google/wiki40b huggingface dataset:
Abbey Wood

Historie

Navnet er avledet fra Lesnes Abbey og Bostall Woods, som begge ligger rett ved i øst. Navnet er avledet fra den gamle skogen som omga levningene av klosteret Lesnes Abbey, grunnlagt i 1178. Klosteret sted lå nær en myr som var jevnlig utsatt oversvømmelser når elven Themsen gikk over sine bredder. Munkene måtte administrere et dike mot elven for å forhindre oversvømmelser, noe som førte til utviklingen av en liten bosetning. Det var rundt hundre mennesker da jernbanen North Kent Railway kom og en liten jernbanestasjon ble åpnet. Stedet forble en landbruksområde ut 1800-tallet.
Stedet ble utviklet først på begynnelsen av 1900-tallet, og var da kjent som «The Village» («Landsbyen»). Området som regnes med ligger rett sør for Abbey Wood stasjon. Mellom 1900 og 1930 ble boligområdet Bostall Estate utviklet av Royal Arsenal Co-operative Society, som kjøpte opp to gårder som lå der. Mellom 1955 og 1959 kom så Abbey Estate, som ble utviklet av Londons grevskapsforvaltning. Til slutt kom det tredje boligområdet i Abbey Wood, Thamesmead, som ble utviklet fra begynnelsen av 1970-årene av Stor-Londons myndigheter.
Kunstneren William Morris bodde i det nærliggende Red House i Bexleyheath, et hus som ble bygget for ham av arkitekten Philip Webb. Morris spaserte jevnlig til jernbanestasjonen, og det er en blå plakett rett utenfor Knee Hill som minnes denne tilknytningen.
Bergsche Maas

Beskrivelse

I tidsrommet 1273 til 1904 gikk hovedløpet til Maas gjennom det som idag er Afgedamde Maas til Woudrichem der den sammen med Waal (hovedløpet til Rhinen) dannet Merwede. Stor vannføring i Waal førte imidlertid ofte til store oversvømmelser, og det ble i 1883 ved lov, Maasmondwet, besluttet å konstruere Bergsche Maas. Mellom 1888 og 1904, under ledelse av ingeniøren Cornelis Lely, ble Maas sperret av ved Andel og vannet ledet ned den nygravde Bergsche Maas til elven Amer ved Geertruidenberg og videre til Hollandsch Diep. Det tidligere løpet til Mass ble Afgedamde Maas («Oppdemde Maas»).
Det nye Mass-løpet følger omtrent et enda eldre (pre 1273) elveløp, som den parallelløpende elven Oude Maasje («Gamle lille Maas») nok er restene av. De små landsbyene Gansoijen og Hagoort måtte forlates som følge av byggingen av Bergsche Maas.
Vest for stedet Heusden starter kanalen Heusdensch Kanaal som forbinder Afgedamde Maas med Maas. I sør munner elven Donge ut i Bergsche Maas ved Geertruidenberg. Over Bergsche Maas er det to broer, Keizersveer ved Raamdonksveer og en ved Heusden. Ellers går det ferjer ved Dussen, Drongelen og Herpt.
Troctopsocidae

Utseende

De voksne har velutviklede vinger. Antennene består av 11, 13 eller 15 ledd. Føttene er tre-leddete. Hos slekten Coleotroctellus er kjønnene svært ulike, hannene ser ut som "normale" støvlus mens hos hunnene er forvingene harde og hvelvede, slik at de ligner sterkt på biller.

