google/wiki40b huggingface dataset:
Norsk Heraldisk Forening

Norsk Heraldisk Forening er en norsk forening som er åpen for alle som er interessert i våpenskjold, flagg, bumerker, segl og beslektede emner.

Historikk og arbeid

Foreningen ble stiftet den 27. februar 1969  av personer som var medlemmer av den skandinaviske foreningen Heraldisk Selskap. Siden stiftelsen har foreningen nær kontakt med Heraldisk Selskap og nasjonale heraldiske foreninger i de andre skandinaviske landene. Foreningen er vanligvis også representert på de internasjonale kongressene for heraldikk.
Foreningen utgir medlemsbladet Våpenbrevet med to-tre nummer hvert år, foreningen holder medlemsmøter og sammenkomstene heraldisk verksted i Oslo flere ganger i året  Foreningen har også arrangert bussturer i østlandsområdet. 
I 2005 arrangerte foreningen en nordisk heraldisk konferanse i Oslo, sammen med den skandinaviske foreningen Heraldisk Selskap. Slike konferanser holdes annet hvert år i de skandinaviske landene. 
Foreningen arrangerte sammen med Norsk Slektshistorisk Forening den 31. internasjonale kongress for genealogi og heraldikk i Oslo i dagene 13. til 17. august 2014.Hovedtemaet for kongressen var Innvirkning på genealogi og heraldikk av store hendelser i en nasjons historie.  Kongressen hadde i alt 111 deltagere fra 26 forskjellige land. Den fant sted på Akershus festning, i Fanehallen og på Artilleriloftet. Kongressrapporten Genealogica & Heraldica. Influence on Genealogy and Heraldry of Major Events in the History of a Nation. Proceedings of the XXXIst International Congress of Genealogical and Heraldic Sciences, Oslo 2014,  ble utgitt av Slektshistorisk forlag i 2015 og inneholder de fleste foredragene som ble holdt under kongressen.
I Norsk Heraldisk Forening er det oppnevnt to faste utvalg som behandler spørsmål som sendes inn til foreningen: Historisk utvalg og Rådgivende utvalg .
I 2009 ble det i Rogaland opprettet en lokalavdeling av foreningen. Avdelingen tar sikte på å ha ett årlig møte.
Små håndverksfag

Små håndverksfag er en fellesbetegnelse for små og verneverdige håndverksfag. De er også kalt tradisjonelle fag, gamle håndverksfag eller kulturhistoriske fag, og viser til fagområder som er små i omfang, men som representerer tradisjoner og kultur. Små håndverksfag kjennetegnes av at de har få utøvere og et begrenset, men jevnt rekrutteringsbehov. Videre nytter fagene tradisjonelle metoder og teknikker, og støtter seg til tradisjonell materialbruk.
Tradisjonelle håndverksfag er del av verdens immaterielle kultur, og UNESCO vedtok i 2003 en konvensjon for vern av denne del av kulturarven.
«Kristina» (1624)

«Kristina»

Gallionen var bygd på et hollandsk verft og deretter solgt til den svenske marinen i 1623-24 som et stort skip på 250 lester og en bestykning på 42 kanoner. Det deltok i flere ekspedisjoner under den polske krigen mellom Sverige og Polen-Litauen fram til sommeren 1628. Den svenske flottan opprustes med flere skip utover 1620-årene, blant annet var et stort antall skip kjøpt i utlandet. «Kristina» var det største skipet som var kjøpt av svenskene med et deplasement på 700 tonn.
Den svenske admiral Klas Fleming som hadde ansvaret for forberedelsen av regalskipet «Vasa» som kantret og sank den 10. august 1628, hadde valgt «Kristina» som sitt flaggskip. I dette året hadde den svenske marinen ansvaret for å opprettholde en blokade av den prøyssiske fristaden Danzig som var kommet under polsk overherredømme, og dermed fungerte som flåtehavn for en lite, men slagkraftig polsk flåte som blant annet vant et sjøslag ved Oliva i 1627.
Den prøyssiske kysten med langgrunne strender og sandbanker var ikke et enkelt farvann, spesielt Gdanskbukten med to lange landtunger, hvorav Hel-halvøya nordvest og lik nord for havnebyen Danzig. Dessuten ligger Wisła-lagunen med den store munningen av floden Vistula, dels beskyttet av en sterk festning (Weichselmünde) som de polske krigsfartøyene kunne bruke som vern mot svensk angrep.
Det blåste opp til storm utenfor Danzig en augustdag, og flaggskipet «Kristina» sammen med et annet skip, «Akilles» på 600 tonn, kom i ukontrollerte drift utenfor Hel-halvøya. De to skipene kolliderte med hverandre, og beveget seg mot land. Begge skip gikk på grunn like ved Hela, ikke lenge etterpå kom polske styrker dit med flere kanoner som begynte å bombardere svenskene. De andre svenske krigsskipene kom til området og klarte å berge «Akilles» som ble varpet ut, men «Kristina» kunne ikke reddes.
Fanget mellom de kraftige brenningene og det polske artilleriet, ble skipet satt i brann av svenskene. En del av besetningen ble ikke reddet, og måtte gå i polsk fangenskap etter begivenhetene den 28. august 1628.
Tour de France 1955

