google/wiki40b huggingface dataset:
Elon

Elon (hebraisk: אֵילֹן; i betydning «Eik»; latin: Ahialon) var ifølge Bibelen en av dommerne i Israel. Han etterfulgte Ibsan og ble selv etterfulgt av Abdon.
Det er sagt meget kortfattet i Dommernes bok 12:11 at han kom fra Sebulons stamme og i dettes område. Han var dommer/høvding i Israel i ti år. Da han døde ble han gravlagt i Ajalon (eller Ajjalon) i Sebulon-landet. Ajalon er imidlertid også navnet på en dal og en historisk by i Israel i nærheten av Bet Shemesh nordvest for Jerusalem.
Ni kapitler om den matematiske kunst

Ni kapitler om den matematiske kunst (forenklet kinesisk: 九章算术, Tradisjonell kinesisk: 九章算術, pinyin: Jiǔzhāng Suànshù) er en kinesisk bok om matematikk, satt sammen av flere generasjoner av lærde fra det 10. århundre f.Kr. til det 2. århundre f.Kr. Bokens siste stadium stammer fra det 1. århundre f.Kr. Boken er en av de tidligst bevarte matematiske tekster fra Kina. De første er Suàn shù shū (筭數書, 202-186 f.Kr.) og Zhou Bi Suan Jing (samlet fra Handynastiet frem til midten av det 2. århundre). Boken legger frem en tilnærmelse til matematikk som sentrerer seg om å finne de mest generelle metoder til å løse problemer. Dette står i kontrast til matematikere i antikkens Hellas som tenderte mot å fremme konklusjoner fra et innledende sett av aksiomer.
Bokens deler tar vanligvis form av formuleringen av et problem, etterfulgt av formuleringen av løsningen, og en forklaring på prosedyren som fører til løsningen. En kommentar til teksten ble skrevet av Liu Hui i det 3. århundre.
Revelje

Revelje (av fransk: réveil, fra réveiller som betyr «vekker») er et lydsignal som benyttes i et lands militærvesen for å indikere at dagen starter og dermed gi en ordre til en militæravdeling om å stå opp og klargjøre seg.
Tradisjonelt ble dette spilt på signalhorn eller trompet, men i moderne tid blir reveljen spilt i opptak over høyttaleranlegg.
Dalmatierne

Dalmatiere også omtalt som dalmatere (latin: Dalmatae eller Delmatae, kroatisk: Dalmati) var i oldtiden en folkegruppe som bebodde det område langs den østre adriaterhavskysten som etter romernes erobring skulle bli kalt Dalmatia og i dag er en del av Kroatia.
Deres område var mellom elvene som i dag heter Krka og Neretva.

Opprinnelse og navn

Dalmatierne antas å ha vært en illyrisk folkstamme. Romernes navn på folkeslaget, Dalmatae, kan tilbakeføres til det albanske ordet delmë, dele som betyr får. Den senene romerske provinsen Dalmatia ble oppkalt etter folkeslaget.
Yngvar Ustvedt

NRK-karriere

Ustvedt begynte å arbeide i NRK fra 1962. Han ble utnevnt til programsekretær i 1965 og redaksjonssekretær fra 1973. Fra 1980 til 1987 var han programredaktør i radioens kulturavdeling.

Ustvedt som forfatter

Ustvedt hadde et svært omfattende forfatterskap, hovedsakelig av populærhistoriske bøker av høy kvalitet. Sentralt i forfatterskapet står de mange bøkene som tar for seg historiske og aktuelle spørsmål, ofte knyttet til arbeiderbevegelsens historie: Opprørere (1973), Verdensrevolusjonen på Hønefoss. En beretning om Leo Trotskijs opphold i Norge (1974), Arbeidere under våpen. Norske frivillige i den spanske borgerkrig (1975), Karl Marx (1976), De store anarkister (1977), De utopiske sosialister (1977), Paradiset og tårene (1977).
Størst leserkrets har Ustvedts bøker om etterkrigsårene i Norge hatt, under samletittelen Det skjedde i Norge (4 bd., 1978–93). Nevnes må også Ludvig Holberg om seg selv (1984), Svartedauen (1985) og Verre enn sitt rykte (2004), om vikingene slik ofrene så dem. I 1994 utgav han en biografi om Henrik Wergeland.
Govindppa Ventkstswam

