google/wiki40b huggingface dataset:
Du vere lova, Jesus Krist

«Du være lovet, Jesus Krist» er en julesalme som bygger på Martin Luther sin «Gelobet seystu Jesu Christ» fra 1524, i nyere tysk skrevet «Gelobet seist du, Jesu Christ».  Salmen og melodien er blitt musikalsk  arrangert og tolket en rekke ganger, blant annet av Michael Praetorius, Dietrich Buxtehude og Johann Sebastian Bach.
«Du være lovet, Jesus Krist» er særlig knyttet til  juledag og blir ofte sunget denne dagen i luthersk kristendom. Sangen kan også brukes til andre tider og innen andre kirkesamfunn.

Luthers verk

«Gelobet seystu Jesu Christ» kom først ut i Enchiridion, en av de første protestantiske sangbøkene, i Erfurt i 1524. Teksten i førsteverset bygger på en lavtysk oversettelse av den latinske
sekvensen «Grates nunc omnes» brukt til midnattsmessen på julaften. Denne teksten er sporet tilbake til rundt 1380. De seks følgende versene er skrevet av Luther selv. Hvert vers ender med utropet «Kyrieleis». 
Melodien kom ut samme året som teksten, i Geystliche gesangk Buchleyn av Johann Walter, som sannsynligvis samarbeidet med Luther. Melodien minner om den som blir brukt til «Grates nunc omnes»-sekvensen, og kan komme derfra eller fra den lavtyske sangen Luther bygget på.

Oversettelser

Salmen ble oversatt til landsmål av  Elias Blix i 1875, og står som nummer 197 i Norsk Salmebok (1985). Den er også oversatt til riksmål som «Du være lovet, Jesus Krist» av M.B. Landsted i 1855, og til dansk som  «Lovet være du, Jesus Krist» av  N.F.S. Grundtvig i 1837. Den står på nr. 31 i Norsk salmebok 2013.
En engelsk oversettelse fra 1858 har tittelen «All praise to thee, eternal Lord».

Musikalske bearbeidelser

Salmen har vært utgangspunkt for flere koraler, kantater og liknende, blant andre skrev Balthasar Resinarius en koralmotett i 1544. Johann Walter arrangerte salmen i 1551, Johannes Eccard laget en femstemmig motett i 1597, Johann Hermann Schein skrev en trestemmig kantate i 1618 og Samuel Scheidt skrev et stykke i 1650. Michael Praetorius  skrev også flere stykker til salmen.
Johann Sebastian Bach brukte hele salmen som utgangspunkt for sin kantate Gelobet seist du, Jesu Christ skrevet til juledag 1724. Flere enkeltvers ble også brukt til ulik julemusikk, som Sehet, welch ene Liebe hat uns der Vater erzeiget, skrevet til tredje juledag 1723, og Juleoratoriet (1734/1735). Ellers skrev også Gottfried August Homilius, Friedrich Zelle (1845–1927) og Kurt Hessenberg kantater etter salmen. Barokkomponister som Dieterich Buxtehude, Johann Pachelbel, Georg Böhm, Johann Christoph Altnikol, Johann Philipp Kirnberger, Homilius og Bach skrev også orgelstykker etter «Gelobet seist du Jesu Christ».
Kenneth Cross

