google/wiki40b huggingface dataset:
Steppen

Steppen (Степь - «Step») er en lang novelle/kortroman som Anton Tsjekhov fikk publisert i det velrenommerte litterære tidsskriftet Severny Vestnik («den nordlige budbringer») nr 3, mars 1888.
Våren 1887 var Tsjekhov overarbeidet og syk, og foretok en reise for å besøke slektninger i Azov-regionen der han vokste opp. Han lot seg inspirere av naturen på steppen, og reisen ga temaer til flere nye fortellinger, hvorav Steppen er den viktigste. Med sine storslåtte landskapsbeskrivelser regnes dette som Tsjekhovs første poetiske mesterverk, han selv vurderte det som sitt fremste verk så langt. Fortellingen representerer et langt sprang framover i Tsjekhovs novellekunst og er blitt kalt «en ordbok over Tsjekhovs poesi, en liste over de litterære virkemidlene Tsjekhov skulle ta i bruk i sine modne verk.»

Resyme

Ti år gamle og farløse Igor er på tur i karjol sammen med onkelen, kjøpmannen Ivan Kousmitsjov og presten Christopher Sirejskij. Ute på det vidstrakte steppelandskapet oppdager Igor naturen, de gjestfrie menneskene som bebor den og deres fortellinger. Spent ankommer han byen, bare for å oppdage at moren har sendt ham dit på skole. Onkelen og presten reiser og Igor er alene, «han sank hjelpeløst ned på den lille benken, og med bitre tårer hilste han det nye, ukjente livet som lå foran ham. Hvordan ville det livet bli?»
Heterogeneous System Architecture

Heterogeneous System Architecture (HSA) er et sett med spesifikasjoner som gjør det mulig å integrere mikroprosessorer og grafikkprosessorer på samme databuss, med delt minne og arbeidsenheter. HSA blir utviklet av HSA Foundation, som blant annet omfatter Advanced Micro Devices og ARM Holdings. Plattformens hensikt er å redusere latens mellom mikroprosessorer, grafikkprosessorer og andre beregnende enheter for å gjøre disse enhetene mer kompatible sett fra en programmerers synspunkt, og frigjøre programmereren fra oppgaven å planlegge flytting av data mellom enhetenes separate minnebanker (som for tiden kan gjøres med OpenCL eller CUDA.)
CUDA og OpenCL såvel som andre avanserte programmeringsspråk kan bruke HSA for å øke deres ytelse. Heterogen databehandling er utbredt i MPSoC-utstyr som nettbrett, smarttelefoner, andre mobile enheter og spillkonsoller. HSA tillater bruk av grafikkprosessorer for utførelse av flyttallsberegninger, uten å kreve et separat minne eller en separat skedulering.
Lady Arbuthnott – frua på Elverhøy

Lady Arbuthnott – frua på Elverhøy er et norsk musikkspill av Stig Nilsson (libretto) og Lars Ramsøy-Halle (musikk) som fremføres under den årlige Sunndal Kulturfestival. En del av musikken er arrangert av Nissa Nyberget. I juni 2019 fremføres verket for 24. året på rad.
Oppsetningen har både profesjonelle utøvere og amatører. Mer enn hundre aktører er involvert i de ti årlige forestillingene. I 2014 er Pål Øverland kunstnerisk leder, JazzåTeatret Produksjon AS produsent og Ane Wennevold produksjonsleder.
Marit Synnøve Berg spilte hovedrollen som Barbara Arbuthnott i ti år fra 2001 til 2010. Fra 2011 til 2019 har ladyen vært spilt av Yngvild Støen Grotmol.
I 2005 ble musikken fra spillet gitt ut på CD-plate med Trond Hustad som orkesterleder.
Bracebridge vannkraftverk

Bracebridge vannkraftverk er en demning med et vannkraftverk på elva Muskoka i det østlige Canada. Anlegget har et totalt installert vannkraftpotensial på 600 MW. Det er opprinnelig fra 1894, men er siden oppgradert og fornyet.
Panstenoninae

Levevis

Lite er kjent om biologien til denne gruppen, men den arten som er funnet i Norge snylter på eggstadiet av sporesikader (Delphacidae) på gress.

