google/wiki40b huggingface dataset:
Whitechapel klokkestøperi

Whitechapel klokkestøperi (Whitechapel Bell Foundry) er en bedrift i Whitechapel i det østlige London. Det er Storbritannias eldste produksjonsselskap som er i drift, etablert i 1570 under Elisabeth I og i kontinuerlig drift siden. Historien går enda lenger tilbake, til mesterstøperen Robert Chamberlain som 1420 grunnla selskapet under Henrik V, men det var et opphold i driften før 1570.
Hovedvirksomheten er støping av kirkeklokker med oppheng og tilbehør, men de støper også klokker til klokkespill og andre formål.
Selskapet har produsert flere berømte klokker, som den originale Frihetsklokken i Amerikas forente stater (1752) og Big Ben i Westminsterpalasset (1858). Big Ben er med sine 13½ tonn den største klokken de har støpt. Etter andre verdenskrig finner man blant deres viktigste oppdrag klokkene til Guildfordkatedralen i Guildford, Surrey og til Nasjonalkatedralen i Washington D.C.. 
Selskapets lokaler er en fredet bygning (Grade II listing).
I 2016 kunngjorde Whitechapel klokkestøperi at de vil stenge i mai 2017, etter litt over 250 år, og flytte til en ny adresse.
Airbnb

Konsept

Airbnb tillater folk å leie ut hele eller deler av sitt eget hjem til reisende med behov for overnatting. Nettstedet tilbyr en plattform for å etablere kontakt mellom vert og gjest, og er ansvarlig for håndtering av betalingstransaksjonen. Nettstedet formidler mer enn 2 000 000 private overnattingssteder i 192 land fordelt på mer enn 33 000 byer. Fra etableringen i november 2008 til juni 2012 er mer enn 10 millioner overnattinger booket gjennom Airbnb.

Historie

Airbnb ble stiftet i november 2008 av Brian Chesky, Joe Gebbia og Nathan Blecharczyk i San Francisco. Den opprinnelige finansieringen er hentet fra inkubator Y Combinator. Senere har også Greylock Partners, Sequoia Capital og Ashton Kutcher investert i selskapet.
Grunnkretser i Alta kommune

Grunnkretser i Alta kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Alta kommune, Finnmark, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.
Peter Friedrich Wilhelm

Liv og virke

Han var den eneste sønn av hertug og fyrstbiskop av Lübeck, senere første hertug av Oldenburg, Frederik August og hustru Ulrike Friederike Wilhelmine av Hessen-Kassel. I årene 1769–70 studerte han i Kiel hvoretter han sammen med overhoffmester von Kappelmann, kammerherre Frederik Christian von Qualen samt filosofen Johann Gottfried von Herder la ut på en lengre reise til blant annet Darmstadt og senere Goethe i Strasbourg. Han reiste siden videre uten ledsagerne til Paris, Bruxelles og London og vendte omsider nedtrykt og forvirret hjem.

Ekteskapsplaner

I 1773 ble Peter Friedrich Wilhelm valgt til koadjutor i Lübeck og i desember samme år deltok han i farens innsettelse som første hertug av Oldenburg og Delmenhorst. Foreldrene hadde, meget mot sønnens vilje, i samarbeid med det russisk hoff, arrangert en ekteskapelig forbindelse med prinsesse Charlotte von Hessen-Darmstadt (1755–1785). Han forsøkte å unnslippe planene ved å rømme, men ble oppdaget og sendt avsted ut på en ny reise mot Darmstadt for å møte sin vordende hustru. Forkledd stakk han av fra slottet i byen natten før bryllupsfestlightene skulle inntreffe, men ble gjenfunnet et par dager senere. Reiseledsagerne besluttet ikke å ta ham med tilbake til Darmstadt, men informerte i stedet hoffet i Oldenburg om at de ville legge veien om Sveits. Faren ble rasende, og forviste sønnen til Eutin, hvor han tok opphold på godset Stendorf.

