slik de vilde like å høre den. Men det er den ikke skrevet muntlig nok til. Den forteller ikke. Den beskriver litt kjedelig de mange små oplevelser de tre barna har i den store tilgrodde haven.» Debutboken ble utgitt på nytt i 1942; omslaget til den nye utgaven var illustrert av Gerhard Gjerding.
Edle Michalsen utga ikke flere egne bøker, men oversatte senere noen barne- og ungdomsbøker til norsk.
Kristkirken på Holmen i Bergen

Kristkirken på «Holmen» i Bergen var den gamle domkirken i Bergen og ble reist av Olav Kyrre i tidsrommet 1066–1093. I 1170 ble St. Sunnivas levninger flyttet fra Selja og skrinsatt over høyalteret. Den lå like nord for Håkonshallen. Denne kirke var egentlig viet til den hellige Treenighet – men ble kalt Kristkirken.
På 1200-tallet var Holmen og Kristkirken Norges politiske sentrum. Kirken ble brukt til forhandlinger og kirkegården til tingsted ved kongehyllinger og riksmøter. Kongene ble også kronet, viet og gravlagt i kirken.
I 1531 ble kirken jevnet med jorden av høvedsmannen Eske Bille på Bergenhus da en mente at den var til hinder for vern av borgen.
Grunnplanen av kirken er markert med en plantet hekk i parkanlegget på Bergenhus. Hvor alteret stod finnes et minnesmerke med relieff av St. Sunniva.

Dagens Kristkirke

Navnet Kristkirken i Bergen er blitt tatt i bruk av en uavhengig evangelisk menighet, men har ikke noe med den historiske Kristkirken i Bergen å gjøre. Den ligger i det store NRK-bygget i Kanalveien 90 på Minde i Bergen.
Nordre Isfjorden nasjonalpark

Geografi, landskap, geologi

Nasjonalparken strekker seg fra St. Jonsfjorden (Forlandsundet) i vest til Dicksonfjorden i øst, over Oscar II Land, James I Land og den vestre fliken av Dickson Land. Den viktigste fjorden ligger midt i parken – Nordfjorden, som er en nordlig arm av Isfjorden og som innerst deler seg i Ekmanfjorden og Dicksonfjorden. Større isbreer er (fra vest) Eidembreen, Venernbreen, Nansenbreen, Borebreen, Wahlenbergbreen, Sveabreen, Sefstrømbreen og Holmströmbreen.
Nasjonalparken har store strandsletter hvor løsmasser i stor grad er marine avsetninger. Coraholmen og Flintholmen i Ekmanfjorden har helt spesielle landskap forårsaket av Sefströmbreen, sannsynligvis oppstått i 1896. Fjellformasjonene Skansen og Alkhornet (616 moh. på sørpynten av Oscar II Land ved utløpet av Isfjorden) er karakteristiske landformer med betydelige fuglefjell.

Flora og fauna

Vegetasjonen er svært utbredt og frodig, og meget artsrik. Flere sjeldne planter blomstrer her. Det finnes også tykke torvavsetninger i større områder, noe som er uvanlig på Svalbard. Ellers finnes det rike strandenger, våtmark og vadefuglområder.
Strandslettene og de grunne sjøarealene er viktig for gjess og ender. Det er flere hekkekolonier og fuglefjell for sjøfugl, bl.a. Alkhornet som sammen med Daudmannsøyra står på BirdLife Internationals liste over viktige fugleområder i Europa.

Kulturminner

Området som omfattes av Nordre Isfjorden nasjonalpark har vært mye brukt til fangst i historisk tid, hvor hovedstasjonen var Kapp Wijk. Her finnes 3 generasjoner av fangst­hytter og et nett av bistasjoner. I området er det registrert kulturminner fra hvalfangst-perioden på 1600-tallet, fra russisk overvintringsfangst og en rekke industrielle kulturminner.

