google/wiki40b huggingface dataset:
Stanley lufthavn

Historie

Frem til 1972 var det ingen flystriper på Falklandsøyene med fast dekke, og alle reiser til øyene måtte foretas sjøveien. På begynnelsen av 1970-årene bestemte Falkland Islands Company seg for å avskaffe den månedlige forsyningsruten til Montevideo, noe som økte ønsket om en flyrute til det søramerikanske fastlandet.
I 1971 startet det argentinske luftforsvaret flygninger fra Comodoro Rivadavia med Grumman HU-16 Albatross amfibiefly operert av det militære flyselskapet Líneas Aéreas del Estado (LADE). Den 15. november 1972 åpnet en midleridig flystripe som var blitt etablert ved Hookers Point i østenden av Port Stanley. Flytypen som ble benyttet var Fokker F-28, fremdeles med Comodoro Rivadavia som destinasjon. Ruten ble opprettholdt frem til 1982, og var den eneste forbindelsen til øyene. I 1978 ble rullebanen ødelagt av uvær, men året etter sto en permanent rullebane klar ved Cape Pembroke. Lufthavnen og den 1200 meter lange rullebanen ble offisielt åpnet 1. mai 1979 av Vivian Fuchs. Lufthavnen ble umiddelbart base for Falkland Islands Government Air Service (FIGAS) og selskapets flåte av Britten-Norman Islander og de Havilland Canada DHC-2 Beaver.
Royal Air Force benyttet også flyplassen til flygninger for å forsyne og forsterke den britiske garnisonen.

Falklandskrigen

Under Falklandskrigen i 1982 ble lufthavnen okkupert av argentinske styrker. Den relativt korte rullebanen hindret det argentinske luftforsvaret å utplassere sine mest avanserte jagerfly, men en rekke fly beregnet på luftstøtte og rekognosering var stasjonert her.
Den 1. mai 1982 startet Royal Air Force bombing av flyplassen. I løpet av konflikten ble flyplassen angrepet med 237 bomber, 1200 granater fra skip og 16 missiler. Flyplassen ble imidlertid aldri fullstendig stengt.

RAF Stanley

Etter krigen tok Royal Air Force over flyplassen og omdøpte den RAF Stanley. Rullebanen ble forlenget og landingsbremsewirer installert for å kunne stasjonere jagerfly av typen RAF F4 Phantom for luftforsvar av øyene. I tillegg sørget C-130 Hercules transportfly for tankstøtte og transport for oppgaver på Sør-Georgia.
I 1985 åpnet RAF Mount Pleasant. I april 1986 ble Stanley lufthavn igjen sivil og forlengelsen av rullebanen ble fjernet. En flyrute fra Chile benyttet lufthavnen på begynnelsen av 1990-tallet, men internasjonale flygninger foregår hovedsakelig fra Mount Pleasant siden 1985.

Destinasjoner

Falkland Islands Government Air Service (FIGAS) opererer flere Britten-Norman Islander for innenriksflygninger fra Stanley lufthavn. Flyplassen benyttes også av British Antarctic Survey, som opererer en forbindelse mellom Falklandsøyene og forskningsstasjonen Rothera på Den antarktiske halvøy med en de Havilland Canada Dash 7.
Jambalaya (On the Bayou)

Opphav

Med en melodi basert på kajunsangen, «Grand Texas», hevder noen kilder – Allmusic innbefattet – at Hank Williams og Moon Mullican skrev sangen sammen. Mullican ble ikke kreditert, men mottok royalties. 
Hank Williams with His Drifting Cowboys spilte den inn 13. juni 1952 i Castle Studio, Tulane Hotel, Nashville, Tennessee. «Jambalaya» ble utgitt på singlen MGM K-11283 19. juli 1962 og krediterte Williams som eneste opphavsperson. B-siden var «Window Shopping». Den ble fremført av Williams som en countrysang. «Jambalaya» lå på førsteplassen på countrylisten i fjorten ikke-sammenhengende uker. Den har fortsatt å være én av Hank Williams' mest populære sanger til i dag.

Sangens kajunrøtter

Sangens originalmelodi er hentet fra en kajunfransk sang kalt «Grand Texas». Den er en standard innen kajunkulturen. Selv om Williams endret teksten, beholdt han et Louisiana-tema. I tillegg identifiserer kajunene seg lett med Williams' sjelfulle sound. Etter at Williams' versjon ble utgitt, spilte kajunene inn sangen igjen og anvendte kajuninstrumenter. Denne gang anvendte de imidlertid Williams' tekst oversatt til kajunfransk. Under de seneste få tiårene har den kajunfranske versjonen blitt fremført av mange cajunband, inklusive Aldus Roger og Jo-El Sonnier.