Utbredelse

Familien forekommer i Sørøst-Asia (Coleotroctellus) og i Mellom- og Sør-Amerika (de øvrige slektene).
Via Annia

Via Annia var en romervei som var en viktig forbindelseslinje gjennom Gallia Cisalpina til den nordøstlige provinsen Noricum.  
Via Annia, som forbandt Atria med Aquileia, ble bygd av prætor Titus Annius Rufus og fullført i 131 f.Kr. Veien fikk stor betydning for romaniseringen av regionen den gikk gjennom: Patavium, Altinum og Julia Concordia.
På våtmarkene i de nedre delene av Podalen ble den steinlagte veien hevet over marken. Fundamentene til flere store bruer er blitt funnet, i 1922 ble det oppdaget en som passerer over Grassagakanalen, og en annen passerer over det tidligere elveleiet i Bidoggia. Noen deler av veien har aldri vært ute av bruk, mens andre forsvant så fullstendig at bare flyfotografier har kunne fastslå den eksakte plasseringen.
Gassled

Gassled er et norsk selskap som eier infrastrukturen knyttet til gasstransport fra norsk sokkel. Gassled ble etablert den 20. desember 2002. Gassleds eiere er Petoro AS, Statoil Petroleum AS, Silex Gas Norway AS, Njord Gas Infrastructure AS, Solveig Gas Norway AS, Infragas Norge AS, Norsea Gas, ConocoPhillips Skandinavia AS, Dong E&P Norge, GDF SUEZ E&P Norge AS og Dea Norge AS. Selskapets rørledninger opereres av Gassco.
Opprinnelig eide Gassled Åsgard Transport, Statpipe, Europipe II, Zeepipe, Franpipe, Oseberg Gas Transport, Vesterled og Norpipe i tillegg til prosesseringsanlegget på Kårstø, de tre mottaksterterminalene ved Emden i Tyskland og en ved St. Fergus i Storbritannia. Senere tok Gassled også eierskap over mottaksterminalene i Zeebrugge i Belgia og Dunkerque i Frankrike, Europipe I, gasstransportsystemene for Kvitebjørn og Nornefeltet, Langeled rørledning og terminal og Kollsnes prosessanlegg.
Sven Henriksen (skuespiller)

Bakgrunn og oppvekst

Sven Henriksen er oppvokst i Malangen i Troms. Der bodde han sammen med sine to foreldre og som eldst i en søskenflokk på syv. Hans far var sjømann med opprinnelse som kystsame, men den samiske kulturen var aldri en del av oppveksten i familien. I tidlig alder flyttet arbeiderfamilien til morens hjemsted i Telemark. Der fullførte han barneskole og ungdomsskole. Henriksen var tidlig aktiv i teater og sang, og har alltid hatt en ambisjon om å bli skuespiller.

Utdanning og debut

Som 16-åring debuterte han som skuespiller ved  ”Club 7” som var i kjelleren av Sossen Krohgs ”Scene 7”. Her fikk unge debutanter vise sine ferdigheter og en sjanse til å spille fremfor ett publikum. Rampelyset gav mersmak og Henriksen tok utdanning ved musikkhøgskolen i Kristiansand. I 1996 gav Sven Henriksen ut CD-plata ”Rød pust” som er en fornorskning av noen låter til Tom Waits. Skiva på 10 låter gav han ett nasjonalt navn og oppmerksomhet via avisoppslag og mediedekning. Han har også gjort noen tolkninger av Jacques Brel, Kurt Weill, Cornelis Vreeswijk og Nick Cave. Mens platen ”Rød pust” ble starten på hans videre karriere.

Teater

Sven Henriksen begynte å skrive teaterstykker som 40-åring og har blant annet skrevet «Svarta bjørn» der han selv har en av hovedrollen. Forestillingen hadde premiere 16. mars 2013 under vinterfestuka i Narvik. Dette var den største forestillingen som noensinne er blitt satt opp av Nordland Teater, i samarbeid med Musikk i Nordland og Vinterfestuka i Narvik. Deretter turnerte den i Bodø, Fauske, Mo i Rana, Mosjøen, Brønnøysund, Harstad, Svolvær og hadde sin siste forestilling i Stokmarknes 28. april 2013. Han har forøvrig en rollefigur/alterego under navnet Siw Anita som er en del av hans måte å drive enmannsshow, eller standup.

Samarbeid med det samiske nasjonalteateret

Sven Henriksen har jobbet som både skuespiller og scenograf/makeup for det samiske nasjonalteater Beaivváš. Han har også tidligere skrevet stykkene Laja, Okto og Hevn for teateret. For tiden er han i gang med å skrive en politisk thriller som skal opp der i 2015.

