google/wiki40b huggingface dataset:
Hippolytus av Roma

Hippolytus av Roma, eller Hippolyt eller Hippolytos, (født ca. 170 i Roma, død 235 på Sardinia) var en av den tidligste kristendoms betydeligste skribenter. Han betegnes som kirkefader, var tilsynelatende i en overgang motpave og etter sin død kåret til helgen som Sankt Hippolytus.

Biografi

Hippolytus må være født i annen halvdel av det 2. århundre, sannsynligvis i Roma, men muligens med bakgrunn fra Lilleasia. Han omtales av Photius (i hans Bibliotheca) som disippel av Irenaeus eller som tilhørende dennes teologiske retning.
Han var presbyter i den romerske kirke under biskop Zefyrinus i begynnelsen av 200-tallet, og en ung Origenes hørte ham undervise og forkynne. 
På grunn av uenigheter om teologiske spørsmål og kirkens disiplin kom Hippolytus i åpen konflikt med Zephyrinus, som han beskyldte for å nærme seg monarkianismen, som ble ansett for å være en kjettersk bevegelse, samt for å undergrave den kristne kirkes disiplin ved å la folk som hadde gjort seg skyldige i grove forbrytelser komme tilbake til kirken.
Det kom til et brudd med paven, og da Zephyrinus døde, og det skulle velges ny pave i 217, var Hippolytus og en markant del av den romerske kirke misfornøyd med valget av Callistus som hans etterfølger, så Hippolytus ble valgt som pave parallelt med ham. Denne situasjonen har oppstått flere ganger senere i historien, og man omtaler den uoffisielle paven som motpave. Hippolytus regnes som regel for å være den første motpave.
Under den romerske keiser Maximinus I Thrax opplevde den kristne kirke store forfølgelser, og Hippolytus ble sammen med Callistus' etterfølger, pave Pontian I, deportert til Sardinia i 235, hvor begge døde. På det tidspunkt var Hippolytus åpenbart blitt forsonet med den offisielle kirke, idet likene av både Pontian og Hippolytus det følgende år ble bragt til Roma, der de fikk offisielle begravelser.
Ettertiden har tillagt ham en dramatisk død svarende til den som legenden tillegger hans mytologiske navnebror Hippolytos, som angivelig var sønn av Theseus. Der var tale om at Hippolytos ble sønderrevet ved å bli trukket av ville hester, og en så voldsom dødsform kombinert med en kristen tro har gitt den historiske Hippolytus helgenstatus.

Skrifter

Hippolytus er berømt for sin omfattende skribentvirksomhet som omfattet bibelfortolkning, forsvarsskrifter for kristendommen og kirkerett. Dessverre er hans arbeider ikke bevart i en utstrekning eller tilstand som gjør det mulig for moderne forskere å ha noe fullgodt grunnlag for å forstå hans betydning.
Blant de best bevarte skrifter er Kommentar til profeten Daniel og Kommentar til Høysangen samt et polemisk skrift med tittelen Argument mot alt kjetteri, som er blitt kjent under titlen Philosopumena. Det bestod opprinnelig av ti bind, men bind to og tre er ikke bevart. Selv om verket har vært rost i høye ordelag, regnes det i dag ikke for å være særlig viktig. Blant annet er en rekke informasjoner i verket funnet å være lite troverdige.
Dessuten skrev Hippolytos ifølge eldre kirkehistorikere en kirkeordning: «Den apostoliske tradisjon», som blant annet omhandler det oldkirkelige katekumenat. Senere er denne tilordningen blitt betvilt.
Philistina microphylla

Utseende

En middelsstor, langbeint, brunsvart gullbasse. Hannens panne har horn foran.

