google/wiki40b huggingface dataset:
Bodødialekt

Bodødialekt, også kalt bodømål eller bodøværing, er dialekten i Bodø by i Nordland fylke. Dialekten har utviklet seg fra det tradisjonelle saltenmålet, også kalt «bygdemålet», som er dialekten i distriktet rundt Bodø, men har i nyere tid blitt sterkt påvirket av bokmål. 
Bygdemålet, som er spesielt kjent for sine apokopeformer og palatalisering, er blitt mer og mer borte med tiden, og den tjukke l-en er blitt utskiftet med mer standard østnorsk uttale, der også. Til tross for dette er fortsatt Bodø kjent for apokope, siden Salten tradisjonelt har vært det stedet i Norge med størst grad av apokope. For eksempel sier man «Æ skal kjøp». Apokopen fører til at det blir lang lyd på vokalen, som er beskrevet som å synge på vokalen. Dette er en av grunnene til at utenforstående som skal etterligne bodødialekten får vanskeligheter med uttalen.
Bodødialekten er kjent for å bruke pronomenene «æ», «dæ» og «mæ». Spørreordene har trekk som likner på både bokmål og nynorsk, for så å bli blandet med de lokale dialekttrekkene. De fleste spørreordene som begynner med hv- på bokmål begynner med k- på dialekten. Slik blir det «ka», «kordan» og «koførr». De eneste spørreordene som skiller seg mer markert fra bokmål er «nårti» og «kati» (når-tid og hva-tid), som brukes synonymt med når. «Ka slags» brukes for «hva slags», og er et mer vanlig spørreord i Bodø enn Norge ellers.
Den lokale dialekten skiller mellom hannkjønn, hunkjønn og intetkjønn, selv om hunkjønnsartikkelen ei i noen grad har blitt mindre brukt, noe som er en nasjonal utvikling. Imidlertid bøyes hankjønns- og hunkjønnssubstantivene nesten lik, og det eneste unntaket er bestemt entall. Det er «en gutt», «den guttn», «flere gutta» og «alle guttan», mens det er «ei jente», «den jenta», «flere jenta» og «alle jentan». Intetkjønn bøyes «et hus», «det huse», «flere hus» og «alle husan».
Innen verbene blir infinitivsformen apokopert, slik som «å spille», som blir «å spæll». Videre blir det «nu spælla æ», «i går spælla æ» og «æ har spælt». Både regelrette a- og e-verb får denne bøyningen. Nå-verb blir mer eller mindre bøyd på samme måte som bokmål.
Bodødialekten har det vi kaller høytone. Høytone vil si at den trykksterke stavelsen har høyere tone enn den trykksvake. I Bodø sier man altså huset med den høyeste tonen på den første stavelsen og en lavere tone på den andre.
Eidsvold Idrætsforening

Fotball

A-laget i fotball spiller i 4. div. avd. Akershus i 2015.
Erik Gustaf Geijer

Medlemskap og utmerkelser

Geijer ble innvalgt i Svenska Akademien i 1824 og inntrådte på stol nummer 14 etter Malte Ramel 15. januar 1826.
Han ble medlem av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien i 1824, av Kungliga Musikaliska Akademien i 1829 og Kungliga Vetenskapsakademien i 1835. Geijer var også medlem av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia.
Absolute Music 41

Absolute Music 41 er det 41. samlealbumet i den norske Absolute Music-serien og ble utgitt 3. mars 2003.
Vi aner deg

Vi aner deg – Nye salmer og sanger er et musikkalbum med 18 ferske salmer og sanger til tekst av Eyvind Skeie og med musikk av Asbjørn Arntsen. Det kom ut i 2008 på Lynor og har en rekke forskjellige utøvere. Svært mange av dem er eller har vært knyttet til Universitetet i Agder sitt Institutt for musikk.
Kulmhof

