google/wiki40b huggingface dataset:
Ingeborg Lien

Innspillingsfakta

Filmen ble spilt inn i 1939 i Europa Studio i Sundbyberg, Stockholm og Norge.

Handling

Den unge norske fiskerdatteren Ingeborg Lien, som bor på et avsidesiggende fiskevær, drømmer om suksess og storbyen. Hun kommer dit og vinner en skjønnhetskonkurranse. Ingeborg blir oppvartet av to menn, som ikke har noen annen hensikt enn å ha henne som en ung og sjarmerende elskerinne en tid. Når Ingeborg innser det, søker hun seg til en nyervervet venninne. Under en politirazzia i en skummel spillebule greier hun å flykte og blir reddet av drosjesjåføren og ingeniørstudenten Gustav Lind. Han tar seg av Ingeborg uten å begjære noe i gjengjeld. Gustav skaffer henne også en plass som barnepleier hos sin sjef, men der finner politiet henne en dag. Han kjøper en togbillett til Ingeborg for at hun kan reise tilbake til fiskeværet. Hun reiser ikke hjem, men prøver i stedet å drukne seg. Ingeborg blir reddet i siste listen. Hun forstår nå hva luksus og ytre glans er verdt og ser tillitsfullt fram til et annerledes liv sammen med Gustav.
Kes – haukungen

Handling

Filmen handler om Billy (David Bradley), en 15-årig gutt fra en gruveby i England på 1960-tallet. Han blir hunset av alle, den eldre broren, kameratene og lærerne. Hans eneste venn og hobby er en haukunge som han temmer. Hans interesse for haukeungen fører til at han går på biblioteket for å låne en bok om emnet. Hans nyvunnede lidenskap fører videre til at han utvider sin egen horisont og øyner et håp om å unnslippe sin skjebne om å til slutt havne i byens kullgruve slik som de fleste på stedet. Hans håp om å unnslippe sin skjebne møter imidlertid hinder.
Nordmørsposten

Nordmørsposten var en dagsavis som ble utgitt i Kristiansund i Møre og Romsdal. Avisa var en fortsettelse av Romsdalsposten og fikk nytt navn like før Dagbladet gikk inn på eiersiden i 1986.
Nordmørsposten var et resultat av Dagbladets satsing på mindre lokalaviser landet rundt i et forsøk på å styrke sin lokale tilstedeværelse. I alt brukte Dagbladet 25 millioner kroner på avisa, inkludert kraftig subsidiering av både abonnement og annonser. Dagbladet gav imidlertid opp satsingen og Nordmørsposten ble lagt ned i 1990. Dagbladet solgte størsteparten av sin avisportefølje til det da nyetablerte Orkla Media.

Historie

Avisa kom ut første gang i 1876 og var opprinnelig en Venstre-avis. I 1936 fusjonerte den med Kristansundsposten. Avisa kom ut i fullformat fram til 1982, da den gikk over til tabloidformat. Avisa var lenge Kristiansunds største avis men ble i 1960 forbigått av Apresse-avisa Tidens Krav (etablert i 1906). Det var relativt liten opplagsmessig forskjell mellom de to avisene fram til 1972, før avstanden skjøt fart. Avisa byttet navn til Nordmørsposten 31. mai 1986. Siste utgave kom ut 27. oktober 1990.
Det kan virke uforståelig at en avis med navn Romsdalsposten kom ut i Kristiansund, som ligger på Nordmøre. Forklaringen er at da avisen ble etablert, het fylket Romsdals amt, og Kristiansund var den største byen i amtet.
Matsui Iwane