Ikke egnet som regent

Det ble nedsatt en kommisjon som skulle undersøke prinsens tilstand, denne konkluderte med at Peter Friedrich Wilhelm var på vei vekk fra den lutheranske tro og på vei mot den katolske. Blant annet derfor var han ikke lenger egnet som koadjutor i Lübeck eller som tronfølger i Oldenburg. I stedet ble fetteren Peter I Friedrich Ludwig von Oldenburg (1755–1829), sønn av farens bror Georg Ludwig, i 1776 innsatt som koadjutor. Han skulle også overta administrasjonen av Oldenburg, samt innsettes i arverekken etter Peter Friedrich Wilhelm. 
Kong Christian VII ga den egentlige tronfølgeren et standsmessig oppholdssted på slottet i Pløn, hvortil prinsen kom i mars 1777. Her beskjeftiget han seg med å lese bøker på fransk og engelsk, samt med tegning og musikk. Med tiden forlikte han seg også med foreldrene. Da faren døde 6. juli 1785, ble fetteren innsatt som administrator men overtok ikke selve hertugtittelen. Den tok han først etter den 2. juli 1823, hvor den egentlige hertug, Peter Friedrich Wilhelm, døde etter kort tids sykdom. 22. august samme år ble han ført til Lübeck for å gravlegges i byens domkirkes biskopelige kapell, hvor foreldrene også lå.
Ernst Ferdinand Wenzel

Liv og virke

Ernst Ferdinand Wenzel var elev av Friedrich Wieck, faren til Clara Schumann. Felix Mendelssohn-Bartholdy hentet ham til konservatoriet i Leipzig, og her underviste han blant annet Edvard Grieg og mange andre. Han sto i stadig kontakt med mange komponister, for eksempel Robert Schumann, som ble en venn, Louis Spohr, som Ole Bull ønsket seg som lærer, og Carl Loewe, som var en kjent balladekomponist. Grieg, Johannes Brahms og mange andre dediserte komposisjoner til Wenzel.

Etter at Wenzel under en konsert fikk problemer med hukommelsen gav han opp pianistkarrieren, og han var sjelden innstilt på å spille selv for sine egne elever.
Som pedagog var Wenzel omstridt. Han kunne være både «åndfull og vittig», men når han ikke var fornøyd med elevenes prestasjoner hadde han en tendens til «å bruke munn» og «overøse dem med sarkasmer». En musikalsk ordbok fra 1887 beskriver ham som «litt av en original».
Wenzel var medarbeider i Neue Zeitschrift für Musik helt fra starten. Tidsskriftet ble grunnlagt av Robert Schumann, Friedrich Wieck og pianistene Ludwig Schuncke og Julius Knorr i 1834, og blir fremdeles gitt ut.
Wenzel formidlet den første kontakten mellom Edvard Grieg og forlaget Peters i Leipzig. Peters publiserte etter hvert de fleste av Griegs komposisjoner.
Bydeler i Hamar

Ifølge Statistisk sentralbyrå har Hamar by 30 015 innbyggere.  Andre forsteder er Hjellum, Ridabu og Smeby og Solvang. Tettstedene i kommunen er Ingeberg, med 638 innbyggere, og Slemsrud, med 406 innbyggere – begge disse ligger opp mot Øvre Vang. Boligfeltene Vangli og Grubhol ligger langs riksvei 25 mot Løten. En liten del av tettstedet Ilseng strekker seg også inn i Hamar kommune.

Briskeby

Briskeby er en bydel på Hamar, blant annet kjent for fotballaget Hamarkameratenes hjemmearena, Briskeby gressbane.

Disen

Bydelen er del av Disen gård, tidligere beliggende i Vang og innlemmet i Hamar kommune ved byutvidelsen i 1946

Storhamar

Storhamar er en bydel på Hamars vestkant og er blant annet kjent for breddeidrettslaget Storhamar Idrettslag som bedriver ishockey, fotball, håndball og kunstløp. Bydelen ligger i området rundt Domkirkeodden, på det som før var Storhamar gårds grunn og har en varierende bygningsmasse som spenner seg fra tradisjonelle eneboliger til blokkbebyggelse knyttet mot Hamar og Omegn Boligbyggelag.

Ingeberg

Ingeberg er et tettsted i Hamar kommune, og ligger cirka fem kilometer øst for byen.

Ridabu

Ridabu er en forstad til Hamar som ligger i et historisk viktig område. Gårdene Torshov og Vidarshov ble sannsynligvis brukt som gudesteder i før-kristen tid, mens Åker gård var et høvdingsete og maktsentrum. Det er gjort arkeologiske funn på alle stedene. Planene for riksvei 25, som går gjennom Ridabu, måtte i sin tid gjøres om på grunn av fredede gravhauger i området.
Ridabu var tidligere navnet på hele Vangsområdet, men med oppføringen av Vang kirke, endret det seg. Da tettbebyggelsen kom etter krigen, ble Ridabu navnet.
To av Norges mest kjente kokebokforfattere gjorde karriere på Ridabu: Hanna Winsnes' Lærebog i de forskellige grene af husholdningen kom ut i 1845, og regnes som Norges første kokebok. Henriette Schønberg Erken ga i 1914 ut Stor kokebok for større og mindre husholdninger. De var bosatt på nabogårdene Vang prestegård og Dystingbo gård.