Priser

Henriksen mottok i 2018 Rana kommunes kulturpris.

Bok

Henriksen ga i 2018 ut en rekke tekster fra sin blogg sammen med noen tidligere upubliserte tekster, dikt og utdrag fra hans dramatikk i bokform på Utenfor allfarvei forlag. Boka hadde tittelen Men hold kjeft da, Henriksen.

Politikk

Henriksen stilte til valg for Sosialistisk Venstreparti ved kommunevalget i 2015 i Rana. Han sto på fjerdeplass på partiets liste. Rana SV fikk tre plasser i kommunestyret, men personstemmer gjorde at Henriksen endte på femteplass som andre vara bak Inge Myrvoll.
Det 11te Bud

Det 11te Bud er en lavbudsjett spillefilm laget av filmskaperen Robert Hansen i 2006. Filmen er 87 minutter lang, og er spilt inn i fiskeværet Bud, i Kristiansund og på øya Bjørnsund i Møre og Romsdal. Dette er en kriminalkomedie. Den unge journalisten John Grande (spilt av Martin Langsjøen) kommer til det vesle fiskeværet Bud. Det skjer lite, helt til en tilreisende støvsugerselger blir funnet død i havnebassenget. Filmen handler om Grandes kamp for å finne sannheten sammen med sin eneste venn, fiskeren Sverre (spilt av Tormod Lien).
Tysklands president

Forbundspresidenten (tysk: Bundespräsident) er Tysklands statsoverhode. Presidenten velges av Forbundsforsamlingen for fem år av gangen og gjenvalg kan bare skje én gang.

Tjenestesteder, boliger og sekretariat

Presidenten har to tjenestesteder (tysk: Amtsitz). Det ene er i Schloss Bellevue i Berlin og det andre i Villa Hammerschmidt i Bonn. I Villa Hammerschmidt finnes også en privatleilighet. Forbundspresidentens sekretariat kalles Bundespräsidialamt og befinner seg like ved Schloss Bellevue i Berlin. Presidentens privatbolig i Berlin kalles Villa Wurmbach og finnes i Pücklerstraße 14 i Dahlem.
Vanlig hagesnegl

Utseende

Skallet er gult, med eller uten mørk lengdelinje. Kanten rundt åpningen i skallet er lys. Lundsnegl er mer grå og har skall med mørke lengdelinjer. Skallhøyde (åpningens høyde sett rett forfra) er 15-16 millimeter, bredden er 14-20 millimeter. 5 vridninger er synlige fra denne vinkelen. 
Kroppen er litt brunlig grå. For en sikker artsbestemmelse må en dissekere sneglen og se på genitaliene.

Levevis

Vanlig hagesnegl lever på land ofte i åpen løvskog, kratt, veiskråninger eller mer åpent landskap. Den lever av både friske og råttnende planter. Særlig kan hagesnegl sees på nyslått gress.
Vanlig hagesnegl er i aktivitet fra tidlig om våren, så snart snøen forsvinner. Den kan også ses helt til temperaturen synker til nullgrader om høsten. Om vinteren ligger den i dvale.
Vanlig hagesnegl ersom alle snegler tvekjønnet noe som gjør det lettere å finne en partner. For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under parringen, befrukter hverandre gjensidig. Under parring presses kroppene mot hverandre, fot mot fot, rett ovenfor hverandre. Med vaggende bevegelser beføler de hverandre med leppene og tentaklene.  Etter en tid vrenger den ene sneglen ut sin vaginaåpning og en pilsekk med en kalkpil som den stikker inn i partnerens kropp.  Den andre sneglen gjør likeså og parringen kan begynne.  De befrukter hverandre samtidig. Begge legger egg i etterkant av akten. 
Snegler dør ofte like etter parring og egglegging.
Krattspissmus

Beskrivelse

Dyra er vanligvis 55–82 mm lange og veier 5–12 gram. Spissmus har små øyne, en avspissa, rørlig snute og tenner med røde spisser. Pelsen er som regel trefarget med mørkebrun til svartbrun rygg, lysebrune sider og gråhvit buk. Halen er tofarget med ryggfargen på oversiden og bukfargen under. Det brune feltet langs siden er et godt kjennetegn for å skille arten fra dvergspissmus. Ungmus har lysere pels fram til den første fellinga når de får vinterpels.
Spissmus lever i om lag 23 måneder. De er aktive både om dagen og natta, men helst når det er mørkt.