Biografi

Matsui ble uteksaminert fra den keiserlige japanske militærakademiet i 1897. Hans klassekamerater inkluderte blant andre den fremtidig statsministeren Nobuyuki Abe, og flere japanske generaler som for eksempel Sadao Araki, Jinzaburo Mazaki og Shigeru Honjo.
Matsui kjempet under den den russisk-japanske krigen i 1904 og 1905, og ble uteksaminert fra Hærens stabsskole i 1906. Han ble sjef for det 29. regiment fra 1919 til 1921. Fra 1921 til 1922, var Matsui en del av den japanske sibirske angrepet mot Den røde armé som var utstasjonert i Øst-Russland. Fra 1922 til 1924 ble han overført til Japans militære etterretningsvesen. I 1929 ble han forfremmet til generalmajor og tildelt kommandoen over sin egen divisjon. Fra 1931 til 1932 var Matsui et medlem av den japanske delegasjonen til Genève nedrustningskonferanse og deretter igjen tilknyttet generalstaben fram til 1933.
Matsui oppnådd graden general i 1933, og han ble utnevnt til medlem av Det øverste militære rådet. Fra 1933 til 1934 var han øverstkommanderende for de japanske styrkene som var utstasjonert i Japan. Han ble tildelt den japanske utmerkelsen Order of the Rising Sun av første klasse for hans militære innsats, og han gikk av med pensjon fra aktiv militærtjeneste i 1935.
Men, etter utbruddet av den andre kinesisk-japanske krigen, ble Matsui tilbakekalt til aktiv militærtjeneste den 15. august 1937 til å bli sjefen for den japanske ekspedisjonsstyrken under slaget om Shanghai. Den japanske historikeren Hiroshi Yoshida skrev i hans biografi om statsminister Fumimaro Konoe at Matsui var blitt personlig håndplukket til denne stillingen av keiser Hirohito.
Den 10. desember 1937, begynte de japanske styrkene omfattende militære angrep på byen Nanking i Kina og byen ble dette året utsatt for japansk bombing og en stor massakre på sivilbefolkningen. Matsui ble arrestert av den amerikanske styrkene etter overgivelsen til Japan, og han siktet for krigsforbrytelser i forbindelse med aksjonene til den japanske hæren i Kina. 
I 1948 ble han hengt i fengselet sammen med flere andre japanere som var blitt dømt for krigsforbrytelser, deriblant Hideki Tojo. Han var 70 år gammel da han ble hengt.
Lonely Hearts Killers

Handling

Politidetektiven Elmer C. Robinson sliter etter at kona begikk selvmord, og legger litt mer enn strengt tatt nødvendig i jakten på sjarmør og svindler Raymond Fernandez. Fernandez reiser sammen med sin medsammensvorne Martha Beck rundt i USA og svindler ensomme krigsenker, for deretter og ta livet av dem på bestialsk vis.
Honorius av Canterbury

Bakgrunn, misjonær

Han var romer av fødsel, og kan ha vært en av de første misjonærene som ble sendt til England av pave Gregor den store for å evangelisere landet. Det er dog mer sannsynlig at han kom i den andre gruppen i 601. Det er ikke kjent hvorvidt Honorius var et navn han hadde fra fødselen, eller om han valgte det senere, da han ble erkebiskop.

Erkebiskop

I 627 ble han konsekrert som erkebiskop av Paulinus av York i Lincoln. Honorius skrev til pave Honorius I og oppfordret ham til å opphøye bispesetet i York til erkebispedømme, slik at når én erkebiskop av England døde, den annen kunne  konsekrere den avdøde erkebiskops etterfølger. Paven gik kmed på dette. Han sendte et pallium som skulle til Paulinus. 
Men det kom ikke frem i tide. For sa Paulinus etter kong Edwin av Northumbrias død måtte flykte fra York ble han tatt imot av Honorius og utnevnt til biskop av Rochester. 
Honorius konsoliderte konversjonen av England ved å sende Felix av Burgund (St. Felix) til Dunwich. Det er godt mulig at kong Sigeberht av East Anglia, som hadde gått over til den kristne tro mens han var i landflyktighet på det uropeiske kontinent, allerede kjente Felix, og stod bak Felix' reise til Honorius. Erkebiskop Honorius konsekrerte antagelig Felix som første biskop av East Anglia, skjønt det kan ikke utelukkes at dette hadde skjedd allerede før han kom fra kontinentet.
Honorius konsekrerte også den første angelsaksiske biskop, Ithamar av Rochester, og hans etterfølger var også en engelsk innfødt.
Erkebiskop Honorius hadde få konflikter med den irske misjonsinnsats, og beundret Aidan av Lindisfarne, en av de ledende irske misjonsprester.
Etter erkebiskop Honorius' død skulle det ta 18 måneder før hans etterfølger kom på plass.