Tema

«Grand Texas» er en sang om tapt kjærlighet, en kvinne som forlot jeg-personen i sangen for å dra sammen med en annen mann til Big Texas. «Jambalaya» handler i stedet om livet og den stereotypiske maten i kajunkokkekunsten. Sangen har et kajuntema, antageligvis inspirert av Williams' tid på the Louisiana Hayride, skjønt Louisiana Hayrade ble spilt inn i Shreveport, en by med meget liten kajunsk kulturell innflytelse. Williams synger om Yvonne i sangen og refererer til henne som my ma cher amio. Det blir betraktet som dårlig kajunfransk (ordet my foran det franske ma er overflødig) og har skapt en viss forvirring blant lytterne, særlig gitt hans uttale.
Williams skrev sammen med Jimmy Rule en oppfølger til sangen fra et kvinnelig perspektiv, «I'm Yvonne (Of the Bayou)». Den ble ikke like populær. I likhet med «Jambalaya» spekuleres det i om Williams kan ha anskaffet denne sangen fra Mullican.

Norsk versjon

Fredrik Friis har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er identisk med originaltittelen.
Taft-Katsuraavtalen

Taft-Katsuraavtalen (japansk: 桂・タフト協定 eller Katsura-Tafuto Kyōtei) var et hemmelig diplomatisk meorandum mellom USAs krigsminister William Howard Taft og Japans statsminister Katsura Taro inngått den 29. juli 1905
I avtalen anerkjenner USA at Korea er en del av Japans interessesfære, mens Japan i bytte erkjenner at Filippinene er en del av USAs interessesfære. Avtalen ble først kjent i 1924 og var ikke en normal bilateral avtale, men bare et møtememorandum, ment for å lette de japansk-amerikanske forholdene.

Koreansk reaksjon

Koreanske historikere mener Taft-Katsuraavtalen brøt med «Den koreansk-amerikanske traktat for vennskap og handel» som ble signert i Incheon den 22. mai 1882. Joseon-regjeringen mente traktaten var en forsvarspakt, noe amerikanerne ikke gjorde.
Ettersom avtalen åpnet veien for Japans kolonisering av Korea, noe som senere ble stadfestet i Portsmouth-traktaten, kan avtalen sees på som den direkte årsak til at Japan koloniserte Korea.
I dag anses Taft-Katsuraavtalen som en historisk fotnote, men blant koreanske aktivister lever den i beste velgående i mediebildet som et eksempel på at USA ikke er til å stole på når det er snakk om koreansk suverenitet.
Trøndelagsutstillingen 1930

Trøndelagsutstillingen 1930 var ei stor utstilling som ble arrangert på Nidarø og Skansen i Trondheim fra 1. juni til 5. oktober 1930. Med utstillere fra Trøndelag og resten av landet ble dette den første større mønstringa av næringslivet i Norge siden Jubileumsutstillinga på Frogner i Oslo i 1914.

Historikk

På utstillingsområdet var det festplass med paviljonger og haller på i alt 22 000 m² gulvareal. Totalt 1927 utstillere presenterte aktiviteter og produkter fra samfunnsliv, primærnæringene, industri og annen næringsvirksomhet. Over Nidelva fra Nidarø var det bygd ei midlertidig gangbru til Ila kirke og fiskeriutstillinga på Skansen der polarskuta «Fram» lå. Fra juni til september ble det holdt rundt 160 møter og stevner med omkring 24 000 deltakere. Utstillinga omfattet også et fornøyelsesområde. Kong Haakon VII åpnet utstillinga. 
I 1930 var det 900-årsjubileum for slaget på Stiklestad 29. juli 1030.
Dell gasskraftverk

Dell gasskraftverk er et gasskraftverk i delstaten Arkansas i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 580 MW, fordelt på 3 turbiner. Dette er et delstatens nest største kraftverk målt etter effekt. Anlegget ble påbegynt omkring 1999 og stod ferdig i 2007. Brenselkilden er naturgass.
Varel

Varel er en by i distriktet Friesland i den tyske delstaten Niedersachsen. Varel ligger i Ostfriesland. I byens nærhet er elven Jade og havbukten Jadebusen. Byen ligger 15 kilometer sør for Wilhelmshaven og 30 kilometer nord for Oldenburg. Varel har ca 25 000 innbyggere.