Smeby og Solvang

Smeby og Solvang er to forsteder om lag to kilometer nord for Hamar sentrum, tettstedene blir ofte sett på som ett tettsted av utenforstående. Begge stedene ligger tett inntil hverandre og har i grunnen vokst sammen og av den grunn finnes det bare én velforening, nemlig Smeby og Solvang Vel.

Slemsrud

Slemsrud er et tettsted i Hamar kommune i Hedmark, og ligger cirka ti kilometer nordøst for byen. Øvre Vang kirke ligger på Slemsrud. Fotballaget Fart har også tilholdssted her.
Den akademiske lærerstands understøttelsesselskap

Den akademiske lærerstands understøttelsesselskap er en forening for universitetsutdannede lærere (særlig lektorer), grunnlagt i 1899 med det formål å gi økonomisk støtte til ulike formål. Foreningen hadde 1070 medlemmer per 2002.
Chi You

Chi You (kinesisk: (蚩尤) eller Chiyu er i kinesisk mytologi slektning, muligens sønn, til herskeren Shennong som grunnla den kinesiske sivilisasjon. Chiyu fikk regnguden See Bas bistand i kampen om tronen mot keiser Huang Di.
Det internasjonale boktrykkersekretariatet

Det internasjonale boktrykkersekretariatet, eller Typografinternasjonalen, ble stiftet i Paris i 1889. Stiftelseskongressen ble åpnet 18. juli og det møtte representanter for 13 organisasjoner i Belgia, Danmark, Tyskland, England, Frankrike, Italia, USA, Norge, det tysktalende og fransktalende Sveits, Spania, Ungarn og Østerrike. Til sammen møtte 17 representanter som representerte 70 000 medlemmer.
På sakslisten til kongressen stod blant annet åttetimersdagen, internasjonale regler om lærligeinntak og opprettelse av internasjonale kampfond. Kongressen besluttet å overlate til sveitserne å utarbeide en rapport over det internasjonale vandresystemet og forslag til lik medlemsbok i de tilsluttede landene. Dette skulle forelegges neste internasjonale kongress. Forslaget om en internasjonal typografunion ble vedtatt i prinsippet. I en uttalelse konstaterte man nødvendigheten av at det i det enkelte land var kampkasser, og ønskeligheten av at de som ikke allerede hadde kasser, opprettet slike. Spørsmålet om en internasjonal kampkasse ble overlatt til sveitserne og rumenerne å utrede.
På den andre internasjonale typografkongressen, som ble holdt i Bern i august 1892, ble det fattet vedtak om å opprette et internasjonalt sekretariat med sete i Sveits. Under dette sekretariats ledelse ble den 3. internasjonale kongress holdt i Luzern i 1901 og den 4. kongress i Paris i 1907. I denne kongress ble sekretariatet, etter ønske fra de sveitsiske kolleger, flyttet til Stuttgart i Tyskland. Den 6. internasjonale kongress ble holdt i Stuttgart i 1912, og ble den siste før første verdenskrig fra 1914 til 1918. I denne kongress møtte representanter fra 19 forbund med til sammen 137 500 medlemmer.
Verdenskrigen førte til store vanskeligheter for det internasjonale samarbeidet, men det lyktes allikevel for de sveitsiske kollegene å sammenføre representanter fra tidligere «fiendtlige» forbund til den 7. internasjonale kongress i Luzern i 1919. Dette var en sterkt redusert kongress. På denne kongressen ble det vedtatt å overføre det internasjonale sekretariat til Bern.
I de følgende årene konsoliderte typografinternasjonalen seg og avholdt kongress i Wien i 1921, i Hamburg i 1924, i Paris i 1927 og i Amsterdam i 1930. Dette ble den siste kongressen før nazistenes maktovertagelse i Tyskland, slik at neste kongress, som ble holdt i Luxemburg i 1936, og den siste kongressen før den store krigen, som ble holdt i København i 1939, ble sterkt preget av dette. Organisasjonen i Tyskland og Østerrike var jo i mellom tiden brutalt slått ned.
Etter andre verdenskrig, fra 1939 til 1945, kunne man gjenoppta arbeidet i typografinternasjonalen. I mellomtiden var forholdene sterkt endret, idet det i en rekke land var felles grafiske forbund. Dette gjaldt i første rekke Tyskland, Østerrike og Italia, men også i Nederland og Belgia hadde en slik forandring funnet sted. Den 15. intenasjonale kongressen i Bern i september 1947 hvor det møtte representanter fra 19 forbund, hvorav 7 var all-grafiske, vedtok enstemmig å oppløse typografinternasjonalen og gå inn i den da planlagte internasjonale grafiske føderasjonen - IGF.
Røynevardsfjorden