Død, ettermæle

Honorius døde 30. september 653, som den siste av de gregorianske misjonærer. Han ble begravet i St. Augustine's kirke i Canterbury. Han bøe senere venerert som helgen, med festdag 30. september. Hans relikvier bøe overført til en ny grav i 1091, og omtrent på den samme tid ble hans hagiografi nedtegnet av Goscelin. I 1120-årene vites det at hans relikvier fortsatt var i St. Augustine's.
Slaget ved Northampton (1460)

Bakgrunn

Etter katastrofen for Huset York i slaget ved Ludford Bridge så det ut til at yorkistenes sak var tapt. Noen av kommandantene – Warwick, Salisbury og Edward Plantagenet nådde Calais den 2. november 1459, mens hertugen av York og jarlen av Rutland flyktet til Irland.
På det engelske fastlandet utnyttet Huset Lancaster seieren. James Butler, jarl av Wiltshire ble utnevnt til stattholder i Irland, og Henry Beaufort, 3. hertug av Somerset ble kaptein av Calais. Ingen av dem lyktes i å ta opp sine embeter, ettersom irene nektet å kaste ut York mens Calais holdt byportene godt stengt.
Somerset fikk en hær for å storme Calais, men de måtte først krysse kanalen, og man begynte å bygge en flåte i Sandwich i Kent. Så snart skipene var ferdige raidet Warwick Sandwich og tok dem. I mai krysset Warwick igjen kanalen, og ødela de nye skipene som var under bygging.
Warwick lot sin onkel være igjen i Sandwich med en liten styrke som skulle holde et brohode med tanke på en invasjon av England. Den 26. juni 1460 steg Warwick, Salisbury og Edward i land der med to tusen soldater. Kongen og dronningen befant seg i Coventry med en liten hær. Warwick gikk inn i London 2. juli og hadde da samlet en hær på 20 000–30 000 mann.

Slagoppstillingen

Da det ble klart at styrkene ville møte hverandre stilte kongen sine menn opp i defensive posisjoner ved Northampton, med ryggen mot elven Nene. Foran dem ble det gravet en grøft, som ble fylt med vann og beskyttet med spisse påler. Kongens hær var omkring halvparten så stor som Warwicks. Den hadde noe feltartilleri.
Warwick sendte en delegat for å forhandle med kongen. Humphrey Stafford, 1. hertug av Buckingham, som var lancastrianernes kommandant i felt, svarte at «jarlen av Warwick skal ikke komme i kongens nærvær, og hvis han kommer skal han dø.» Mens Warwick nærmet seg Northampton fikk han ytterligere to ganger beskjed om at han ikke fikk treffe kongen. Så snart han hadde nådd sin posisjon sendte han beskjed om at «klokken to skal jeg snakke med kongen, eller jeg skal dø». For fjerde og siste gang fikk han beskjed om at han ikke fikk treffe kongen.

