google/wiki40b huggingface dataset:
Pavinne Johanna

Pavinne Johanna (eller Johanne) er en myte om en kvinnelig pave. Hun skulle visstnok ha regjert som Pave Johannes VIII fra 853 til 855, hele tiden forkledd som mann. Myten sirkulerte i Europa i middelalderen, sannsynligvis begynte det hele på 1200-tallet.

Myten

Johanna av Ingelheim ble født i Mainz som datter av en lokal prest av engelsk opprinnelse, og hans saksiske kone, Gudrun. Johanna studerte teologi, og ble deretter munk under navnet Johannes Anglicus. Hun kledde seg som mann, ettersom kvinner på den tiden ikke hadde tillatelse til å delta i arbeidslivet, og overhodet ikke ble tillatt å besitte noen sosiale posisjoner av betydning. Desto mindre fikk kvinner lov til å gå på skole – dette ble ansett for å være unaturlig. 
Johanna ble allikevel drevet av sitt fabelaktige intellekt, og trosset patriarkiet ved å kle seg som mann, for dermed å bevise at hun gjorde en langt bedre jobb enn sine mannlige medmunker. Dermed gikk hun foran som et eksempel på at kvinner har et minst like stort intellektuelt potensial som menn. Hun etterfulgte pave Leo IV i 853 under navnet Johannes VIII. Ett år etter at hun ble innsatt ble hun gravid med en av sine hoffmenn. Under påskeprosesjonen i 855 skal hesten hennes ha steilet, og fødselen satt i gang. De fremmøtte skal ha reagert med å slepe henne gjennom Romas gater etter en hest, før de hengte henne opp i en galge. De skal etterpå ha begravet henne nært der hun ble avslørt, ved San Clemente.
Det sies også at man, som et resultat av hendelsen, plasserte en stol med et hull i setet i Laterankirken, rett og slett for å forsikre seg om at alle paver var menn.

Ekthet

Påstandene om pavinne Johannas eksistens ble dementert av den franske historikeren David Blondel i 1647. Blondel hevdet at det ikke fantes noen samtidige beretninger om pavinne Johanna, og at det forelå flere faktamessige feil i historien. Sistnevnte inkluderer blant annet det senere påviste faktum at pave Leo IV regjerte fra 847 til 855. Dermed var det ikke plass til noen pavinne Johanna i paverekken. Angående «testikkelstolen» mente Blondel at denne var flere hundre år eldre enn den påståtte pavinne Johanna.
Også de fleste moderne historikere anser pavinne Johanna som fiktiv. Historien har antageligvis sitt utspring i en antipavelig svertekampaje i forbindelse med striden mellom Fredrik II av Det tysk-romerske rike og pave Gregor IX. Pavinne Johanna behandles i blant annet Donna Cross' feministiske bestselgerroman, Pope Joan, som også er filmet, med Liv Ullmann i hovedrollen. Historien brukes også i filmen Pavinnen. Tegneserien Fantomet har også en versjon av denne historien, men den er da plassert mye nærmere oss i tid og det er Fantomet som er far til pavinnens barn.
Bergljot Hobæk Haff lar i Skammen hovedpersonen Idun Hov være forfatter til en bok om Pavinnen, som omhandler en kvinne, Hov har møtt i 1976, og som tror hun er Pavinne Giovanna.
Rullemann og Hilleborg

Rullemann og Hilleborg er en norsk variant av en folkevise som finnes i store deler av Europa. I Norge kalles visa også Svein Nordmann eller Kvinnemorderen. I TSB katalogen er den registrert som D 411.

Handling

En ridder kommer til en jomfru og overtaler henne til å rømme med seg. Etter en stund stopper de og han begynner å grave en grav. Graven er til henne, sier han. Han har tidligere drept sju eller ni jomfruer og gravlagt dem her. Hun ber om å få lov til å lyske ham før hun skal dø, og han går med på det dersom hun kan love at hun ikke vil drepe ham om han skulle sovne. Hun lover det. Under lyskingen sovner han og hun binder ham på hender og føtter. Deretter vekker hun ham og dreper ham med kniven sin.