Territorium

Krattspissmus holder helst til i skog og på enger og heier i Skandinavia, Storbritannia og Øst-Europa. Hver krattspissmus etablerer et revir på om lag 370–630 meter, og blir der hele livet. Hannene krysser utover disse grensene bare i korte perioder for å finne en partner under parringa. Krattspissmus er svært territoriale, og blir svært aggressive hvis andre spissmus trenger inn på området deres.
Reira deres ligger under jorda eller i tett vegetasjon.

Føde

Krattspissmusas kjøttetende og insektetende kosthold består for det meste av insekter, snegler, edderkopper, meitemark og åtsel. For å overleve må den ete rundt 80–90 % av kroppsvekta si hver dag, den må ete hver andre til tredje time for å oppnå dette. I motsetning til piggsvin går de ikke i dvale om vinteren.
Spissmus har dårlig syn, men har svært god luktesans og god hørsel som de bruker til å spore opp mat. De bruker også korte skrik med høyere frekvens enn vi kan høre til ekkolokalisering. Med disse sansene kan ei spissmus finne bytte opp til 12 cm ned i jorda.

Formering

Paringstida til de krattspissmusene varer fra april til september, med et høydepunkt om sommeren. Etter å ha gått drektig i 24-25 dager føder hunnen et kull på 5–7 unger, som forlater henne etter 22–25 dager. Vanligvis føder ei hunn 2–4 kull i året.
Det er bare i samband med formering spissmusene ikke er enslige. Unge krattspissmus danner ofte et slags «tog» etter mora, hvor hver unge har halen til dyret foran seg i munnen.
Jirga

Funksjon

Jirga kalles sammen når noen har en sak gående. De vender seg da til en person som nyter stor tillit, for eksempel en mullah, en tillitsperson eller en offentlig oppnevnt megler. Han hører saken fra begge sider og setter deretter sammen et råd av mennesker fra begge sider i konflikten. Jirgaen diskuterer saken og kommer til en konklusjon som de involverte må rette seg etter. Dette kan også innebære dødsstraff, steining eller utstøtelse av klanen.
Før var jirga brukt som domstol, men det er nå etablert faste domstoler mange steder. Hvor man praktiserer sharia vil et system med jirga fremdeles være i bruk på små steder.
I Pakistan har jirga vært forbudt siden 2004, men det er ikke noen som bryr seg om forbudet i de områder som har brukt systemet.
Åpen post

«Den nye humoren»

Mediedebattene om programmet ga opphav til begrepet «den nye humoren», som også omfattet andre yngre komikere som Espen Thoresen og Kristopher Schau. «Den nye humoren» ble kritisert av enkelte eldre humorister, deriblant Lars Mjøen, Rolv Wesenlund og Arthur Arntzen, for å være kynisk, respektløs og å sparke nedover. Blant eksemplene var vitser om konkrete, offentlige personer som Tor Erling Staff og Terje Søviknes – samt den narkomane rollefiguren Jarle i Egil Birkelands skikkelse. Serien ble også gjentatte ganger kritisert for å gjøre narr av forskjellige dialekter.

«Finn Kalvik-nyhetene»

«Finn Kalvik-nyhetene» var et fast innslag i første sesong med rollefiguren Johan Dalgren som var sykelig opptatt av artisten Finn Kalvik. Innslaget var ment som er parodi på ekstreme fans. Kalvik kalte sketsjene «utdriting», men sa senere at han følte seg beæret og deltok selv i sesongens siste episode. I 2000 fortalte han VG at han i årene etter hadde opplevd programmet som en belastning, spesielt det han opplevde som negativ oppmerksomhet fra yngre mennesker. Bård Tufte Johansen beklaget da innslagene. Innslagene er utelatt fra senere repriser, DVD-utgivelser og nettstrømming av programmet.