Andre verdenskrig

Som skvadronsjef for 46 Squadron RAF, en skvadron med Hawker Hurricane, kom Cross til Norge 26. mai 1940 med HMS «Glorious». Hans skvadron skulle benytte seg av den nyanlagte flyplassen på Skånland. Men vårløsningen hadde ført til at rullebanen var gjørmete, og flere av flyene hadde landingsuhell. Cross beordret dermed de øvrige flyene som fortsatt var i luften til Bardufoss flyplass, dit hele skvadronen forflyttet seg i løpet av kort tid.
Skvadronen samarbeidet tett med 263 Squadrons Gladiator-fly, og skvadronene deltok stadig i kamper med tyske fly da de ble beordret til å forlate Bardufoss 3. juni. Cross fikk ordre om å destruere flyene der de sto på Bardufoss, men kom med forslag om å forsøke å lande de ti gjenværende Hurricanene på dekket på Glorious. Disse flyene var ikke utstyrt for hangarfartøyoperasjoner, men Cross fikk likevel tillatelse til å gjennomføre planen. Noen sandsekker plassert i halen for å trykke halepartiet ned mot dekk under landing var eneste modifikasjon da Cross som førstemann landet på Glorious. Men kort tid senere ble Glorious senket.
Cross og Patrick Jameson, som var flight-sjef i Cross' skvadron, var de eneste overlevende flygerne fra 46 Squadron som ble plukket opp fra redningsbåtene fra Glorious. For sin innsats i Slaget om Narvik ble Cross tildelt Krigskorset med sverd, Norges høyeste militære utmerkelse. Det samme ble for øvrig også Jameson.

Etter krigen

Cross hadde under krigen vist seg som en dyktig stabsoffiser, og gjorde karriere i RAF etter krigen. I 1959 ble han øverste sjef for Bomber Command, før han i 1963, etter en forfremmelse til Air Marshal i 1961, ble gitt tilsvarende stilling i Transport Command. Dette var hans siste stilling, da han gikk av med pensjon i 1967.

Utmerkelser

Foruten Krigskorset med sverd, mottok Cross i løpet av sin karriere en rekke andre utmerkelser og ordener. I 1959 ble han kommandørridder av Order of the Bath (KCB). Han ble i 1944 utnevnt til kommandør av Den britiske imperieorden (CBE). Distinguished Service Order mottok han i 1942, og Distinguished Flying Cross i 1940. Fra USA mottok han Legion of Merit. Frankrike tildelte ham Æreslegionen og Krigskorset. Han mottok også den nederlandske Oranje-Nassau-ordenen.
Andre Mosebok

Andre Mosebok eller Eksodus (hebraisk: שמות – Šĕmôṯ, «Navn»; gresk:  Ἔξοδος, «Utferden»; latin: Exodus) er den andre boken i Bibelen.
Gud kaller Moses til å føre sitt folk, israelittene, ut av Egypt. Faraoen i Egypt vil ikke la folket reise, men da Gud lar en rekke landeplager ramme Egypt, kan Moses lede sitt folk ut, og redde dem fra faraos hær ved Rødehavsunderet hvor han deler havet slik at folket kan slippe gjennom. Etter at folket har unnsluppet Egypt, åpenbarer Gud seg for Moses på Sinaifjellet og gir ham de ti bud.
Belsenprosessen

Belsenprosessen var en av flere retteganger for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten som de allierte styrker holdt mot tidligere ledere og funksjonærer fra Nazityskland etter andre verdenskrig, med utgangspunkt i hendelsene i konsentrasjonsleiren Bergen-Belsen i nærheten av Celle i Nord-Tyskland.
I motsetning til to påfølgende Bergen-Belsen-prosesser vakte denne første krigsforbryterprosess på tysk grunn også stor internasjonal interesse og ble fulgt av rundt 200 journalister og rettsobservatører. I denne prosessen ble det også tatt opp forhold som de anklagede hadde forøvet tidligere i KZ Auschwitz-Birkenau, og en bredere offentlighet fikk dermed en første eller mer inngående innsikt i seleksjon, gasskamre og krematorier.
I tillegg til de som ble tiltalt, var det også andre som de allierte styrker var kommet over da de befridde Bergen-Belsen den 15. april 1945. For eksempel var det tre SS-medlemmer som var blitt skutt under fluktforsøk idet britene inntok leiren. En annen begikk selvmord. Så var det 17 som døde av tyfus frem til sommeren 1945.