Forvaltning og bruk av området

Det er forbud mot bruk av fly og helikopter, sykkel og motorkjøretøy på barmark. Snøscooterfordselen er underlagt de generelle Svalbard-bestemmelsene. Området ligger i sin helhet utenfor Forvaltningsområde 10 (et område på det sentrale Spitsbergen hvor tilreisende kan ferdes på egen hånd uten å melde fra til Sysselmannen på Svalbard) – dermed er det forsikrings- og meldeplikt ved ferdsel.
Almost Famous

Almost Famous er et musikkalbum med The Respatexans, utgitt i 1998. Dette er bandets debutalbum. Albumet lå én uke på VG-lista og endte med 35.-plass som beste plassering.
Amerikabåt

Amerikabåt betegner først og fremst skip som går til og fra USA. Betegnelsen oppstod i Norge og Sverige under de store utvandringene. Etter at det ble opprettet en norsk amerikalinje, henviser «amerikabåt» i Norge først og fremst til båtene som tilhører dette rederiet.
«Amerikabåtens» ankomst, og ikke minst avgang var begivenhetsrike hendelser i norske byer på anløpslisten, i en tid før fly gjorde reiser fra kontinent til kontinent raskt og enkelt. Mange møtte opp for å se avgangen, både de som hadde kjente ombord blant de reisende, men også mange skuelystne.
Narita Takaki

Karriere

Narita Takaki startet sin profesjonelle karriere i Blaze Kumamoto i 1996. Han har også spilt for Tokyo Verdy og Yokohama FC.
Pierre Højbjerg

Landslaget

Han ble tatt ut i Danmarks bruttotropp til VM i fotball 2018 i Russland, men ble vraket da troppen ble kuttet fra 35 til 27.
Videospillavhengighet

Videospillavhengighet er en avhengighet som manifesterer seg ved overdreven eller tvangsmessig bruk av videospill, til en grad hvor det forstyrrer en persons vanlige liv. Videospillavhengighet kan vise seg på flere måter, blant annet overdreven spilling, sosial isolering, humørsvingninger, og sviktende fantasi.
Overdreven bruk av videospill har ført til bekymring blant både spillere selv, deres familier og behandlere, på tross av at videospillavhengighet ikke enda er anerkjent som en offisiell diagnose i de gjeldene diagnose systemene ICD-10 og DSM-V. Tradisjonelt sett har den offisielle definisjonen av avhengighet bare rommet substansavhengighet, men nyere definisjoner av avhengighet gir også rom for at man kan bli avhengig av ulike atferder, for eksempel av spilling.
For mange som spiller mye kan spillingen føre til fysiske plager som for eksempel søvnmangel, konsentrasjonsvansker, dårlig blodsirkulasjon, vektøkning, og dårlig hygiene. Spillingen kan også føre til at man forsømmer arbeid eller skole og at man får mindre tid til venner og fritidsaktiviteter og blir sosialt isolert. Det fører ofte til konflikter i hjemmet og mye krangling med foreldre eller partner. Mange mister kontrollen over spillingen og klarer ikke å trappe ned selv om de forsøker eller ønsker det.

Utbredelse av videospillproblemer

En norsk undersøkelse fra 2010 viste at 5,2% av ungdom  mellom 12-17 år var stor-spiller (det vil si spiller videospill mer enn fire timer per dag). 15-årige gutter er de som spiller mest, og 1,5% av guttene oppfyller kriteriene for videospillavhengighet mens bare 0.3% av jentene oppfyller kriteriene. En landsdekkende undersøkelse i Norge viser at blant den voksne delen (over 13 år) av befolkingen er mellom 0,3-4,2% avhengige av videospill (det vil si mellom 13 000 og 183 000), men prosentandelen er høyere hvis man bare inkluderer barn/ungdom.

Risikofaktorer

Videospillproblemer er mer utbredt blant gutter enn jenter og det er en større andel av den yngre befolkningen som rapporterer problemer med videospill. Det er også mer utbredt blant unge som har lav selvtillit og lav sosial kompetanse. Ensomhet blir oppgitt som en av de viktigste årsakene til at folk får videospillproblemer.
Megoleria

Utseende

Ganske store arter. Vingene er hvitaktige med bredt brune kanter.

Levevis

Som de aller fleste Danainae er disse sommerfuglene giftige, og signaliserer dette med et karakteristisk utseende. Larvene lever på planter i familien Gesneriaceae.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Colombia, Ecuador og Peru.
Erik Skoug