Kulmhof (polsk: Chełmno) var en tysk utryddelsesleir som lå 70 km fra Łódź, nær den lille landsbyen Chełmno nad Nerem (Kulmhof an der Nehr på tysk). Dette opprinnelige polske området var blitt annektert av Tyskland som en del av Reichsgau Wartheland i 1939. Chełmno var den første utryddelsesleiren. Leiren ble åpnet i 1941 for å myrde jøder fra Łódź-ghettoen og Warthegau, og var den første leiren der det ble brukt giftgass for å drepe mennesker.
Minst 152 000 mennesker ble drept i leiren,  først og fremst jøder fra Łódź-gettoen og de omkringliggende områdene. Dessuten ble det drept sigøynere fra det øvrige Polen, ungarske jøder, polakker, tsjekkere og sovjetiske krigsfanger.

Oppbygging

Dette drapssenteret bestod av en ubrukt godseiendom i småbyen Chełmno (som under den tyske okkupasjon het Kulmhof) og en stor skogåpning omtrent 4 km nordvest for Kulmhof på østsiden av veien til Koło. Disse stedene var kjent som Schlosslager (slottsleir) og Waldlager (skogsleir). 
På godset stod det et stort hus med mottagelseskontorer, rom for avkledning og rom for lagring av verdisaker. SS, politistaben og vaktene hadde hus i andre bygninger i byen.
Eiendommen var omgitt av et høyt tregjerde. Skogsleiren, som hadde plass til massegraver, var stengt av på samme måte. Leiren bestod av tre deler: administrasjonsseksjon, brakker, lager for stjålne eiendeler og en gravleggings-/kremasjonseksjon.

Leirens operasjoner

Leiren var operativ fra 7. desember 1941 til april 1943 da den ble stengt og godset sprengt. Den ble satt i gang igjen og stengt nok en gang i løpet av 1944. Drapene i Kulmhof ble utført av en SS-kommando kalt «Sonderkommando Kulmhof» som gasset mennesker med eksos og brente dem. Det ble benyttet en lastebil til gassingen.
SS og politiet utførte drapene i Kulmhof på oppdrag av Höhere SS und Polizeiführer for Reichsgau Wartheland, SS-General Wilhelm Koppe. Koppe utnevnte SS-kaptein Herbert Lange fra SIPO i Poznan som leder for spesialenheten i Chelmno. Lange ble erstattet i april 1942 av SS-kaptein Hans Bothmann. Langen og noen av hans medoffiserer hadde erfaringer med massedrap på institusjonaliserte polakker i 1940. Under ledelse av SIPO- og SD-offiserer bestod medlemmene av Sonderkommando Lange (senere kalt Sonderkommando Bothmann av Gestapo),  KRIPO- og ORPO-personell. Den maksimale styrken til Sonderkommandoen var rett under under, ut av hvilke 80 tilhørte ORPO.
Fylkesvei 613

Historikk

Før Fjærlandstunnelen ble åpnet 1986 var hele strekningen del av riksvei 5. Da Rv5 ble flyttet til Fjærlandstunnelen ble strekningen del av riksvei 13, slik at denne gikk mellom Førde og Sandnes.
Da regionsreformen trådte i kraft 1. januar 2010 ble delstrekningen nord for Sognefjorden omklassifisert til fylkesvei.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 13. Veien mellom Balestrand og Sandnes har også nummer 13, men med status som riksvei.
Sammen med delstrekninger av 55Fylkesvei 55 og 610Fylkesvei 610 har veien fått status som Nasjonal turistvei Gaularfjellet. Turistveien er tilsammen 130 km lang.
Øsofagusvaricer

Øsofagusvaricer er utvidede vener eller åreknuter som først og fremst kan påvises i de nedre 5 cm av spiserøret (øsofagus). Tilstanden er et resultat av økt trykk i venekretsløpet, og disse åreknutene har lett for å sprekke og begynne å blø. Slike blødninger er ofte livstruende. Den vanligste årsaken til et slikt økt venetrykk er skrumplever. Hver tredje person med skrumplever kan få variceblødning. Legemidlet Oktreotid brukes for å behandle blødende øsofagusvaricer på grunn av skrumplever for å forhindre at åreknutene begynner å blø igjen.
«Daigo Fukuryū Maru»