Røynevardsfjorden er en liten fjord i Lillesand kommune. Den ligger mellom Kalvøya og Indre og Ytre Tronderøya. De indre delene av fjorden blir krysset av Blindleia mellom Haraldsholmane i nordøst og Store Røysa i sørvest. Fjorden har innløp inn fra Skagerrak ved Skyllholmen og strekker seg 2 kilometer nordvestover mot Røynevarden, som den er oppkalt etter.
Baseball under Panamerikanske leker 2007

Baseball under Panamerikanske leker 2007. Baseball var en av flere sporter som var med i de femtende Panamerikanske leker som ble arrangert i Rio de Janeiro i Brasil fra 13. til 29. august 2007. Cuba vant sin tiende strake tittel og sin ellevte totalt.
Første anglo-afghanske krig

Beskrivelse

Britenes mål med denne krigen var å sikre sitt herredømme over denne regionen og sette en stopper for det russiske imperiets planer om å ekspandere dets innflytelsessfære. Det britiske riket forsøkte å kvitte seg med Dost Mohammed Khan og gjeninnsette Afghanistans tidligere hersker, Shoja Shah, av frykt for økende russisk innflytelse i landet. 
I starten av krigen i 1839 erobret britene Kandahar, Ghazni og Kabul, tok til fange Dost Mohammed og sendte ham til India. Etter å ha satt Shoja tilbake på tronen, trakk britene seg tilbake, og etterlot to spesialutsendinger og en garnison i Kabul. I 1841 gjorde afghanerne opprør mot britene i Kabul og drepte de britiske agentene og omringet garnisonen. Tidlig i 1842 overga garnisonen seg og ble tilbudt fritt leide til India. De britiske styrkene ble så tatt i bakhold i Khyber-passet og massakrert.
Britene svarte med å invadere på nytt, hevet beleiringen av den britiske garnisonen i Jalalabad og gikk så mot Kabul. 95 fanger fra massakren ble reddet og britene ødela festningen Bala Hissar og basaren i Kabuls sentrum. Shoja Shah ble myrdet på dette tidspunktet og britene bestemte seg så for at det ikke var verdt bryet å okkupere landet og trakk seg ut.
Diagenese

Diagenese er summen av alle fysiske, kjemiske og biologiske endringer, unntatt forvitring og metamorfose, som et sediment går gjennom etter avsetning.
Flos

Utseende

Middelsstore stjertvinger (vingespenn ca. 30 – 45 millimeter) uten eller med korte stjerter på bakvingene. Hannenes overside er skinnende blå, med brune kanter på bakvingen. Undersiden er rødbrun med mørkere tverrstriper.

Levevis

Larvene blir stelt og passet på av maur i slekten Dolichoderus (Dolichoderinae).
De lever på ulike løvtrær, blant annet i bøkefamilien.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Sulawesi i øst.
Det egyptiske museet

Det historiske museum i Kairo, også kjent som Det egyptiske museet, huser en stor samling av oldsaker og mumier fra oldtidens Egypt. Det er den største samlingen i verden av antikviteter i fra denne perioden. Mye av dette er på lager, men et representativt utvalg er utstilt.

Historie

Den nåværende museumsbygningen står ved Tahrir-plassen og ble etablert der i 1902. Før den tid hadde museet blitt flyttet flere ganger, som et resultat av plassproblem og dårlig plassering. 
Den egyptiske stat etablerte museet, det første bygget oppført i 1835 nær Ezbekeyah-hagene. Etter hvert ble dette byggverket for lite til å innholde alle gjenstandene. Det nye museet ble flyttet til bredden av Nilen i Boulaq i 1858. Dette museet ble ødelagt av flom i 1878 og en flyttet gjenstandene til et annet museum i Giza. Dette var siste lokalet før man flyttet til der det står nå. Med på flyttingene har det egyptiske museet også fått med seg gjenstander som har stått på vertsmuseet. Dette har bidratt til å samle flere statuer. 
Museet er i dag en større attraksjon for turister, som også gjerne besøker Citadellet.