Rettssaken

Belsenprosessen, også kjent med det offisielle navnet rettergangen mot Josef Kramer og 44 andre, var en rettergang mot 45 SS-offiserer og kapos som stod tiltalt for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten i den nazistiske konsentrasjonsleiren Bergen-Belsen. Hovedtiltalt var Josef Kramer. Rettergangen, som ble holdt av et britisk militærtribunal i Lüneburg, varte fra 17. september til 17. november 1945.
De 44 stod tiltalt for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten som var utført ved deres delaktighet i tortur og massemord av leirfanger. Alle, foruten Starotska, ble anklaget for å ha utført slike forbrytelser i Bergen-Belsen; Starotska, Josef Kramer, Fritz Klein, Weingartner, Kraft, Hoessler, Juana Borman, Elisabeth Volkenrath, Ehlert, Gura, Irma Grese, Lothe, Lobauer og Schreirer ble dessuten tiltalt for illgjerninger utført i Auschwitz.
L'Alpe d'Huez

Alpe d'Huez er et skisportsted på 1850 meters høyde i de sentrale franske alpene i kommunen Huez i departementet Isère.

Tour de France

Alpe d'Huez er en av de mest kjente stigningene i Tour de France. Den har vært med nesten hvert år siden 1976. Første gangen, i 1952 ble etappen vunnet av italieneren Fausto Coppi.
Klatringen er 13,8 km lang og med en stigning på 8,1 %. Vegen har 21 serpentinsvinger med skilt med navnet på vinnerne på hver etappe som er avgjort her. Da man kom hit for 22. gang, i 2001, startet man på ny nederst med doble skilt som hyller både Fausto Coppi og Lance Armstrong. 
Som den mest legendariske klatringen i Touren har den vært scene for noen kaotiske folkeansamlinger de seneste ti årene. I 1999 vant Giuseppe Guerini etappen til tross for at han ble veltet overende av en overentusiastisk tilskuer som gikk ut i veien for å ta bilde. I 2004 ble det kjørt individuelt temporitt opp Alpe d'Huez. Det ble et kaotisk løp med nesten en million mennesker på fjellet og mange kunne ikke motstå fristelsen til å puffe på sine favoritter opp mot toppen. Lance Armstrong vant etappen.
I 2013 klatret man opp stigningen to ganger på den 18. etappen.
Alpe d'Huez er også kjent som «det nederlandske fjellet», ettersom nederlendere vant her 8 av de første 14 gangene.

Megavalance

Megavalanche er et årlig downhill-sykkelritt på fjellet Alpe d'Huez.
De starter på Pic Blanc på snø 3320 moh, videre via Alpe d'Huez på 1850 moh, gjennom Le Bourg-d'Oisans 701 moh og avsluttes på 720 moh i Allemont. Rittet er på 33km og er for det meste svart-sti downhill-sykling. Det er åpen påmelding, men alle deltagere må ha helhjelm og rustning. Kvalifiseringen er på 15km og avgjør hvor du starter i feltet. Alle starter samtidig, som oftest på snø, som resulterer i at veldig mange faller og sklir ned fjellet.
Konkurransenedfarten er åpen for syklister hele sommeren og kan nås med gondol fra Alpe d'Huez. En preparert downhill-løype, freeridepark, ramper og dirt-hopp holdes også åpne i sesongen, og merkede stier egner seg, sammen med fjellveiene i området, godt for mer moderat terrengsykling.
Morten Dreyer