Liv

Erik Skoug eide gården Skog helt nord i Brøttum. Han interesserte seg for malerkunst og var en ivrig amatørmaler. Sommeren 1886 ble han kjent med maleren Eyolf Soot, som oppholdt seg på Vingnes utenfor Lillehammer. Skoug inviterte ham til Skog, og i de neste årene bodde Soot der i flere perioder. Soot inviterte også andre kunstnere til Skog, som Halfdan Strøm, Fredrik Borgen, Wilhelm Wetlesen, Alf Lundeby, Johannes Müller, Marie Hauge, Anders Sandvig, Frederik Collett og Lars Jorde. Jorde malte det kjente bildet «Julgegilde» på gården vinteren 1895–96. Skoug selv fikk undervisning av Soot og Strøm, og produserte etter hvert egne malerier med motiver fra gården og landskapet ved Mjøsa. I 1890 debuterte han på Høstutstillingen med «Aften ved Mjøsen». Men karrieren hans ble kort, ettersom han døde av lungebetennelse i 1896, 34 år gammel.
Hustruen Berthe Skoug (1857–1936) fortsatte som vertinne for kunstnerne, men etter hvert flyttet de til Lillehammer. Bare Lars Jorde ble værende på Skog i de neste årene.
Erik Skoug og familien hans (hustruen Berthe Skoug og moren Lisa Skoug) er avbildet på flere av bildene som kunstnervennene malte på Skog.
Codex Hardenbergianus

Proveniens

Av marginaler fremgår at boken har tilhørt hellewiig hardennbergh. Helvig Hardenberg ble født på Hvedholm på Fyn i 1540, og ble gift i 1558 med Erik Rosenkrantz, som var lensherre på Bergenshus fra 1560–1568 og interessert i norsk historie. Paret flyttet i 1568 til Fyn, hvortil manuskriptet trolig fulgte med. I 1670 befant det seg i Det Kongelige Bibliotek i København, hvor det stadig er (i Håndskriftsamlingen). Det er et av få manuskripter som er navngitt etter en kvinne. 
Manuskriptet er på 1700-tallet blitt innbundet i et såkaldt speilbind, med forgyldninger og blindtrykte rammer og dekorasjoner. På ryggen ses det danske våpenskjold samt Christian VIIs monogram. Tittelen lyder: MAGNI GULET. LOV. IT. CHRIST. R &c. Håndskriftets hoveddeler har opprinnelig vært forskjellige bøker og er rimeligvis først bundet sammen i det 16. århundre. 
Store deler av manuskriptet ble utgitt i faksimile til kong Olav Vs 80 års fødselsdag i 1983.
Ny-Frankrikes flagg

Ny-Frankrikes flagg var i perioden fra 1534 til 1610 den kongelige banner. Deretter bruktes den franske marines hvite orlogsflagg.
Biograph

Sporliste

Alle sanger av Bob Dylan, bortsett fra hvor merket.
Store Torungen fyr

Det første anlegget

Det første fyret på Stor Torungen ble bygd i tegl fra Berger teglsteinsfabrikk i Drammen. Støpejernslykta sto 42,5 meter over havnivå, og var et eldre, fransk linseapparat av 2. orden. Rekkverkene og trappene opp til tårnene ble støpt på Nes jernverk. Store og Lille Torungen ble bygget 1 100 meter fra hverandre. Det ble oppført to tårn for å unngå forveksling med Oksøy i vest og Jomfruland i øst. Det ble bygget større fyrvokterbolig enn vanlig, med et lite rom der assistenten kunne ha sitt tøy og tilbringe sin fritid. Store Torungen ble tent 1. september 1844.

Dagens anlegg

I 1914 ble et nytt støpejernstårn bygd og teglsteinstårnet ble revet. Støpejernstårnet er 34,3 m høyt. 
På fyrstasjonen er det maskinhus, boliger, uthus og en gammel smie. Det er også båtlanding med naust, tufter etter tegltårnet og tidligere boliger og uthus, hager og spor etter eldre hager og mindre jordbruksdrift. Det vokser villtulipaner på øya, Arendals kommuneblomst.
Det har vært en meteorologisk målestasjon på øya siden 1914, i senere år er denne blitt automatisert. Torungen Venner, i samarbeid med Aust-Agder Turistforening, driver i dag forskjellige aktiviteter på fyret. Det er omtrent 25 sengeplasser som kan leies for overnatting og Naustet som kan leies som selskapslokale.
Southern Leyte

Politisk inndeling

Southern Leyte er delt i 1 "city" (bykommune) og 18 "municipalities" (landkommuner).