Museet og samlingen

Museet inneholder 120 000 små og store gjenstander. Flere faraoer fra de nyere dynastiene er vist fram, med innholdet i graven til Tutankhamon som høydepunktet. Årlig er det rundt 2,5 millioner besøkende. 
På grunnplanet av museet er det vist fram en stor samling av papyrus og mynter. De fleste papyrusene er redusert til mindre fragmenter ettersom årtusenene har slitt på dem. Blant de språkene som er brukt på papyrusene er gresk, latin, arabisk og hieroglyfer fra oldtidens Egypt. Myntene er laget av forskjellige grunnstoff, som gull, sølv og bronse. Handelen i oldtida brakte mange typer mynter inn til Egypt, som greske, romerske og islamske. 
Videre er det flere gjenstander fra det Nyere Kongeriket, tidsperioden mellom 1550 og 1070 f.Kr. Dette er gjerne større objekter, som statuer, bord og kister. Blant annet blir det vist fram gjenstander fra gravkamrene til Tutmosis III, Tutmosis IV, Amenophis II, Hatshepsut og Maherpen. Flere objekt er fra Kongenes dal.

Graven til Tutankhamon

Faraoen Tutankhamons grav ble funnet i godt bevart tilstand, langt bedre enn gravene til de andre faraoene. Over 3 500 gjenstander ble funnet inne i den, fra en dekorert gravkiste, smykker i elfenbein og gull, til vaser av alabast og flasker. Graven hadde flere våpen og instrumenter som ble brukt av kongen. Flere av gjenstandene er nå utstilt i museet. 
På grunn av dette store funnet er Tutankhamon en av de mest kjente faraoene i dag. Selv om det var en stor samling i graven, ble den ikke funnet helt intakt. Man mener at to røverier skjedde mens graven enda var relativt ny. 
Den mest kjente arkeologiske gjenstanden var Tutankhamons gylne maske, som lå oppå mumiefjeset. Masken er 12 kilo tung av solid gull og en går ut fra at den viser hvorledes faraoens ansikt egentlig så ut. Også denne ligger på det historiske museet.
Article 19

Historie

Article 19 var i utgangspunktet en visjon hos den amerikanske filantropen og forretningsmannen J. Roderick MacArthur. Etter hans død i 1984 ble disse tatt opp igjen og Article 19 ble stiftet i 1987. Selv om MacArtur på dette tidspunktet hadde vært død i tre år, regnes han som en av grunnleggerne av organisasjonen.

Samarbeidspartnere

Article 19 har samarbeidet i flere land og med flere prosjekter sammen med organisasjoner som FN, OSSE,
Salzburg

Samferdsel

Salzburg har jernbaneforbindelser til byer som München og Zürich, med bl.a. ICE-tog, forbindelser til Italia, samt lokaltog og andre tog til andre steder i Østerrike. Byen utmerker seg først og fremst med et av Europas største trolleybussnett, som tar en stor del av lokaltrafikken. I 2009 hadde byens 55 trolleybusser, fordelt på ni ordinære ruter og én rushtidsrute, 38 mill. passasjerer (Hondius 2010). Den har også ca. 10 bussruter. Mens ca. 7 % av reisene i Østerrike skjer med sykkel, er andelen i Salzburg 16 % (bare Bregenz har høyere sykkelandel). Dette tilskrives 30-soner, utbygging av sykkelveier og gode parkeringsmuligheter.
Selv om kollektivtrafikken står sterkt i forhold til bystørrelsen, er biltrafikken betydelig; to motorveier møtes i Salzburg. Byen har en internasjonal flyplass.
Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden

Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden er en svensk statlig nevnd som sorterer under Justitiedepartementet. Nevnden utøver tilsyn over myndighetenes anvendelse av hemmelige tvangsmidler og kvalifiserte beskyttede identiteter og lignende virksomhet. Nevnden skal også utøve tilsyn over Säkerhetspolisens behandling av personopplysninger.
Nevnden ledes av et styre og en kontorsjef. Nevndens formann er Sigurd Heuman (desember 2009).
Pardosa agricola

Utbredelse

Pardosa agricola er utbredt i Europa. Den finnes særlig langs kysten i Norge.

Utseende

Pardosa agricola er lyst eller litt mørkere brun eller brunsvarte, med lysere eller mørkere flekker. Hannen er mindre noe mørkere farget enn hunnen. Den ligner ganske mye på Pardosa agrestis, men har tydeligere ringer på beina, og den lyse midtstripen på forkroppen er smalere. Mørke individer ligner litt på Pardosa amentata. Som voksne (imago) er hunnen omtrent 8 mm, mens hannen er omtrent 6,5 mm lang (kroppens lengde).
Mange av artene i slekten Pardosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.

