Kongeriket Nederlandene

Historie

Før Statuttene for Kongeriket Nederlandene var et faktum i 1954, var Surinam sammen med Kolonien Curaçao og tilhørende områder kun Nederlandske kolonier. Kongeriket var den gang ikke definert som en enhetsstat.
I 1954 ble forholdet mellom Nederland, Surinam og «kolonien Curaçao og tilhørende områder» forandret, det gikk over fra å være et forhold mellom kolonier og koloniherre til å være et mer likeverdig forhold, som fastlagt i Statuttene for Kongeriket Nederlandene. «Kolonie Curaçao en Onderhorigheden» skiftet da også navn til De nederlandske Antiller. Surinam og De nederlandske Antiller fikk status som land, og dermed rett til å ha et eget nasjonalt styre. Nederland overførte på sin side en del av sin makt til Kongeriket Nederlandene på områder som for eksempel utenriksdepartementet (ministerie van buitenlandse zaken eller bu-za) og tilkjenning av statsborgerskap. Statuttene lå til grunn for et nytt, føderalt rike: Kongeriket Nederlandene.
Surinam forlot kongeriket i 1975 og ble en uavhengig republikk, og i 1986 ble Aruba gitt status aparte i forhold til De nederlandske Antiller. Aruba ble da et selvstendig land innen kongeriket. Fra 1986 består Kongeriket Nederlandene av tre land: Nederland, De nederlandske Antiller og Aruba.

Lovgivning

Lovgivningen i Kongeriket Nederlandene har fire nivåer. Det høyeste er folkeretten, herunder EU-retten, under disse faller Statuttene for Kongeriket Nederlandene som er kongerikets grunnlov. I denne konstitueres Kongeriket Nederlandene. Nederlandsk Høyesterett (Hoge Raad der Nederlanden) fastla 14. april 1989 i loven Harmonisatiewet-arrest HR 14 april 1989, NJ 1989, 459 at kongerikets statutter står over den nederlandske grunnloven.
Neste lag er de individuelle delstatenes egne grunnlover, som fastlagt i artikkel 42 av statuttene. For hver enkelt delstat er i denne angitt hvordan makten er fordelt mellom befolkningen og styret, om det lokale statsoverhodet er president eller dronning, regler i forbindelse med valg til folkeforsamlinger og så videre. For De nederlandske Antiller er dette fastlagt i Staatsregeling van de Nederlandse Antillen, for Nederland i landets grunnlov og for Aruba i Staatsregeling van Aruba. Disse tre lovsamlingene er hierarkisk sett likestilt, og gjelder bare i det enkelte land. Dette vises blant annet ved at det i den nederlandske grunnloven ikke er noen artikler som gjelder Antillene og Aruba.

Føderalt monarki

Kongeriket Nederlandene er et føderalt monarki. I et føderalt monarki er landet inndelt i områder, i dette tilfellet De nederlandske Antiller, Aruba og Nederland. Hvert av disse har en egen regjering og et eget parlament. Sammen danner de en føderasjon. Landets overhode er en konge eller en annen monark.
På kongerikets øverste nivå ble det ikke satt opp nye ministerier og organer etter at statuttene var underskrevet; man brukte de eksisterende nederlandske – eventuelt opprettet man en egen stilling eller avdeling innen disse for å ivareta de oversjøiske områdenes interesser. Dette forårsaket at det i den nederlandske grunnloven avgjøres hvordan disse instansene er sammensatt, selv om den juridisk sett kun dekker nederlandske forhold.
At denne føderasjonsmodellen ble valgt, der et av landene har en mer dominant posisjon innen de statlige instanser, er ikke vanlig. Men det er ikke ulogisk om man tar hensyn til de store forskjellene mellom Nederland og de andre landene. Nederlands sterke posisjon kan blant annet forsvares ut fra et høyere befolkningsantall og en bedre økonomi enn de øvrige. Statuttene tar da også utgangspunkt i landenes likeverd og ikke likhet.
Et område der dette er spesielt godt synlig er Nederlands medlemskap i Den europeiske union, mens de karibiske delene av kongedømmet kun er assosiert med EU. Dette betyr at De nederlandske Antiller og Aruba ikke er EU-område mens innbyggerne er borgere av EU.

Øvrighet

I Statuttene for Kongeriket Nederlandene er fastlagt hvordan kongerikets anliggender skal ordnes, og hvilke organer som ansees som nødvendige for å ivareta kongerikets interesser innen disse.

Rikets regjering

Rikets regjering er sammensatt av kongen (dronningen) og kongerikets ministerråd.
Nederlands konge er også konge over hele kongeriket, det vil si at også De nederlandske Antiller og Aruba er en del kongedømmet. På Antillene og Aruba representeres kongen av en guvernør og et ministerråd. Kongen leder kongerikets regjering, og er kongerikets eneste statsoverhode.
Kongerikets ministerråd er bygget opp av det nederlandske ministerrådet og ministre med fullmakt fra de andre to ministerrådene. En lov vedtatt av dette riksministerrådet kalles en rikslov, et eksempel er Riksloven om nederlandsk statsborgerskap. Ministerne med fullmakt fra De nederlandske Antiller eller Aruba har rett til å forelegge et forslag for en rikslov for det Tweede Kamer.