Gjennomføringen av rittet

Rittet ble vunnet av franskmannen Louison Bobet, som ble den første rytter til å vinne tre Tour de France på rad. Han vant med en margin på nesten 5 minutter til andremann, Jean Brankart. På tredjeplass, drøfe 11 minutter bak kom Charly Gaul. Gaul vant i tillegg klatretrøya og ble kåret til rittets mest offensive rytter. Stan Ockers ble den første belgier poengtrøya, mens det franske laget vant lagkonkurransen. 
Rittet hadde for første gang siden andre verdenskrig med seg tyske ryttere. For første gang ble det også benyttet seg av målfoto.
Vannlungesnegler

Utseende

Vannlungesnegler har to tentakler (ett par) og øynene er plassert ved basis av tentaklene. Det finnes blant annet landlungesnegler som lever i svært fuktige miljøer, men de kan skilles ut ved at de har fire (to par) tentakler.
Hos vannlungesnegler er skallet synlig, enkelte arter har et lite flatt skiveformet skall, noen slikt som skivesneglene, mens andre har et mer avlangt skall med form som en topplue.

Levevis

Vannlungesneglene beiter på alger på planter og stein. Snegler i vann er føde for fisk og fugler.
Vannlungesnegler legger egg i lange eggkapsler omgitt av gelé og festet til steiner og planter. Snegler dør ofte like etter parring og egglegging.
De aller fleste vannlungesnegler lever i ferskvann, men familiegruppene Siphonariidae og Trimusculidae skiller seg fra de andreog finnes i tidevannsonen langs havstrender (sjøvann).
Familiegruppen Amphibolidae skiller seg ut fra alle andre, da den eneste arten i gruppen, Amphibola crenata, mangler et operculum. Den lever på strender langs havet, høyt i tidevannsonen.
Mohamed Masmoudi

Bakgrunn

Mohamed Masmoudi studerte ved Collège Sadiki i Tunis og fra 1946 filosofi, litteratur og politiske vitenskaper ved Sorbonne i Paris.

Politisk engasjement

I 1949 ble han ordfører for partiet Neo-Destour i Frankrike. Han ble derfor arrestert for en korter tid av den franske protektoratsmyndighet. I 1953 ble han utvist.
Han ble utnevnt til minister i 1954 i Tahar Ben Ammars regjering, og som sådan forhandlet han om intern autonomi for Tunisia overfor Frankrike. I 1956 ble han  minister for økonomi og medlem i den tunisiske delegasjon som deltok i seremonien som avsluttet det franske protektoratet for Tunisia.
Etter Tunisias selvstendighet tok Masmoudi plass i politbyrået i Neo-Destour og innehadde flere høye verv, som statssekretær for informasjon 1958-1961 og for turisme i 1961. Han måtte senere fratre på grunn av standpunkter som ble ansett avgjørende for rettegangen mot Tahar Ben Ammar og av «personlig innflytelse» fra president Habib Bourguiba.
I 1965 erstattet han Hassen Belkhodja på posten som Tunisians ambassadør i Frankrike. Han holdt denne stillingen frem til 1970, da han ble utnevnt til utenriksminister etter Habib Bourguiba jr., sønn til president Bourguiba, som ble justisminister.
Masmoudi var en av initiativtagerne til det avbrutte prosjektet dor en tunisisk-libyske union i 1974, som gikk ut på å forene de to landene. Med tanke på prosjektets mislykkende ble han samme år erstattet i regjeringen av Habib Chatti. Han ble også samme år ekskludert fra partiet.
Masmudi ble beskyldt for å ha mottatt bestikkelser fra Frankrike, og reiste da til Frankrike i eksil. Libya betalte hans utgifter ved det parisiske hotell han bodde i,  og fra Libya støttet han i 1977 den tunisiske fagforeningsbevegelses opposisjon mot Bourgiba. I 1977 publiserte Masmoudi boken Les Arabes dans la tempête i form av et langt åpent brev til Bourguiba. Ved sin retur til Tunisia ble han derfor arrestert, og satt i husarrest til 1980.
Etter at han i 1980 hadde måttet distansere seg offentlig fra Muammar Gaddafi ble han løslatt, og han dro da i eksil til Libya. Gaddafi tilbød ham i 1984 posten som Libyas sendemann til De Forente Nasjoner, men Masmudi ville ikke, fordi han da ville tape sitt tubnisiske statsborgerskap. Etter Bourgibas fall vendte Masmudi i 1987 tilbake til Tunisia. Fra 2010 og noen år fremover bodde Masmoudi i De forente arabiske emirater.
Honshu