Historie

Da Ferdinand Magellan fikk landkjenning i 1521 etter å ha krysset Stillehavet, var det foran en øy tilhørende den nåværende provinsen Southern Leyte. Det skjedde den søndagen da man under den katolske gudstjenesteliturgien leste evangeliet om Lasarus og den rike mann; Magellan gav derfor navnet "Lasaristøyene" til øygruppen han oppdaget. Navnet slo ikke gjennom. Sjøfareren Ruy Lopez de Villalobos oppkalte i 1543 øya Leyte etter den spanske tronfølger Filipp II (konge 1556–1598), og dette navnet ble senere overført på hele øygruppen: Las Islas Felipinas. 
I sør ligger øya Limasawa. Det var her Ferdinand Magellan gikk i land langfredag den 29. mars 1521 og inngikk en blodspakt med den lokale Rajah Kolambu. Påskeaften feiret ekspedisjonen katolsk messe på øya – den første i Filippinenes historie. Øya er idag overveiende ikke-katolsk; de fleste innbyggerne tilhører Iglesia Filipina Independiente. Det var først i mars 1993, over 450 år senere, at en katolsk menighet ble etablert på øya.
Under den annen verdenskrig fant verdenshistoriens største sjøslag, Slaget i Leytebukta, sted øst for Southern Leyte 23.-26. oktober 1944.

Leirras i San Francisco 2003

I desember 2003 krevde et jordskred ca. 200 menneskeliv i kommunen San Francisco på øya Panaon.
Prosidactus

Utseende

Ancylonotini er middelsstore, slanke, grå- eller brunlige trebukker med lange antenner. Pronotum er tønneformet uten pigger på sidene, men med runde knøler. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Tanzania.
South Stack

Fyret

Fyret ble bygget i 1809 og er 28 meter høyt. Det ble tegnet av Daniel Alexander.

Adkomst

Frem til 1828, da det ble bygget en hengebro i jern, kunne en bare krysse det dype sundet i en kurv festet til en kabel av hampetau. Hengebrua ble erstattet i 1964, men den måtte stenges i 1983 fordi den var for utrygg. En ny aluminiumsbro ble bygget og fyret ble gjenåpnet for publikum i 1997. I dag kommer det tusenvis av folk til fyret hver år for å se det.
Isla Robinson Crusoe

Geografi

Som den største øya er Isla Robinson Crusoe hovedøya i arkipelet Juan Fernández-øyene.  Øya ligger cirka 660 kilometer vest for kysten av Chile og byen Valparaíso.
Øya er av vulkansk opphav og har et areal på ca. 93 km². Den består stort sett av bratte daler og åser. Den sørvestlige delen utgjøres av den lille halvøya Cordon Escarpado. Ca 1,5 km sør for Isla Robinson Crusoe ligger den lille øya Isla Santa Clara.
Cerro El Yunque på sørsida av øya er med sine 915 moh. høyeste punkt.
Isla Robinson Cruso tilhører arkipelet Juan Fernández-øyene, som har en befolkning på ca. 600 innbyggere hvorav de fleste er bosatt i hovedstaden San Juan Bautista ved Bahía Cimberland på hovedøyas nordlige del. Juan Fernández-øyene har status som egen kommune i provinsen Valparaíso.
Vitenskapelig høgskole

En vitenskapelig høgskole er i det norske utdanningssystemet en utdanningsinstitusjon på universitetsnivå innenfor snevrere fagområder, med samme type ansvar og fullmakter for utdanning, forskning og forskerutdanning.
Statusen som vitenskapelig høgskole fås gjennom akkreditering av NOKUT. Det teologiske menighetsfakultet var den første institusjonen som fikk opprykk fra statusen som høgskole, til vitenskapelig høgskole etter at loven ble endret i 2005. De siste høyskoler som fikk opprykk var Misjonshøgskolen, Handelshøyskolen BI og Høgskolen i Molde (1. januar 2010), og anno 2010 er det ni vitenskapelige høgskoler i Norge.
De vitenskapelige høyskolene har rett til å bruke betegnelsen Specialized University Institution på engelsk.
Holum

Som tettsted

SSB kaller tettstedet Krossen, men stedet kalles gjerne bare Holum blant Mandals befolkning og på skilting i området. Tettstedet ble formelt registrert i 1980 av SSB, navnet var basert på «Det sentrale stedsnavnregister i Kartverket har blitt brukt som kilde». Tettstedet var i mange år ett av to tettsteder i Mandal kommune (det andre var Mandal by), men etter nye retningslinjer f.o.m 2014 ble Sånum skilt ut som eget tettsted, så kommunen har pr 2018 tre tettsteder.
Hornsikade