Eksempel

M.B. Landstad, Norske Folkeviser 1853, s. 567 og 571
Emanuel Minos

Liv og virke

Hans far var gresk, hans mor av egyptisk opprinnelse. Han ble som liten adoptert av den norske misjonærfamilien Gunnerius Tollefsen, og han kom til Norge i 1930, som et av de første adoptivbarn, fra et land utenfor Norden.  Minos hadde sin frelsesopplevelse allerede som fireåring og begynte å preke i Dals-Ed i Sverige ved femårsalderen. Da han var sju år hadde han lest hele Bibelen.  
Minos studerte arkeologi og teologi i Oxford (Regents Park College) fra 1958. Han fikk teologisk doktorgrad ved Clarksville School of Theology i Tennessee i USA.
Hele livet var han en aktiv predikant, særlig i pinsebevegelsen. Han virket særlig i Norge og Sverige. Han har blitt omtalt som «Nordens Billy Graham», og omtales som høyt verdsatt. Minos markerte seg også som abortmotstander.

Profetier

Minos trodde på profetiske syn og budskap. Dette var ofte tema i hans forkynnelse. Selv hevder Minos å ha fått flere profetier. 
Den kanskje mest kjente profetien Minos har formidlet, er en han skrev ned, og som ble gitt ham av en eldre kvinne fra Valdres. Minos er videre kjent for sin profeti om jernmalmen som kommer tilbake i form av krigsskip og skyter byen i biter. Denne profetien påsto han ble gitt ham mens han var en ung gutt, antageligvis i 1937. Byen var Narvik.

Utmerkelser

Minos ble tildelt Nordstjerneordenen i 1995 av den svenske kongen «for sitt kristne, kulturelle og samfunnsmessige engasjement i Sverige.»
Somerville College

Somerville College er et college ved Oxfords universitet. Det ble grunnlagt i 1879 under navnet Somerville Hall, etter matematikeren Mary Somerville. Det tok inn kvinnelige studenter, uten hensyn til deres religiøse tilhørighet. Dette var til forskjell fra Lady Margaret Hall. Colleget har hatt sitt nåværende navn siden 1894. Det er siden 1992 åpent for både menn og kvinner.
Blant collegets tidligere kan nevnes for eksempel Margaret Thatcher, Dorothy Hodgkin, Indira Gandhi, Nina Bawden, Margaret Forster, Emma Kirkby, Akua Kuenyehia, Iris Murdoch, Daphne Park, Deirdre Wilson og Dorothy L. Sayers.
Maynor Figueroa

Spillerkarriere

I 2007 mottok Figueroa tilbud fra MLS klubber, hvorav en av dem var New England Revolution, men Olimpias administrator Osman Madrid avslo alle tilbud.
Figueroa har også tidligere blitt lagt merke til av flere utenlandske klubber i andre land. Club Toluca i Mexico var en av klubbene som prøvde å legge inn et bud i løpet av 2007. Men under et intervju i Madrid kom det frem at tilbudet ikke var økonomisk gunstig for hverken Olimpia eller Figueroa.

Wigan Athletic

Den 20. desember 2007 rapporterte den honduranske avisen El Heraldo om interesse fra den engelske Premier League-klubben Wigan Athletic. I januar 2008 dro Figueroa på utlån til Wigan for resten av sesongen, og i juli 2008 etter en komplisert prosess som involverte arbeidstillatelse og spørsmål om visum, forlenget Figueroa sitt lån med Wigan i ytterligere 6 måneder.
Wigan fikk mulighet til å gjøre avtalen permanent, og den 23. desember 2008 annonserte Wigan at Figueroa hadde signert en kontrakt på 3,5 år, en kontrakt som ville gjøre utlånsavtalen permanent. Figueroa scorte sitt første mål for Wigan Athletic den 11. januar 2009. Han scorte fra nært hold og ble matchvinner mot Tottenham Hotspur.
EM i landeveissykling – Kvinnenes temporitt

