Kronos

Gresk mytologi og tidlige myter

I oldtidsmytene som ble nedtegnet av Hesiod i hans Theogonien fortelles det at Kronos misunte makten til sin far Uranos, herskeren over universet. Uranos gjorde seg til fiende av Kronos mor Gaia da han skjulte hennes yngste avkom, hekatoncheirerne (kjemper med hundre armer) og kyklopene (kjemper med et øye), i Tartaros slik at de ikke kunne se lyset. Gaia framstilte en stor sigd av flint og tilkalte Kronos og hans brødre for å overtale dem til å kastrere deres far.
Kun Kronos var villig til å gjøre det og Gaia ga sigden til ham. Da Uranos steg ned fra himmelen for å ligge med Gaia, skjulte Kronos seg og ved verdens fire hjørner skjulte hans fire brødre seg: Krios, Koios, Hyperion og Iapetos. Da Uranos holdt de ham fast mens Kronos svingte sigden og kastrerte sin far. Deretter kastet han testiklene i havet. Fra blodet som rant fra Uranos og falt på jorden, ble gigantene, erinnyerne og meliaierne skapt eller født. Fra testiklene ble det dannet et hvitt skum hvor gudinnen Afrodite ble født.
Etter å ha avsatt Uranos lot Kronos fengsle hekatoncheirer, gigantene, og kyklopene, og satte dragen Kampe vokte dem. Sammen med sin søster Rhea tok de tronen som gudekonge og dronning. Denne perioden ble kalt for gullalderen da folket på denne tiden ikke hadde behov for lover eller regler; alle gjorde det rette og riktige, og umoral var fraværende.
Kronos lærte fra Gaia og Uranos at det var skjebnebestemt at han selv ville bli veltet av sine sønner, akkurat som han selv han veltet sin far. Selv om han avlet gudene Demeter, Hestia, Hera, Hades og Poseidon med Rhea, svelget han dem straks de ble født for å unngå at profetien skulle gå i oppfyllelse. Da Rhea var gravid med det sjette barnet, Zevs, gikk hun til Gaia for å søke råd for å redde ham og til sist få gjengjeldelse på Kronos. Med Gaias råd fødte Rhea barnet i hemmelighet på Kreta, og ga Kronos en stein tullet inn i fødeklær. Denne steinen, også kjent som omfalossteinen, tok Kronos og svelget i den tro at det var hans sønn.
Rhea holdt Zevs skjult i en grotte i fjellet Psilorítis på Kreta. I henhold til en del versjoner av myten, ble han fostret opp av en geit som Amalthea mens en gruppe av korybantere, bevæpnede mannlige dansere i rustning, ropte og klappet i hendene for å overdøve barnet skrik slik at Kronos ikke skulle oppdage det. Andre versjoner av myten forteller at Zevs ble tatt vare på av en nymfe med det likelydende navnet Adamanthea. Hun skjulte Zevs ved å la ham dingle fra et tre i enden av et reip slik at han var ikke i himmelen, på jorden eller i havet, de verdener som hans far Kronos hersket over. En tredje versjon forteller at han ganske enkelt ble oppfostret hos sin bestemor Gaia.
Straks Zevs var blitt voksen benyttet Zevs et brekkmiddel som han hadde fått av Gaia til å tvinge Kronos til å gulpe opp innholdet av magen. Det kom i motsatt rekkefølge: første omfalossteinen, som ble satt ned på Pytho ved Parnassosfjellet som et tegn til dødelige mennesker, og deretter hans to brødre og tre søstre. I andre versjoner av denne fortellingen var det gudinnen Metis som ga Kronos et brekkmiddel som tvang ham til å kaste opp sine barn, eller alternativt at Zevs skar opp magen på sin far. Etter å ha satt fri sine søsken, slapp han løs hekatoncheirer, gigantene, og kyklopene som i takknemlighet smidde hans torden- og lynstråle, en trefork for Poseidon og Hades' hjelm av mørke.
I en omfattende gudekrig som kalles for Titanomachia, titanenes kamp, fikk Zevs sammen med sine brødre og søstre, og med hjelp fra hekatoncheirer, gigantene, og kyklopene, styrtet Kronos og de andre titangudene. Etterpå ble mange av titanene fengslet i Tartaros, men ikke alle: Atlas, Epimethevs, Menoitios, Okeanos og Promethevs ble ikke fengslet. Gaia fødte monsteret Tyfon for å ta hevn over de fengslete titanene.
Fortellinger om Kronos' skjebne etter gudekrigen er ulike. I homeriske og andre tekster er han fengslet sammen med andre titaner i Tartaros. I orfiske dikt er han fengslet for all evighet i grotten til nattens gudinne Nyx. I en annen versjon ble titanene løslatt fra Tartaros av kyklopene. I Vergils Æneiden er Latium (det sentrale området i Italia hvor byen Roma ble grunnlag) hvor Saturn (Kronos) unnslipper til og ble konge og lovgiver som følge av hans nederlag for sin sønn Jupiter (Zevs).
En annen redegjørelse som er referert til av Robert Graves, etter den bysantinske mytografen Johannes Tzetzes, hevdes det at Kronos selv ble kastrert av Zevs slik Kronos hadde gjort med sin sønn. Imidlertid var emnet av en sønns kastrasjon av sin far, eller kastrasjon i alminnelighet, såpass benektet av greske mytografer at de ble undertrykket fra deres fortellinger fram til den kristne tid da Tzetzes virket.