Tidlig liv og bakgrunn

Venkataswamy ble født i 1918 i Vadamalapuram, Tamil Nadu, India, Govindappa Venkataswamy ble utdannet ved det amerikanske college i Madurai og Stanley Medical College, Madras, hvor han ble uteksaminert med en Master of Science i øyesykdommer.

Karriere

Han tjenstgjorde i de indiske hæren som lege i årene 1945-48 dahan ble dimittert på grunn av leddgikt. I løpet av denne tiden var Dr V, som han ble kalt praktisk talt sengeliggende og ute av stand til å utføre grunnleggende funksjoner som å stå på sine egne ben. Fingrene hans var ødelagt. Det er et talende vitnesbyrd om hans viljestyrke og utholdenhet at han ikke bare klarte å holde en penn igjen, men også utføre vanskelige operasjoner. Han begynte ved Madurai Medical College som leder av Instituttet for Oftalmologi og på Erskine Hospital i Madurai som øyekirurg. Han beholdt disse stillingene i 20 år og bidro til forskning, klinisk tjeneste og andre programmer. Han ble leder for Department of Ophthalmology i Madurai Medical College i 1956. Han har utført over 100 000 vellykkede øyeoperasjoner, og dette til tross for å ha fingre som var hardt rammet av njuvenil artritt. I løpet av denne perioden, løste Dr V  problemet med å forebygge blindhet ved å etablere mobile klinikker i fjerntliggende landsbyer og landlige områder.
Som en ung mann som fulgte han i Mahatma Gandhi og Sri Aurobindo Ghoshs fotspor.
Dr V møtte  Sir John Wilson under sitt første besøk i USA i 1965. Dr. Wilson var grunnlegger av Royal Commonwealth Society for the Blind, senere kjent som Sightsavers International, en organisasjon som støttet øyeklinikker i India, og dette ble begynnelsen på et livslangt vennskap. Duoen fikk audiens, og fikk den daværende statsminister i India, Indira Gandhi til å etablere en nasjonal organisasjon for å bekjempe blindhet.
I 1977, i en alder av 58 år grunnla Venkataswamy Aravind Eye Hospital i Madurai. Det startet som et sykehus med elleve senger, bemannet med fire medisinske spesialister og er nå et av de største anlegg i verden for øyesykdommer. Han erklærte at sykehusets mål var «å utrydde unødvendig blindhet» og utviklet kirurgisk prosesser som lignet på et samlebånd for å hjelpe de anslagsvis 12 millioner blinde mennesker i India, 80 prosent av 
dem som lider på grunn av grå stær. Mens han arbeidet for regjeringen førte Dr V tilsyn med det stadig voksende antall av øyeklinikker i Tamil Nadu og fikk et stort nettverk av venner og sympatisører som ville delta i, eller støtte hans sak i de senere år. Hans kjede av Aravind Eye Hospitals ga gratis øyebehandling til to tredjedeler av pasientene fra de inntektene som ble generert fra den tredjedel av pasienter som kunne betale for behandlingen.
Venkataswamy fikk Padma Shri-medaljen av Regjeringen i India i 1973.
Ramperim og ville vers

Ramperim og ville vers (Revolting Rhymes) er en barnebok av Roald Dahl, utgitt på engelsk i 1982, og utgitt på norsk i Jo Tenfjords gjendiktning i 1990.
Boken inneholder seks rim-fortellinger som gjenforteller klassiske eventyr med en absurd, komisk eller makaber vri. De seks eventyrene er Askepott, Jack og bønnestengelen, Snøhvit, Gullhår, Rødhette og De tre små grisene.
Boken er illustrert av Dahls faste illustratør Quentin Blake.
Vattubrinken

