Christian Jacobsen Drakenberg

Christian Jacobsen Drakenberg (også Drackenberg; født 18. november 1626 på gården Blomsholm i Skee sokn i Båhuslen (eller i Stavanger Amt), død 9. oktober 1772 i Aarhus) var sjømann, men er mest kjent som Norges lengstlevende mann. Han skal ha blitt nær 146 år gammel. Drakenberg var en berømthet alt i sin samtid, og levde faktisk av påstandene om sin høye alder.

Med selvbiografien i egne hender

Ifølge Drakenbergs selvbiografiske opptegnelser var foreldrene, Jacob Drakenberg og Margrete Elisabeth Juul. Han skal ved åtte års alder ha kommet i huset til farbroren, som var kaptein i Holland. Ved 12-årsalderen fikk han være med til sjøs, og fra denne tid startet hans sjømannsliv. Han påsto også å ha tjent i den danske flåte i krigene med Sverige 1657–60 og 1675–79.
Under en reise til Spania i 1694 ble han tatt til fange av sjørøvere fra Algerie og var slave hos dem i ti år, og dernest – etter å ha blitt solgt – i fem år som tjener hos en rik jøde i Aleppo. I 1710 lyktes det ham, sammen med fem andre slaver, å rømme til Malta i en jolle. Da han kom til Bordeaux fikk han høre etterretninger om at Danmark-Norge var kommet i krig med Sverige, og dermed skyndte han seg nordover for å ta del i krigen.
I 1712 kom han i klammeri med sjøkrighelten Peter Wessel, (som senere fikk adelsnavnet Tordenskiold), fordi han ikke gadd løfte på hatten for en offiser. Wessel grep kården og ga Drakenberg et par slag, hvorpå det lyktes den nå 85 år gamle Drakenberg, å rive kården ut av hendene på Wessel og kaste den over et hustak. For dette ble han belønnet med kortvarig arrest i Wessels skip.
I 1732 gikk Drakenberg til fots til Norge for å få fremskaffet dokumentasjon på sin alder. Av presten i Skee fikk han en egenhendig avskrift av dåpsprotokollen for å attestere sin fødsel. Han skulle da angivelig ha vært hele 105 år gammel. Da Christian VI fikk høre om Drakenbergs alder, og at han hadde tjent unionsriket Danmark-Norge gjennom tre kriger, ble han i 1735 invitert til Fredensborg slott. Kongen innvilget ham en årlig pensjon på 70 daler for resten av livet. To år senere, den 27. juli 1737, giftet Drakenberg seg med en 60 år gammel enke, Maren Michelsdatter Bagge (ca. 1677–ca. 1740). Da hun døde fra ham et par år senere, gikk Drakenberg på frierføtter til både gamle enker og unge piker, men ingen ville ha ham.
Det ble utgitt trykte portretter, hefter og dikt om ham allerede i samtiden, og det florerte også en rekke fortellinger om hans styrke og sunne legeme selv som olding, men sannsynligvis var han også en stor bløffmaker. Blant Drakenbergs mange velyndere var greven av Danneskiold-Samsø, som moret seg stort over hans dramatiske opplevelser. De siste årene bodde han rundt om på forskjellige danske herregårder og ble feiret som en attraksjon.
De siste fem årene av livet var Drakenberg sykelig, men om det hefter atskillige tvil vedrørende fødselsdato og -år, er hans død og begravelse tatt godt vare på. Imidlertid er det både i kirkeboken og i skifteprotokollen notert at han ble så gammel som han selv påsto.
Fødselsattesten som Christian Drakenberg fremskaffet er åpenbart et falsum, for prestens navn stemmer verken for 1732 eller 1626, og foreldrenes navn er ikke kjent fra kildene, og de har i hvert fall aldri bodd på gården Blomsholm.