Europamesterskapet i landeveissykling – Kvinnenes temporitt ble første gang arrangert i 2016, etter at europamesterskapet ble åpnet for eliteryttere. Nederlandske Ellen van Dijk har vunnet alle utgavene.
Siloviki

Silovik (russisk: силовик) brukes om høyere militære eller polititjenestemenn. I Boris Jeltsins og Vladimir Putins ledertid i Russland er uttrykket siloviki blitt vanlig for personer med bakgrunn i sikkerhetstjeneste og militær som har høye poster innen statsledelsen.

Rolle

Silovikene står gjerne sterkest i innenriksministeriet og forsvarsministeriet. De utgjør ikke i alt og ett noen samkjørt gruppe.
Silovikene oppfattes som en politisk kraft som motvekt mot de mest liberale. Silovikene oppdattes også som arvtakere av den storrussiske slavofile tradisjon som gjorde seg gjeldende fra og med tsar Aleksander IIs tid på 1800-tallet. I tilnærmelsen til sine mål regnes de som pragmatiske realister. Det er fløyer blant silovikerne, og i bevegelsens ytterkanter er det både de ytterst nasjonalistiske og de tsaristiske (som ønsker gjenopprettelse av monarkiet).

Oppfatninger

Blant ikke-siloviker i Russland er det sprikende oppfatninger om dem. Det er dem som mener at silovikene truer landets demokratiske utvikling, og/eller at de har for meget makt og stltter en etatistisk ideologi på bekostning av individualrettigheter og -friheter. Andre ikke-siloviker ser dem som en motvekt til oligarkene som ellers ville hatt fritt frem for å utplyndre Russland og undergrave regjeringens makt.
Sergej Prokofjev

Bakgrunn og virke

Han ble født i Sontsovka, et lite tettsted i nåværende Krasne i Donetsk oblast i Ukraina. Han var eneste barn. Moren var pianist, og faren en relativt velstående jordbruksingeniør.
Som trettenåring kom Prokofjev inn på konservatoriet i St. Petersburg i 1904, hvor han studerte komposisjon hos bl.a. Rimskij-Korsakov. Allerede som sekstenåring i 1907 skrev han sin første pianosonate. I 1912 ble hans første pianokonsert fremført. Da han tok eksamen i 1914 hadde han skrevet fire operaer, fire verker for stort orkester og to konserter for piano.  ved konservatoriet i St. Petersburg.
I 1916–17 skrev Prokofjev sin første symfoni. Denne var inspirert av symfoniene til østerrikske Joseph Haydn, og fikk navnet «Den klassiske». Symfonien ble en stor suksess, og regnes i dag blant Prokofjevs mest kjente verker.
I 1918, like etter den russiske revolusjon, flyttet han til USA, videre til Paris i 1920, til tyske Ettal i Bayern i 1922 før han i 1923 slo seg ned i Paris og giftet seg med den spanske sangerinnen Lina Codina (1897–1989). De fikk to sønner. Sønnen Sviatoslav (1924–2010) ble arkitekt og Oleg (1928–98) kunstner. I 1936 vendte han tilbake til et Stalin-styrt Sovjet. Han skrev Peter og ulven samme høst.
Prokofjev var en usedvanlig mangesidig komponist, og komponerte innen de aller fleste sjangre: Operaer, balletter, oratorier, filmmusikk, symfonier, kammerverker, sonater og konserter. Prokofjev var dessuten kjent som en fremragende pianist, og ble belønnet med førstepremie i klaverspill ved konservatoriet da han fremførte sin klaverkonsert nr. 1.
I 1941 måtte Prokofjev forlate kona Lina. Det var innført et forbudt for sovjetiske borgere å være gift med utlendinger. Lina ble senere sendt til Sibir, anklaget for spionasje. Hun ble dømt til 20 års fengsel, men etter Stalins død, på Prokofievs fødselsdag, ble hun frigitt og utvist fra Sovjetunionen. Prokofjev hadde dessuten blitt kjæreste med Mira Mendelssohn (1915–68), en poet han så levde med.
I 1944 oppførte han sin 5. symfoni. Denne er, sammen med den første symfonien, et høydepunkt blant Prokofjevs symfonier. Disse to verkene er imidlertid temmelig forskjellige; der den første er et lite og «enkelt» verk, er den femte et verk av en helt annen skala.
De siste årene av sitt liv var Prokofjev sterkt plaget av dårlig helse. Fra og med 1948 ble han dessuten utsatt for sterk kritikk fra de stalinistiske kulturmyndighetenes side og blant annet beskyldt for formalisme. Til tross for dette lyktes skapte han blant annet Sinfonia Concertante (for cello og orkester), og balletten Stenblomsten.
Etter åtte år med sterk hodepine og svimmelhet døde han av hjerneblødning, samme dag som Josef Stalin (1878–1953), som han i 1939 hadde skrevet kantaten «Zdravista» («Skålen») til.
Municipalsamhälle