Vattubrinken er et tettsted i Södertälje kommune i Stockholms län i landskapet Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 332 innbyggere.
Tettstedene Vattubrinken, Sandviken og Ekeby samt bygdene Tuna og Stjärna och Aska med omegn pleier samlet å kalles Enhörna. Området tilhører Enhörna församling og Enhörna kommunedel i Södertälje kommune. Kommunedelen Enhörna ble dannet i 1967, da Enhörna kommune ble slått sammen med Södertälje. Kommunen Enhörna ble i sin tur dannet ved en sammenslåing av kommunene Ytter- og Överenhörna i 1952. Ekeby pleier å regnes som Enhörnas administrasjonssentrum, siden hoveddelen av servicefunksjonene ligger der.
Det er regelmessig bussforbindele med Södertälje daglig. I sommerhalvåret trafikkeres Sandviken og Ekensberg daglig av båter til Stockholm og Mariefred.
De nærmeste jernbanestasjonene er Södertälje Syd for fjerntog, Nykvarn for regiontog og Södertälje Centrum for lokaltog.
Johan Vogt

Bakgrunn

Johan Vogt var sønn av Johan Herman Lie Vogt, som var professor ved NTH i Trondhjem. Johan var tvillingbror til kommunisten Jørgen Vogt (1900–72). De var yngre brødre av geologiprofessor Thorolf Vogt (1888–1958) og mekanikkprofessor Fredrik Vogt (1892–1970). Martin Linge var gift med søsteren Margit Vogt. Johan Vogt gift med Gerd Stray Johansen til 1951 og fra 1960 gift med statsviteren Judith Vogt (født 1929). Ragnar Vogt var hans onkel på fars mors side, og Sophus Lie var en grandonkel. Jens Holmboe var en fetter.

Utdanning og virke

Han gikk på Trondhjem Katedralskole, hvor han stiftet gymnasavisen «De unges forbund» og trykte tekster av jevnaldrende som ble kjente forfattere, for eksempel Nordahl Grieg og Johan Borgen. På grunn av artiklene i bladet ble han imidlertid utvist fra skolen, og måtte ta examen artium som privatist.
Som student meldte Vogt seg inn i Mot Dag to måneder etter stiftelsen, og fikk medlemskort nummer 5. Han medvirket i organisasjonen i de neste 15 årene, som debattant i Studentersamfundet, som foreleser på kveldskurs og i redaksjonen av tidsskriftet Mot Dag under redaktøren Sigurd Hoel. Vogt leverte også selv en rekke bidrag til bladet, og han ledet Fram Forlag.
Vogt studerte statsøkonomi og tok eksamen i 1923. Han hadde studieopphold ved universitetene i Kiel og i Münster. Han oversatte Leo Trotskis 1917 (utgitt 1925). 1928–33 var han universitetsstipendiat, og brukte det meste av sin tid i Mot Dag. I denne perioden arbeidet Vogt blant annet med å oversette bokverket Das Kapital (Kapitalen) til norsk. Senere livnærte han seg som timelærer ved Oslo handelsgymnasium og ved universitetet, inntil han i 1948 ble dosent i sosiallære. I 1957 ble han Wilhelm Keilhaus etterfølger som professor. Johan Vogt ble i 1976 første mottaker av Fritt Ords Pris. Han var redaktør for Statsøkonomisk tidsskrift 1951-1959, og formann i Statsøkonomisk forenin 1959-1963. Han var også formann i P.E.N.-klubben 1968-1981. I 1961 ble han leder av et nyopprettet demografisk institutt. Fra 1951 sto han for utgivelsen av Aksel Sandemoses Årstidene. Brev fra Kjørkelvik. Vogt ga ut ni bøker etter at han fylte 75 år, den siste da han var 90 år.
Vogts arbeid var preget av en konsekvent humanisme og en åpen holdning til mennesker med andre oppfatninger, skrev Per Egil Hegge i sitt minneord. Vogt hadde vide interesser og ble aldri en snever økonom, skrev Preben Munthe i sitt minneord. Sent i livet ble Vogt særlig opptatt av de undertrykte og forfulgte forfatterne i Øst-Europa, og han reiste ofte bak jernteppet for holde kontakt med dissidentene.

