Lars Hertervig

Liv og familie

De første barneårene tilbrakte Hertervig på foreldrenes småbruk innerst i Hattarvågen på Borgøya. Familien var tilhengere av kvekermiljøet, og rundt 1839 solgte foreldrene til Hertervig småbruket, men brakte med seg våningshuset til Rosenberggaten 38 i Stavanger.
Hertervig tok svenneprøven i 1849, og i 1850 ble han oppdaget av skipsreder og kjøpmann Hans Gabriel Buckholm Sundt, som i samarbeid med andre rike velgjørere i Stavanger, og kunstmaler, Johan Fredrik Eckersberg, sørget for at Hertervig kunne ta til med kunstmalerutdannelse i Christiania og Düsseldorf.
Høsten 1850 seilte Lars Hertervig rundt kysten til Christiania og meldte seg opp til Den Kongelige Tegneskole den 10. desember. Hertervig skal ha blitt veiledet av Eckersberg tiden han var i Christiania. Hertervigs lærere på Tegneskolen var Johannes Flintoe og Joachim Frich.
Det vites ikke akkurat når på høsten i 1850 Hertervig reiste til Tegneskolen i Christiania - ei heller når Hertervig dro nedover til kunstakademiet i Düsseldorf for videre malerstudier hos romantikeren Hans Fredrik Gude. Det har imidlertid vært vanlig i Hertervigforskningen å tolke ut ifra et brev, som ble skrevet av H. G. B. Sundt, datert 24. juli 1853, at Hertervig kan muligens ha dratt til Düsseldorf i april i 1852. Brevet har antageligvis gått tapt.
På den annen side viser passprotokollen for Christiania Politikammer, som går fra 1848 til 1853, kun én oppføring med Lars Larsen Hertervig, der han i sammen med kunstmaler, Erik Bodom, reiser til Düsseldorf den 20. oktober i 1851. Hertervigs søster, Elisabeth Andersen, forteller i et intervju i Stavanger Aftenblad i 1915 at Hertervig reiste til Düsseldorf etter ett års opphold i Christiana, og kan derigjennom underbygge at Hertervig kan ha ankommet Christiania rundt oktober i 1850, for så å reise videre til Düsseldorf den 20. oktober i 1851.
Våren 1853 reiste Hertervig i sammen med Gude til Norge. Hertervig dro igjen nedover til Düsseldorf i oktober i 1853. Gude ble værende i Norge, og Erik Bodom ble Hertervigs veileder i Düsseldorf. I brev til H.G.B Sundt  fra januar 1854 klagde Hertervig over sykelighet. H.G.B Sundt tillot Hertervig å reise hjem til Norge i april i 1854.
Tilbake i Norge fikk Hertervig 24 år gammel diagnosen melancholia (ekstrem depresjon) hos en lege i Stavanger. H.G.B. Sundt sendte Hertervig på båtreise til Malaga i håp om at han skulle friskne til. Hertervigs melankoli lot seg imidlertid ikke helbrede og i 1856 ble Hertervig sendt av Sundt til Gaustad sykehus. Hertervig fikk diagnosen dementia (eller dementia precox), som den gangen var betegnelsen på en uhelbredelig sykdom, og kan ligne på schizofreni. I 1858 ble Hertervig utskrevet fra Gaustad som «uhelbredet», han ble umyndiggjort og ble avhengig av fattigkassen i Stavanger. Etter sykehusoppholdet skrev Hertervig ingen brev og etterlot seg ingen skriftlige dokumenter som sier noe om de siste 40 årene av livet hans. Hertervig etterlot seg imidlertid flere skissebøker med små notater, men notatene er i dag uleselige. 
Professor Øystein Førre og psykiater Svein Haugsgjerd hevder Hertervig var feildiagnostisert som uhelbredelig syk. Førre og Haugsgjerd mener Hertervig i en periode med personlige problemer hadde forbigående psykoser. De viser til at Hertervig fra han var 24 år var isolert fra kunstnermiljøet, men bidro likevel til utvikling av modernismen i Norge. De viser også til at Alexander Kielland besøkte Hertervig på hans 60-årsdag og at Hertervig var da i god form og var velstelt til tross for at han bodde alene - dette mener de er uforenlig med alvorlig og uhelbredelig psykisk sykdom.

Efterglemt

Etter sykehusoppholdet fra 1856 til 1858 ble Hertervig glemt av samfunnet - både som kunstner og menneske.
Alexander Kielland skrev, nær sagt, en «nekrolog» over Hertervigs sene kunst i Dagbladetkronikken «En Efterglemt» fra 1893. Kielland var påvirket av borgerskapets smak og satte Hertervigs romantiske malerier fra 1850årene meget høyt og hadde ingen sans for Hertervigs sene kunst. Kielland mente Hertervig hadde mistet vettet, malte det skjære vanvidd og at landskapene så ut slik man malte i barndommen, da man fikk nytt malerskrin. Selv om Hertervig var 63 år og i fullt live, måtte han, nærmest, stilles i sammen med de kunstnere som gikk bort i 1860-årene, ifølge Kielland.

