Henrik av Burgund

Familiebakgrunn

Henrik ble født i 1066 i Dijon i dagens franske region Bourgogne som den yngste sønnen til Henrik le Damoiseau, eldste sønn og arving av Robert I av Burgund. Hans to eldre brødre, Hugo og Odo, arvet hertugdømmet Burgund (sistnevnte etter at den eldre broren ble munk). Selv om hans mor Sibylla ofte er nevnt i tradisjonelle genealogier som datter av Berenguer Ramon I av Barcelona og hans hustru Guisla de Lluçàm, er dette slektskapsforhold ikke bekreftet eller nedtegnet i noe charter i middelalderen, og Sibylla kan ha vært datteren av Reginald I, noe som gjør henne til tante på morssiden av grev Raymond av Burgund (hersker av Galicia, som da ville være, om denne tilknytningen er riktig, være en fetter av Henrik.
En av Henriks tanter på farssiden var Constance av Burgund, hustru av Alfonso VI av León, og en av hans grandonkler var Hugo, abbed av Cluny, en av de mest innflytelsesrike og ærverdige personlighetene i sin tid. Grev Henriks familie var meget mektig og styrte mange byer i Frankrike som Chalon, Auxerre, Autun, Nevers, Dijon, Mâcon og Semur. Han var også en fjern fetter av pave Callistus II.

Reconquista

Etter nederlaget til de kristne troppene i slaget ved Sagrajas i oktober 1086, appellerte kong Alfonso VI av León i løpet av de første månedene det påfølgende året om hjelp fra kristne på andre siden av Pyreneene i kampen mot maurerne. Mange franske adelsmenn og soldater tok imot appellen, blant dem Raymond av Burgund, Henriks bror, hertug Odo, og Raimond IV av Toulouse (eller St. Gilles), Ikke alle av dem kom på samme tid til Iberia, og det er mest sannsynlig at Raymond av Burgund kom først i 1091. Noen forfattere hevder at grev Henrik kom først med ekspedisjonen som ankom i 1087, selv om "dokumentarisk bevis her er langt mer spinkel", hans tilstedeværelse er kun bekreftet først i 1096 da han opptrer ved å bekrefter fueros (råd eller lovforsamling) ved Guimarães og Constantim de Panoias.
Disse franske adelsmenn giftet seg med døtrene til kong Alfonso VI: Raymond av Burgund med infanta Urraca, senere dronning Urraca av León; Raimond IV av Toulouse giftet seg med Elvira; og Henrik av Burgund giftet seg med Teresa av León, en datter utenfor ekteskap som kongen hadde fått med sin elskerinne Jimena Muñoz.

Pakt med Raymond av Burgund

Mellom begynnelsen av 1096 og slutten av 1097 gikk grev Raymond, da han innså at hans innflytelse i Curia Regis (kongelige råd) minsket, inn i en enighet med sin fetter Henrik, som ennå ikke hadde blitt utnevnt til guvernør av Portugal. Da kong Alfonsos eneste sønn, Sancho Alfónsez ble født en gang rundt 1093, ble det oppfattet som en trussel for de to fetternes ambisjoner. De ble enige om dele makten, den kongelige skattekiste, og å støtte hverandre for felles vinning. Under denne avtalen, som ble velsignet av deres stekning, abbed Hugo av Cluny, Raymond «lovte sin fetter under ed å overlate ham kongedømmet Toledo og en tredjedel av den kongelige skattekiste». Det synes som om at informasjonen om denne pakten nådde fram til kongen. For å motvirke avtalen til sine to svigersønner, utnevnte han Henrik til guvernør av regionen som strakte en flumine mineo usque in tagum («fra elven Miño og til breddene av elven Tajo», det vil si den nordlige halvdelen av dagens Portugal). Fram til da hadde denne regionen var styrt av grev Raymond som nå hadde fått sin makt begrenset til kun Galicia.
Som følge ble begge fetterne rivaler framfor allierte da de fikk interesser som var i konflikt med hverandre. Pakten om etterfølgelse til tronen gikk opp i røyk, og deretter forsøkte begge å skaffe seg fordeler hos kong Alfonso.

Uavhengighet for grevskapet Portugal

Da Raymond av Burgund døde i 1107, giftet hans enke, dronning Urraca, seg av politiske og strategiske grunner seg med kong Alfonso I av Aragón (kalt for el Batallador, «krigeren»). Ekteskapet var ingen velsignelse, og ektemann og hustru kranglet med tidsalderens brutalitet og gikk i åpen krig med hverandre. Henrik tok øyeblikk fordel av familiekonflikten og den politiske uroen og erklærte uavhengighet for grevskapet Portugal. Alfonsos la byen Astorga i León og Urraca under beleiring i 1112. Henrik holdt byen på vegne sin svigerinne Urraca.
Henrik døde den 12. mai 1112 fra de sår han hadde fått under beleiringen. Hans levninger ble fraktet, i henhold til hans tidligere ordre, til Braga hvor han er gravlagt i et kapell i katedralen i byen, en bygning som han selv hadde fremmet. Etter hans død var det hans enke Teresa som styrte grevskapet ettersom deres sønn Afonso var kun tre år på denne tiden.

Arv og ettermæle

Grev Henrik var leder av en gruppe adelsmenn, munker og geistlige av fransk opphav som fikk stor innflytelse på Den iberiske halvøy, fremmet mange reformer og introduserte flere kirkelige institusjoner fra den andre siden av Pyreneene, eksempelvis klosterreglene til Cluny og innen liturgien de romerske riter. De overtok vesentlige kirkelige og politiske posisjoner, noe som provoserte et sterkt tilbakeslag i løpet av de siste årene av regjeringstiden til kong Alfonso VI av León og Castilla.