Andre verdenskrig

Han ble i 1941 arrestert av okkupasjonsmakten og satt internert på Grini de siste 3 månedene av krigen. Til påskekvelden 1945 forfattet han 33 regler for god tone på Grini ved fange nr 17897. På Grini deltok han i Arbeiderpartiets forberedelse til etterkrigstiden og foreleste for blant andre Einar Gerhardsen om nasjonalregnskap og andre samfunnsøkonomiske tema.
Karin Maria Bruzelius

Karriere

Hun er jur. kand. fra Lunds universitet (1964) og Master of Laws (1969). Hun var tingsnotarie ved rådhusrätten i Göteborg i 1964, og arbeidet i Justisdepartementet i Norge fra 1965 til 1982 som byråsjef, underdirektør og ekspedisjonssjef. Hun var advokat i Sjøassurandørenes Centralforening 1982–1987, ekspedisjonssjef i Samferdselsdepartementet 1987–1988 og departementsråd i Samferdselsdepartementet 1989–1997. Hun var den første kvinne som ble utnevnt til departementsråd i Norge.
Hun tiltrådte som høyesterettsdommer i Norges Høyesterett 6. oktober 1997. Bruzelius ble i statsråd 7. januar 2011 etter søknad gitt avskjed i nåde fra og med 1. mars samme år.
Bruzelius var leder for Norsk Kvinnesaksforening 1978–1984, og var også nestleder i periodene 1974–1978 og 2014–2016. Hun har også vært styremedlem i International Alliance of Women. Hun er fra 2016 medlem av Norges kvinnelobbys ekspertutvalg for kvinne- og likestillingspolitikk. Hun ble valgt til leder i Norsk Kvinnesaksforening for andre gang i 2018 og etterfulgte da Marit Nybakk.
Hun var leder for Petroleumsprisrådet fra 1987 til 2004 og medlem av Den faste voldgiftsdomstolen i Haag fra 2004 til 2010. Hun er medlem av redaksjonsrådet i Nordic Journal of International Law og bidragsyter til Norsk lovkommentar, Norges Lover og Knophs oversikt over Norges rett. Hun har også vært medlem av Komitéen til bevarelse av Polarskipet Fram og styremedlem i Tim Greves symposium.

Privatliv

Hun er samboer med jusprofessor Inge Lorange Backer, som er tidligere ekspedisjonssjef i Lovavdelingen i Justisdepartementet. Dette medførte at hun som høyesterettsdommer ofte var inhabil i saker hvor staten var part.

Moen-saken

Privatetterforsker Tore Sandberg anmeldte de tre høyesterettsdommerne Bruzelius, Magnus Matningsdal og Eilert Stang Lund i 2006. Sandberg anmeldte dommerne for å få vurdert om de tre hadde gjort seg skyldig i grov uforstand i tjenesten da de vurderte gjennopptakelsesbegjæringen av sakene mot Fritz Moen. En enstemmig  kontrollkomiteen på Stortinget bestemte den 5. februar 2008 å åpne sak for å vurdere om de tre høyesterettsdommerne skulle stilles for riksrett i etterkant av justismordet. Den 8. mai samme år besluttet et flertall i komiteen at det ikke var grunnlag for å gå til riksrettssak.
Kunstmuseet i Lyon