Geografi

Honshu er ca. 1 300 km lang, mellom 50 og 230 km bred, og avskåret fra det asiatiske fastlandet i vest av Japanhavet, mens Stillehavet ligger mot øst. Mot nord avskjærer Tsugarusundet øya fra Hokkaidō, mens Innlandshavet mot sørøst og Kanmonsundet avskjærer Honshu fra øyene Shikoku og Kyushu. 
Honshu er berglendt og vulkansk, og er regelmessig utsatt for jordskjelv. Det er mange elver, blant dem Tone, Yodo og Shinano, hvorav den siste er Japans lengste elv (367 km). Blant de fremste fjell og fjellområder er Fuji-san (3 776 moh.), en aktiv vulkan og Japans største fjell, samt De japanske alper.

Klima

Klimaet er temperert, men det er forskjeller mellom den østlige eller sørlige side av stillehavskysten og den vestlige eller nordlige side, kysten langs Japanhavet. Dette kommer blant annet av de mange fjell som strekker seg gjennom Honshū fra den ene ende til den andre, og den varme Kuroshiostrømmen (Japanstrømmen) som fører med seg milde vintre til den østlige og sørlige delen av Honshu. 
Den østlige eller vestlige side av Honshu har normalt fuktige og varme somre på grunn av monsuner fra sør og korte vintre. I tiden oktober-september er østkysten ofte rammet av tyfoner, og med dem kommer store mengder med regn, noe som ofte fører til store oversvømmelser. Den vestlige og nordlige side har i motsetning til den østlige side harde vintre med relativt mye snø, men er ikke like mye påvirket av de sykloner som treffer østsiden av Honshu.

Byer og befolkning

Befolkningen var i 2007, 103 516 000 (89 101 702 i 1975), og store deler av denne bor i det tilgjengelige lavland, blant annet Stortokyo med en befolkning på over 35 millioner. Andre byer er Tokyo, Japans de facto hovedstad, samt andre større byer som Osaka, Nagoya, Kyoto, Sendai, Niigata, Yokohama, Kobe og Hiroshima. Store deler av den japanske befolkning og industrien befinner seg i beltet som strekker seg langs Honshūs sørlige kystlinje, fra Tokyo i øst til Fukuoka på Kyushu i vest.

Infrastruktur

Honshu er forbundet med de tre andre japanske hovedøyene, Hokkaido, Shikoku og Kyushu, via broer og tunneler.
Skedsmo kirke

Historikk

Kirken er bygd på samme sted hvor det stod en kirke som ble reist kanskje en gang før 1022 da at området ble offisielt kristnet av kong Olav Haraldsson, den senere Olav den hellige. Den første kirken var bygd av tre, men i 1180 ble den erstattet av en som var reist i stein, den samme som står i dag, og er derfor den eldste bygningen i kommunen. Bygningen ble omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1325.
Ombygget og utvidet av H.E. Schirmer og Wilhelm von Hanno i 1858−64.

Interiør

Prekestol fra 1578, altertavle fra 1693 og døpefont fra middelalderen.
En treskulptur av Hellig Olav er nå på Universitetets Oldsakssamling. I kirken er det en kopi som til forveksling er identisk med originalen. Kirken har et nyere franskinspirert barokkorgel av den danske orgelbyggeren Carsten Lund.
Miracle Channel

Miracle Channel, ofte omtalt som Miracle, er en satellittkanal som sender kristne TV-programmer døgnet rundt på arabisk til Europa, Midtøsten og Nord-Afrika. Sendingene produseres av Troens Bevis Verdens Evangelisering, en norsk misjonsstiftelse etablert i 1965 av Aril Edvardsen og videreført av sønnen Rune Edvardsen. Stiftelsen holder til på eiendommen Sarons Dal, i Kvinesdal. 
På 1990-tallet produserte kanalen stort sett programmer på engelsk, som ble dubbet på russisk og arabisk, men har siden konsentrert seg om arabiskspråklige programmer for muslimer.