Protomodernist

På tross av umyndiggjøring og motgang forble Hertervig nyskapende helt fram til sin død i 1902 - en protomodernist - en forløper for modernismen. I flere tiår etter hans død, var det likevel mange fagpersoner både på og utenfor kunstfeltet som mente å kunne se spor etter psykisk sykdom i bildene til Hertervig. Kunsthistoriker og Hertervigbiograf, Holger Koefoed, kom imidlertid fram til i sin magisteravhandling fra 1972 at man ikke kunne slutte seg til noen psykisk sykdom ut fra Hertervigs bilder. Koefoed fikk i tiårene framover mer og mer oppslutning fra en rekke fagfelt for sin friskmelding av Lars Hertervigs bilder. 
I 2004, over hundre år etter Hertervigs død, ble det fra psykiatrisk hold fortsatt argumentert for en forbindelse mellom sykdom og bilder. I nyere studier fra 2005 og framover hevdes det heller at det ikke finnes noen antydninger til sykdom i bildene, men en unik form for tidlig modernisme, på høyde med noe av det mest avanserte som foregikk ute i Europa mot  slutten av 1800-tallet.
Hertervigs bilder fra 1880-årene og 1890-årene blir av Koefoed knyttet til tidlige modernister som Paul Gaugin. Kunsthistoriker, kunstkritiker og forskningsansvarlig ved Videokunstarkivet, Marit Paasche, hevder Lars Hertervig kan sies å være Norges fremste maler ved siden av Edvard Munch.

Kunstnernes kunstner

Hertervig kalles ofte kunstnernes kunstner, og mange kunstnere har latt seg inspirere stort av Hertervigs kunst - ofte med en fiksjonalisering av kunstnerskapet: Kanskje fordi det ennå ikke er funnet noen brev skrevet av Hertervig. Det kjennes ikke til noen foto av Hertervig, og selvportrettene av den eldre Hertervig er ennå ubekreftet. Portrettet  av den unge Hertervig, som ble malt av Niels Bjørnson Møller i 1851, blir kanskje til en viss grad bekreftet av dataene fra Christianias passprotokoll  fra 1851, der det står at Hertervig hadde middels høyde, middels legemsbygning, svart hår og brune øyne.
Jon Fosse har skrevet romanen Melancholia om Hertervig (1995–1996). Operaen Melancholia er skrevet av den østerrikske komponisten Georg Friedrich Haas med libretto av Jon Fosse (2008). Operaen Melancholia er tuftet på første del av Fosses roman Melancholia, hvor det skildres om Hertervig og hans studieopphold i Düsseldorf hvorpå han ble psykisk syk og måtte avbryte malerstudiet. Paal-Helge Haugen har skrevet Hertervig; ein opera (1995). Martin Nag har skrevet flere tekster og skuespill om Hertervig (1995). Odd Kvaal Pedersen skrev Narren og hans mester: en roman fra kunstmaler Hertervigs tid (1987). Den svenske forfatteren Johan Bergström har skrevet romanen Hitenfor Utsira (1986). De Press har utgitt låta «Lars Hertervig» (Fra tolvtommersingelen Lars Hertervig, 1981, og senere på cd-utgivelsen Lars Hertervig + On The Other Side, 2005).
Helge Torvund, har skrevet diktsamlingen Blått sug (2002). Samlingen presenterer Hertervig gjennom 140 utvalgte oljemalerier, akvareller og tegninger: Torvund møter Hertervig gjennom poesien. Ørnulf Opdahl bidrar med et essay om Hertervig, mens Holger Koefoed står for den biografiske artikkelen.
Gamle furutrær ble motiv for et norsk frimerke i 1976 - i samme frimerkeserie som Fearnleys Slindebirken.
I 2013 regisserte Karl Johan Paulsen og Pål Øie en biografisk dokumentarfilm om Hertervigs liv med tittlen Lysets vanvidd. I tillegg til å gjenskape scener fra Hertervigs liv, ble Holger Kofoed, Kari Greve, Trond Borgen, Hans Eirik Aaarek, Leigh Clarke og Helge Torvund intervjuet om deres syn på kunsten til Hertervig.
I 2016 utsmykket billedkunstneren Axel Rios Frakkagjerd ungdomsskole i Tysvær med en Street Art versjon av Niels Bjørnson Møllers portrett av Lars Hertervig. Utsmykningen, som var utviklet i samarbeid med den kulturelle skolesekken i Tysvær kommune, ble til i aktivt kunstsamarbeid med avgangselever på 10. trinn ved skolen.
Både i Tysvær og Stavanger finner man statuer av Hertervig. Statuen i Stavanger, som er laget av Stinius Fredriksen, finner man på Lars Hertervigs plass. Stavanger har også Lars Hertervigs gate, og i Rosenberggaten 38 finner man fortsatt Hertervighuset.