Municipalsamhälle var i Sverige inntil 1971 en administrativ enhet (en type kommune) for et tettbygd område (iblant kalt municipium). Disse var organisert innenfor en landskommune, og hadde innenfor sitt området ansvar for visse kommunale oppgaver. I enkelte tilfeller strakte et municipalsamhälle seg utover kommunegrensene, og var da delt mellom kommunene det omfattet. Det kunne også forekomme mer enn ett municipalsamhälle innen samme kommune, og i enkelttilfeller omfattet et municipalsamhälle to atskilte områder innenfor samme kommune.
Ari Kristinsson

Biografi

Han fullførte studiene sine på Islands kunstuniversitet i 1979. Deretter dro han til California for å fortsette kunststudiene sine. Som regissør var hans første film barnefilmen Pappírs-Pési (eng. Adventures of Paper Peter) i 1990, men det ble dessverre en økonomisk katastrofe for Kristinsson. I tillegg har han laget en rekke filmer for fjernsyn bla.: Enginn venjulegur drengur (eng. The Football Kid, The Old Doll og dokumentarserien The Sixties.
Han er nok mest kjent for å ha stått for filmingen av både Friðrik Þór Friðrikssons film Börn náttúrunnar (1991) og Þráinn Bertelsson sin komedie Magnús (1989).
Hans nyeste film han har regissert er Duggholufólkið som kom ut i 2007.

Filmografi

Engelske titler i parentes
Jegersberg

Jegersberg (Jægersberg) er et stedsnavn på Oddernes i Kristiansand. Navnet ble til da kjøpmann Niels Winther Luth Jæger (1772–1840) bygde opp industrien rundt Prestebekken. I 1809 fikk han festet de gamle kvernrettighetene fra Oddernes prestegård, kvernhuset på Sødal, litt jord av prestegården og et større område utmark av Sødal. Dette området kalte han Jægersberg.

Historie

To vannmøllebruk ble oppført i 1812–1813. Disse ble en stor suksess, men vannmengdene var store nok til mer industri, og dette førte til at Jæger anla papirfabrikk i 1813–1814. Papirmøllevannet (Øvre Jegersbergvann) er naturlig nok en betegnelse som har sin bakgrunn i denne virksomheten.
Papirfabrikken ble en kortvarig affære for Jæger, og etter et par år ga han opp. Fabrikken ble solgt i 1816 til Jægers egne folk – Cornelius Møller og Gudbrann Haagensen. De to startet også et brennevinsbrenneri på Jægersberg, og drev i tillegg stampemølle.
I 1824 ble også kornmøllene solgt, og Jægers eventyr på Jegersberg var over.
Men industrien fortsatte på Jegersberg. Den nye eieren het Iver Albrecht Dahm som startet bomullsspinneri og veveri. Deler av denne virksomheten ble senere til Høie fabrikker på Mosby. Dahm utvidet også virksomheten ved å anlegge et mekanisk verksted, og et dampbakeri.
Etter at Jæger gikk konkurs, ble den store herregården på Jegersberg overtatt av staten. I 1918 ble barnehjemmet Vaisenhuset Ebenezer flyttet fra Bakkegård til Jegersberg, og dette ble drevet helt fram til 1952, den siste tiden av Tormod og Solveig Marie Engebu. I 1953 ble gården overtatt av Tormod Engebu, og senere av Jan-Martin og Bjørg Engebu. De har drevet med landbruk på gården i flere tiår. Siden ble driften lagt om til hestesenter.
Forsvaret disponerte området til øvelser og skytebanene var på 22 dekar. Disse ble sikret og ryddet i 2014 og 2015 og deretter ble hele Jegersberg på 7 600 dekar lagt ut for salg. Miljødirektoratet kjøpte området for takst, 6,3 millioner kroner, i oktober 2015, og overdro det direkte og kostnadsfritt til Kristiansand kommune som friluftsområde for allmennheten.