Rikets lovgivende instans

Kongerikets lovgivende instans består av det (nederlandske) parlamentet (Staten-Generaal) og kongerikets regjering som beskrevet ovenfor. Art. 15, 16 og 17 fra Statutter for Kongeriket Nederlandene angir at også den lokale regjeringen for de nederlandske Antiller og Aruba skal delta i dette.

Jurisdiksjon

I Nederland behandles rettssaker først av en av de nitten domstolene. Dom avsagt av en domstol kan enten ankes inn for en av de fem regionale domstolene (ned.: gerechtshoven) som befinner seg i Amsterdam, Arnhem, 's-Gravenhage, 's-Hertogenbosch og Leeuwarden, eller en av de andre ankeinstansene. På De nederlandske Antiller og Aruba vil dette være Gerecht van Eerste Aanleg og Gemeenschappelijk Hof van Justitie van de Nederlandse Antillen en Aruba. Generelt sett kan dommer avsagt ved de nederlandske domstolene og den felles domstolen for Antillene og Aruba kan ankes inn for nederlandenes høyesterett (Hoge Raad der Nederlanden).
Basert på det såkalte concordantieprinsippet som er fastlagt i statuttenes artikkel 39, samordnes for såvidt mulig blant annet landenes sivil- og kriminalrett. Slik kan høyesterettens jurisprudentie i forhold til en sak i et av landene ofte være gyldig for overenskomstige saker i kongerikets to andre land.

Statsråd (Raad van State)

Kongerikets (regjeringens) viktigste rådgivende organ er Raad van State van het Koninkrijk med 27 medlemmer. Dette er satt sammen av det nederlandske statsrådet (25 medlemmer (2003)) samt et medlem fra De nederlandske Antiller og et fra Aruba. De siste to blir oppnevnt av kongen i samråd med regjeringen i landets regjering.

Samarbeide mellom De nederlandske Antiller og Aruba

På bakgrunn av statuttenes artikkel 38, som trådte i kraft 1. januar 1986,  er det med hensyn til lovgivning og styre satt opp et formelt samarbeide mellom De nederlandske Antiller og Aruba. Et av punktene i dette samarbeidet er at det ble opprettet et 'ministerielt samarbeidsråd' med representanter fra begge landene. Videre har landene en felles domstol og kystvakt.

Bosettingskrav

Både De nederlandske Antiller og Aruba setter krav til europeiske nederlendere som vil slå seg ned i de oversjøiske delene av kongeriket. I motsetning til dette setter Nederland ingen krav til innbyggere fra De nederlandske Antiller og Aruba som vil slå seg ned der, juridisk sett er dette heller ikke mulig. Antillanere og arubanere er borgere av EU med fri adgang til alle dens medlemsland. Derimot er De nederlandske Antiller og Aruba ikke medlemmer av EU og dermed ikke forpliktet til å la EU-borgere komme inn i landene. Siden begynnelsen av 2005 har minister Rita Verdonk arbeidet på en avtale som vil gjøre det mulig å sende tenåringer og andre yngre som forårsaker problemer tilbake til de oversjøiske landene.

Status aparte

Uttrykket status aparte, slik som det brukes innen kongeriket, kommer overens med at et område har status som eget land. Dette betyr at både Aruba, Nederland og De nederlandske Antiller innehar denne status. Forskjellen er at Nederland og De nederlandske Antiller har hatt denne fra kongerikets begynnelse, takket være Statutter for Kongeriket Nederlandene, mens Aruba ikke fikk den før i 1986. Dette takket være politikeren Betico Croes.

Revisjon av statuttene

I løpet av de siste årene har det blitt tydelig at statuttene ikke lengre er dekkende nok, og en revisjon av disse er på trappene. På alle øyene i De nederlandske Antiller har avstemninger blitt foretatt, og blant resultatene var at øyområdet Sint Maarten ville ha status aparte slik som Aruba, mens Bonaires innbyggere stemte for å oppheve De nederlandske Antiller som enhet og heller styrke de direkte båndene med Nederland. Saba stemte også for sterkere bånd med Nederland. Curaçao ville ha en status aparte, mens Sint Eustatius var for et 'Antillene ny stil'.

Likekjønnede ekteskap

Verken på De nederlandske Antiller eller Aruba anerkjennes likekjønnet ekteskap i privatretten (burgerlijk wetboek). Da Charlene Obuder og Ester Lamers ville registreres som ektepar på Aruba, ble de av en dommer fortalt at det var umulig ifølge loven på øya. I sin beslutning refererte dommeren til Statuttene, og da spesielt art. 40 som sier at alle «autentiske akter» er gyldige i hele kongeriket. Ekteskapet defineres også som en «akt» av høyesterådet. Dette leder til at man kan anta at likekjønnede ekteskap i fremtiden vil bli akseptert også på De nederlandske Antiller og Aruba, men inngåelse av slike ekteskap vil ikke være mulig.