Utbredelse

Gruppen er kjent fra alle kontinenter bortsett fra Sør-Amerika.
Sommerfuglalfabetet

Sommerfuglalfabetet (engelsk språk: Butterfly Alphabet) er et fotografisk kunstverk av nordmannen og naturhistorikeren Kjell Bloch Sandved.
Sandved arbeidet på Smithsonian's National Museum of Natural History i Washington, D.C., og fikk ideen sammen med Barbara Bedette, en paleontolog, om å finne alle 26 bokstavene i det latinske alfabet og de arabiske tall 0 til 9 i mønstre i vingene til sommerfugler.
Sandveds fotografiske ekskursjoner ledet ham til Brasil, Kongo, Papua Ny-Guinea og Filippinene. Søkingen etter alle formene tok ham over 24 år, men han ferdiggjorde søket i 1975 og publiserte det i Smithsonian Magazine. Det ble publisert igjen av Scholastic som en bok i 1996, med tilhørende tekstutdrag om sommerfuglarter.
Office of Film and Literature Classification (Australia)

Office of Film and Literature Classification (OFLC) er en del av Attorney-General's Department i Australia, og setter blant annet aldersgrense for filmer, videospill og publikasjoner. Det fins også et etat i New Zealand med samme navn.
Madagaskarlerke

Utbredelse

Den er endemisk til Madagaskar.
Herad (Gol)

Herad er ei bygd og et sogn i Gol kommune i Hallingdal i Buskerud. Bygda ligger noen kilometer fra kommunesenteret Gol nedover Hallingdal i retning Nesbyen. Bygda er preget av landbruk og turistme. Bygda har egen barneskole, og Herad kirke er sognekirken.
Bøylemekanisme

Mekanismen

For å lade en patron inn i kammeret, vippes ladebøylen ned og fremover. Dette frigjør bolten og sender den bakover, og senker deretter en heis ned til magasinet, hvor en fjær dytter en patron inn i heisen. Samtidig spennes en kort slagbolt eller hane. Når bøylen føres tilbake til utgangsposisjonen, heves heisen opp slik at patronen blir liggende i flukt med kammeret. Den siste delen av bevegelsen fører sluttstykket fram og låser det, slik at patronen blir dyttet inn i kammeret. Et trykk på avtrekkeren frigjør tennstempelet eller hanen, slik at skuddet avfyres. Når bøylen føres ned og fremover igjen, trekkes den tomme hylsen ut fra kammeret og kastes ut, samtidig som heisen igjen henter neste patron.
De fleste bøyerifler har et rørmagasin liggende parallelt med løpet. Et slik rørmagasin kan ta mange patroner (10 til 15 patroner er vanlig), men ulempen er at patronene ligger an mot tuppen på prosjektilet bak. For sentertenningsammunisjon betyr det at et støt i våpenet kan få spissen på kula til å sette av tennhetten på patronen foran, med potensielt katastrofale resultater. Den første praktiske bøylerifla, Henry Modell 1860, benyttet randtenningspatroner der dette ikke var noe stort problem, men senere rifler for patroner med sentertenning måtte benytte patroner med flatnesede kuler, i praksis pistolammunisjon slik som .44-40 og .45 Colt. I dag lages mange bøylerifler for .357 Magnum og .44 Magnum. Det finnes imidlertid bøylerifler med boksmagasin, slik som Winchester Modell 1895 og Browning BLR. Disse kan bruke vanlig rifleamunisjon med spisse prosjektiler.

Bruk

Bøylerepeterrifler forbindes først og fremst med Winchester i det ville vesten, men det lages fortsatt bøylerepeterrifler. Fordelen med bøylemekanismen er at den er rask å betjene, adskillig raskere enn en boltmekanisme. De fleste bøylerifler med rørmagasin har høy kapasitet, slik at en slik rifle kan skyte mange skudd på svært kort tid. Tradisjonelle bøylerifler er korte og lette karabiner som er lette å bære med seg eller ha i saltasker. De egner seg til jakt på kort hold og til beskyttelse mot farlige dyr som isbjørn, der antall skudd gjerne er viktigere enn slagkraften i hvert enkelt prosjektil.
Kjente fabrikanter av geværer med bøylemekanisme er Winchester og Marlin.
Falabella

Falabella er verdens minste hesterase, og kan bli omkring 65–75 cm. På grunn av høyden blir den brukt som kjørehest eller kjæledyr, og har et familievennlig og sindig temperament. Rasen stammer fra Argentina, er en varmblodshest og kan ha alle farger. Den har en forholdsvis spinkel beinstruktur.
Rasen er populær i USA, der mange har dem som kjæledyr. Den betraktes ikke som et egnet ridedyr, fordi hestens fysiske styrke er mindre enn vanlige hester. Falabella er ikke en ponni, men en minihest, og den kan gjerne bli opptil 30 eller 40 år gammel. Falabellaen har kun 17 ryggvirvler i stedet for de 18 som er vanlig hos andre hesteraser. Den har derfor også et par ribben mindre.