Utseende

Hornsikade er mellom 7-10 mm lang. Brystpartiet (thorax) er nær helt svart på farge og besatt med korte gylne hår. Ryggskjoldet er god kamuflasje, og når hornsikaden sitter på en grein, kan den være vanskelig å oppdage. Fordi beina er korte, slik at kroppen kommer tett inntil planten den sitter på. Derfor kan den ligne på en liten utvekst på planten. Hos noen arter (ikke norske) ligner ryggskjoldet en torn, som kan være både lang og spiss, og dette er nok en god kamufasje. 
Beina virker korte i forhold til resten av kroppen, og mangler iøynefallende særtrekk, som spesielle børster, sporer eller torner. Alle bein har tre fotledd hver (tarsi). De er brunlige, utenom lårene ('coxa) som er mørke. 
Vingene holdes taklagt bakover kroppen i hvile og er gjennomskinnelige. De fremste, brunlig røkfarget med tydelig ribbenett, de bakre vinger er uten farge. 
Fasettøynene er store, sjokoladebrune (på tørt materiale) Fasettøynene, og det er to små punktøyne (ocelli) midt i pannen, mellom fasettøynene. 
Munndelene er formet som en sugesnabel (rostrum) og den ligger bakover bøyd, mellom fremste lår, når den ikke er i bruk.

Levevis

Hornsikaden lever på litt lune og soleksponerte steder, der det er løvskog, med noen åpne partier. Den suger plantesaft av tistler, timotei, tornebusker, selje, poppel, hassel og osp. Bjørk er heller ikke uvanlig.
Munnen er stikkende og sugende og brukes til å stikke inn i planter og bladnerver av trær, for å suge plantesaft.  
I likhet med noen andre plantesugere, utsondrer hornsikadenymfene honningdugg, som er godsaker for maur. Maur og hornsikader lever i symbiose, et avhengighetsforhold til hverandre. Hornsikaden får beskyttelse, mauren får honningdugg.
Eggene legges på plantevev. Nymfene mangler ryggskjold, men kan ha pigger eller lignende. De har fem hudskift før de er utvokste og kjønnsmodne (imago). I Norge ser det ut til at nymfene overvintrer kanskje et par ganger før de er utvokst. Hornsikaden har ufullstendig forvandling.
The Beatles Anthology (film)

Produksjonshistorie

En offisiell dokumentar om karrieren til The Beatles var I planene så langt tilbake som 1970. Neil Aspinall, en svært gamme venn av bandet og manager i Apple Corps, hadde samlet diverse klipp fra konserter, intervjuer og TV-opptredener. Fram dette arkivmaterialet lagde han en 90-minutters film som het «The Long and Winding Road». Den ble fullført i 1971, men ingen av medlemmene spilte en aktiv rolle, og prosjektet lå på is til 1980. Da uttalte Lennon at de tre beatlene hadde planer om å sette i gang en reunion-konsert. Dette skulle bli avslutningen til «The Long and Winding Road», som nå var en TV-serie. Planene ble brått avbrutt da Lennon ble drept den 8. desember samme år.
Prosjektet kom tilbake igjen i 1992 som en seksdelers dokumentar-TV. Denne gangen var de tre gjenværende medlemmene direkte involvert, og de lot seg intervjue av Jools Holland på TV. Neil Aspinall ble også med, i tillegg til presseansvarlig Derek Taylor og George Martin. Ettersom George Harrison protesterte mot at bandets historie skulle oppsummeres av en Paul McCartney-sang, ble arbeidstittelen «The Beatles Anthology», og navnet ble aldri byttet.

Innhold og kritisk respons

Dokumentarserien inneholder intervjuer med The Beatles’ medlemmer og et par andre, da særlig Aspinall. De går gjennom historien fra begynnelse da de møttes til splittelse. Fordelingen er jevn mellom de fire, da med Lennon i gamle intervjuer. 
Gjenfortellingen er ikke alltid i tråd med tradisjonell Beatles-historie. McCartney omtalte Allan Williams som bandets manager, han mente at navnet «The Silver Beetles» kom rundt prøvespillet rundt Larry Parnes og rotet med aldersforskjellen mellom ham og Harrison (den var ni måneder, han sa halvannet år). I tillegg viste miniserien et klipp fra The Wild One, der Lee Marvin og hans motorsykkelgjeng The Beetles, enda det er svært lite trolig at The Beatles hentet inspirasjon fra den filmen.
Likevel fikk dokumentaren for det meste gode kritikker. Det ble kommentert at denne var noe for subjektiv, i tillegg til at de fire husket forskjellig, så dette er mer fire forskjellige minner.