Levevis

Pardosa agricola finnes særlig på steder med stein og sand, som strender helt nede i strandsonen. Den kan ta seg en tur på vannet og opptrer noen ganger i store mengder der den trives. Voksne (imago) kjønnsmodne hanner og hunner finnes fra tidlig på våren. Hannene dør innen midtsommer, mens hunnene lever lengre, helt til tidlig på høsten.
Celliphine Chespol

2015

Chespol deltok i det kenyanske uttaket til Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 i april, og kom der på femteplass på 2000 meter hinder, og ble ikke tatt ut til Juniorafrikamesterskapet i friidrett. I juni kom hun på andreplass i samme øvelse under uttaket til Ungdoms-VM i friidrett 2015 (bak Sandra Felis Chebet), og ble tatt ut til å representere Kenya under Ungdoms-VM. Ungdoms-VM ble arrangert i Cali i Colombia, og Chespol vant der 2000 meter hinder, med ny personlig rekord på 6:17,15, foran Sandrafelis Chebet Tuei og Agrie Belachew.

2016

Hun vant 3000 meter hinder i det kenyanske uttaket til U20-VM, og ble med det tatt ut til U20-VM i friidrett 2016 i Bydgoszcz i Polen. Der vant hun finalen, med ny mesterskapsrekord på 9:25,15, ni sekunder foran Tigist Getnet fra Bahrain. Hun vant også 3000 meter hinder under ISTAF-stevnet i Berlin i september.

2017

I mars deltok hun i VM i terrengløp 2017, og fikk der bronse i juniorklassen, og hun fikk sølv i lagkonkurransen sammen med det kenyanske kvinnelaget. Hun deltok i 3000 meter hinder i Diamond League 2017, og fikk til sammen 11 poeng i kvalifiseringsstevnene. I Diamond League-finalen kom hun på åttendeplass. Hun vant 3000 meter hinder i Prefontaine Classic dette året, men denne øvelsen var ikke med i Diamond League i Eugene i 2017. 
Hun vant det kenyanske uttaket til VM i friidrett, et hundredels sekund foran Beatrice Chepkoech, og ble tatt ut til VM i friidrett 2017. I VM løp hun inn til femte beste tid i kvalifiseringsheatene, og kom på sjetteplass i finalen.

2018

Chespol vant det kenyanske uttaket til Samveldelekene, og i Samveldelekene 2018 kom hun på andreplass på 3000 meter hinder, kun slått av Aisha Praught-Leer fra Jamaica. I Golden Gala-stevnet i Roma og i Meeting de Paris kom hun på andreplass på 3000 meter hinder, som begge ga sju poeng i kvalifiseringen til finalen i Diamond League 2018. Hun vant uttakningsstevnet til U20-VM i friidrett 2018, ble med det tatt ut til U20-VM i Finland i juli. 
I juni deltok hun i Kenyansk mesterskap i friidrett 2018, og kom der på andreplass på 3000 meter hinder, bak Beatrice Chepkoech. Hun vant 3000 meter hinder under U20-VM i friidrett 2018, med ny mesterskapsrekord på 9:12,79, cirka seks sekunder foran Peruth Chemutai.
Nedenes

Len, amt og fylke

Nedenes len var på 1600-tallet et såkalt smålen innen Agdesiden hovedlen sammen med Råbyggelaget og Mandal og Lister. I forbindelse med overgangen fra lensstyre til amtsstyre ble len erstattet med amt i 1662. 6. mai 1682 ble stiftamtmannen i Kristiansand også amtmann i Nedenes. På denne tiden hørte også Bamble fogderi sammen med Nedenes, men dette området ble senere tilbakeført til Bratsberg.
Nedenes og Råbyggelaget ble på nytt eget amt fra 22. mai 1815 i hht. Kongelig resolusjon av 16. mars 1815. Senere, sannsynligvis i andre halvpart av 1800-tallet, ble navnet endret til Nedenes amt. 1. januar 1919 ble Nedenes amt til Aust-Agder fylke.
Sykkelorientering

Sykkelorientering (forkortet MTB-O eller MTBO) er en utholdenhetsidrett og form for orientering, der utøverne sykler og navigerer i et nettverk av stier og veier. I motsetning til orientering til fots, har utøverne ikke lov til å forlate stiene og veiene.