Luciasangen

«Luciasangen» eller «Santa Lucia» er en sang, opprinnelig på napolitansk, som tradisjonelt synges under feiringa av luciadagen 13. desember, særlig i Sverige, Finland, Danmark, Færøyene og Norge.

Bakgrunn

Opprinnelig hadde sangen ingenting å gjøre med helgenen den hellige Lucia, men er en napolitansk vise om bydelen Santa Lucia i Napoli i Italia. I 1849 ble sangen publisert som barcarola, det vil si en romantisk «båtsmann-sang». Tittelen henviser til en bydel ved havna i Napoli. En båtfører innbyr passasjerer til romantiske båtturer på Napoli-golfen. I blomstrende ordelag lovprises byen, bukten og stjerneskinnet. Teksten refererer bare til bydelen, som er oppkalt etter kirken Santa Lucia a Mare.

Norsk tekst

Den norske teksten er basert på den svenske teksten «Natten går tunga fjät» av Arvid Rosén. Den omhandler den hellige Lucia og mørketiden om vinteren.
Svart senker natten seg
I stall og stue
Solen har gått sin vei,
Skyggene truer
Inn i vårt mørke hus
Stiger med tente lys,
Santa Lucia, Santa Lucia
Natten er mørk og stum
Med ett det suser
I alle tyste rom
Som vinger bruser
Se, på vår terskel står
Hvitkledd med lys i hår
Santa Lucia, Santa Lucia
Mørke skal flykte snart
Fra jordens daler
Slik hun et underfullt
Ord til oss taler
Dagen skal atter ny
Stige av røde sky
Santa Lucia, Santa Lucia
Det fines også en nynorsk oversettelse av Ingvar Moe.
Natta har svart og stor

gøymt stall og stover.

Sola har gått sin veg.

Dagen er over.

/:Inn i vårt mørke hus,

stig no med kveikte lys,

Santa Lucia, Santa Lucia.:/

Natta er mørk og stum.

Med eitt det susar

i alle stille rom

som venger brusar.

/:Sjå på vår terskel står,

kvitkledd med lys i hår,

Santa Lucia, Santa Lucia.:/

«Mørkret skal fara snart

frå fjell og dalar.»

Slik ho eit underfullt

ord til oss talar.

/:Dagen skal atter ny

stiga av raude sky.

Santa Lucia, Santa Lucia.:/

Sigrid Elmblads tekstversjon 1919

Sankta Lucia, ljusklara hägring,

sprid i vår vinternatt glans av din fägring.

||: Drömmar med vingesus under oss sia,

tänd dina vita ljus, Sankta Lucia. :||

Kom i din vita skrud, huld med din maning.

Skänk oss, du julens brud, julfröjders aning.

||: Drömmar med vingesus, under oss sia,

tänd dina vita ljus, Sankta Lucia. :||

Trollsejd och mörkermakt ljust du betvingar,

signade lågors vakt skydd åt oss bringar.

||: Drömmar med vingesus, under oss sia,

tänd dina vita ljus, Sankta Lucia. :||

Stjärnor som leda oss, vägen att finna,

bli dina klara bloss, fagra prästinna.

||: Drömmar med vingesus, under oss sia,

tänd dina vita ljus, Sankta Lucia. :||

Arvid Roséns tekstversjon 1928

Natten går tunga fjät, runt gård och stuva.

Kring jord som sol’n förgät, skuggorna ruva.

Då i vårt mörka hus, stiger med tända ljus,

Sankta Lucia, Sankta Lucia.

Natten var stor och stum. Nu, hör, det svingar

i alla tysta rum, sus som av vingar.

Se, på vår tröskel står, vitklädd med ljus i hår,

Sankta Lucia, Sankta Lucia.

Mörkret skall flykta snart, ur jordens dalar.

Så hon ett underbart ord till oss talar.

Dagen skall åter ny, stiga ur rosig sky,

Sankta Lucia, Sankta Lucia.

Italiensk tekst

Sul mare luccica l’astro d’argento.
Placida è l’onda, prospero è il vento.
Sul mare luccica l’astro d’argento.
Placida è l’onda, prospero è il vento.
Venite all’agile barchetta mia,
Santa Lucia! Santa Lucia!
Venite all’agile barchetta mia,
Santa Lucia! Santa Lucia!
Con questo zeffiro, così soave,
Oh, com’è bello star sulla nave!
Con questo zeffiro, così soave,
Oh, com’è bello star sulla nave!
Su passegieri, venite via!
Santa Lucia! Santa Lucia!
Su passegieri, venite via!
Santa Lucia! Santa Lucia!
In fra le tende, bandir la cena
In una sera così serena,
In fra le tende, bandir la cena
In una sera così serena,
Chi non dimanda, chi non desia.
Santa Lucia! Santa Lucia!
Chi non dimanda, chi non desia.
Santa Lucia! Santa Lucia!
Mare sì placida, vento sì caro,
Scordar fa i triboli al marinaro,
Mare sì placida, vento sì caro,
Scordar fa i triboli al marinaro,
E va gridando con allegria,
Santa Lucia! Santa Lucia!
E va gridando con allegria,
Santa Lucia! Santa Lucia!
O dolce Napoli, o suol beato,
Ove sorridere volle il creato,
O dolce Napoli, o suol beato,
Ove sorridere volle il creato,
Tu sei l'impero dell’armonia,
Santa Lucia! Santa Lucia!
Tu sei l'impero dell’armonia,
Santa Lucia! Santa Lucia!
Or che tardate? Bella è la sera.
Spira un’auretta fresca e leggiera.
Or che tardate? Bella è la sera.
Spira un’auretta fresca e leggiera.
Venite all’agile barchetta mia,
Santa Lucia! Santa Lucia!
Venite all’agile barchetta mia,
Santa Lucia! Santa Lucia!