Slaget

Klokken to rykket yorkistene frem. Soldatene var stilt opp i rekker, men kraftig regn og vind hindret deres fremmarsj noe. Da de nærmet seg lancastrianerne ble de møtt av en kraftig skur av piler, men de slapp å møte artilleriild fordi regnet gjorde kanonene ubrukelige.
Da Warwick nådde lancastrianernes høyre flanke begikk denne flankens kommandant, lord Grey, forræderi. Han fikk sine menn til å legge ned våpnene, og lot yorkistene slippe inn i leiren. Dette slo de lojale lancastrianerne helt ut, og slaget varte bare en halv time til etter dette. Forsvarerne kunne ikke manøvrere innenfor forsvarsverkene og flyktet raskt fra slagmarken.
Tapene i slaget var små i forhold til det store antallet soldater. Bare omkring 300 lancastrianere falt. Antallet falne yorkister er ukjent, men var antagelig noe lavere. Hertugen av Buckingham, jarlen av Shrewsbury, lord Egremont og lord Beaumont falt mens de forsøkte å beskytte kongen. Henrik VI ble tatt til fange, og ble i en periode en marionette under Yorks kontroll.
OscarsborgOperaen

OscarsborgOperaen er en ideell stiftelse som produserer operaforestillinger for oppføring i borggården på Oscarsborg festning sommerstid, vanligvis i august.
Den hesteskoformede og relativt lille borggården på Oscarsborg har god akustikk til utendørsarena å være, og framføringene kan foregå uten mikrofoner og elektrisk forsterket lyd.

Historikk

Oslofjord Operafestival ble stiftet i 1998 med daglig leder/operasjef Anne Felberg som en av fire initiativtakere. I 2007 ble navnet endret til OscarsborgOperaen.
Etter en økonomisk vanskelig tid fikk OscarsborgOperaen statsstøtte fra 2010, og har som distriktsopera en fast post på statsbudsjettet. I tillegg mottas støtte av Akershus fylke, Frogn kommune og noen private aktører.  Billettsalget står for 50% av stiftelsens inntekter.

Medvirkende

Av sangere som har opptrådt på Oscarsborg kan nevnes Eli Kristin Hanssveen som Cio-Cio-San og Henrik Engelsviken som BF Pinkerton i  Madama Butterfly 2016. I Flaggermusen 2015 sang Itziar Martinez Galdos Rosalinde og Jan Erik Fillan Eisenstein. I 2014 sang David Curry hertugen av Mantova og Fredrik Zetterström tittelrollen Rigoletto. I Elskovsdrikken 2013 bekledte Lina Johnson rollen som Adina og Ketil Støa som Nemorino. I Tosca 2008 spilte sopranen Victoria Nava operadivaen Floria Tosca, tenoren Thor Inge Falch kunstneren Mario Cavaradossi og barytonen Espen Fegran politisjef Scarpia.
Terje Boye Hansen ledet Tosca i 2008 og Rigoletto i 2014. I 2015 dirigerte Christian Eggen Flaggermusen og i 2016 Peter Szilvay 
​Stein Winge har regissert flere oppsetninger, som Tryllefløyten i 1998 og 2003, Tosca i 2008 og Rigoletto i 2014. Ronald Rørvik regisserte Flaggermusen i 2015 og i 2016 var regien ved Mira Bartov.
Også instrumentalistene varierer, eksempelvis var Kringkastingsorkestret operaorkester i 2008 og Oslofjord Kammerfilharmoni i 2016.
I 2008 ble Oscarsborg Operakor opprettet.
Hans Grundig