Historie

Byen har en lang historie, noe blant annet gravhauger og andre funn viser. Varel nevnes første gang i 1123. En av byens kirker er fra midten av 1100-tallet. Dessuten finnes blant annet en slottskirke fra tidlig på 1600-tallet. 
Frem til 1400-tallet lå Varel på frisisk område. I år 1577 ble Varel en selvstendig del av grevskapet Oldenburg. I 1663 ble Varel og Kniphausen forent til et fideikommiss. Byens slott ble ødelagt i 1751 i en stor brann. I årene 1810-1813 var hele landet, også Varel, okkupert av Frankrike. I årene 1813-1854 var Varel igjen en selvstendig del av storhertugdømmet Oldenburg, men ble deretter inkorporert i Oldenburg.

Næringsliv

I Varel har flyprodusenten Airbus et produksjonsanlegg. Likesom i andre byer i Ostfriesland spiller turismen en viktig rolle. Straks utenfor Varel er den tidligere fiskerlandsbyen Dangast som er en kjent badeby ved Jadebusen.
Arses av Persia

Artaxerxes IV Arses var konge av det Persiske riket mellom 338 f.Kr. og 336 f.Kr. Han var den yngste sønnen til kong Artaxerxes III og var ikke ventet å bli konge av Persia.
Hans uventede maktovertagelse kom i 338 f.Kr. som et resultat av mordet på sin far og mesteparten av hans familie av Bagoas, den mektige visiren av Persia som nylig hadde falt i unåde hos Artaxerxes. Bagoas forsøkte å beholde makten ved å bytte Artaxerxes ut med hans sønn Arses som han trodde ville være enkel å kontrollere. Arses forble lite mer enn en marionettkonge i løpet av hans to år på tronen mens Bagoas fungerte som makten bak tronen.
Arses startet å planlegge mord på Bagoas etter at han var lei av denne tilstanden og kanskje påvirket av adelsmenn ved det kongelige hoff. Visiren handlet igjen først for å beskytte seg og klarte å forgifte Arses. Bagoas hentet så en fetter av Arses til tronen som kong Dareios III. En alvorlig bekymring for Persia i løpet av kongens korte styre var fiendskapet på den vestlige grensen med kongeriket Makedonia under kongene Filip II og Aleksander den store. Dette ville lede til krig mellom de to statene i løpet av Arses sin etterfølger sitt styre.
Han er kjent som Arses i greske kilder og det ser ut til å ha vært hans virkelige navn, men gammelpersiske tekster sier at han tok det kongelige navnet Artaxerxes IV, etter sin far og bestefar.
True Colors (film)

Handling

To juss-studenter med forskjellig sosial bakgrunn er ferdig med skolegangen da den ene av dem vil forsøke å gjøre politisk karriere. Hans tidligere medstudent (James Spader) blir vitne til en forvandling hos kameraten (John Cusack) da den karrierebevisste politikerspiren benytter flere og flere tvilsomme midler for å nå sine mål.
Petra Fougner

Personlig liv

Petra Fougner kjøpte 1901 Drengsrud gård sammen med sin ektemann kommandørkaptein Kristian Fougner. Ved siden av gårdsdrift hadde Petra et stort sosialt engasjement og var medlem av «Unge Norge» som ble stiftet i 1905.
Sammen med Fredrikke Torgersen var Fougner pådriver til å etablere ambulerende skolekjøkken som valgfag, privat finansiert. I 1921 ble skolekjøkken en del av det obligatoriske pensumet i Askerskolene, om enn bare for jenter.
Petra Fougner døde 1941 i en alder av 82 år.
Dorin Liviu Zaharia

Studier

Zaharia studerte ved Musikkakademiet i București, men fullførte ikke utdannelsen. Han begynte også på andre universitetsstudier men fullførte ikke noen av dem. 

Musiker

Han var en av grunnleggerne til gruppen Olympic '64, som han debuterte med i 1964. De deltok i de to første utgavene av ‹‹Club A-festivalen›› (1969, 1971), med rockeoperaene Decameronul focului alb og Karma-Kalyoga.
I 1970 ga de ut på singleplaten Cîntic de haiduc/Ziua bradului de noapte. Platen regnes som en av de beste i rumensk rockemusikkhistorien.
Han skrev også filmmusikk: for filmene Nunta de piatră (sammen med Dan Andrei Aldea), Filip cel Bun, Tănase Scatiu, Duhul aurului alle regisert av Dan Pița (den første sammen med Mircea Veroiu, der Zaharia også er med som skuespiller). På 1980-tallet skrev han musikken til filmele Țapinarii og Lisca, begge regisert av Ioan Cărmăzan. Han komponerte også musikk til teaterstykker og kortfilmer.
Zaharia var en av de første rumenske musikerne i sin generasjon som komponerte folk.