«Daigo Fukuryū Maru» (japansk: 第五福龍丸) var en japansk tunfiskebåt som ble utsatt for og forurenset av radioaktiv nedfall fra det amerikanske hydrogenbombe-eksperimentet i Bikiniatollen den 1. mars 1954.
Kuboyama Aikichi, radiosjefen ombord, døde den 23. september 1954, etter akutt sykdom på grunn av strålingen. Bare et halvt år hadde da gått siden «Castle Bravo»-eksperimentet.

Før ulykken

Båten som skulle bli rammet av ulykken ble sendt ut fra Koza i Wakayama som en vanlig fiskebåt i 1947. Den hadde navnet «Dainana Kotoshiro Maru» (japansk: 第七事代丸, Kotoshiro Maru Nr. 7). Senere ble den spesialisert på tunfisk-fiske i Yaizu i Shizuoka, og ble da omdøpt til Daigo Fukuryū Maru.

Uventet radioaktiv forurensing

«Daigo Fukuryu Maru» støtte på det amerikanske hydrogenbombe-eksperimentet på Bikiniatollet, nær Marshalløyene, den 1. mars 1954. Båten, sammen med de 23 fiskerne ombord og fisken, ble utsatt for stråling. Etterpå vendte de tilbake til Yaizu i Japan den 14. september.
Da eksperimentet fant sted, fisket Daigo Fukuryu Maru i faresonen som den amerikanske regjeringen hadde klarert på fohånd. Fiskerne ante fare og prøvde å rømme fra området, men de trengte tid til å få utstyret opp av sjøen og ble derfor utsatt for det radioaktive nedfallet noen timer. Senere utvidet USA den offisiselle faresonen, og det viste seg at mange fiskebåter fisket der på dette tidspunktet, i tillegg til Daigo Fukuryu Maru. En regner med at rundt hundre fiskebåter ble forurenset av radioaktiv stråling som følge av eksperimentet.
Daigo Fukuryu Maru-tragedien førte til en anti-atombevegelse i Japan. Den amerikanske regjeringen fryktet at bevegelsen ville føre til en antiamerikansk bevegelse, og gikk raskt inn i forhandlinger med den japanske regjeringen, gjennom statsminister Yoshida Shigeru, en politiker som ble sett på som amerikanskvennlig. Den amerikanske regjeringen betalte 200 000 amerikanske dollar til ofrene.  Den japanske regjerigen godtok på sin side å ikke kreve ytterligere erstatning fra den amerikanske regjeringen.
Fiskebåten «Daigo Fukuryu Maru» er nå utstilt i Tokyo.
Hið íslenzka bókmenntafélag

Hið íslenzka bókmenntafélag (Det islandske litterære selskap) ble opprettet i 1816 av Bjarni Thorarensen, Bjarni Thorsteinsson, Árni Helgason, Finnur Magnússon og Rasmus Christian Rask. Selskapet har utgitt mange skrifter, for det meste på islandsk, og er best kjent for utgivelsen av det vitenskapelige tidsskrift Skírnir som har kommet ut siden 1827.
Hið íslenzka bókmenntafélag er det eldste eksisterende selskap på Island. I en periode var Jón Sigurðsson formann i selskapet.
Longkou

Longkou (kinesisk: 龙口; pinyin: Lóngkǒu) er et byfylke og en viktig havneby i Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Yantai.
Befolkningen var på 620 088 innbyggere i 1999.
Frem til 1986 het fylket Huang (黄县; Huáng Xiàn).