Samarbeidet med Pushwagner

Samarbeidet med Pushwagner startet i 1981, da han tok kontakt med kunstneren etter å ha sett bilder fra serien En dag i familien Manns liv. Det ble begynnelsen på et langt vennskap hvor Dreyer på ulike måter hjalp kunstneren med praktiske gjøremål i forbindelse med kunstproduksjonen. Blant annet fikk Pushwagner spise gratis på restauranten Beach Club, og Dreyer ordnet også atelier for ham på Ekely i forbindelse med en utstilling i Kunstnernes Hus i Oslo i 1997. Dreyer overtok i 1998 en stor del av kunstverkene til Pushwagner og har solgt fem malerier og 300-400 trykk etter 1998.
I mai 2008 ble Dreyer anmeldt for urettmessig eierskap, splitting av verk og signaturforfalskning. Morten Dreyer har i et intervju i Aftenposten 09.02.09, tatt avstand fra Pushwagners versjon av denne konflikten. 28.10.09 ble det avsagt dom i Pushwagners favør, og Dreyer ble dømt til å levere tilbake all kunsten og betale 1 million i erstatning. 30.11.09 anket Dreyer dommen. 27.05.10 endte striden med et rettsforlik i lagmannsretten, der Pushwagner fikk en del av verkene tilbake forutsatt at Pushwagner donerte disse til en stiftelse, offentlige kunstinstitusjoner eller museer – og Dreyer måtte ikke betale noe i erstatning. Pushwagner på sin side måtte betale et kronebeløp på 443 250 kroner til Dreyer.
Trafikkforum

Historie

Trafikkforum A/L ble stiftet i 1983, med "innkjøp og utvikling av materiell og annet til fordeling og salg blant medlemmene samt løsning av fellesoppgaver for disse" som formål. I 1999 ble Trafikkforum servicesenter as stiftet som et heleid datterselskap med formål å administrere den forretningsmessige delen av virksomheten, deriblant utvikling av undervisningsmateriell og forlagsvirksomhet. I 2001 ble Trafikkforum registrert som ideell interesseorganisasjon i Brønnøysundregistrene. Trafikkforum har i dag som oppgave å organisere medlemsmassen og å legge til rette for kompetanseutvikling, i tillegg til å holde kontakt med myndigheter og å delta i tverrfaglig samarbeid med andre aktører innenfor fagfeltet trafikksikkerhet. Forum for trafikkpedagogikk er et formalisert tverrfaglig samarbeid hvor organisasjonen spiller en aktiv rolle. Til å begynne med hadde andelslaget kun 1 ansatt, advokat Jan S. Arvesen var ansatt i andelslaget som sekretær, for å ta seg av administrative oppgaver. Da datterselskapet Trafikkforum servicesenter as ble stiftet ble det ansatt daglig leder i selskapet.
Xilin (Baise)

Xilin (kinesisk: 西林县; pinyin: Xīlín Xiàn) er et fylke i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Baise.
Befolkningen var på 127 470 innbyggere i 1999.
Amerikas forente staters konsulat i Frankfurt

Amerikas forente staters konsulat i Frankfurt er USAs konsulat i den tyske storbyen og finansmetropolen Frankfurt am Main. Det er USAs største konsulat, med rundt 1100 medarbeidere, og er større enn mange av USAs ambassader i andre land. Konsulatet er formelt underlagt USAs ambassade i Berlin, men opptrer mer selvstendig enn mange av USAs andre konsulater. Dette skyldes også at en rekke amerikanske regjeringsorganer har kontorer i konsulatet, som har ansvar for å yte støtte innen områder som sikkerhet, diplomati, økonomi og bygningssaker til amerikanske utenriksstasjoner i resten av Europa, Midtøsten og Afrika.
I 2006 flyttet konsulatet inn i et tidligere militærhospital, og samlet dermed sin virksomhet, som tidligere hadde vært spredt på flere bygninger. Det tidligere militærhospitalet gjennomgikk en omfattende oppussing i forkant.
Konsulatet i Frankfurt har ansvar for å yte hjelp og støtte til amerikanske statsborgere og amerikanske interesser ellers innenfor delstatene Hessen, Rheinland-Pfalz, Baden-Württemberg og Saarland.
Erotiske folkeeventyr

Erotiske folkeeventyr er en samling erotiske fortellinger samlet inn i Norge på 1800-tallet, utgitt for første gang på Universitetsforlaget i 1977 med Oddbjørg Høgseth som redaktør.
Samlingen består av muntlige fortellinger med erotisk innhold, skrevet ned av blant annet Peter Chr. Asbjørnsen, Jørgen Moe, Moltke Moe, Rasmus Løland og Knut Nauthella på 1800-tallet. De aller fleste av disse hadde ikke vært publisert før Erotiske folkeeventyr ble utgitt i 1977.