Kenneth Sivertsen

I mars 1998 var artisten Kenneth Sivertsen gjest i programmet, men i løpet av intervjuet ble han provosert og knuste flere glass før han tømte kaffe på Bård Tufte Johansen og slo ham i ansiktet. Innslaget ble ikke sendt på tv.

«Godt for deg og godt for meg»

I mars 1999 parodierte Eia NRKs seksualopplysningsprogram Godt for deg og godt for meg fra 1996, som han mente ikke var fordomsfritt nok. Innslaget endte med en naken Eia som med spredte bein (riktignok med sladd) diskuterte området mellom scrotum og anus, som han kalte «skrukken». Ordet er senere tatt i bruk i dagligtalen. Innslaget skapte sterke reaksjoner og bred debatt om hva lisenspengene brukes til. Innslaget ble også tatt opp i Kringkastingsrådet i ettertid, men fikk ingen konsekvenser for programmet.

Kyllingmannen

15. januar 2002 kledde Bård Tufte Johansen seg i kyllingkostyme og løp fram og tilbake bak TV 2-reporter Elin Sørsdahls rygg og lagde høylydte kaklelyder under en direktesending fra Rikshospitalet, hvor Thorbjørn Jagland lå inne etter et illebefinnende. Ifølge Bård Tufte Johansen selv var kritikk av medienes dobbeltmoral i behandlingen av Jagland utgangspunktet for stuntet.
Stuntet førte til debatt om nyhetsdekningen i norske medier. Kringkastingssjef John G. Bernander beklaget episoden, og innslaget som var tenkt vist på Åpen post 19. januar, ble ikke sendt.
Durg (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 3 343 079 innbyggere i distriktet, mot 2 810 436 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 38,41 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 12,60 % i 2011 mot 15,59 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 958 i 2011 mot 966 i 2001.
Isabelle Fuhrman

Karriere

Allerede ti år gammel fikk Fuhrman sin første filmrolle, da hun spilte mot Dakota Fanning i Hounddog (2007). To år senere fikk hun et gjennombrudd da hun spilte hovedrollen i filmen Orphan (2009), hvor hun spiller en mystisk jente som blir adoptert av et ektepar som nettopp har mistet en ufødt datter. Thrilleren spilte inn 76 millioner dollar på verdensbasis. I 2011 har hun vært å se i lavbudsjettskomedien Salvation Boulevard, som har skuespillere som Jennifer Connelly, Marisa Tomei, Pierce Brosnan, Ed Harris og Greg Kinnear på rollelisten. Denne filmen ble ikke noen hit, og ble heller aldri vist på norske kinoer.
I 2012 er hun aktuell i The Hunger Games, hvor hun spiller Clove, en av deltakerne i Dødslekene. Dette er første gang hun spiller i en høybudsjettsfilm. Filmen er for øvrig basert på ungdomsromanen Dødslekene av Suzanne Collins. I 2013 spiller hun mot Jaden og Will Smith, samt norske Kristofer Hivju i After Earth.
I 2014 spiller hun hovedrollen i dramafilmen Dear Eleanor, hvor også Liana Liberato, Joel Courtney, Jessica Alba og Luke Wilson er med.
Thomas T. Dahl