Historikk

I 1983 ble TV monopolet opphevet i Norden og et TV-studio for produksjon av TV-programmer ble bygget i Sarons Dal. Det var ingen sendinger til å begynne med, kun produksjon, programmene ble sendt på andre TV-kanaler. I 1985 ble programmet Ny Dimensjon sendt på 24 ulike TV-stasjoner i Norden. Etterhvert økte produksjonen av programmer og videokassetter. TV-programmet Hallo Norden ble lansert i 1987, og sendt på flere stasjoner i Skandinavia. TV 2 meldte i en nyhetssending i 1996 at det finnes en TV-stasjon i Sarons Dal med seertall som andre nordiske kanaler bare kan drømme om. 
I 1997 ble det tatt i bruk en satellitt-bakkesender og sendinger fra Sarons Dal kunne starte. Fra 1. april 2006 ble sendingene utvidet til 24-timer i døgnet. I 2010 begynte Miracle Channel å sende på to satellittnettverk samtidig. Den 9. mars 2010 sendte kanalen for første gang direkte på tre satellitter samtidig, dette gjorde at programmet kunne sees også i Nord-Amerika. Det sendes 24 timer i døgnet, men ikke over alle satellittene.
Programmene fra Miracle Channel kan streames på Internett. Via internett når Troens Bevis inn i land som er lukket for tradisjonell evangelisk misjon. 
Særlig fra muslimske land har responsen vært stor. 32 587 tv-seere kontaktet Troens Bevis i løpet av 2006. Over 80 prosent av dem var muslimer som ville vite mer om Jesus, ifølge tall fra Troens Bevis. De fleste henvendelsene har kommet fra de mest restriktive muslimske landene. I løpet av september 2007 ga nær 7 000 arabiske seere respons etter å ha sett TV-programmene. De 10 første månedene av 2007 hadde over 39 000 arabere kontaktet oppfølgingskontoret til Miracle i Stockholm. Tilsammen 59 000 tilbakemeldinger ble registrert i 2007. I 2009 mottok Troens Bevis 120 000 seerhenvendelser fra muslimer ifølge egne tall.
FIA superlisens

FIA superlisens er en lisens som gir innehaveren tillatelse til å delta i Formel 1-løp og å kjøre en Formel 1-bil som testfører. Den utstedes av Det internasjonale bilsportforbundet (FIA) til førere som har oppfylt kriteriene for suksess i lavere motorsportskategorier.

Førerens nasjonalitet

Nasjonaliteten som oppgis på racinglisensen er den samme som oppgis på førerens pass. Dette er ikke nødvendigvis det samme landet som utsteder racinglisensen. En franskmann som bor i Tyskland kan kjøre med en tysk lisens, men nasjonaliteten vil fremdeles blitt oppgitt som fransk. For å kunne kjøre med tysk nasjonalitet, ville føreren måtte skaffe seg tysk statsborgerskap. Førere med dobbelt statsborgerskap kan velge sin «offisielle» nasjonalitet.
Roding (England)

Roding er en elv i det sørlige England. Den har sitt utspring nær Great Dunmow, renner gjennom Essex og blir til Barking Creek før den renner ut i Themsen i London.
Elven markerer deler av grensen mellom bydelene Newham og Barking and Dagenham i London, mens Redbridge har navn etter en bro som går over elven. I Essex markerer den deler av grensen mellom Epping Forest og Brentwood.
Flere landsbyer langs elven i Essex er kollektivt kjent som the Rodings.
Flere landsbyer langs elven i Essex er kollektivt kjent som the Rodings. Roding Valley (Rodings dal) er en undergrunnsstasjon i Londons undergrunnsbane, på Central-linjen.
Redbridge har sitt navn fra et elvekryss hvor elven deretter passerer Ilford og Barking. Elven gjennom Ilford er prosjekt støttet av myndighetene for å bedre bekvemmelighetene langs denne strekningen av elven. Etter Barking er det en tidevannsstasjon kjent som Barking Creek, som flyter ut i Themsen ved Creekmouth.
Det kinesiske kjøkken

Det kinesiske kjøkken er et av verdens store matsystemer med en lang og omfangsrik historie. Fra Kina har det kinesiske kjøkken spredt seg over stor sett hele verden.

