Vietnams grenseovertredelser i Thailand

Årsaker

Siden Thailand var det ASEAN-medlemmet som var mest sårbar for et vietnamesisk angrep, var landet en av hovedkritikerne av Vietnams invasjon av Kambodsja på slutten av 1978. Thailand mistenkte at Vietnam hadde langsiktige målsetninger i regionen, og fryktet av vietnameserne ville komme til å støtte det kommunistiske opprører i landet. Det var denne frykten som i sin tid hadde ført til at Thailand hadde sluttet seg til USA under Vietnamkrigen. I 1979, etter Vietnams militære okkupasjon av Kambodsja viste seg å være av det langsiktige slaget, ble Thailand bekymret og søkte en allianse med Vietnams fiende, Folkerepublikken Kina. Kina var ydmyket av at Vietnam hadde styrtet deres allierte regime i Kambodsja, og fordi at de hadde mislyktes i å tre støttende inn for sin allierte på en effektiv måte. Thailands åpenbare samarbeid med Kina bidrog til å skade forholdet med Vietnam ytterligere.
I 1973 hadde den thailandske regjeringen gjort et forsøk på å til en viss grad forbedre forholdet til Vietnam, da landet foreslo å fjerne alle amerikanske soldater fra thailandsk jord og begynne å føre en mer nøytral utenrikspolitikk. Vietnameserne svarte med å sende en delegasjon til Bangkok, men samtalene gikk i stå før prosessene med å forbedre relasjonene mellom de to landene kunne tre i kraft. I 1976 ble det gjort et nytt forsøk, hvor thailenderne forsøkte å få til handelsforbindelser og økonomisk samarbeid, men et militærkupp i oktober førte til innsettelsen av et nytt regime i Thailand som var minste sympatisk til Vietnam. Til tross for en omfattende konferanse i mai 1977 som angikk Mekong-utviklingsprosjektet, et større samarbeid som hadde stoppet opp på grunn av Vietnam-krigen, fortsatte relasjonene å forverre seg. Når vietnameserne omsider begynte å gjennomføre omfattende grenseraid som resulterte i store thailandske tap, både militære og sivile, ble relasjonene helt ødelagt.
Militært sett hadde Vietnam en viktig fordel. Landets generaler hadde erfaring etter 35 år med nesten sammenhengende krig, og landets hær var en av de største i verden. Vietnams folkehær hadde fire ganger større personell enn Den kongelige thailandske hær, og var i tillegg en langt mer erfaren hær enn den thailandske. I tillegg hadde Sovjetunionen utstyrt Vietnams folkehær med noe av det beste utstyret som fantes på den tiden. Disse faktorene førte til at Vietnam hadde langt større militær kapasitet enn Thailand, noe som kom frem gjennom at Thailand hadde større menneskelige tap under konflikten enn Vietnam. Imidlertid hadde Thailand sterke forbindelser med Kina, som samtidig kjempet en utmattelseskrig mot Vietnam fra nord. Samarbeid mellom Thailand og Kina førte til at Kina ofte svarte på vegne av Thailand når Vietnam drev aktiviteter inne på thailandsk territorium. Dette bidrog til å tilspisse konflikten.

Konklusjon

Vietnams grenseraid kan fra et militært standpunkt ansees som en suksess, ettersom vietnameserne lyktes i å svekke Røde Khmers operative evne betraktelig. Røde Khmer fikk vanskelig for å trenge inn i Kambodsja, etter at den vietnamesiske okkupasjonsmakten satte opp et langt gjerde langs grensen og minela enorme områder. Disse minene utgjør idag en stor trussel mot befolkningen i området, og har ført til mye lidelse. Den voldsomme krigen Vietnam førte mot Røde Khmer, selv etter at geriljaen trakk seg inn i Thailand, førte til at Thailand i stor grad tilnærmet seg Kina. Forholdet mellom Thailand og Vietnam forble anstrengt lenge, og Thailand er fortsatt bekymret for vietnamesiske planer i regionen. Enkelte historikere har påpekt at Vietnam gjerne hadde ønsket å innsette et kommunistisk regime i Thailand, men ikke kunne på grunn av økonomiske årsaker.