Historie

Falabellaen er oppkalt etter familien Falabella, som avlet den fram på ranchen Recreo de Roca utenfor for Buenos Aires. Selv om rasen ikke er mere enn hundre år gammel, finnes det ingen opplysninger om hvordan rasen ble avlet fram. Det er derfor vanskelig å finne ut av rasens nøyaktige opprinnelse. En myte forteller at Falabella nedstammer fra en liten fullblodshest som familien hadde, og som ble avlet med de minste shetlandsponniene. En annen myte forteller, at Señor Falabella så en masse indianere når de hver dag kom for la hestene deres drikke i elven som renner gjennom familiens ranch. En dag la han merke til at de hadde en svært liten hingst med seg, og som hadde noe de kalte «dvergsyke». Señor Falabella syntes det var en merkelig og fascinerende hingst, kjøpte den og avlet fram små hester fra den til datteren sin.
Ronald Crawford

Ronald Crawford (eller Reginald de Craufurd) av Loundoun, (ca. 1240–1297) sønnesønn av Hugh de Craufurd av Loundoun, 3. sheriff av Ayr, var 4. sheriff i Ayr i Skottland i 1297. Posisjonen gikk i arv. Han var i slekt med William Wallace av Ellerslie i Ayrshire via onkelen Reginald Craufords datter Maragaret Crauford giftet seg med Malcolm Wallace og fødte William Wallace ca. 1271.
Ronald Crawford var 4. sheriff av Ayr og Ayrshire, og lord av Loudoun Castle. Han levde i byen Crosbie, nå kjent som Crosshouse og ligger rett utenfor og vest for Kilmarnock.
I de tidligste dagene hvor Wallace kjempet for å forsvare Skottland mot engelsk okkupasjon ble han støttet av fetteren Ronald Crawford. Både Wallace som Crawford fikk anerkjennelse da de nedkjempet engelskmennene ved slaget ved Loundoun Hill i 1296.
Han ble den første lord i den skotske rådsforsamling som ble drept av engelske agenter i Ayr i juni 1297.
Merk forvirringen med at Ronald Crawford ofte staves forskjellig i skotske kilder. Han er også Reginald Crawford. Navnet Crawford staves også Craufurd. En annen Crawford, også med samme navn som Ronald Crawford kjempet øyensynlig også med William Wallace. En sønn av denne artikkelens Ronald Crawford, Sir William Crawford (ca. 1260 – ca. 1310) kjempet på Robert Bruces side, og således fortsatte sin fars kamp. Broren hadde samme navn som sin far og ble 5. sheriff av Ayr.
Hverken Ronald Crawford eller hans tante, Margaret, mor til William Wallace, blir nevnt i filmen Braveheart, men begge er beskrevet i boken The Crawfords ved John MacKay.
Naughton kullkraftverk

Naughton kullkraftverk er et kullkraftverk ved Kemmerer i sørvestre strøk av delstaten Wyoming i det vestlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 707 MW, fordelt på 3 blokker / turbiner. Operatør er energiselskapet PacifiCorp, som eies av Berkshire Hathaway.
Anlegget ble bygget ut i årene omkring 1960–1971. Brenselkilden er sub-bitumenøst kull. Utslippene av CO2 i 2006 var totalt 5.855.902 tonn.
John Charles Walsham Reith