Andre interesser

Zaharia var meget interesert i indisk mytologi og filosofi. Han var en nær venn av religionsforskeren Ioan Petru Culianu.

Arv

Sangene som han komponerte (for eksempel ‹‹Vinovații fără vină››, ‹‹Bradu-i brad fără topoare››), ved siden av den rumenske versjonen av «E' la pioggia che va» (skrevet av Bob Lind med tittelen "Remember The Rain" og kjent i Romania som ‹‹Ploaia care va veni››) er blitt sunget av flere kjente rumenske sangere, så som Adrian Ivanițchi, Mircea Vintilă og Pasărea Colibri.
Dorin Liviu Zaharia skrev også fonetiske oversettelser av kjente engelske sanger, så som ‹‹Vezi bine, gard des n-ai›› (It's Been a Hard Day's Night, The Beatles), ‹‹Ogarul›› (Oh, Carol, The Rolling Stones), ‹‹Elin oribil›› (Eleanor Rigby, The Beatles), ‹‹Nenea Virgil›› (Bungalow Bill, The Beatles) eller ‹‹Popa Nan›› (Penny Lane, The Beatles).
Gabriel Tarde

Liv og virke

Tarde studerte juss i Toulouse og Paris. Fra 1869 til 1894 arbeidet han som dommer i og rundt Sarlat, fra 1875 som forhørsdommer (juge d'instruction). I 1890 etablerte Tarde seg som en betydelig rettsteoretiker og sosialfilosof gjennom publiseringen av de to avhandlingene La Philosophie pénale og Lois de l’imitation. Fra 1894 var han direktør for kontor for kriminalstatistikk under det franske justisdepartementet. Fra 1900 til sin død var han professor i moderne filosofi ved Collège de France.
Tarde var en pioner innenfor kriminologien og en sentral kritiker av Cesare Lombrosos kriminalantropologi. Overfor Lombroso markerte Tarde seg med en sterkere sosiologisk orientering i synet på kriminalitet. Han ble en sentral skikkelse innenfor "den franske skole" i kriminologien og en regelmessig bidragsyter i denne skolens tidsskrift Archives d’anthropologie criminelle, som han også en periode var medredaktør av.
Tarde stod også i markert opposisjon til Emile Durkheims sosiologi. I Les Lois de l'imitation fra 1890 presenterte Tarde en sosialteori som på mange måter stod i opposisjon til Durkheims tenkning. Et av stridsemnene var spørsmålet om det sosiale feltet burde forstås som et autonomt område, eller, slik Tarde mente, best kunne tilnærmes i sosialpsykologiske termer. Det var Durkheims tenkning som kom til å få hegemoni i fransk sosiologi. 
Tarde var i motsetning til Durkheim ikke skoledannende, men han kom til å bli "gjenoppdaget" av den franske filosofen Gilles Deleuze, og i senere tid av Bruno Latour. Fra 1990-tallet snakkes det om en Tarde-renessanse.
Oradour-sur-Glane

Massakre

Byen er kjent fra andre verdenskrig for massakren som fant sted den 10. juni 1944 da soldater fra 1. bataljon i SS-Panzergrenadier-Regiment 4 «Der Führer», 2. SS-divisjon «Das Reich» massakrerte 642 menn, kvinner og barn, under ledelse av Sturmbannführer Adolf Diekmann. Tyskerne brant landsbyen ned til grunnen som represalier for sabotasje fra Den franske motstandsbevegelsen. 
Bakgrunnen for massakren var at Diekmann hadde fått informasjon om at Sturmbannführer Helmut Kämpfe, som var fra samme divisjon, ble holdt fanget i Oradour-sur-Vayres av motstandsbevegelsen. Diekmann omringet feil by, og samlet alle innbyggerne og andre tilstede i byen, på torget. Kvinnene og barna ble så låst inne i kirken, mens mennene ble ført til seks andre skur/låver. De ble så skutt og satt fyr på, 190 menn døde. Kirken ble satt fyr på, og alle som prøvde å unnslippe ble skutt. 247 kvinner og 205 barn døde. Det var kun fem overlevende fra massakren. 
Landsbyen ble etter krigen ikke gjenoppbygd, men omgjort til et minnesmerke med kirkegård, museum og monument. Dagens landsby ble bygd like ved siden av ruinene av den opprinnelige. Byens skjebne ble skildret i den kritikerroste britiske dokumentarserien En verden i krig fra 1973.
Columbine-massakren