Jegersberg gård rehabiliterings- og kompetansesenter

Jegersberg gård rehabiliterings- og kompetansesenter for rusavhengige kom i stand etter initiativ fra Kristiansand kommune i 2007. I samarbeid med Sørlandet sykehus, Knutepunkt Sørlandet, naboen Universitetet i Agder, Fengselsvesenet, brukerorganisasjoner, ideelle organisasjoner, NAV, næringslivet, Husbanken og fagbevegelse er dette tilbudet blitt en realitet.  Rehabiliteringssenteret er helt medikamentfritt og driver gården med tamhøns og hester og eget ridesenter.

Turterreng

Skogen ved Jegersberg er et populært turterreng for byens befolkning og studentene ved universitetet. Store deler av den produktive skogen er vernet som naturreservat og landskapsvernområde. Det er merkede stier og lysløyper fra gården i retning Gill og Øvre Jegersbergvann og gang og sykkelvei til dagsturhytta ved Kyrtjønn («Vaffelbua»).
Østerrikes økonomi

Østerrike har en velutviklet turistindustri, og er et populært reisemål for både vintersport (Tirol) og kulturinteresserte med gallerier, historiske byggverk og musikkfestivaler.
Vindyrkingen foregår flere steder. Rødvin er et forsøksområde for eksport, mens hvitvin lages både til hjemmebruk og eksport. Mest kjent i dag er vin av druen Grüner Veltliner, men også Riesling gir gode resultater. Wachau og Kamptal er kjente dyrkningsområder.
CV9040

CV9040 eller Strf 9040/Stridsfordon 9040 er en svensk stormpanservogn bestykket med 40 mm maskinkanon.  Den er utviklet av BAE Systems Hägglunds som en variant av kjøretøyserien CV90 og er i tjeneste med den svenske hæren.

Historie

CV90 Mk0 ble opprinnelig konstruert på åttitallet for det svenske forsvaret. FMV stilte i 1986 sju prioriterte krav der de fire viktigste var: Mobilitet, panservern, luftvern og beskyttelse. Dette resulterte i CV9040 som ble levert i perioden 1993-2003 fra Hägglunds.
Automatisk informasjonsutveksling

Automatisk informasjonsutveksling (Automatic tax information exchange - AIE) er automatisk utveksling av skatterelatert informasjon mellom land. Når en person fra land A har inntektsbringende aktivitet i land B, vil land B utveksle data med land A som gjør at man kan automatisk registrere, fastsette og avstemme skattbar inntekt, skatteplikt og beregne skatt, samt innkreve og fordele denne mellom de to landene.
COROT-teleskopet

COROT-teleskopet (formelt COROT space telescope) er et europeisk romteleskop.
COROT-teleskopet, utstyrt med et «4-CCD wide-field camera», vil etter planen bli skutt opp i 2006, for en ferd på minst 2,5 år. Prosjektet vil bli ledet av CNES, i samarbeid med flere franske laboratorier og partnerland i Europa og Brasil. ESA sin involvering i prosjektet plasserer COROT i rammeverket for letingen etter beboelige planeter. Spesielt så åpner COROT døren for fremtidige romsonder som ESA's planlagte Darwin-ferd.