Form og innhold

I likhet med andre eventyr er dette muntlige fortellinger som er nedtegnet. Til forskjell fra de folkeeventyrene som ble utgitt i nasjonalromantikken, er eventyrene her utgitt som de ble nedtegnet. Språket er derfor nærmere datidens talemål, og i formen har eventyrene færre gjentakelser og andre tilpasninger som ble gjort i eventyrutgivelsene på 1800-tallet.
I eventyrenes sjangerinndeling vil de fleste av eventyrene passe inn i som kalles skjemteeventyr, altså underholdsningseventyr som gjerne harselerer med folks dumskap eller lyter. Hovedpersonene i fortellingene er gjerne vellystige menn eller kvinner, ektepar som ikke forholder seg til vedtatt normer og regler, og prester med en annen seksualmoral enn forventet av en prest. Språk og innhold er direkte og seksuelt, med titler som «Kukken og skosålen», «Jenten som skulle akte mødommen sin» og «Det romfitta slaget».

Sammenheng med andre folkeeventyr

Noen av disse fortellingene ble utgitt på tysk i 1888, men utover det forble de upublisert frem til Erotiske folkeeventyr ble utgitt i 1977. Tolv av fortellingene, samlet inn av Asbjørnsen og Moe, ble utgitt i det tyske tidsskriftet Kryptadia i 1883.
En del av de erotiske eventyrene ble samlet inn av Asbjørnsen og Moe samtidig med deres innsamling av eventyrene som ble gitt ut som Norske Folkeeventyr i 1840-årene, men disse grovere fortellingene passet ikke inn i den nasjonalromantiske fortellingen om den norske folkesjela. I manus finner man kommentarer fra Asbjørnsen og Moe om de erotiske folkeeventyrene som «svinsk, ubrugeligt og obscønt».
Det erotiske har også opprinnelige hatt en større plass i mange folkeeventyr enn i de versjonene som endte opp med å bli trykt. Eksempelvis kan man i Asbjørnsens notater til eventyret «Prinsessen som ingen kunne målbinde» se at der prinsessa svarer «Det er varmere i glohaugen» når Askeladden innleder med å si til henne at «Det var da godt og varmt her», så sier hun i den opprinnelige nedtegnelsen «Det er varmere i Ræva mi».

Mottakelse

Da samlingen ble utgitt i 1977 av Universitetsforlaget ble samlingen en salgssuksess, og solgte 40 000 eksemplarer på kort tid. I etterkant har den blitt utgitt i nye opplag med jevne mellomrom, siste gang i 1996.
Utgivelsen fra 1977 har en rekke burleske illustrasjoner av Finn Graff, Morten M. Kristiansen, Hans Normann Dahl og Rune Johan Andersson.
Forfar Athletic FC