Utbredelse

Arten lever i India, Myanmar og Thailand.
Alan Stubbs

Biografi

Alan Stubbs startet sin profesjonelle fotballkarriere i Bolton Wanderers i juli 1990. I hans første sesong for Bolton spilte han 23 ligakamper, mens han i 1991/92-sesongen fikk bokført 32 ligakamper og ett ligamål. Deretter ble det 2 mål på 42 ligakamper i 1992/93-sesongen, ett mål på 41 ligakamper i 1993/94-sesongen og ett mål på 39 ligakamper i 1994/95-sesongen. I hans sjette og siste sesong for the Trotters scoret han 4 ligamål på 25 kamper.
Den 1. august 1996 kjøpte Celtic Alan Stubbs for £3 500 000. Han debuterte for Celtic den 10. august 1996 da de spilte 2-2 borte mot Aberdeen i en ligakamp, og totalt spilte Stubbs 20 ligakamper for Bhoys i 1996/97-sesongen. Hans første mål for Celtic kom 19. november 1997 i et Old Firm oppgjør som endte 1-1. Rangers tok først ledelsen i denne kampen, men Stubbs utligning i det 90. spilleminutt sørget for poengdeling. Dette ble hans eneste ligamål på 29 kamper i 1997/98-sesongen, og i 1998/99-sesongen scoret han også ett mål, men i denne sesongen spilte han bare 23 ligakamper. I de neste sesongene ble det 0 mål på 23 ligakamper og ett mål på 11 ligakamper. Hovedårsaken til at det ble relativt få kamper på slutten av hans tid i Celtic var at han to ganger var under behandlig for testikkelkreft.
Den 5. juli 2001 gikk han gratis til Everton, og han debuterte for the Toffees 18. august 2001 i en ligakamp mot Charlton Athletic. Hans første mål kom 3. november 2001 da Everton spilte 2-2 mot hans gamle klubb Bolton Wanderers, og da 2001/02-sesongen var over hadde han fått bokført 2 mål på 31 ligakamper. I de to neste sesongene spilte han henholdsvis 35 og 27 ligakamper, men verken i 2002/03-sesongen eller i 2003/04-sesongen noterte han seg for noen ligamål. I hans fjerde sesong i Everton ble det ett mål på 31 ligakamper før han den 8. august 2005 gikk gratis til Sunderland
Alan Stubbs spilte sin første kamp for the Black Cats den 20. august 2005 da de tapte 1-0 for Liverpool i en ligakamp. Den 5. november laget han sitt først mål for Sunderland i en ligakamp mot Arsenal, men oppholdet i klubben fra Tyne and Wear ble ikke noen suksess. Etter bare et halvt år, og 10 ligakamper, returnerte han til Everton den 20. januar 2006. I siste del av 2005/06-sesongen fikk han med seg 14 ligakamper for klubben fra Merseyside, mens han i 2006/07-sesongen scoret 2 mål på 23 ligakamper.
Etter å ha laget ett ligamål på 8 kamper i første del av 2007/08-sesongen valgte Alan Stubbs, for å få mer spilletid, å gå gratis til Derby County den 31. januar 2008. Han debuterte for Derby den 2. februar 2008 i en ligakamp mot Birmingham City.
Sirmaur (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 530 164 innbyggere i distriktet, mot 458 593 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 10,80 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,82 % i 2011 mot 14,92 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 931 i 2011 mot 934 i 2001.
Christine Abelsted

Familie

Christine Abelsted var datter av gjørtler Johannes Christophersen og Ottilia Olsdatter. Faren hadde blitt hentet fra Christianstad til en stilling som gravør ved Kongsberg våpenfabrikk, før han kom til Christiania for å utføre metallarbeider på det kongelige slott. 
Christine Wilhelmine Christophersen giftet seg den 14. februar 1859 med skuespiller Christian August Rudolph Abelsted (1833–1889).

Liv og virke

Abelsted begynte som korist ved Christiania Theater. Hun var siden skuespiller hos Theodor Cortes i sesongen1855–1856, og hos Fr. Sørensen & Schäffer i sesongen 1856–1857. I 1858 debuterte hun ved Kristiania norske Theater som Margrethe i vaudevillen Abekatten. Der spilte hun også blant annet i Damernes Ridder og Ægtemænd i Knibe, og ved disse anledningene fikk især hun, men også ensemblet og sceneinstruktøren, totalslakt i Morgenbladet. Teatrets sceneinstruktør var på denne tiden Henrik Ibsen. Hun var ansatt ved Kristiania norske Theater til teatret gikk konkurs i 1862; da reiste hun til Bergen.
I Bergen var hun ved Det norske Theater i sesongen 1862–1863, før hun vendte tilbake til fødebyen Christiania, hvor hun var ved Christiania Theater fra 1863.
Etter at hennes ektefelle døde i 1889, drev hun Abelsteds Theforretning i Huitfeldts gate 12.
Cañada del Pueblo

Transport

Ruta 26 General Leandro Gómez forbinder Cañada del Pueblo med Tacuarembó og Cerro Largo.
Dokumentmappe