Oppdagelser

I mai 2007 ble det offentliggjort at COROT hadde oppdaget en ny exoplanet. Den nye planeten fikk navnet «Corot-exo-1b» , og ligger 1500 lysår unna Jorden. Den nye planeten skal være 1.3 ganger så massiv som Jupiter.
Erik Lunde

Familie, utdannelse og yrkesbakgrunn

Han vokste opp i Risør. Han er sønn av Elise Marie og Olav Lunde. Lunde er gift og har barn.
Han er utdannet cand. theol (profesjonsstudiet i teologi) fra Universitetet i Oslo. Han har også studert ved Handelshøyskolen BI hvor han har gjennomført studier i Ledelse, makt og mening, samt Informasjon og informasjonsledelse. Han har også en Bachelor i kultur- og samfunnsfag fra Universitetet i Oslo.
Fra 2010-2012 var han hhv. politisk rådgiver og internasjonal rådgiver i miljøstiftelsen Zero.

Politisk arbeid

Han var leder i Aust-Agder KrFU fra 1996-1998. Han var også leder i Vest-Agder KrFU før han i 2000-2002 var nestleder i KrFU.
Han var også medlem og KrFs gruppeleder i Risør bystyre fra 1999 til 2004.
Lunde var ansatt som politisk rådgiver i KrFs stortingsgruppe 2002-2004, informasjonsrådgiver samme sted 2004-2005, informasjonssjef i KrF 2005-2010.
I 2011 ble han valgt inn i Oslo Bystyre og var medlem i kultur- og utdanningskomiteen. I 2015 ble han innvalgt for en ny periode i Oslo Bystyre og er nestleder i helse- og sosialkomiteen. Lunde tok ikke gjenvalg til bystyret da Oslo KrF nominerte sin liste til kommune- og fylkestingsvalget i 2019.
Lunde er fra 2017 fast møtende varamedlem til KrFs sentralstyre.
Fra 2014 er han også leder i styringsgruppen for Kristendemokratisk Forum.
Eartha Kitt

Biografi

Kitt ble født i byen North i delstaten Sør-Carolina i 1927. Hun skal ha vært et resultat av en voldtekt, en hvit sønn av en plantasjeeier voldtok moren hennes. Kitt havnet i New York som niåring, og tenårene tilbrakte hun på gaten, eller når hun var heldig, hos venner, før hun sang og danset seg opp av rennestenen.
Kitt fikk plass i et afroamerikansk dansekompani, som brakte henne til Europa, hvor hun snart ble populær med sanger som «C'est si bon» og «Santa Baby». Tilbake i USA gav regissøren og skuespilleren Orson Welles henne en rolle i sceneoppsetningen av Doktor Faustus, hvor hun spilte Helena. Welles beskrev henne som «den mest spennende kvinnen i verden».
I 1960-årene gjorde Kitt suksess som Catwoman i TV-serien Batman. Kitt ble frosset ut av underholdningsindustrien etter å ha kommet med kritiske uttalelser mot Vietnamkrigen under et besøk i Det hvite hus i 1968. Hun ble imidlertid tatt imot med åpne armer da hun returnerte til en rolle på Broadway ti år senere.
I 1980-årene markerte Kitt seg i kampen mot Aids. Hun hadde også en hit med discolåta «Where Is My Man». I 1990-årene var hun tilbake på Broadway, og markerte seg som kabaretartist. I løpet av karrieren vant Kitt tre Emmy-priser, og ble i tillegg nominert til to Tony-priser og én Grammy-pris.
Skipper'n synger