Kulturminner

Familien Dings tidligere residens (Ding shi guzhai, 丁氏故宅) og den gamle byen Guicheng (Guicheng chengzhi, 归城城址) fra bronsealderen står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 206, som går gjennom Longkou, løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Lycosa grisea

Utseende

Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne, hvorav de to midterste er langt større enn de andre.
Flere av artene i slekten Lycosa er ganske lik hverandre og er variable i farge, selv om enkelte kan ha artstypiske flekker (mønster). For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Winchester Castle

Winchester Castle er en bygning fra middelalderen i byen Winchester i fylket Hampshire, England. Den ble reist i 1067, året etter at Vilhelm Erobreren og hans normannere invaderte England. I sin tid var den et av de sterkeste festninger i England og i mer et århundre tjente den som regjeringens sete inntil denne flyttet til London. Kun «Den store hallen» (en. the Great Hall), som ble bygget på 1200-tallet eksisterer i dag. Den huser et museum som omhandler Winchesters historie.

Den store hallen

Ved slutten av kong Johan av Englands regime i 1216 hadde festningen og dens kongelige palass et behov for omfattende reparasjoner. Mellom 1222–1235 bygde Henrik III av England til «Den store hallen», bygget i formen av «dobbel kube» og i flintstein. Opprinnelig hadde den lavere vegger og et tak med takvinduer. I deres sted har ble blitt lagt til høye vinduer med steinprydelser. Edvard II av Englands gjorde utvidelser til festningen. En etterligning av det mytiske runde bord til kong Arthur henger i Den store hallen. Bordet ble opprinnelig konstruert på 1200-tallet og ble malt i dens nåværende form for Henrik VIII av England. Rundt kanten av bordet er navnene på kong Arthurs riddere. Bordet har ved undersøkelser blitt datert til 1275.
Taket ble ombygd på slutten av 1300-tallet, noe som endret hallens ytre framtoning. Under den engelske borgerkrigen ble festningen holdt av rojalistene inntil den ble erobret av parlamentshæren i 1646. Oliver Cromwell ga ordre til at festningen skulle bli revet, men Den store hallen ble beholdt som møtested for råd og fylkesdomstolene.
I 1873 ble taket i hallen fornyet.
Bak Den store hallen er det opprettet en form for middelalderhage som i dag kalles for «Dronning Eleanoras hage». Det er mulig at dronning Eleanora av Aquitaine ble holdt i forvaring her i 1174 av hennes ektefelle kong Henrik II av England.
Tore B. Kallevig

Frimurer

Kallevig er medlem av Den Norske Frimurerorden, hhv. St. Johannes-losjen Harald til det Lysende Haab (Haugesund), St. Andreas-losjen Utstein (Stavanger) og den høyere Steward-losjen Stavanger (Nr. 2 av Første Orden).
Kallevig har graden VIII (Høyt lysende Salomos betrodde broder).
NM i roing 1996

NM i roing 1996 ble arrangert på Årungen 21.-22. september 1996. 
Kongepokalvinnere ble Roklubben Terje Viken (singlesculler lettvekt med Tor-Albert Ersdal) og Christiania Roklub (singlesculler med Kristine Klaveness).
AK-74

Design

AK-74 er i hovedsak en oppdatert versjon av 7,62 mm automatgeværet AKM, men har flere viktige forbedringer. Endringene kommer hovedsakelig av at våpenet er tilpasset den mindre 5,45 x 39 mm riflepatronen. Resultatet av disse endringene er et mer presist og driftssikkert våpen enn AKM. Våpenet har en del felles deler med AKM, hovedsakelig låsepinner, fjærer og skruer. 
Våpenet har et nytt forsterket løp som er forkrommet innvendig, og har en riflestigning på 1:8.