En dokumentmappe, også kalt attachékoffert og populært kalt «stresskoffert», er en kasseformet beholder laget av et mer eller mindre fleksibelt materiale. En dokumentmappe er hovdsagklig beregnet til transport av papir og andre dokumenter – og utstyrt med et håndtak.
Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk 2013

Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk 2013 for senior ble arrangert 9. - 10. november 2013, i Odense Idrætshal i Odense i Danmark. Dette mesterskapet var for klubblag, ikke for landslag. 
Konkurranseformen var TeamGym, slik at det konkurreres sammenlagt i trampett, tumbling og frittstående. Over 400 deltakere fra Norge, Sverige, Danmark Finland og Island konkurrerte i klasser for kvinner, menn og mix.
Naturbuen (Capri)

Naturbuen (italiensk:Arco Naturale) er en naturskapt steinhvelving (bue) som ligger på østkysten av Capri. Det er antatt at den ble dannet i den paleolitiske perioden. Den har kollapset og restene er idag en grotte. b Buen hadde en høyde på 12 meter, 18 meter over bakkenivå og bestod av kalkstein.
Korçë

Korçë (på albansk også Korça, gresk: Κορυτσά, arumensk: Curceaua, tyrkisk: Görice) er en by i det sørøstlige Albania med ca. 51 000 innbyggere i 2011. Byen ligger 850 meter over havet, og er administrasjonssentrum for prefekturet med samme navn.
Korçë er et viktig religiøst senter både for albansk ortodokse og muslimer.
Rackets under Sentralamerikanske og karibiske leker 2002

Rackets under Sentralamerikanske og karibiske leker 2002. Rackets var en av flere sporter i de nittende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i San Salvador i El Salvador i perioden 19. til 30. november 2002. Det var fjerde gangen som rackets var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var seks turneringer; single, double og lag for både kvinner og menn. Mexico ble beste nasjon, de vant alle seks gullmedaljene.
Sabeisk

Sabeisk, også kjent som himjarittisk (etter kongeriket Himjar), var et semittisk språk innenfor språkgruppen gamle sørarabiske språk som ble talt av sabanere i det dagens Jemen, blant annet i oldtidsriket Saba (kjent fra Bibelen) fra rundt 900-tallet f.Kr. og fram til 500-tallet e.Kr. Det var benyttet som et skriftspråk av andre folk (sha‘bs) i oldtidens Jemen, det vil si av hasjidittene, sirwahittene, humlanittene, ghaymanittene, himyarere, radmanittere og videre. Det var skrevet med sørarabisk alfabet. Det er funnet flere tusen innskrifter på sabeisk.
Sørarabisk alfabet, som var et alfabet med 29 bokstaver, ble benyttet i Eritrea, Etiopia og Jemen på begynnelsen av 700-tallet f.Kr. på alle tre stedene, og utviklet seg senere til Ge'ez-skriften.
Den ukjente soldats grav i Moskva

Den ukjente soldats grav i Moskva (russisk Могила Неизвестного Солдата) er et monument viet til sovjetiske soldater som døde under Den store fedrelandskrigen (del av andre verdenskrigen). Graven er lokalisert ved Kremlmuren i Alexanderhagen i Moskva. 
Graven til den ukjente soldaten ble tegnet av arkitektene D. I. Burdin, V. A. Klimov, Yu. R. Rabayev og skulptøren Nikolai Tomsky, og ble avdekket for allmugen den 8. mai 1967.
12.7×99mm NATO

Historie og utvikling

Konseptet for kaliberet ble tatt fram av John Browning under første verdenskrig som et svar på behov for luftvernvåpen.  Patronen er basert på en .30-06 i større skala, og maskingeværet var en Browning M1919/M1917 som også var skalert opp.  Dette våpenet stammet fra århundreskiftet, men fikk navnet sitt da det amerikanske forsvaret tok det i bruk i 1917.  Det nye maskingeværet, kalt Browning M2, ble tatt i bruk på fly og bakken.  Flere forskjellige ammunisjonstyper, som panserbrytende og brannstiftende, ble tatt i bruk og gjorde at det ble et utbredt våpen med flere bruksområder.
Under andre verdenskrig ble 12,7 mm brukt til å bryte gjennom panseret til lettpansrede kjøretøyer og fly.  Siden 1950-tallet ble evnen til å stå i mot ild fra 12,7 mm våpen et krav for en rekke pansrede personellkjøretøy, noe som gjorde at ammunisjonen mistet noe av sine bruksområder. Maskingevær som avfyrer 12,7 mm er fremdeles i bruk, men størrelsen og vekten på våpenet gjør det noe mindre praktisk i bruk.  Når det er montert i faste installasjoner og på kjøretøyer så gjør den økte rekkevidden og presisjonen i forhold til lettere kalibere at det fremdeles er standard bestykning på pansrede kjøretøyer.
På 1980-tallet kom Barrett med sin M82 og andre lignende våpen, og 12,7 mm fikk en rolle som kaliber for militære skarpskyttere.  På grunn av virkningen i målet brukes slike våpen som regel mot materiell.
Putgarten