Liv og virke

Han gikk først i lære som dekorasjonsmaler og gikk over på kunsthåndverkskolen i Dresden 1920 til 1922, da han kom inn på kunstakademiet. Maleriene på den tid var inspirert av Otto Dix.
Han meldte seg inn i det tyske kommunistpartiet i 1926, giftet seg med Lea, født Langer i 1928, og begge var med på å stifte en revolusjonær kunstlergruppe i 1929. Kunsten ble mere tilegnet den proletariske revolusjon.
Han deltok i en utstilling i 1932 i Moskva som skulle vise «Revolusjonær kunst i kapitalistiske land».
Naziregimet var klar over hans virksomhet og ga ham yrkesforbud i 1934. Der er ett beslaglagt verk. Han trosset forbudet, og laget en serie kaldnålsraderinger i serien «Dyr og mennesker», foruten et stort triptyk som skildret «Tusenårsriket». Fremstillingen beskrives som realistisk-ekspressiv, med sterke politiske overtoner.
Etter at han var blitt arrestert flere ganger, ble han satt i KZ Sachsenhausen i 1940. Senere ble han dirigert til en straffebataljon i Wehrmacht og ble ufrivillig krigsdeltaker på tysk side. Han hoppet av og overga seg til Den røde armé i 1944
Etter krigsslutt kom han i 1946 tilbake til Dresden og ble professor og senere rektor på høyskolen for bildende kunst. I 1948 sviktet helsen slik at han måtte slutte.
Han skrev en selvbiografisk roman i 1955/1956 som fikk tittel Zwischen Karneval und Aschermittwoch (Mellom karneval og askeonsdag). Han mottok Heinrich Mann-prisen i 1958 fra DDRs kunstakademi.
Etterkrigstiden og Berlinmurens fall førte til store revalueringer når det gjaldt kunst fra østsiden. Grundig var blitt karakterisert som «antifascistisk motstandshelt» av det daværende regimet. Tross dette, regnes han som en betydelig representant for den realistiske kunsten i det tyvende århundre.
Fosheimhalvøya

Fosheimhalvøya er ei 4.823 kvadratkilometer stor halvøy på vestkysten av Ellesmereøya i det kanadiske territoriet Nunavut. Halvøya er kjent som "Arktis' hage" fordi det er mer vegetasjon enn plasseringen så langt nord skulle tilsi. Ekspedisjonen til Otto Sverdrup utforska området i 1899 og oppkalte halvøya etter ekspedisjonsmedlemmet Ivar Fosheim.
Lill-Babs bästa

Lill-Babs bästa er et samlealbum med Lill-Babs, utgitt i 1988.
Hold It Against Me

«Hold It Against Me» er en sang med Britney Spears, og den første singelen fra hennes syvende studioalbum Femme Fatale. Sangen er skrevet av Max Martin, Lukasz Gottwald (Dr. Luke), Bonnie McKee og Mathieu Jomphe (Billboard). Singelen ble lansert 11. januar 2011 og ble produsert av Dr. Luke, Billboard og Max Martin.
Family Charity Trust Fund

Family Charity Trust Fund var et pyramidespill av typen Ponzi-svindel som ble drevet på Salomonøyene i 2003.
Deltakerne ble lokket med løfter om at investering av 250 salomonske dollar skulle gi en avkastning på 1,2 millioner dollar, og tusenvis lot seg friste. Da deltakerne innså at de var blitt ført bak lyset, beleiret de banken ANZs filial som de mente satt på de investerte pengene. Flere bankansatte rømte landet i frykt for represalier fra den rasende mengden mennesker. Pengene ble sporet til en konto disponert av en kvinne ved navn Betty Maenua, men hun hadde emigrert til Fiji og tømt kontoen for penger før politiet klarte å stoppe henne. Sentralbanksjefen var også blant dem som ble beskyldt for å ha ansvar for skandalen.
Plekterbrett

Et plekterbrett (engelsk: pickguard) er en tynn plate, noen ganger pent dekorert, som er plassert nedenfor håndens arbeidsområde på kroppen av strengeinstrumenter. Plekterbrettets rolle er å beskytte instrumentet fra å bli oppskrapet av plekter og negler under spilling, men kan også ha en viktig visuell betydning da det gjerne er formet og dekorert på en måte som gjør et bestemt instrumentmerke lett gjenkjennelig.
Umoja Culture