Samlingen

Malerisamlingen omfatter italienske verker fra det 15. og 16. århundret som Perugino Veronese. Fra det 17. århundret finnes spanjolene Antonio Pereda, Francisco de Zurbarán, franskmennene Simon Vouet, Philippe de Champaigne og Eustache Lesueur. Ved siden av steningen av den hellige Stephan som er et tidlig verk av Rembrandt van Rijn, finnes bl.a. verker av Peter Paul Rubens. Samlingen av malerier fra det 19. og tidlig 20. omfatter verker av Théodore Géricault, Eugène Delacroix, Édouard Manet, Paul Gauguin og Georges Braque. Blant annet finnes Claude Monets Stormfull sjø ved Etretat. Eksemper av malerier fra det 20 århundret er verker av Jean Bertholle, Jean Le Moal, Alfred Manessier og Gustave Singier.
Museet finnes i en av de bygninger og anlegg i Lyon som er oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.
Lymfocytter

Lymfocytter er effektorcellene i det ervervede immunforsvaret. Cellene dannes i benmarg og sirkulerer i kroppen eller befinner seg i lymfeknuter eller diffust lymfatisk vev, slik som peyerske plakk i tarmen. De inndeles i T-celler (eller T-lymfocytter), B-celler (eller B-lymfocytter) og NK-celler. T- og B-celler har som funksjon å beskytte kroppen mot mikroorganismer som bakterier og virus og er ansvarlige for det ervervede immunforsvar (også kalt adaptive immunforsvar). Cellene benytter en tilfeldig sammensetning av gensegmenter (såkalt rearrangering av DNA) til å danne en T-cellereseptor og B-cellereseptor.
Tigerstaden

Tigerstaden er et kallenavn for Oslo som opprinnelig er brukt for å beskrive Oslo som en farlig og ubarmhjertig storby.

Historie

Bruken av Tigerstaden om Oslo kan føres tilbake til Bjørnstjerne Bjørnsons dikt Godt mot (først kalt Siste sang), i samlingen Digte og sange fra (1870). I diktet skildres en kamp mellom en landsens hest og en tiger (symbol på byen). I en artikkel i Morgenbladet i 1889 uttales at Bjørnson utslynger hånende ord mot Christiania, «denne kolde by, som han tidligere har kaldt 'tigerstaden'». Senere er Tigerstaden brukt av blant andre Christian Krohg, Nils Collett Vogt og Rudolf Muus.
Gerhard Dörfler

Utdannelse og yrke

Dörfler utdannet seg i 1970 til bankfunksjonær, og arbeidet fra 1976 til 1985 som filialleder i Volksbank Ossiach. Fra 1985 til 1998 var han forretningsfører for bryggeriet Villacher Brauereis depot i Feldkirchen. Fra 1999 til 2001 var han så direktør for bryggeriet Schleppe Brauerei i Klagenfurt.

Politisk karrière

I Jörg Haiders tredje regjering (fra 2004) ble Dörfler utnevnt til minister og viseguvernør, og fikk ansvaret for turisme, samferdsel og familie.
Da Haider omkom i en bilulykke 11. oktober 2008 overtok han som fungerende guvernør. 23. oktober samme år ble han valgt til guvernør av Kärntens landdag, med 19 av 36 stemmer.
Orihuela

Geografi

Orihuela er den historiske hovedstaden for lavlandet langs elven Segura. Området er regnet som et viktig jordbruksområde i den sørøstlige delen av Alicante provinsen. Elven Segura har mange ganger flommet over, og i 1651, 1879, 1946, 1973 og 1987 var ødeleggelsene store. I 1989 ble elven kanalisert, slik at den ikke lengre skulle sette liv i fare.
Kommunen er veldig stor (som et resultat av byens historiske posisjon), og har blant annet 23 kilometer med utmerket strandlinje som omfatter steder som Punta Prima, Playa Flamenca, Cabo Roig, La Zenia, Campoamor og Mil Palmeras, der nordmenn, svensker, engelskmenn, tyskere og andre fra EU/EØS-området har slått de siste årene i nye og moderne bosetninger (urbanisasjoner). Kystsonen danner et stort turistsenter sammen med Torrevieja, Pilar de la Horadada og Guardamar del Segura.
Kommunen ligger på Alicantes side av provinsgrensen mellom Alicante og Murcia og strekker seg langs denne fra innlandet og ut til kysten Orihuela Costa.