Putgarten er en kommune i distrktet Vorpommern-Rügen i Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland.
Kommunen styres av amtet Nord-Rügen med sete i Sagard. Putgarten er den nordligste kommunen i delstaten Mecklenburg-Vorpommern. Det er også den nordligste kommunen i det som tidligere var Øst-Tyskland. Disse  landsbyer ligger innenfor dens grenser: Arkona, Fernlüttkevitz, Goor, Nobbin, Vitt og Varnkevitz.
Norsk historie 1884–1905

Innføringen av parlamentarismen

Parlamentarisme er en politisk styreform der regjeringen sitter så lenge flertallet i nasjonalforsamlingen (altså Stortinget for Norges del) tillater det. Dette gir altså Stortinget makt over regjeringen. Før innføringen av parlamentarismen i Norge, var det omvendt.
Før 1884 hadde regjeringen grunnlovsfestet forbud mot å møte i Stortinget. Ettersom regjeringen ble utpekt av kongen, hadde Stortinget begrenset innflytelse over statsrådene, og regjeringen kunne dermed i prinsippet motarbeide det folkevalgte Stortinget. I 1870-årene vedtok Stortinget i flere omganger å endre Grunnloven, slik at statsrådene fikk adgang til parlamentet. Kongen, Oscar II, nektet å sanksjonere lovendringen, og ved tredje sanksjonsnektelse i 1880, kom en annen bestemmelse i Grunnloven på banen. Kongen pliktet nemlig å godkjenne lovendringsforslag dersom slike forslag ble vedtatt for tredje gang i Stortinget. Men hvorvidt dette også gjaldt grunnlovsendringer, var usikkert. Da venstreopposisjonen (fra 1884 partiet Venstre) vant i Stortingsvalget i 1882, stilte de regjeringen til riksrett for at den hadde nektet å gjennomføre den vedtatte lovendringen. Regjeringen Selmer måtte i 1884 gå av, og kongen gikk med på å utpeke Venstres leder Johan Sverdrup som ny statsminister. Dette omtales gjerne som da parlamentarismen ble innført i Norge, selv om det tok noen år før parlamentarismen ble gjennomført i praksis.

Striden om en egen utenrikspolitikk: konsulatvesenet

Unionens siste skanse var retten til et eget konsulat for Norge. Konsulatsaken var en av hovedgrunnene til at unionen mellom Norge og Sverige ble oppløst. Ved Stortingsvalget i 1891 stilte Venstre krav var at Norge måtte få eget konsulat for at norske handelsinteresser skulle bli bedre ivaretatt. Underforstått var dette også et krav om at Norge etter hvert skulle få sin egen utenriksminister. Begrunnelsen var behovet for sterkere norsk parlamentarisk kontroll med utenrikspolitikken. Både partiet Høyre, svenske konservative og kongen var imot dette, fordi de fryktet det ville ødelegge unionen. Utenrikspolitikken var, sammen med kongen, det eneste de to landene i unionen hadde felles. Sverige oppløste derfor Mellomriksloven, en lov om handel mellom de to landene som var svært viktig for Norge. Venstre forsøkte å innføre et eget norsk konsulat flere ganger, men måtte gi opp da uenighetene nesten førte til krig. Rundt århundreskiftet ble det større vilje til forhandling på begge sider. I Stortingsvalget 1903 vant Høyre valget, og man begynte forhandlinger om egen norsk konsulatvesen. Den svenske statsministeren Erik Boströms forslag til ny lov om konsulatvesen viste at han så på Norge som underordnet Sverige, og forhandlingene ble avbrutt. Den svenske kronprins Gustav, med støtte fra den svenske Riksdagen, forsøkte å få i gang nye forhandlinger, men dette ble avslått i Norge, og 7. juni 1905 erklærte Stortinget at unionen med Sverige var oppløst og kong Oscar avsatt.
Kari Nissen Brodtkorb