Umoja Culture er navnet til et kollektiv bestående av kunstnere fra øst-, vest-og det sørlige-afrika. Kollektivet med base i Oslo, tilbyr ulike former for afrikansk kunst-og kultur. De har opplegg som passer utmerket til både barn og voksne. På swahili betyr ordet umoja det å være sammen – en enhet.
Umoja Culture kombinerer musikk, dans, fortelling og poesi. Alle medlemmene er profesjonelle utøvere.
Studentsamskipnaden i Vestfold

Studentsamskipnaden i Vestfold (SIV) var en av Norges studentsamskipnader og ble etablert i 1988. SIV dekket velferdsbehovene til studenter ved Høgskolen i Vestfold, Folkeuniversitetet Buskerud/Vestfold og Aftenskolen.
SIVs øverste organ var styret bestående av fire studentrepresentanter (inkludert styreleder), to høyskolerepresentanter og en ansattrepresentant.
Studentsamskipnaden i Vestfold ble slått sammen med Studentsamskipnaden i Buskerud og dannet Studentsamskipnaden i Buskerud og Vestfold.
Pityohyphantes phrygianus

Utseende

Pityohyphantes phrygianus er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Pityohyphantes phrygianus er den eneste norske arten fra denne slekten, så forveksling med andre arter skulle ikke by på et problem. Men flere av dvergedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Andungen Kvakk-kvakk

Andungen Kvakk-kvakk (originaltittel: Quaq Quao) er en italiensk animasjonsfilmserie for barn, først kringkastet i Italia i 1980. Teknikken som ble brukt var origami, det vil si at alle figurene (vesentlig dyr) var brettet i papir. Episodene varer omtrent fem minutter.
Kjenningsmelodien ble svært populær, og finnes på en lang rekke samlealbum med barnesanger både i Norge og i andre land.
Sakon Nakhon

Sakon Nakhon (สกลนคร) er en by i Isan-regionen i Thailand. Navnet "Sakon Nakhon" kan oversettes til «Den internasjonale byen» på norsk.
Byen er administrasjonssenter i provinsen Sakon Nakhon og har ca. 76000 innbyggere. Sentrum av byen ligger ved den sørlige enden av Thailands største naturlige innsjø, Nong Han. Byen ligger nesten helt i det nordøstlige hjørnet av Thailand med kun 1 – 1 1/2 times kjøretur enten nordover eller østover til elven Mekong som fungerer som grense mellom Thailand og Laos. Majoriteten av innbyggerne er også av laotisk opprinnelse i likhet med folket i resten av Isan-regionen. Byen har imidlertid også en relativt stor andel av innbyggere med vietnamesisk bakgrunn som tildels dominerer innenfor handel og næringsliv.
Den internasjonale flyplassen i byen har kode SNO.
Brunei internasjonale lufthavn

Brunei internasjonale lufthavn (IATA: BWN, ICAO: WBSB) er en flyplass i byen Bandar Seri Begawan i Brunei. Den er den største av landets to flyplasser; den andre er Anduki Airfield. Flyplassen er base for flyselskapet Royal Brunei Airlines. Den har ruter til Asia og Oseania, samt til London-Heathrow i Europa.
Viborg HK

Viborg HK er en dansk håndballklubb  som ble stiftet 1. september 1987. Viborg HK vant cupvinnercupen i håndball i sesongen 2013/2014. Idrætsklubben Viborg ble etablert 19. mars 1936.
Nicolas Lebègue

Nicolas Antoine Lebègue (også Le Bègue; født 1631 i Laon; død 6. juli 1702 i Paris) var en fransk organist, cembalist og komponist.

Bakgrunn

Nicolas Lebègue ble født inn i enkle kår.  Hans far var møller, hans mor var i slekt med den kjente malerfamilien Le Nain verwandt. Nicolas fikk den første musikkundervisningen i en sangskole i hjembyen. Det vites ikke hvem hals lærere var. Men han hadde en onkel, også ved navnet Nicolas, og også var musiker («maître joueur d'instrument»).