Historikk

Det man i dag kjenner som det kinesiske kjøkken har vokst fram i løpet av en meget lang tid og er beriket med såvel importerte råvarer og matlagingsteknikker som egne oppfinnelser. I Kina nevnes ofte pekingmannen og hans bruk av ild som det første «kjøkken» (for opp i mot 400 000 år siden), mens mer tilbakeholdende redegjørelser pleier å starte i kinesisk steinalder, da man fra arkeologiske funn kan belegge typiske elementer som risdyrking og nudler. Spisepinner som bestikk begynte man med senest under Zhou-dynastiet, mens wokking (rask steking med wok) ble populært under Tang-dynastiet. De fleste berømte kinesiske matretter som man spiser i dag tilkom i Qing-dynastiet eller i begynnelsen av Republikken Kinas tid.

Periodisering

For den historiske tid deler man som regel inn det kinesiske kjøkkens historie etter de vanlige dynastier, med egne rubrikker for ikke-herskende ikke-hanfolk.
Euseboides

Utseende

Ganske små, spinkle, lysbrune trebukker. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Dekkvingene ender i en spiss.

Levevis

Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst- og Øst-Asia (Thailand, Kina, Vietnam, Japan).
Kommandørens døtre

Kommandørens døtre er en roman av den norske forfatteren Jonas Lie, utgitt i 1886. Romanen skildrer en familie ved Fredriksvern i Vestfold og den behandler kvinners stilling i et embetsmannmiljø. Tittelen henspiller på Camilla Colletts Amtmandens Døtre og kan ses på som tematisk oppfølger til Colletts hovedverk.
Boka ble i 1912 filmatisert i Danmark under tittelen Kommandørens Døtre.
Den lille øya

Den lille øya (originaltittel The little Island) er en tredveminutters kortfilm fra 1958. Dette er animasjonslegenden Richard Williams, som har stått bak Hvem lurte Roger Rabbit sitt animasjonsregi og spillefilmen The thief and the cobbler sitt første verk. Han fikk mange priser for den.

Handling

Filmen handler om tre menn som har hver sin drøm. Den ene har «Sannhet», den andre har «Skjønnhet» og den tredje har «Godhet».

Om produksjonen

Richard Williams dro til London for å lage denne filmen.  Richard Williams animerte, redigerte, regisserte og produserte filmen. Han brukte cirka et år på den og måtte lage mange reklamefilmer for å få råd til å lage filmen. The sinofonia of London spilte musikken som var komponert av Tristram Cary.
Han skulle egentlig bare være i London for å lage «den ene» filmen, men når den ble en suksess ble han og startet et animasjonsstudio kalt «Richard Williams animation».
Kanal Valen

Seertall og omtale

Seertallene ble betegnet som skuffende av ledelsen i TVNorge. Premieren ble sett av så mange som 412 000 men etter det falt tallene betydelig og ble i snitt liggende på 233 000.
VGs anmelder gav den terningkast fire.
Guanajuato (delstat)

Etymologi

Navnet Guanajuato kommer fra purépecha-språket. Sannsynligvis er det avledet av quanax (frosk) og huato (klippe), fordi noen klipper nær byen Guanajuato ligner på frosker.

Geografi

Delstaten kan geografisk deles inn i tre: I nord ligger Los Llanos del norte, en tørr region med gressletter og fjell. Midt i ligger Sierra de Guanajuato-fjellene, med juv, slukter og avsatser, samt noen mindre sletter. Mot sør ligger de fruktbare slettene i El Bajío. Dette fruktbare landet får ca. 700 mm regn i året, nok til et intensivt og lønnsomt jordbruk.

Historie

I århundrene før den spanske erobringen av Mexico var Guanajuato dominert av purépecha-folket. Funnet av sølv i Zacatecas, nord for Guanajuato, førte til at området ble finkjemmet for sølvforekomster, og etter hvert ble gruvedrift startet opp flere steder i delstaten, de viktigste i Guanajuato by, hvor 30–40 % av verdens sølv ble utvunnet i kolonitida. Dette ser vi i dag i form av vakre kolonibyer flere steder i delstaten.
De rike og selvbevisste sølvbaronene så seg imidlertid lei på det spanske vanstyret og favoriseringen av «peninsulares», folk født i Spania. 16. september 1810 erklærte Miguel Hidalgo Mexicos uavhengighet i byen Dolores Hidalgo, og de første byene som ble erobret, var San Miguel de Allende, Celaya og Guanajuato by, alle i delstaten. Senere tok spanjolene byene tilbake, og hevnet seg grusomt med arrestasjoner, tortur og henrettelser.