Norsk tilknytting

Det er en stor fast norsk bosetning i kommunen og nabokommunene Torrevieja, Rojales.
I Rojales (Ciudad Quesada), ca. 25 minutter unna med bil, er det en norsk skole som har et fullverdig undervisningstilbud for barne- og ungdomsskole, samt videregående skole.
I nabokommunen Torrevieja er det norsk sjømannskirke som avholder ordinære gudstjenester på norsk, organiserer sosiale arrangementer, og foretar bryllup, konfirmasjon og barnedåp.
Det er også norsk konsulat i Torrevieja og Alicante. Hos konsulatet i Torrevieja kan fastboende nordmenn bestille nye pass, avgi stemme ved kommune-, fylkes- eller stortingsvalg. Norske turister som har mistet passet sitt, kan få utstedet et «reisebevis» som er gyldig for hjemreise til Norge med SAS eller Norwegian. Konsulatet kan ikke utstede nødpass, og henviser slike forespørsler til konsulatet i Benidorm, en by to timer nord for Rojales med bil.
Hovinkoia

Hovinkoia (230 moh.) er ei koie (ubemannet turisthytte) under DNT Ringerike som ligger på en tange i sørenden av Setertjern, sørøst i Holleia, et stykke nord for Væleren i Ringerike kommune, Buskerud. 
Hovinkoia var en av de første Turistforeningen førte opp, etter Vikerkoia (1933), og det fortelles at det den 11. juli 1937 var kranselag der. Den opprinnelige koia var ei tømmerhytte av den gamle typen, med inngang på endeveggen. Hytta hadde 2 soverom med 8 sengeplasser tilsammen. «Gamlekoia» er imidlertid demontert og flyttet til Norsk Folkemuseum på Bygdøy i Oslo.
DNT Ringerike har satt opp ei ny koie på plassen, og «Nykoia» ble offisielt åpnet 12. august 2018. Den er i tradisjonen tro ei enkel, men solid koie i laftet tømmer, slik «Gamlekoia» var. Hytta har enkel standard med to soverom med familiekøyer. I tillegg er det sovesofa i stua. Det er også et eget hunderom med bur og køyeseng der. Hunder har ikke adgang til sengene.
Raskeste atkomst er fra Tyristrand, cirka 2 1/2 times gange fra bussholdeplass, delvis på vei delvis på blåmerket sti inn til koia. Man kan også kjøre bil eller sykle til nordenden av Svartvann, hvorfra det er cirka 500 m på blåmerket sti til koia. Veien inn til Svartvann er vanligvis brøytet vinterstid, men det er ingen merkete skiløyper til koia.

Booking

Alle kan bruke koia, men kun medlemmer av Turistforeningen får tilgang til nøkkel. De som forhåndsbestiller har fortrinnsrett til sengeplassene på koia. Ingen kan likevel bortvises. Koia disponeres fra kl. 14 ankomstdagen til kl. 14 avreisedagen.
Erich Koch-Weser

Politiske verv

I 1901 ble han borgermester i Delmenhorst, og i 1913 ble han overborgermester i Kassel. Han var medlem av Riksdagen fra 1919 og ble samtidig innenriksminister (til 1921). Han var også kortvarig Tysklands visekansler i 1920. Koch-Weser tilhørte i tillegg til DDP også Reichsbanner Schwarz-Rot-Gold. Mellom 1924 og 1930 var han formann for DPP, fra juni 1928 til mai 1929 riksjustisminister. Partiet hans mistet denne posten ved den nye regjeringsdannelsen det året, og han åpnet deretter en advokatpraksis i Berlin sammen med sin sønn.