Liv og virke

Reith studerte ved Gresham's School i Norfolk.
Han var fra 1922 til 1938 den første sjefen for BBC, og etablerte den uavhengige allmennkringkastingen i Storbritannia. Hans idé om kringkasting som en måte å utdanne massene på ble en bærebjelke både for BBC og for kringkastingsselskaper i andre land. Reith var først administrerende direktør for det kommersielle monopolet British Broadcasting Company Ltd. I 1927 ble han generaldirektør i British Broadcasting Corporation. Han ble slått til ridder samme år.
Reith ble i 1940 utnevnt til informasjonsminister i Neville Chamberlains regjering, og ble samme år innvalgt i parlamentet. Da Chamberlain måtte gå av ble Reith transportminister. Han hadde forskjellige funksjoner i regjeringen frem til 1942. I 1940 ble han også overført til Overhuset gjennom å bli adlet til baron Reith av Stonehaven. Reith var Knight Grand Cross av Order of the British Empire og Companion  av Order of the Bath.
Salar Jung

Bakgrunn

Han tilhørte den mest prominente gruppen av adelige og kontrollerte mer jordbruksland enn noen annen jagirdarer. Godset var på til sammen 3 849 km² og var spredt utover Hyderabad. Det ga en årlig inntekt på 820 000 rupi.

Diwan i Hyderabad

Turab Ali Khan kom fra en familie med tradisjon for statstjeneste. Han etterfulgte sin onkel Siraj ul-Mulk som diwan. Da han ble innsatt i mai 1853 fikk han tittelen Salar Jung. Han hadde også titlene nawab og bahadur og ble tildelt britisk ridderskap og benyttet tiltaleformen sir foran tittelen.
Salar Jung opparbeidet seg en så mektig stilling, at han regnes som mektigere enn herskeren. Dette var mulig fordi Mahbub Ali Khan bare var to og et halvt år arvet da han i 1869 arvet tronen. Et regentråd ble oppnevnt. Der ble Salar Jung en av to regenter, men da den andre døde i 1881, var Salar Jung alene regent. Han gjennomførte reformer for å bedre statsfinansene, moderniserte statsforvaltningen og reformerte militærvesenet ved å opprette en sentral kontrollert hær. Moderniseringen av statsapparatet under Salar Jung skjedde i stor grad ved at det ble hentet inn utdannede muslimer fra Nord-India og etter hans tid ble dette en gruppe som fikk politisk makt i staten Hyderabad.
Hyderabad utviklet seg til å bli en vasallstat under britisk overhøyhet. Samme år som Salar Jung ble diwan, ble inntektene fra og administrasjonen av provinsen Berar avstått til det britiske Ostindiske kompani. Salar Jung hadde et godt forhold til Storbritannia og til den britiske resident. Staten var lojal mot britene under opprøret i 1857. I perioden Salar Jung var regent og diwan fikk britene gjennomslag for mange av sine interesser, blant annet når det gjelder slike saker som jernbaneutbygging og britisk saltmonopol. Salar Jungs ønske var imidlertid å bevare Hyderabads uavhengighet og gjenvinne provinsen Berar. Moderniseringen av statsforvaltningen ses på som et ledd i en slik politikk.
Tilliten mellom diwanen og britene var gjensidig og Salar Jung sikret seg britenes støtte for at diwanembetet gikk i arv til sønnen, kjent som Salar Jung II. Også barnebarnet, Salar Jung III, ble statsminister.
Salar Jung var storkommandørridder av Indias stjerneorden.
Pseudorphnus

Utseende

Små til middelsstore (6,5 - 13 millimeter), bredt ovale og hvelvede, blanke, brune til svarte skarabider. Antennene er 10-leddete. Hannen har et kort horn i pannen og en bred uthuling i midten av pronotum, med et horm på hver side av denne uthulingen. Hunnen mangler horn i pannen, og uthulingen av pronotum er redusert til en liten grop. Pronotum er tett og kraftig punktert på sidene, uthulingen er blank. Dekkvingene er hvelvede, blanke, ved tydelige punktrader. Beina er nokså kraftige med to brede tenner på for-leggene og lange sporer på bakleggene.

Levevis

Lite er kjent om biologien til disse billene, som trolig lever det meste av livet under jorda og er regnet for å være sjeldne. De er knyttet til fuktig skog og har blitt fanget i feller med åtsel som åte.