Varianter

En av hovedvariantene er AKS-74 (S – So skladnym prikladom) med foldbar kolbe i metall. Denne varianten, som ble konstruert med tanke på luftbårne infanteristyrker, ble introdusert samtidig med basismodellen AK-74. I motsetning til AKMS, er kolben til AKS-74 triangelformet, og mangler den foldbare kolbekappa som AKMS har, noe som gjør kolben stivere. Kolben foldes inn på venstre side av låskassa. Den hengslede foldekolben låses i utbrettet posisjon av en låsemekanisme i bakkant av låskassa. Utløserknappen for låsemekanismen sitter på venstre side av låskassa. Når kolben er foldet inn, blir den holdt på plass av en fjærbelastet mekanisme. Bakre remfeste sitter på høyre side i forkant av kolben.
I 1979 ble en  kortere variant av AKS-74 tatt i bruk – karabinen AKS-74U (U – Ukorochenniy), som dekker gapet mellom en maskinpistol og et automatgevær. Den var tenkt brukt hovedsakelig av spesialstyrker, luftbårent infanteri, styrker i de bakre linjer og mannskaper på pansrede kjøretøyer. Våpenets kompakte dimensjoner, sammenlignet med AKS-74, ble oppnådd ved å bruke et kort 200 mm løp, noe som også gjorde at gasstempelets overføringsarm ble kortere. For å stabilisere prosjektilet i det korte løpet, ble også riflestigningen forandret. Den nye gassblokka er montert ved munningen av løpet. Våpenet bruker en ny sylinderformet flammedemper. Flammedemperen låses i gassblokka i et spor på høyre side. Fremre remfeste ble flyttet til venstre side. Frontsiktet på våpenet er integrert i gassblokkas sokkel.
Wally Yachts

Wally Yachts er en båtfabrikant som holder til i Monte Carlo i Monaco. Wally ble startet i 1994 av den Italienske businessmanen Luca Bassani. Wally er mest kjent for sin originale design og høye prislapp. Wally entusiaster vil si Wally har satt standarden for hvordan den moderne seilbåten kommer til å se ut i årene som kommer. Etter stor suksess med seilbåter har de også i senere tid begynt å designe motorbåter. Den meste kjente er 118 Wallypower.
Wally er nok mest kjent for sine minimalistiske løsninger, som f.eks flush anker bortgjemt i bauen av båten og at alle tau er skjult under dekk. Nariida er 105 fot norskeid Wally og nok en av de få Wally seilbåtene man kan se i Norske farvann.
Sjoa kapell

Bygningen

Kapellet var tidligere et godshus for NSB på Sjoa stasjon, og som ble flyttet og påbygd i 1978. Bygningen har kirkeskip og takrytter med et kors på toppen. Den ene delen av bygningen har to etasjer. Kirkeskipet har to firkantete vinduer på hver side med sprosser. Bygningen har to inngangsdører, men ingen portal.

Inventar

Kirkerommet har en altertavle med ikonografi «Den oppstandne Kristus» laget av Randi Hatle i 1978.
Monk Islands

Monk Islands (60°40′S 45°55′V) er en gruppe svært små øyer og skjær liggende 3 km sør for Meier Point utenfor den sørlige kysten av Coronation Island i Sør-Orknøyene i Antarktis. De ble først kartlagt og heter "Munken" (Munk) av en norsk hvalfanger-kaptein Petter Sørlle i 1912-13. Navnet ble godkjent og fikk anglikanisert form av det tidligere norske navnet som vises på kartet utarbeidet av Discovery Investigations personell på Discovery II som undersøkte øyene i 1933.
Kanonbåten San Pablo

Handling

Jake Holman er en bitter og hardbarket skipsmaskinist som mønstrer på kanonbåten San Pablo i Shanghai under den kinesiske revolusjon på 1920-tallet. Etter bokseropprøret har USA plassert flere kanonbåter som ferdes langs Yangtze. Skipene er der som politisk og styrkemessig markering, men også for å beskytte amerikanske medborgere i landet og sine interesser. Båtene blir i stor grad drevet av kinesere som behandles som slaver ombord. Etterhvert som urolighetene utarter blir det klart at amerikanerne som er i landet må evakueres. Kanonbåten San Pablo får oppdraget med å redde ut en gruppe amerikanske misjonærer.