Bakgrunn og familie

Erich Koch-Weser var selv protestantisk kristen, men hans mor var jødisk, og han emigrerte derfor etter nasjonalsosialistenes maktovertagelse i 1933 sammen med sin familie til Brasil. Han kjøpte her en 100 hektar stor kaffeplantasje og grunnla Rolândia, en berømt tysk nybyggerkoloni i området. Han døde under et år før krigens slutt. Kort etter at krigen var over reiste familien Koch-Weser tilbake til Tyskland.
Hans barnebarn Caio Koch-Weser er en SPD-politiker og kjent økonom, som var statssekretær i det tyske finansministeriet fra 1999 til 2005.
Trollkuken

Trollkuken er en fjellformasjon på Gosviktind mellom Alta og Kvalsund kommune i Finnmark fylke. Steinformasjonen er cirka to meter høy og står cirka to og en halv times gåtur øst for Porsa i Kvalsund kommune.
Trollkuken må ikke forveksles med den mer kjente Trollpikken i Eigersund som fikk internasjonal medieoppmerksomhet da den ble utsatt for hærverk.
Ghazlan kraftverk

Ghazlan kraftverk er et varmekraftverk i Saudi-Arabia. Det har en installert produksjonskapasitet på 4 256 MW.
Brenselkilden er tungolje eller fyringsolje. Anlegget er det nest største i landet og tredje største i hele Midtøsten målt etter installert effekt, og er blant de fem kraftigste oljefyrte kraftverk i verden.
Amanuensis

Amanuensis er i Norge en vitenskapelig mellomstilling ved universiteter. Den hører tradisjonelt til de ordinære faste stillingene ved universiteter og rangerer under førsteamanuensis. Stillingen oversettes offisielt til engelsk som assistant professor. Formalkravet til stilling som amanuensis i Norge er høyere grads eksamen (hovedfag, embedseksamen eller tilsvarende). Med doktorgrad eller tilsvarende kompetanse kvalifiserer man for opprykk til førsteamanuensis.
Amanuensis er en stilling på samme nivå som universitetslektor og høgskolelektor. Stillingen amanuensis er under utfasing og det blir derfor ikke foretatt nyansettelser i stillingen; i den grad nyansettelser forkommer på dette nivået brukes stillingstitlene universitetslektor og høgskolelektor. Amanuensis(nivå), også betegnet mellomstillinger (i forhold til lavere stillingen vitenskapelig assistent og den høyere stillingen førsteamanuensis), brukes også som gruppebetegnelsene for stillingene amanuensis, universitetslektor og høgskolelektor.
Ordets latinske opphav er «(servus) a manu», som i romerriket var navn på en tjener eller slave som var skriver og førte regnskap. På 1600-tallet ble selve tittelen amanuensis tatt i bruk som tittel for den som utførte faglig arbeid for en annen, men gjerne i form av renskrivning  eller kopiskriving av andres arbeider.
Fylkesvei 2892

Fylkesvei 2892  går mellom Kullebunn og Solum i Ringerike kommune. Veien er 1,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 183.
John David Brewer

John David Brewer er en engelsk sosiolog, president i British Sociological Association (fra 2009), og Sixth-Century Professor i sosiologi ved University of Aberdeen. Han er innvalgt i Royal Society of Arts, Academy of Social Sciences, Royal Irish Academy og Royal Society of Edinburgh.
Brewer forsker innen kriminalitet og politi, religion og etno-religiøse konflikter, fredsprosesser, kvalitativ forskningsmetode, etnografi, Adam Ferguson og den skotske opplysningstiden, og fortolkende sosiologisk teori. Han har utgitt eller bidratt til en lang rekke bøker, herunder Inside the RUC (Clarendon Press, Oxford); After Soweto (Clarendon Press, Oxford); Black and Blue (Clarendon Press, Oxford); Crime in Ireland 1945-95 (Clarendon Press, Oxford); Police, Public Order and the State (Macmillan); Anti-Catholicism in Northern Ireland 1600-1998 (Macmillan); Ethnography (Open University Press); og C. Wright Mills and the Ending of Violence (Palgrave). Han har bl.a. vært redaktør for bøkene Can South Africa Survive og Restructuring South Africa. Han har publisert en rekke artikler i sentrale tidsskrifter som British Journal of Sociology, Sociology og Sociological Review.