Alfonso III av Portugal

Tidlig liv

Afonso ble født i Coimbra i Portugal, men som den andre fødte sønn av kong Afonso II var han ikke forventet å arve tronen da hans eldre bror Sancho var kronprins. Afonso levde derfor hovedsakelig i Frankrike, hvor hans stamfar Henrik av Burgund kom fra. Der giftet han seg med Matilda II av Boulogne, arving av Boulogne, og ble således greve av Boulogne, Mortain, Aumale og Dammartin-en-Goële jure uxoris (ved retten til sin kone).

Konge av Portugal

I 1246 ble konfliktene mellom hans bror, kongen av Portugal, og kirken utålelig. Pave Innocens IV beordret deretter Sancho II til å bli fjernet fra tronen og erstattet av greven av Boulogne. Afonso kunne ikke nekte å følge pavelig ordre og reiste til Portugal. Ettersom Sancho ikke hadde vært en populær konge var det ikke vanskelig for portugiserne å forvise ham fra landet. Han dro til Toledo hvor han døde uten arvinger. Inntil sin brors død, og hans eventuelle kroning hadde Afonso hatt og benyttet tittelen Visitador, Curador e Defensor do Reino («Overoppsyn, verge og forsvarer av kongedømmet»). For å kunne overta tronen var han nødt til å abdisere fra sine rettigheter til grevskapet Boulogne i 1248.
I 1253 skilte han seg fra sin franske hustru Matilda for å kunne gifte seg med Beatrice av Castilla. Hun var en datter utenfor ekteskap av Alfonso X, konge av kongedømmet Castilla, og hans elskerinne Mayor Guillén de Guzmán. Ekteskapet var den tradisjonelle portugisiske dynastiske alliansen med Castilla.
Fast bestemt på ikke å begå de samme feiltagelsene som sin bror, viste Afonso III særskilt oppmerksomhet til hva middelklassen, bestående av handelsfolk i byene og små landeiere, hadde å si. I 1254 i byen Leiria holdt han det første Cortes, rådsmøte bestående av representanter fra adelen, middelklassen, geistlige og representanter fra alle distrikter. Han opprettet også lover som hadde til hensikt å legge begrensninger for overklassen å misbruke sin makt og myndighet på de laveste samfunnsklassene. Han grunnla også flere byer, ga bystatus til andre og omorganiserte den offentlige administrasjonen. 
Da han følte seg sikker på tronen gikk han videre med å erklære krig mot de muslimske samfunnene som fortsatt okkuperte den sørlige delen av det som i dag er Portugal. I hans styre ble Algarve i 1272 en del av kongedømmet etter erobringen av Faro ved sørkysten av Portugal, den siste mauriske rest på portugisisk jord fjernet, og den portugisisk Reconquista var fullført. Deretter flyttet Portugals hovedstad fra Coimbra og til Lisboa, hvor den har vært siden. En statue av Alfonso som løfter et kors står symbolsk i Faro i dag.
Etter erobringen av Faro og Algarve, måtte Afonso III ta seg av den politiske situasjonen som oppsto med nabolandet Castilla som mente at de nyerobrede landområdene til Algarve burde være kastiljansk, ikke portugisisk. Det ble begynnelsen til en rekke kriger mellom de to kongedømmene inntil det i 1267 ble inngått en avtale mellom svigerfar Alfonso X av Castilla og hans svigersønn Afonso III av Portugal som ble signert i Badajoz. Den som slo fast at den sørlige grensen mellom Castilla og Portugal skulle være elven Guadiana, slik det fortsatt er.
Afonso døde i 1279, men om det var i Alcobaça (mest sannsynlig), Coimbra eller Lisboa, er usikkert. Hans etterfølger var sønnen Denis av Portugal.