Columbine-massakren var en skolemassakre som skjedde tirsdag 20. april 1999 på Columbine High School i Jefferson County i Colorado. To elever ved skolen, Eric Harris og Dylan Klebold, skjøt og drepte tolv andre elever og en lærer, mens ytterligere 21 ble skadet, 3 av dem mens de rømte fra skolen. Skytingen startet ved lunsjtid, og da var de fleste elevene i skolens kantine. Likevel ble ingen drept i kantina, da de fleste klarte å komme seg ut av kantina da skytingen startet utenfor skolen. Harris og Klebold hadde 10 minutter før skytingen begynte plassert ut 2 propanbomber i kantina som skulle gå av 11.17, da kantina var full. Harris og Klebold skulle stå ved inngangene og skyte alle som overlevde bombene. Bombene gikk ikke av, og Harris og Klebold valgte derfor å gå inn i skolen og skyte. De fleste av ofrene ble drept i skolens bibliotek. Etter skytingen tok de to elevene sine egne liv ved å skyte seg selv i biblioteket på skolen, bare noen få meter fra noen av sine ofre.
Dagen skytingen ble utført på har ført til mange forskjellige teorier, blant annet er det fødselsdagen til Adolf Hitler og det er dagen etter både årsdagen for Beleiringen i Waco og Oklahoma City-bombingen.
Grosser schweizer sennenhund

Opprinnelse og alder

Sennenhundene er molossere som mange kynologer mener nedstammer fra den gamle romerske molosseren, som ble innført til Mellom-Europa av romerske legionærer i romertiden. I middelalderen fantes det en type trefarget molosser i Sveits som gikk under tilnavnet «slaktermastiff». Denne hunden ble blant annet brukt av sveitsiske soldater i krig og er trolig en etterkommer av de romerske kamphundene . Fra disse har så trolig de første «sennenhundene» oppstått, men i hvilken grad de kan regnes som direkte etterkommere av «slakterhunden» er usikkert.
Dr. Albert Heym var i 1908 tilstede på en hundeutstilling i Sveits da det dukket opp to hunder under tilnavnet «korthåret berner sennenhund». Heym forsto raskt at dette var etterkommere av såkalte «store sveitsiske slaktermastiffer». Den store slaktermastiffen var på denne tiden nærmest utdødd, men Heyms oppdagelse ledet til at typen ble tatt opp som grosser schweizer sennenhund i det sveitsiske stambokregisteret i 1909. Den første raseklubben ble dannet i 1912, samtidig som det ble igangsatt et avlsprogram for å gjenoppbygge denne gamle landrasen som en egen hunderase. Den første rasestandarden ble publisert i 1939.

Bruksområde

Grosser schweizer sennenhund er en ypperlig brukshund som tradisjonelt har blitt brukt som gårdshund og vokterhund for kveg, men som også har en rekke andre bruksegenskaper, ikke minst som trekkhund og kløvhund. Rasen sies å være usedvanlig utholdende og meget energisk, men ikke særlig rask. Den har dessuten gode egenskaper som familiehund, men passer best i en aktiv familie.

Utseende, anatomi og fysikk

Grosser schweizer sennenhund er en stor og kraftig korthåret hund av molossertype. Pelsen er trefarget sort, brung og hvit. Hannene kan nå en vekt på nærmere 65 kg, mens tispene gjerne blir en god del mindre (spesielt i masse). Skulderhøyden hos hanner er normalt cirka 65-72 cm, og for tisper cirka 60-68 cm.