Popularitet og økonomi

Kanonbåten San Pablo innbrakte $30 millioner i USA, noe som plasserte den på en 4-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1966. Til tross for dette ble den oppfattet som en kommersiell skuffelse.
Produksjonskostnadene var på $12,1 millioner.

Anmelderne

Den ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 94 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske anmelderen Leonard Maltin har gitt den 3 av 4 stjerner.
VG gav den i sin tid terningkast fire. Den har fått 3,5 av 4 filmruller hos Film Max, og 4 av 5 stjerner hos Den store film- og videoguiden.

Priser

Richard Attenborough vant en Golden Globe for beste mannlige biroller. Filmen ble nominert til ytterligere syv Golden Globe-priser. Den ble også nominert til åtte Oscar (inkludert beste film). Den kan også nevnes at den ble tildelt prisen for beste klipp av bransjeforeningen Motion Picture Sound Editors.

Innspilling

Den meste av filmen ble innspilt i Taiwan og Hongkong. Opptakene foregikk fra november 1965 til mai 1966.
Usurpasjon

Usurpasjon (latin: usurpare, «å påberope seg, gjøre krav på») betegner ulovlig tilranelse av fremmed eiendom eller herredømme. En som usurperer kalles usurpator, og et beslektet begrep på norsk er tronraner. En usurpator er et ulovlig eller kontroversielt krav på makt, ofte men ikke alltid i et monarki. Med andre ord, en person som makten i et land, by eller region for seg selv med ofte uventet fysisk styrke, foruten enkeltpersoner eller organisasjon som overtar en region via politisk innflytelse og påskudd, skjønt ordet «usurpator» betegner en enkeltperson, enten et enkeltindivid som handler alene eller som leder for en gruppe som støtter vedkommende. 
Usurpator er således en betegnelse om en utfordrer til herskerposisjonen, ansett som illegitim/uekte tronarving. Betegnelsen forbindes gjerne med soldatkeisertiden i perioden 235–284 i romersk historie. Eksempelvis gjorde romerske Carausius, militær hærfører i romersk Britannia, opprør i 286 som usurpator, og erklærte seg som keiser i Briannia og nordlige Gallia (Imperium Britanniarum). I Sverige fikk i sin tid hertug og riksforstander Karl IX denne betegnelsen da han tok Sveriges kongekrone i avsetningskrigen 1598–1600 mot sin onkel og den legitime kong Sigismund.
A.J. Kazinski

A.J. Kazinski er et pseudonym for det danske forfatterparet Anders Rønnow Klarlund og Jacob Weinreich.
Kazinskis debutroman Den sidste gode mand mottok Det Danske Kriminalakademis debutantdiplom i 2011 og den franske krimipris, Prix Relay, i 2011. Kazinski utgis i Danmark på Politikens Forlag.
Howard Shore

Ringenes Herre

Han største suksess hittil fikk han gjennom Peter Jacksons filmatisering av Ringenes herre-trilogien. Musikken for den første filmen, Ringens brorskap, skaffet han en Oscar i 2002, mens den siste, Atter en konge skaffet han to til (en for musikken og en for sangen «Into the West», sunget av Annie Lennox) i 2004.
Høiskolens Chemikerforening

Høiskolens Chemikerforening (HC) er linjeforeningen til sivilingeniørstudenter ved linjen Industriell kjemi og bioteknologi ved NTNU Norges Teknisk Naturvitenskapelige Universitet i Trondheim. NTNU var tidligere kjent som NTH, Norges tekniske høyskole. Foreningens fane og navn indikerer at røttene strekker seg tilbake til den gamle høyskolen og den tradisjonelle sivilingeniørutdanningen. I de senere år er også studenter ved linje for Materialteknologi tatt opp i foreningen.