Libysk fortelling av Diodorus Siculus

I en libysk eventyrlignende fortelling omtalt av Diodorus Siculus (100-tallet f.Kr.) er det sagt at Kronos (som Saturn) skal ha hersket over Italia, Sicilia og nordlige Afrika. Han siterer som bevis fjellene på Sicilia som på hans tid var kjent som Kronia. Sammen med titanene gikk Saturn til krig mot sin bror Jupiter som hersket over Kreta, og sin svoger Hammon som hersket over det mytiske fjellet Nysa, som da ble sagt å være en øya ved elven Triton et sted i Afrika.
Kronos tar sin søster Rhea fra Hammon som sin egen hustru. Kronos blir selv beseiret av Hammons sønn Bacchus (Dionysos), som utpeker Jupiter Olympus, sønn av Kronos og Rhea, som hersker over Egypt. Bacchus og Jupiter Olympus forener deretter sine krefter for å beseire de gjenværende titanerne på Kreta, og ved Bacchus' død, arver Jupiter Olympus alle kongedømmene og blir herre over verden.

Sibyllens orakler

Kronos er igjen nevnt i Sibyllens orakler, i særdeleshet bok tre, som gjør Kronos, «Titan», og Iapetos, de tre sønnene til Uranos og Gaia, til mottakere av en tredjedel av jorden av hver, og hvor Kronos blir gjort til konge av dem alle. Etter Uranos' død, forsøker Titans sønner å drepe Kronos' og Rheas barn av hankjønn så snart de er født, men ved Dodona (et kjent kultsted for Zevs i nordvestlige Hellas) føder Rhea i all hemmelighet sine sønner Zeus, Poseidon og Hades, og sender dem deretter til Frygia for å bli oppfostret under omsorgen til tre fra Kreta. Da de får vite om dette lar seksti av Titans menn Kronos og Rhea fengsles, noe som får Kronos' sønner til å erklære krig og kjempe i den første av alle kriger mot dem.
Denne fortellingen nevner ingenting om at Kronos har drept sin far eller forsøkt å drepe sine barn.

El, den fønikiske Kronos

Da grekerne møtte fønikerne og senere hebreerne, identifiserte de den semittiske guden El, ved interpretatio graeca, med Kronos. 
Denne assosiasjonen ble nedtegnet en gang rundt 100 e.Kr. av Herennios fra Byblos' fønikiske historie som rapportert i Eusebius' Præparatio Evangelica I.10.16. Denne fortellingen, som synes som en sammenblanding av mange myter, tilla Eusebius til en Sanchuniathon, en delvis legendariske fønikiske historiker fra før Trojakrigen, indikerer at Kronos var opprinnelig en kanaanittisk hersker som grunnla byen Byblos, dagens by Jbeil i Libanon, og ble senere guddommeliggjort. Denne versjonen oppgir hans alternative navn som Elos eller Ilos, og hevder at i det 32. året av hans styre kastrerte, drepte og guddommeliggjorde han sin far Epigeios eller Autokthon «som de etterpå kalte for Uranos». Det er ytterligere hevdet at etter skip ble oppfunnet, besøkte Kronos «den befolkede verden», ga Attika som gave til sin datter Athene, og Egypt til Taautos, sønn av Misor og oppfinner av skrivekunsten.