Lynne og væremåte

Rasen passer godt som familiehund (også for barnefamilier), der den får godt om plass og kan være mye ute. Dette er en energisk og meget utholdende hunderase som trenger mye og ofte mosjon for å trives. Den trives dårlig alene hjemme, om den må være inne. Pelsen trenger enkelt vedlikehold på daglig basis.
Oslo Venstre

Oslo Venstre er Venstres største fylkeslag med 1503 betalende medlemmer i 2011. Fylkeslaget er representert på Stortinget med Trine Skei Grande og Ola Elvestuen i perioden 2013-2017. Ved bystyrevalget i 2015 oppnådde Oslo Venstre 6,9% oppslutning og fire representanter i bystyret.
Diapheromeridae

Utseende

Middelsstore til store, lange og tynne, pinnelignende dyr. Antennene er trådformede og forholdsvis lange, beina tynne uten påfallende pigger. Mange er vingeløse, mens andre kan ha store og fargerike bakvinger..

Levevis

Som andre spøkelsesisenkter er medlemmene i Diapheromeridae planteetere som gjerne finnes på busker og trær. De ligner sterkt på pinner og er utmerket kamuflert, særlig da de også beveger seg lite.
De har ufullstendig forvandling, eggene er relativt store, mørke og frølignende (dette gir dem trolig et visst vern mot rovdyr), og slippes ned på bakken. Fra disse klekkes nymfer som stort sett ser ut som mini-versjoner av de voksne (særlig hos de artene der de voksne er vingeløse). Mange arterm blant annet den kjente Carausius morosus, er parthenogenetiske og formerer seg ukjønnet.
Ål i karry

Handling

Borten har i lengre tid hatt et forhold til en gift kvinne. En kveld får Borten besøk av den bedratte ektemannen. Han har med revolver og et ark som han krever at konas elsker skal underskrive. Underveis i samtalen mellom mennene skjer en vending som fører til at de to blir venner og morgenen etter ror ut for tømme ålerusene.
Polarmåke

Biologi

Polarmåke er en arktisk art som blant annet hekker Svalbard, Jan Mayen, Island og Grønland, dessuten lengst nord i Russland og Nord-Amerika. Høst og vinter sees den ofte langs norskekysten, i Sør-Norge dog fåtallig og typisk som enkeltindivider i flokker av gråmake og svartbak.
Polarmåka er som grønlandsmåka en svært lys måkeart. I alle drakter fra ungfugl- til voksen hekkedrakt mangler den mørkt på vingespissene, et godt kjennetegn som skiller den fra alle andre norske måkearter (men ikke fra grønlandsmåka). Polarmåka er meget stor, på størrelse med en svartbak, mens grønlandsmåka er mindre, omtrent på størrelse med en gråmåke.
Polarmåka hekker i kolonier i bratte fjellvegger eller på små øyer, men parene kan også hekke enkeltvis.
Som svartbaken tar polarmåka ofte egg og unger fra andre sjøfugler. Den tar fisk og andre marine organismer i vannoverflaten, og spiser gjerne åtsler og avfall. Den kan også drepe nyfødte selunger.
Ingrid Margrethe Gjerde

Karriere

Gjerde begynte på Hærens befalskole rett etter videregående skole og tjenestegjorde etter befalskolen i Hærens infanteri. Etter dette har hun vært troppssjef for det som da var 3. bataljon i Harstad og troppssjef i de norske styrkene i Libanon. Hun var også både troppssjef og kompanisjef i Telemark bataljon og kompanisjef under SFOR-operasjonen i Bosnia i 1998–99. Dette har gjort at hun var Norges første kvinnelige avdelingssjef i utlandet. I tillegg har hun arbeidet i Hærens kompetansesenter for ledelse og i presse- og informasjonsavdelingene til Forsvarets overkommando og Forsvarsdepartementet. Gjerde har hovedfag i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo og er uteksaminert fra U.S Army Command & General Staff College 2006 samt U.S Army War College 2013.
Nouvelair

Nouvelair Limited Company (fransk: Nouvelair Société Anonyme, Tunisisk arabisk, opererer som Nouvelair Tunisie, eller bare Nouvelair, er et tunisisk flyselskap registrert i Tunis, mens hovedkontoret ligger i Dhkila Tourist Zone i Monastir, nærheten Hôtel Sahara Beach. flyselskapet opererer turist-charter fra europeiske byer til tunisiske feriesteder. Dets viktigste baser er på Monastir internasjonale lufthavn, Tunis–Carthage internasjonale lufthavn og Djerba-Zarzis Airport.

Historie

Flyselskapet ble etablert i 1989 som Air Liberté Tunisie og startet virksomheten 21. mars 1990. Det ble grunnlagt som et charterselskap tilknyttet det franske flyselskap, Air Liberté. Hovedaksjonær var Aziz Miled (som døde i 2012) og hadde 614 ansatte (mars 2007)