Historie

Høiskolens Chemikeforening ble offisielt stiftet 8. mars 1915. Foreningen avholdt sitt første møte 10. mai 1915, hvor foreningens første lover ble behandlet og vedtatt. Foreningens første pHormand var Endre Berner.
HCs ridderskap Cornu Aureum (Den Gyldne Retorte) ble dannet I 1918 og eksisterer den dag i dag. HCs pHormand eller pHorquinde er i sin funksjonsperiode også ridderskapets Stoormaester. I 1932 kom de første kvinnene inn i HCs liv, men det var bare etter nøye overveielse at de ble tatt opp som medlemmer av foreningen, og den første kvinnelige pHorquinde ble valgt først i 1953. På femtitallet ble også flere kjemikertradisjoner som StoorpHaest, HyttepHaest og Gaukerennet slått sammen til et felles arrangement, nemlig det vi i dag kjenner som Vinterblotet. Vinterblotet markeres på foreningens stiftelsesdag 8. mars. Vinterblotet 2015 markerte foreningens 100-årsjubileum.

Organisasjon

Foreningen ledes av et styre på syv Alchymister: pHormand/pHorquinde, PR-sjaepH, Secreteuse, Kasserer, pHaestsjaepH, KjellersjaepH og IndustrisjaepH. Førstnevnte fungerer som leder også i foreningens orden, Cornu Aureum, her med tittelen Stoormaester.

Sugepumpen

Sugepumpen er Høiskolens Chemikerforenings egne uperiodiske bulletin, bedre kjent som linjeforeningens avis. Den kommer ut ca. tre ganger i semesteret, og distribueres fritt til alle på studiet.

Cornu Aureum

Cornu Aureum er foreningens orden, den Gyldne Retortes Ridderskab.
Opprettelsen av Cornu Aureum skjedde etter vedtak 19. april 1918, og det ble besluttet at det skulle foretas utnevnelser på den årlige StoorpHaesten, som avholdes til minne om HCs grunnleggelsedato 8. mars.
Ridderskap tildeles ordinært for fortjenstfullt virke innen chemikerforeningen og kan ordinært tildeles opptil fire personer per år. Ridderskabet ledes av Stoormaesteren og et ordenscapitel bestående av Cantzler og Skatmaester.

Skandinaviske vennskapsforeninger

Kjemikerne fikk etterhvert flere vennskaps-kjemiforeninger i andre land og det ble vanlig å besøke andre foreninger i Finland og Sverige. En fast tradisjon er ihvertfall å besøke Kemistklubben i Åbo i Finland før jul hvert år. HC får til gjengjeld besøk av både finner og svensker under sitt eget blot. De siste årene har også en liten delegasjon med kjemikere besøkt Berzelii-dagarna på KTH i Stockholm.
Farakka-demningen

Farakka-demningen er en barriere i betong i området Murshidibad i delstaten West Bengal i det østlige India, bare 10 km fra grensen til Bangladesh. Barrieren demmer opp elven Ganges for å lede vann inn i sidearmen Hoogly i tørkeperiodene. Demningen er verdens lengste. På demningen er det vei og jernbanelinje som binder de to elvebreddene sammen.
I Bangladesh har demningen blitt kritisert, det hevdes at den er skadelig for økologien i berørte områder av landet ved at grunnvannet blir mer saltholdig, farbarheten på elven blir også redusert i tørkeperioder. Fiskere i Bangladesh angir også at deres fangster har blitt redusert grunnet etableringen av demningen.
Ved demningen ligger også Farakka kullkraftverk på 1.600 MW.
Porto Novo (Kapp Verde)

Porto Novo (portugisisk for «Nyhavn») er et kommune- og byområde på Kapp Verde-øyene. Området ligger på øya Santo Antão, og er den vestligste bosetning i Afrika. Kommunen dekker to tredjedeler av øyas areal og besitter igjen en tredjedel av øyas folketall.