Utdannelse, karriere og utmerkelser

Brodtkorb ble utdannet ved NTH og ble uteksaminert i 1965. Året etter begynte hun å arbeide som arkitekt ved Harald Hilles arkitektkontor, hvor hun var ansatt frem til 1971. Etter dette hadde hun egen praksis i Oslo frem til 1974, før hun fra 1977 og frem til 1985 var hun ansatt ved Anker & Hølaas arkitektkontor, hvorav de siste fem årene som partner. Etter dette startet hun selv egen praksis i Bærum i 1985. Som arkitekt stod hun bak en rekke særpregede boligprosjekter i Oslo, som ofte ble formet som landsbyer med referanser til hvit mellomeuropeisk modernisme. Eksempler på dette er Gullkroken (1986), Hofftunet (1988) og boliger ved Smestad hovedgård (1990).
Hennes kanskje mest kjente byggverk er bolig- og næringskomplekset Stranden på Aker Brygge i Oslo, som ble oppført i perioden 1987 til 1990. Bygget er oppført i tegl og svartmalt stål, og knytter en forbindelse til områdets eldre verftsarkitektur. Hun har blitt tildelt en rekke arkitekturpriser, blant annet Murverksprisen i 1988 for sitt forfatterskap, og Houens fonds diplom i 1994 for Stranden. For sistnevnte bygg ble hun også tildelt Norsk Stålkonstruksjonspris og European steel award i 1991. Prosjektet Lysaker brygge ble også tildelt Statens Byggeskikkpris i 2004. I perioden fra 1990 til 1994 var hun også professor i arkitektur ved Arkitekthøgskolen i Oslo (AHO).
I 2014 ble hun tildelt Anders Jahres kulturpris.
Under Arkitekturdagen 2016 ble hun tildelt æresmedlemskap i Norske arkitekters landsforbund.
Hundholmen naturreservat

Hundholmen naturreservat er et naturreservat i Værøy kommune i Nordland. 
Naturreservatet består av en gruppe med holmer på østsiden av Værøya. Området har et areal på 464 dekar, hvorav 380 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et interessant hekkeområde for sjøfugl.
Solformørkelsen 8. april 2005

En total solformørkelse fant sted 8. april 2005. En solformørkelse oppstår når månen passerer mellom jorda og sola, og dermed totalt eller delvis skygger for bildet av sola. En total solformørkelse oppstår når månens tilsynelatende diameter er større enn solas, og månen blokkerer alt direkte sollys, og gjør dagen til mørke. Totaliteten oppstår i et smalt bånd langs jordas overflate, med den partielle (delvise) solformørkelsen synlig over et omliggende område, tusenvis av kilometer bredt.
Denne formørkelsen er en hybridformørkelse, en smal total formørkelse, og som begynner og slutter som en ringformet formørkelse.
Den var synlig innenfor en smal korridor i Stillehavet. Formørkelsens sti startet sør for New Zealand og krysset Stillehavet i en diagonal sti og sluttet i den ytterste nordvestre delen av Sør-Amerika.

Bilder

Animert sti
Lisbon Lions

The Lisbon Lions («Løvene fra Lisboa») er det kallenavnet som ble gitt til det Celtic-laget som vant Europacupen på Estádio Nacional i Lisboa, Portugal 25. mai 1967, da de slo Internazionale fra Milano 2–1.
Celtic var det første britiske laget som vant en europacup, og til nå den eneste skotske klubben som har nådd finalen i en europeisk turnering som de i tillegg vant. Klubben er i tillegg den ene av to klubber totalt som har vunnet et europeisk trofe med et lag bestående utelukkende av spillere fra klubbens hjemland. Alle spillerne på Celtic var født innenfor en radius på under 50 km (30 miles) fra Celtic Park i Glasgow.
Celtics spillestil var det motsatte av den effektive defensive spillestilen til Inter. Jimmy Johnstone skal ha beskrevet sitt lags spillestil «som nederlenderne i høyt tempo».
Alessandro Mazzola åpnet scoringene da han satte inn en straffe allerede etter 7 minutter, etter at Jim Craig hadde lagt ned Renato Cappellini. Italienerne trakk seg da tilbake på banen i sitt kjente 11-manns forsvar. Inter fikk deretter ikke et eneste hjørnespark og hadde bare to skudd på mål. Celtic hadde to skudd i tverrliggeren og totalt 39 avslutninger, hvorav 13 ble reddet av den italienske keeperen Giuliano Sarti, 7 ble blokkert og bare 19 var utenfor mål.
Craig gjorde opp for straffen han hadde laget tidlig i kampen da han i det 63. minutt la pasningen til Tommy Gemmell som laget Celtics utligning. I det 83. minutt fikk Gemmell nok rom til å spille ballen til Bobby Murdoch som skjøt et langskudd som Steve Chalmers styrte videre i mål.
Antroposentrisme