Historie

Forfar Athletic FC ble stiftet i 1885.
Samia Suluhu

Karriere

Suluhu begynte å jobbe som funksjonær Planleggings- og utviklingsdirektoratet etter å ha fullført videregående utdanning i 1977. I 1986 fullførte hun utdanning innen offentlig administrasjon ved Institute of Development Management (dagens Mzumbe universitet). Etter dette arbeidet hun i et prosjekt finansiert av Verdens matvareprogram. Mellom 1992 og 1994 tok hun økonomiutdannelse ved University of Manchester. I 2005 fikk hun en master i Community Economic Development i et samarbeidsprogram mellom Open University of Tanzania og Southern New Hampshire University.
Hun gikk inn i politikken i 2000. Hun ble valgt inn til et spesialsete i Zanzibars nasjonalforsamling, og ble utnevnt til minister av president Karume. Hun ble gjenvalgt i 2005 og utnevnt til minister i et annet departement.
I 2010 ble hun valgt inn i Tanzanias nasjonalforsamling fra valgdistriktet Makunduchi, og vant med over 80 % av stemmene. President Kikwete utnevnte henne til Minister of State for Union Affairs. I 2015 ble hun oppnevnt som visepresidentkandindat av John Magufuli, og ble innsatt som visepresident 5. november 2015 etter at de vant valget.
Kongepyton

Føde

Kongepyton lever av fugler og små gnagere som mus og rotter. Den har ikke gift og tar livet av byttedyret sitt ved at den kveler dem. Viltfangede kongepyton har som regel har spesialisert seg på en type byttedyr og kan nekte å spise i flere måneder. Dyr som er født hos oppdrettere, spiser uten problem den maten de blir tilbudt.

Forplantning

Fire måneder etter parringen legger hunnen 2-15 egg, som oftest 4-8 egg. De er hvite med mykt skall. Hunnen passer på eggene, men ruger ikke på dem som eksempelvis tigerpyton gjør.
Eggene klekkes etter ca. 55-71 dager ved en temperatur på 29-31°C. Når ungene tar seg ut av egget, skjærer de det opp med en såkalt eggtann som sitter ytterst på overkjeven, denne faller så av. Det hender at ungene kan bli værende i egget opptil 48 timer etter at de har lagd hull i egget. Når de kryper ut av skallet er de omtrent 40 cm lange og veier 50-70 gram. Etter ca. 14 dager skifter de ham for første gang og deretter kan de innta sitt første måltid.
Just nu!

Bakgrunn

«Just nu!» var én av ti deltakerlåter i svenske Melodifestivalen i Stockholm 8. mars 1980, og den var skrevet og fremført av Tomas Ledin. Ledin hadde deltatt i den svenske finalen fire ganger tidligere, senest året før, da han tapte på målstreken for «Satellit» og Ted Gärdestad. Denne gang vant Ledin den svenske finalen og fikk representere Sverige i den internasjonale finalen i Haag 19. april samme år.
Foran den internasjonale finalen truet Ledin med å framføre sangen «Just nu!» på engelsk, i protest mot språkreglene som gjaldt i konkurransen – hvert land måtte nemlig synge på sitt eget språk i årene 1966–1972 og 1977–1998. Det samme hadde også Björn Skifs truet med to år tidligere, med det resultat at han glemte teksten på andre strofe og i stedet sang strofen på tullesvensk. Også musikkprodusenten Stikkan Anderson kritiserte språkkravet og mente Norden aldri ville vinne så lenge språkregelen gjaldt. Han fikk ikke rett: Norden rakk å vinne konkurransen fire ganger (1984, 1985, 1991 og 1995) før språkregelen ble opphevet for godt i 1999.
I finalen var «Just nu!» den åttende sangen ut på scenen av nitten deltakere. Under Ledins energiske opptreden datt lydkabelen ut av sangerens mikrofon. Ledin klarte i siste liten å få plugget kabelen inn igjen før han skulle synge neste vers.
Under avstemningen fikk «Just nu!» høye poeng fra de første juryene og lå på andreplass etter at fem land hadde stemt. Deretter dabbet poengstrømmen av, og Sverige endte til slutt på en tiendeplass med 47 poeng – landets beste plassering på fem år.