Skipper'n synger er en samleplate med Alf Prøysen, utgitt i 2007.
Gjesværstappan

Gjesværstappan (også kalt bare Stappan nordsamisk stoappo) er ei øygruppe i Nordkapp kommune i Finnmark. Øyene ligger nord for fiskeværet Gjesvær på Magerøya. Nordfra er de tre største øyene Storstappen (høyeste punkt 283 moh) med halvøya Stauren, Kjerkestappen (høyeste punkt 166 moh) og Bukkstappen (høyeste punkt 92 moh). Til sammen har de tre øyene et areal på ca. 1,6 km². Øyene er fuglefjell, og de er vernet som naturreservat.
Gjesværstappan har Norges største sjøfuglkoloni. Blant annet har øyene en stor koloni av lundefugl og den nordligste havsulekolonien i Norge. Også alke, krykkje, skarv, lomvi, havhest og havsvale hekker i Gjesværstappan.
Danosoma

Utseende

Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange, brunlige smellere med tegninger av lyse, gjerne gylne, skjell. Antennene er trådformede. Pronotum er avrundet firkantet.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis

Larvene er rovdyr og utvikler seg i råtten, soppangrepet død ved av bartrær.

Utbredelse

Slekten er utbredt i nordlige områder av Palearktis og Nord-Amerika.
Reruhi Shimizu

Karriere

I 2008 debuterte han som kombinertløper i Sapporo den 1. mars 2008 i et FIS-renn ble han nr. 23. I kontinentalcupen den 4. desember 2010 i Steamboat Springs ble han nr. 37. Dagen etter ble han nr. 30. Han deltok i junior-VM 2011 i Otepää, der han ble nr. 24 i normalbakken/10 km den 27. januar 2011. 29. januar 2011 ble han nr. 13 i 5 km. I Kuopio 6. mars 2013 i kontinentalcuprennet ble han nr. 13, hans beste individuelle plassering i kontinentalcupen.
I 2011 skiftet han til spesielt hopp. I FIS-cuprennene i Villach 16. juli ble han nr. 7. Han vant dagen etter. I verdenscupen 2011/12-sesongen var han med på kvalifiseringsrennene i Harrachov 8. desember og Engelberg 17. desember, men han kvalifiserte seg ikke. Shimizu var med på junior-VM 2012 i Erzurum, der han ble nr. 13 i individuelt. Han var med på det japanske laget som ble nr. 10, men kvalifiserte seg ikke til finaleomgangen. På laget hoppet ellers Kanta Takanashi, Shingo Nishikata og Yukiya Sato.
I Sommer Grand Prix 2012-sesongen ble han nr. 4 sammenlagt. Shimizu vant rennet i Courchevel 15. august, foran Andreas Wank og Tom Hilde.
Shimizu debuterte i verdenscupen i 2012/13-sesongen der han ble nr. 40 sammenlagt. Shimizu debuterte i rennet på Lillehammer 24. november, han ble nr. 28. Hans første topp ti-plassering var en tiendeplass i Sotsji den 8. desember 2012. Shimizu var med på det japanske laget sammen med (Daiki Itō, Noriaki Kasai og Taku Takeuchi) som ble nr. 5 under Ski-VM 2013 i Val di Fiemme.
I verdenscupen i 2013/14-sesongen i Klingenthal 23. november 2013 var han med på det japanske laget som ble nr. 3 i lagkonkurransen. I Vinter-OL 2014 hoppet han på det japanske laget som tok bronse i laghopp, sammen med Taku Takeuchi, Daiki Itō og Noriaki Kasai. Hans beste plassering individuelt i verdenscupen er en 5.-plass fra Trondheim i 2014.
York Minster Police

York Minster Police er en svært liten og spesialisert britisk politistyrke med ansvar for katedralen York Minster og området i umiddelbar nærhet.
Tjenestemennene har full politimyndighet innenfor dette området. De har kontinuerlig assistanse fra den regionale styrken North Yorkshire Police. Alvorlige forbrytelser innenfor styrkens område blir etterforsket av det regionale politiet.
Årsaken til at katedralen har en egen politistyrke er at den inntil 1839 var en liberty, unntatt fra byens administrasjon. Det har vært egne konstabler der i svært lang tid, men det var etter brannen i 1829 at man formaliserte ordningen.