Utbredelse

Slekten er endemisk for Madagaskar.
Bergsbyn

Bergsbyn er et tettsted i Skellefteå kommune i Västerbottens län i landskapet Västerbotten i Sverige. Det ligger cirka sju kilometer øst for Skellefteå. I 2010 hadde tettstedet 1 780 innbyggere.
På norske vinger

På norske vinger var et blad for flypassasjerer, utgitt av flyselskapet Braathens fra 1980-tallet fram til 2004. Bladet utkom med 10 nummer hvert år, og inneholdt bl.a. artikler som var relevante i sammenheng med reiseliv.
Da flyselskapet Braathens i 2004 ble oppkjøpt av SAS ble På norske vinger slått sammen med Reis og Scandinavian airlines innenriksmagasin til SAS Braathens magasinet.
På norske vinger fikk i 2003 prisen som årets bedriftsblad.
I 2015 ble utgitt en bok med tittel På norske vinger. Brathens SAFE 1946 - 2005, forfattet av Kjell G. Wilsberg. Boken omhandler flyselskapets historie fra 1946 til 2005.
Charles Stoddart

Bakgrunn

Charles Stoddart var sønn av major Stephen Stoddart og hans hustru Katherine Randal. Faren døde allerede i 1812 ved en rideulykke.

Militær

Den 15. mars 1823 begynte han som løytnant ved Royal Staff Corps. Den 9. februar 1826 ble han forfremmet til overløytnant. Den 7. februar 1834 ble han som kaptein satt på half-pay. Fra 1833 til 1835 tjenestegjorde han ved Royal United Service Institution og Institution of Civil Engineers.

Diplomatiet (The Great Game)

I 1835 kledaget han som Military Secretary den britiske sendemann Henry Ellis til Persia.
Han ledsaget i 1837 Mohammed Shah under hans beleiring av Herat, men reise derfra i juni 1838. Allerede i juli 1838 returnerte han og overbragte Mohammed Shah den beskjed at en fortsettelse av den persiske beleiringen ville utløse en britisk krigserklæring. Da så melding kom om at britiske styrker var ankommet Persiagulfen ble beleiringen avbrutt.
Den 2. juni 1837 ble Stoddart lokalt utnevnt til oberstløytnant, og traff etter persernes avmarsj Eldred Pottinger, den britiske forsvarer av Herat. Kort etter reiste han til Emiratet Bukhara, for å forhandle med emir Nasrullah Khan og løslatelsen av russiske fanger og om mulig inngå en vennskapspakt med emiren. 
Charles Stoddart kom frem til Bukhara den 17. desember 1838 og ble arrestert fire dager etter. Det er blitt angitt forskjellige mulige grunner for dette. Han skal for eksempel ha ikke steget ned av sin hest inne i palassområdet, ha slått en hoffmann, eller ha trukket sin korde da man ville tvinge ham til å bøye seg ned. De følgende måneder ble han hold i fangenskap, under svært vekslende forhold, blant annet i en zindan.
Så kom det en annen brite: Etter opphold i Khiva og Kokand, hvor han hadde forsøkt å organisere en allianse mot den russiske inntrengning i Sentral-Asia, eller i det minste å få bevirket avskaffelsen av slaveriet, kom kaptein Arthur Conolly frem til Bukhara i oktober 1841. Conolly var blitt advart mot å reise til Bukhara, man hadde imidlertid et håp både om å kunne inngå en fredsavtale og få bevirket Stoddarts løslatelse. Til å begynne med ble Conolly mottatt med vennlighet. Men da emiren ikke fikk noe svar på et brev han hadde sendt til dronning dronning Victoria, følte han seg ført ved nesten og så på Conolly som en bedrager. Da Storbritannia så under første anglo-afghanske krig ble tilføyet en militær katastrofe og fornedrelse ved generalmajor William Elphinstones tilbaketog gjennom Khyberpasset, bestemte emiren seg for å la henrette begge sine britiske fanger for spionasje.
Den 17. juni 1842 ble Stoddart og Conolly henrettet på plassen foran citadellet Ark.
I 1845 foretok pastoren Joseph Wolff en reise for å finne ut hva som var skjedd med de to offiserene. Han og hans hustru kom så vidt fra det med livet, og skrev om omfattende skildring av sine reiser i Sentral-Asia, som gjorde Conolly og Stoddart til velkjente navn i Storbritannia for lange tider.
Cascoplecia insolitis

Utseende

Cascoplecia insolitis var en ganske liten (vingen vel 3 millimeter lang), slank mygg. Hodet var forholdsvis lite og flatt, munndelene ganske små. Fasettøynene var runde og klart adskilt fra hverandre. De tre punktøynene satt på en knøl i pannen som var dratt ut til et horn. Lignende knøler finnes hos hårmygg (Bibionidae), men de er der mye lavere. Antennene var noe lenger enn hodet og bestod av 12 ledd, hvert enkelt ledd var kommaformet, ulikt alle andre kjente tovinger. Palpene (munnfølerne) bestod av fem ledd og var lange og tynne. Beina var slanke, lårene forholdsvis lange, alle leggene endte i sporer. Vingene hadde et årenett omtrent som vanlig i gruppen Bibionomorpha, med tydelige årer. Thorax var avlang, bakkroppen forholdsvis slank.