Om sangen

Sangen er en låt innen pop- og rockesjangeren, og teksten handler om en mann som er lei av det samme gamle livet i byen hjemme. I stedet vil han ut og føle seg fri – akkurat nå vil han leve, kjenne luft i lungene og blodet pulsere.
Campo Marzio

Campo Marzio, fra latin Campus Martius («Marsmarken») er et område i Romas historiske sentrum og navnet på en av Romas rioni. Navnet kommer fra stridsguden Mars, ettersom stedet i antikken ble brukt til militære formål og derfor var viet til denne guden. Området er omkring 2 km² stort.
Fra Sullas tid begynte deler av området å bli brukt til boliger, og det offentlige området ble stadig mindre. Det militære innslaget ble beholdt i form av en samlingsplass for byens milits, og det ble også holdt folkemøter på det gjenværende offentlige området. Flere templer, bad, monumenter og andre offentlige bygninger ble også reist i området.
Da Roma ble det forente Italias hovedstad i 1870 var bebyggelsen i Roma fortsatt i stor grad begrenset til Marsmarken og området omkring Vatikanet.
Odd Arne Tjersland

Odd Arne Tjersland (født 1947) er en norsk psykolog og professor i klinisk psykologi ved Universitetet i Oslo. Han jobber særlig med temaet behandling av barn, ungdom og familier, og har en rekke publikasjoner om blant annet seksuelle overgrep mot barn og vold i nære relasjoner.
Han er cand.psychol. fra UiO i 1974, spesialist i klinisk barnepsykologi fra 1986 og i klinisk familiepsykologi fra 1995, og dr.philos. i psykologi fra 1993. Han ble førsteamanuensis i psykologi ved UiO i 1996 og professor i klinisk psykologi fra 2002. Han er også tilknyttet Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress.
Leek (England)

Økonomi

Byen hadde et fast kvegmarkeder i hundrevis av år, noe som reflekterer byens betydning og som et senter for de lokale gårdene. Som følge av den industrielle revolusjon ble byen en betydelig produsent av tekstiler, med framstilling av silke i særdeleshet. På 1900-tallet opphørte denne industrien.
Møllene fra byens tid som tekstilprodusent står igjen, og mange av dem har bli konvertert til annen bruk, blant annet som bolighus. Britannia, det tidligere Building Society (og i 2009 sammenslått med The Co-operative Banking Group), har sitt hovedkvarter i byen og er en betydelig lokal arbeidsgiver.
Alton Towers, som driver fornøyelsesparker, er beliggende i distriktet Staffordshire Moorlands og har også et stort antall sysselsatte fra Leek og omgivelsene rundt.
Katode

En katode er en elektrode som avgir frie elektroner til vakuum, til en elektrolytt, til en halvleder eller til ionisert gass. Den representerer motparten til en anode, denne tar opp elektroner. Katode kommer fra gresk å synke mens anode kommer av å stige.
Strømveien er inn i anoden og ut av katoden i klassisk definisjon av strømretningen. Denne definisjonen ble bestemt før menneskene visste at negative elektroner er de virkelige strømbærerne. Slik går elektronene inn i katoden og kommer ut av anoden.
I elektrokjemi er katoden den elektroden der det foregår en reduksjon. Derfor er katoden positiv ved utladning av et batteri og negativ ved oppladning.
Mo herredsstyre 1838–1840

Mo herredsstyre 1838−1840 er en oversikt over representanter i Mo herredsstyre, etter herredsstyrevalget i 1838. Valget ble avholdt den 19. juni 1838, og var det første valget i Mo herred. Det første herredsstyremøtet ble avholdt i Ranen Prestegjeld den 23. juni 1838. Herredet omfattet da store deler av det som siden 1964 utgjør Rana kommune, samt de senere kommunene Hemnes og Elsfjord.
I 1838 var det direkte valg på personer. De som fikk flest stemmer ble herredsstyremedlemmer.
De innvalgte representantene fra Nord-Ranens kirkesogn, fortsatte som herredsstyrerepresentanter for Mo herred frem til 1840. Representantene fra Sør-Ranens kirkesogn ble skilt ut som det første herredsstyre i Hemnes den 13. mars 1839.