Økonomi

Delstaten er blant de rikere delstatene i Mexico, og har en variert industri. Industrisentra er León, Salamanca, Celaya og Irapuato. Jordbruket er også viktig, og det dyrkes korn, grønnsaker og frukt. Jordbærene fra Irapuato er landskjente i Mexico.

Interessant i Guanajuato

Guanajuato by er en av Mexicos vakreste sølvbyer, med kirker og palasser i kolonistil. Byen ligger i en kløft, og har smale, svingete gater, mest kjent er Callejón del Beso (Kyssesmuget). Festival Internacional Cervantino, en internasjonal teaterfestival, finner sted hvert år i oktober.
Brannjern

Brannjern eller brannfot er et stativ laget i smijern til å sette kjeler, panner, takker eller former på ved matlaging eller annen koking over et åpent ildsted som peis eller grue. De to vanligste formene for brannjern består av en horisontal trekant eller en ring med tre føtter. Med tre føtter vil brannjernet stå stødig selv om underlaget er ujevnt.
Mabini (Compostela Valley)

Mabini (Bayan ng Mabini) er en kommune i Filippinene. Kommunen tilhører Compostela Valley og ligger på øya Mindanao. Folkemengden var på 41 102 innbyggere i 2015.
Mabini er inndelt i 11 barangayer.
Lingshui Li

Lingshui (kinesisk: 陵水黎族自治县; pinyin: Língshuǐ lízú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke i den kinesiske provinsen Hainan. Det er umiddelbart underlagt provinsen.
Befolkningen var på 318 691 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 223 løper gjennom området. Den begynner i Haikou i nord og følger Hainans østkyst og ender sør i byen Sanya.
Ekserserhuset på Engen

Bygningen

Eksersershuset var en trebygning med grunnflate på hele 460 m². Det var 31 meter langt, 15,7 meter bredt og 11,5 meter høyt. Hanebjelkene var 15 meter lange, og støtte for halvvalmtaket var fordelt utover veggene. Dermed var det mulig å ha et stort åpent rom midt i bygget, uten støttebjelker. Opprinnelig hadde bygget vinduer på sidene, men disse ble erstattet med takvinduer i 1874, og da det ble revet; bølgeblikk. Høsten 1861 ble det lagt tregulv. Inntil dette hadde det vært hardstampet jordgulv i bygningen.

Bruken av Eksersershuset

Borgervæpningen i Bergen  hadde Eksersersplassen og Eksersershuset som arena fram til de flyttet utendørsaktiviteten til Årstad i 1927. En rekke foreninger, blant andre Bergens Arbeiderforening i 1850, kunne avholde sine møter her, og lokalet hadde plass til omtrent tusen mennesker. Fra 1860 til 1863 hadde byens første turnforening trenings- og oppvisningslokale her, og senere kom andre idrettsforeninger til. I 1873 ble det avholdt et minnemøte over Leiv Eriksson her, og mens Bjørnstjerne Bjørnson var hovedtaler, underholdt Ole Bull og Edvard Grieg for første og siste gang sammen. I 1886 ble Høstutstillingen holdt i lokalet. Det Dramatiske Selskab kjøpte Ekserserhuset på tvangsauksjon i 1909, og siden ble det kulisselager for Den Nasjonale Scene i mange år.

Eksersershusets skjebne

En tomtespekulant kjøpte opp eiendommene i området på åtti og nittitallet, og lot bygningene forfalle. Til tross for de antikvariske myndighetenes skepsis og verningen av selve byggverket, vedtok bystyret i år 2000 å demontere det. Ekserserhuset ble fjernet året etter mot løfter fra huseier om å bekoste gjenreising i samme område. Kvartalet er i dag revet, tomten solgt, og det foreligger planer om nybygg. Materialene fra Eksersershuset ligger fortsatt nedpakket i en rubbhall på Askøy, og er i dårlig forfatning.  Det finnes mange gode ideer om gjenreising, blant annet ved Nordhordlandsbrua, Tellevik fort, Gamle Bergen og Koengen.
Konflikten rundt rivingen og gjenoppføringen ble en strid som ennå ikke er avsluttet.