Systematisk plassering

Cascoplecia har flere bisarre trekk som ikke er kjent fra andre tovinger, slik som hornet i pannen og de merkelige antennene. Vingenes årenett tyder på at den bør plasseres i Bibionomorpha. Innenfor denne gruppen har den visse fellestrekk ved familien Hesperinidae, og er kanskje beslektet med denne.

Burmesisk rav

Arten ble funnet i rav fra Burma. Dette stammer fra slutten av tidlig Kritt og er dermed av de eldste rav-forekomstene, mellom 97 og 110 millioner år gammelt. Det har i de senere årene blitt funnet en god del oppsiktsvekkende insektfossiler i burmesisk rav.

Levevis

Fossilet hadde pollen på føttene, så man antar at den besøkte blomster. Siden den er bevart i rav, er det grunn til å tro at den levde i skog.
Oskorei

Oskoreia, ofte forstått og skrevet som Aasgaardsreiden (Åsgårdsreia) eller Asgaardsreien av 1800-tallets nasjonalromantikere, er i norsk folketro et nokså broket følge av urolige døde sjeler. De kommer ridende om natten og spesielt i tiden rundt jul. Reia kalles også Jolereia, Juleskreia eller Imberkulludn i norske dialekter.

Farlige vetter eller dauingeånder

Folk som ikke hadde gjort seg helt ferdig til julehøytiden, kunne bli dratt med i følget som vehicula for de mytiske skikkelsene. For å verge seg mot å få plass i den ville ferd, ble det malt tjærekors på dørene for såvel mennesker som for dyr. Sagnene forteller at det kunne gå på helsen løs dersom en kom ut for reia. Hugen eller sjelen til den sovende kunne bli revet med og ført langt avsted.

Ganferd

Gandferd eller gandreið var i norrøn tid og i nordnorsk folketro et hekseritt eller en åsgårdsrei gjennom lufta. Gandferda kunne også forstås som en storm av gjenferd, mens ordet gandreið betegnet selve luftrittet. Ordet gand betød opprinnelig en spiss stav som hekser og trollkjerringer brukte, og det er blitt foreslått at gandferden dermed er ett av opphavene til forestillingen om hekser som rir på sopelimene sine.

Lussireia

Også i lussinatta, årets lengste og farligste og natta før luciadagen, kunne den kvinnelige, uhyggelige vetten Lussi ifølge deler av norsk folketro komme med sitt trollfølge i «lussiferda» eller «lussireia».
ES EVM

ES EVM (russisk: ЕС ЭВМ, Единая система электронных вычислительных машин, Edinaya Sistema Electronnykh Vytchislitel'nykh Mashin, «forent system av elektroniske datamaskiner») var en familie av stormaskiner som ble utviklet og produsert i COMECON-landene under initiativ fra Sovjetunionen fra 1972 til 1998. Datamaskinene var kloner av IBM System/360 og IBM System/370, og totalt ble det produsert i overkant av 15,000.
Tim Roth

Tidlig liv

Roth ble født i Dulwich, London, som sønn av Ann, en maler og lærer, og Ernie, en Fleet Street-journalist, maler og medlem av Det britiske kommunistpartiet frem til 1970-tallet. Hans far ble født med etternavnet Smith i Sheepshead Bay, Brooklyn, New York, av britiske immigranter med irsk herkomst. Faren endret navn til Roth på 1940-tallet.
Roth ville som ung bli en skulptør, og studerte ved Camberwell College of Art i London.

Personlig liv

Roth har en sønn med Lori Baker, Jack (født 1984), som også er skuespiller. Roth giftet seg med Nikki Butler i 1993, som han har to sønner sammen med; Timothy Hunter (født 1995) og Michael Cormac (født 1996).
Roth støtter det britiske partiet Green Party of England and Wales.