Biografi

Dahl studerte ved Jazzlinja i Trondheim og bodde der i perioden 1993-2000. Hovedprosjektene i den perioden var Krøyt (1993–2005), Dingobats (1995–2005) og Erlend Skomsvolls Skomsork (1996–02).
I 2000 flyttet Dahl til Bergen, der han turnerte og deltok på innspillinger med Ephemera i perioden 2003-2007.
De senere år har Dahl i hovedsak jobbet med bandene BMX (m/Njål Ølnes-Sax, Øyvind Skarbø-Trommer, Per Jørgensen-Trompet/Sang) og Mats Eilertsens Skydive. I tillegg er han medlem av Voksne Herrers Orkester (m/Steinar Krokstad-Trommer, Harald Dahlstrøm-Keyboard, Ole Marius Sandberg- Bass (Yngve Moe✞-Bass)) som fyller Logen Bar hver mandag.
Dahl har også jobbet med artister som bl.a Odd Børretzen, Christine Guldbrandsen, Egil Eldøen, Elisabeth Moberg, Helge Jordal, Lill Lindfors og Herborg Kråkevik.
Dahl har skrevet bestillingsverk for Norsk Hydro (Nattjazz, 2004), til Finsejazz 2005, og med Per Jørgensen og Frank Jakobsen, skrevet «Tomlane opp» (2006).  
Dahl har virket som lærer ved Jazzlinja (NTNU), Agder musikkonservatorium (2002–05), Rogaland Musikkonservatorium (2009-10) og Griegakademiet (2005–).
Jakten på Jack the Ripper

Om filmen

Filmen vant tre priser ved Saturn Award (beste musikk, beste skuespillerinne, beste manus) samt to ved the Avoriaz Fantastic Film Festival.
Den ble godt mottatt av anmelderne og har fått så mye som 86 % på Rotten Tomatoes.
Bataclan

Navn

Navnet viser til operetten av Jacques Offenbach (Ba-ta-clan - som utspilte seg i et fantasi-keiserdømme i Orienten). Men Offenbach kan ha grepet fatt i et eldre fransk slanguttrykk, le tout bataclan (hele gjengen, alle greiene; eldste skrevne belegg i et dagboknotat av 11. november 1761 av Charles-Simon Favart).

Historie

Bataclan begynte som café-chantant i chinoiseriestil. Kafé og teater befant seg i første etasje, og det var en dansesal i øvre etasje. Dens dekor hadde blant annet bevingede drager, laterner, faner; sceneteppet var utformet som en kjempevifte. To kaskader - en blå og en hvit - skulle symbolisere Kinas to hovedfloder.
I Bataclan ble det oppført vaudevillekomedier av Eugène Scribe, Jean-François Bayard, Mélesville og Théophile Marion Dumersan, men det ble også holdt konserter.
Etablissementet åpnet sine dører 3. februar 1865 under ledelse av André-Martin Paris. Under krigen i 1870 ble biljardsalene benyttet som sykestuer. Etablissementet ble overtatt i 1892 av sangeren Paulus. Etter forskjellige viderverdigheter kom det på moten igjen i siste fase av Belle Époque rundt 1910 – etter en omfattende renovasjon og et revyprogram gestaltet av fremfor alt José de Bérys. Her opptrådte Harry Fragson, Aristide Bruant og Buffalo Bill. I 1897, da Max Dorfeuil ledet stedet, opptrådte Dranem og Félix Mayol på Bataclan, Maurice Chevalier hadde sine første vellykkede forestillinger her. 
I 1926 ble bygningen solgt og omgjort til kino, og var kino for lydfilm fra 1932. I 1933 ble bygningen sterkt brannskadet - fremfor alt balkongen. En ombygning i 1950 innebar også en delvis ødeleggelse som man mente var nødvendig av sikkerhetsshensyn. I 1969 ble kinoen stengt, og fra 1983 ble etablissementet under André Engel atter en Salle de spectacle.
Bataclan er blitt et sted for rock- og pop-konserter. 
Publikumskapasiteten er 1498 ved konserter. Bygningens fasade ble renovert i 2005 og da tilbakeført til sin opprinnelige form, men det karakteristiske pagodetaket ble ikke gjenskapt.

Jødisk eierskap

De jødiske brødrene Pascal og Joel Laloux eide byningen fra 1970-tallet og frem til september 2015. I tillegg til konserter skal bygget ha blitt benyttet til flere pro-Israelske arrangementer på 2000-tallet. Dette skal ha vært årsaken til at radikale islamister skal ha truet med å gjennomføre terroraksjoner mot stedet. De første truslene skal ha kommet i 2007. Årsskiftet 2008/2009 intensiverte truslene på grunn av Israels krigføring på Gazastripen.
Bandet Eagles of Death Metal, som holdt konsert i salen da det fatale angrepet fant sted i 2015, skal nylig ha blitt kritisert fordi de i juli hadde holdt en konsert i Tel Aviv, Israel.
Det har blitt spekulert i om at dette kunne være årsaken til at Bataclan ble valgt som åsted av terroristene i 2015.