Antroposentrisme eller antroposentrisitet betegner et (eventuelt for stort) fokus på mennesket eller et (eventuelt for) menneskelig perspektiv.
Et eksempel kommer fra miljøetikken, der det fins forskjellige måter å begrunne vern om miljøet på.
En antroposentrisk begrunnelse er at miljøet må beskyttes fordi man i motsatt tilfelle vil risikere at mennesker blir skadelidende.
Det motsatte ville i dette tilfellet være en økosentrisk begrunnelse, der man tar utgangspunkt i at miljøet har en verdi i seg selv, og derfor ikke trenger å referere til mennesket.
En annen vanlig antroposentrisme er at evolusjon ofte fremstilles som en utviklingsrekke fra fisk via amfibium, krypdyr og ape til menneske.
Men dette er kun en (attpåtil svært forenklet) fremstilling av menneskets evolusjon, ikke av evolusjon som et fenomen som har frembragt millioner av ulike arter.
Torvald Fiskå

Bakgrunn

Fiskå vokste opp på Fiskå i Strand i Rogaland.  Foreldre var Taletta Gjerde og Johan Fiskå. Etter konfirmasjonen gikk han en vinter på framhaldsskole i Strand, deretter en vinter på Utgarden fylkesskole, og til sist underoffisersskolen i Kristiansand. I 1931 ble han gift med Johanna Grødem fra Strand. Sammen hadde de fire barn.

Andre verdenskrig

Ved krigsutbruddet i 1940 var han bonde, men også vernepliktig løytnant. Han deltok på norsk side i kampene ved i Gloppedalen og Dirdal, som sjef for en bombekasteravdeling.  Da kampene var over satt han fanget i omtrent to uker. Vel hjemme igjen fikk han arbeid på Stålverket på Jørpeland.
Med sin offisersutdanning var han en naturlig medarbeider når de lokale motstandsgruppene skulle organiseres i Distrikt 19 (Strand) i Milorg.  Han var tidlig interessert i å få tak i de militære mannskapsrullene for Strand og Ryfylke, som var lagret i Somaleiren i Sandnes.  En lokal kontakt i Stavanger gjennomførte et innbrudd og sikret seg mannskapsrullene.  Med utgangspunkt i disse kunne Fiskå sette opp en militær plan for styrker som ville være mulig å mobilisere i Strand.
Fiskå fikk hjelp av Harald Brekke, som gjennomførte arbeidet med å etablere lister for området rundt Jørpeland.  Håkon Barkve i Bjørheimsbygd satte opp lister for midtre Strand, mens Torvald Alsvik hadde oppgaven for nordre Strand.  Organiseringen var satt opp troppevis, med utvalgte skarpskyttere.  Fagfolk var ført opp, slik at en visste hvem som kunne gjennomføre elektrikerarbeid, sprengning, sjåføroppgaver osv.  Sammen med annen type etterretningsinformasjon inngikk mannskapslistene i en større rapport som ble smuglet ut til styresmaktene i London høsten 1942.

Konsentrasjonsleir

I løpet av høsten 1942 ble en rekke av deltakerne i Milorg i Strand arrestert av Gestapo.  Fiskå ble arrestert 29. november 1942. Han satt fengslet i Stavanger og på Grini før han ble sendt i tysk konsentrasjonsleir. Han døde i Natzweiler 23. januar 1944.
Fiskå ble i 1945 post mortem tildelt Krigsmedaljen. En minnestøtte over ham er reist på Fiskå, avduket 6. juni 1948.
Sudirman Hadi

Idrettskarriere

Hadi deltok ved ungdoms-VM i friidrett 2013, der han løp på 11,42 i innledningsheatet, og gikk ikke videre til semifinalene. 
Ved sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro løp han på 10,77 i innledningsheatet, og gikk til hovedrunden. Der løp han på 10,70 og endte sist i sitt heat, og gikk ikke videre i konkurransen.