Centralpostbygningen

Historie

Centralpostbygningen avløste det tidligere Post- og Befordringsvæsenet hovedkontor, dagens Købmagergades postkontor i det tidligere Møinichens palé, også kalt Marskalsgården, hvor det hadde ligget i perioden 1780 til 1912 på Købmagergade, i hjerte av byens historiske sentrum. Både den nye teknologien telegrafi, samt den eksplosive økningen av postmengden mot slutten av 1800-tallet, hadde virksomheten vokst ut av disse lokalene, og det var nødvendig å flytte til en større bygning.
Man valgte å anlegge det nye hovedkontoret ved jernbanen og Københavns hovedbanegård, da jernbanen var blitt postvesenets viktigste og foretrukne transportmiddel. På dette tidspunktet var postvesenets statsbanenes største kunde. 
Samtidig markerte denne plasseringen og den monumentale bygningen grensen mellom borgerskapets København og arbeidernes Vesterbro.
Arkitekten Heinrich Wenck skal selv ha vært mer fornøyd med Centralpostbygningen enn med Københavns hovedbanegård som han også tegnet. Men postbygningen ble på folkemunne kalt «toiletslottet», fordi det var raust innredet med den tidens nye bekvemmeligheter – innlagt elektrisitet, et utall av telefoner, sentralvarme og ikke minst mange toaletter. I byggets interiør ble det også benyttet eksklusive materialer som teak og mahogni. Bygningens murermester var Olaus Mynster, som også hadde reist Magasin du Nord og byens rådhus. Bygget er kjøpt av den norske forretningsmannen Petter Stordalen, han skal bruke rundt 2 milliarder på å bygge det om til hotell, med åpning i 2020.

Arkitektur

Bygningen har store dimensjoner: Fasaden mot Tietgensgade er 48 meter lang, og sidefløyen mod Bernstorffsgade (dengang Tømmerpladsgade) er 115 meter. Det ble bevilget 2,3 millioner kroner i byggingen, men sluttkostnaden ble 2,5 millioner kroner (i datidens pengeverdi). 
Blankmursfasadene i rød tegl står på en sokkelgesims av granitt, er utsmykket med sandsteins- og granittskulptur utført av Anders Bundgaard, taket er et blåglassert mansardtak, hvor arker og spir er utført i kobber. Bygningen er et monumentalt, firefløyet anlegg i fire etasjer omkring en mindre bakgård og bak dette et T-formet anlegg, som omslutter en større, indre gård, som avsluttes mot Bernstorffsgade ved en én-etasjes fløy. 
Mot jernbaneområdet gjør det skrånende terrenget at bygningen har ytterligere en underetasje, hvor det går en tunnel, som i dag er avblendet, som var forbindelsen til hovedbanegården. 
Den korte hovedfasaden, som inneholder de representative rommene, ligger mot Tietgensgade og understrekes av en tre fag bred risalitt med kolossalpilastre i sandstein og en knekket segmentgavl med relieffer i sandstein. I risalitten er det tre portaler, med en lykt over hver av disse. I tillegg er det en hovedgesims, innfatninger av porter, dører og vinduer i sandstein samt sandsteinsbalustre og -vaser mot Bernstorffsgade.

Frimerke

Bygningen er motiv på det første danske særfrimerke (frimerker som gis ut ved en spesiell anledning) 12. september 1912, i anledning av innvielse av bygningen. 
Dette frimerket ble brukt igjen i 1987 som motiv for et såkalt frimerke-på-frimerke som ble gitt ut i anledning av frimerkeutstillingen HAFNIA '87, og 75-årsjubileet for innvielsen av Centralpostbygningen.
Ved 100 årsjubileet i 2012 ble det gitt ut et tilsvarende frimerke med bygningen som motiv.