Terroraksjon

Under en konsert 13. november 2015 ble lokalet angrepet av terrorister.
Innrigger

En innrigger er en båttype brukt i roing. Innriggere var tidligere brukt i konkurranser i Norden, men er i moderne rosport i hovedsak bare brukt til mosjons-, tur- og opplæringsformål.
En innrigger skiller seg fra andre moderne konkurransebåter ved at svivlene (der årene er festet) står direkte på båtripa. Roerne sitter på motsatt side av svivelen, og bruker én åre hver. En innrigger har alltid styrmann (cox), og har som regel fire roere. 
Innriggere er klinkbygde og brede, og dermed mer stabile enn typiske konkurransebåter. Av den grunn har de vært populære i de nordiske landene, der værforholdene ofte er hardere enn i andre land der rosporten er utbredt.
Roing i innrigget firer med styrmann har vært på OL-programmet én gang, i Stockholm i 1912. To norske lag deltok (Christiania  og Ormsund), der sistnevnte tok bronsemedalje. Øvelsen stod også på NM-programmet frem til 1972.
Friedrich Gogarten

Bakgrunn

Gogarten studerte teologi til 1912 i Jena, Berlin og Heidelberg. De lærere som preget ham mest var Adolf von Harnack, Ernst Troeltsch og Wilhelm Herrmann.

Prest, professor

Han ble i 1925 prest i Dorndorf og privatdosent i systematisk teologi ved universitetet i Jena, og ble senere professor i systematisk teologi ved universitetet i Breslau (1931–35) og universitetet i Göttingen (1935–55).
Under Barths ledelse skilte Gogarten seg fra den fremherskende liberalteologi slik den var representert av Albrecht Ritschl og andre. Han stilte seg i motsetning til den historisisme og  antroposentrisme som florerte i protestantisk teologi på 1800-tallet ved å vektlegge den absolutte antitese mellom Gud og menneske.
Blant hans mest kjente og samtidsig mest omdiskuterte skrifter erDie religiöse Entscheidung (1921), Von Glauben und Offenbarung (1923), Illusionen (1926) og Theologische Tradition und theologische Arbeit (1927). Et av hans viktigste arbeider var Politische Ethik (1932), der han utvikler en «ordningsteologi» som kom til å få stor betydning i senere luthersk teologi. Den fremste skapelseordningen er i følge Friedrich Gogarten staten, hvis oppgave er å stå i mot de verste konsekvensene av menneskets synd. Gogarten skiller skarpt mellom lov og evangelium, noe som ledet ham til den slutning at det ikke finnes noen spesifikt kristen sosialetikk.
Ila skole (Oslo)

Historie

Skolen sto ferdig i 1916. Arkitekt var Stadsarkitekten ved Bredo Berntsen, stilen er nordisk nybarokk. Bygningen har tre fløyer og fem etasjer. Trapperommene i hjørnene mellom fløyene er markert med store, runde tårn med høye tårnhjelmer og spir. Taket er brutt (Mansardtak) og tekket med skifer. Bygningens fasade ble pusset opp i 2005–2007. 
Ila skole var den største skolen som var bygget i Kristiania og en av Nord-Europas største da den var ny. Den hadde 1465 elever på det meste, i 1917. Fra 1940 til 1944 ble bygningen brukt som innkvartering for tyske tropper og det siste krigsåret for evakuerte fra Finnmark. Elevene var i disse årene spredt til Sagene skole, menighetshus m.m.
I 2007 har skolen ca. 500 elever og et personale på ca. 60, hvorav ca. 45 med pedagogisk utdannelse. Ila skoles skolekorps som ble stiftet i 1921 er fortsatt i drift. 
Ila skole ble brukt til å spille inn ungdomsserien Borgen skole i 1988-1991. Serien ble sendt på NRK.