Misiker

Rundt midten av 1660-årene reiste han til Paris, og han fikk snart er ry som en utmerket utøver på klaviaturinstrumenter. Fra 18. desember 1664 virket han som organist ved Saint-Merry. 
Toppen av Lebègues løpebane som organist var da han i 1678 ble utnevnt som en av fire hofforganister. I disse årene var han en høyt ansett organist, orgelsakkyndig og lærer i Paris, men i 1690-årene forlot hellet ham. Han mistet store deler av formuen som følge av et  bedrageri og fikk store økonomiske problemer. I tillegg fikk han helseproblemer. Likevel var han aktiv livet ut og nøt stor anerkjennelse hos sine samtidige.

Verk

Lebègue skrev hovedsakelig verk for klaviaturinstrumenter. Det er bevart to bøker «Pièces de clavecin» (1677–1687) som til sammen inneholder elleve suiter for cembalo, dessuten tre «Livres d'Orgue» (1676, rundt 1678, rundt 1685). I tillegg finnes enkelte verk i ulike samlinger. I verkene for cembalo kan en finne en del kromatiske passasjer som er langt framom Lebègues egen tid. Orgelverkene, spesielt i de første bøkene, er svært virtuose, og mange er utstyrt med eksakte instruksjoner om registrering og pedalbruk.
Treningsfly

Treningsfly eller skolefly er flytyper utviklet for trening av piloter. Dette kan være fly som er spesialbygde for oppgaven eller ombygde versjoner av operative fly hvor to sett kontroller er installert.
Indias kroneorden

Indias kroneorden (engelsk: The Imperial Order of the Crown of India) var en britisk-indisk orden innstiftet 1. januar 1878 av dronning Victoria av Storbritannia, som fra 1876 også var keiserinne av India. Ordenen var en dameorden og hadde én klasse. Den ble tildelt britiske og indiske fyrstelige, samt ektefeller av britiske embetsmenn i India.

Insignier

Ordenstegnet for Indias kroneorden er en keiserkronet, gjennombrutt medaljong bestående av innstifterens kongelige og keiserlige monogram, bokstavene «VRI», omgitt av en ring. Medaljongen er i gull og er besatt med diamanter, turkiser og perler. Kronen er dekorert med edelstener og emalje. Ordenstegnet er opphengt i en lys blå sløyfe med hvite kantstriper.
Ordenstegnet ble båret på venstre side ved skulderen.

Tildeling

Indias kroneorden ble tildelt sparsomt. Antallet medlemmer var i 1947 ikke høyere enn 26, men kan ha kommet opp i omkring 60 ved århundreskiftet. 
Ordenen ble tildelt medlemmer av den britiske kongefamilien, der prinsesser mottok ordenen etter å ha fylt atten år. Aldersregelen ble i 1947 satt til side, slik at prinsesse Margaret kunne utnevnes til medlem av ordenen. Den ble også tildelt kvinnelige medlemmer av de fremste indiske fyrstefamilier. Indias kroneorden ble videre tildelt ektefeller av visekonger, generalguvernører, guvernører og andre framtredende embetsmenn i India. Etter at India ble selvstendig i 1947 er ordenen ikke tildelt.
Forkortelsen CI benyttes etter en mottagers navn for å indikere ordensmedlemskap.

Norske innehavere

Dronning Maud ble som britisk prinsesse utnevnt til medlem av Indias kroneorden.
Zygoceropsis

Utseende

Middelsstore, brune trebukker. Dekkvingen har to opphøyde lengderibber og er grovt og spredt punktert.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Australia inkludert Tasmania.
Stuping under Asialekene 1970

Stuping under Asialekene 1970. Stuping var en av flere sporter under de sjette Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand. Det var sjette gangen som stuping var med på programmet i Asialekene. Stupkonkurransene ble avviklet i perioden 12. til 15. desember 1970. Det var fire øvelser, 3 meter sviktstup og 10 meter tårnstup for både damer og menn . Japan ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Sør-Korea med en.