Per Kleppe

Bakgrunn og yrkeskarriere

Han var sønn av advokat Knut Sigurd Kleppe (1897–1980) og husmor Nathalie Mathilde Andersen (1896–1973). Per Kleppe var fra 1951 gift med den svenskfødte redaktøren og ingeniørdatteren Margaretha Ström (1917–1997). For Per Kleppe var det i mange år et «åpent sår» at hans bror, Fartein Simling Kleppe, falt i kamper ved Kaprolat i Karelen sommeren 1944. Levningene etter Kleppes bror ble funnet og identifisert sommeren 2009, og Fartein Simling Kleppe ble begravet i Ris kirke i Oslo i januar 2010.
Han ble født i Kristiania, men flyttet med familien til Bergen som seksåring og tok examen artium her i 1941. Videre har han sosialøkonomisk embedseksamen fra Universitetet i Oslo fra 1956. Kleppe var sekretær i Finansdepartementet 1952–1953, sekretær i Statistisk sentralbyrå 1953–1954, sekretær i Forskningsrådenes fellesutvalg 1954–1957, heldagssekretær i Den finanspolitiske komité 1962–1963, avdelingssjef ved EFTA-sekretariatets økonomiske avdeling i Genève 1963–1967, utredningssjef ved Arbeiderbevegelsens utredningskontor 1967–1971 og 1972–1973 samt generalsekretær i EFTA 1981–1988. Etter sin tid i EFTA har han vært tilknyttet Forskningsstiftelsen Fafo, hvor han har deltatt i utredningsarbeid og aktuelle politiske debatter.

Politisk arbeid

Kleppe hadde en borgerlig bakgrunn, men orienterte seg mot arbeiderbevegelsen etter å ha hatt Trygve Bull som lærer på middelskolen og meldte seg inn i AUF som 14-åring. Kleppe tok kontakt med Arbeiderparti-miljøet i Oslo da han flyttet dit for å studere etter andre verdenskrig og var formann i Sosialistisk Studentlag 1948–1949, det eneste medlemmet av AUFs sentralstyre med borgerlig bakgrunn 1949–1955 og formann i Det europeiske ungdomsråd 1953–1955. Som student var han også varamedlem av Oslo bystyre 1952–1955 og tredje vararepresentant til Stortinget fra Oslo 1954–1957.
Etter fullendte studier var han statssekretær i Finansdepartementet 1957–1962, og som utredningssjef ved Arbeiderbevegelsens utredningskontor fikk han ansvaret for å trekke opp linjene for Arbeiderpartiets økonomiske politikk. Deretter var han handels- og skipsfartsminister i Trygve Brattelis første regjering 1971–1972 og spilte en sentral rolle i forhandlingene om norsk medlemskap i EF. Kleppe var forøvrig varamedlem av Arbeiderpartiets sentralstyre 1969–1981.
Kleppe var senere finansminister i Trygve Brattelis andre regjering og Odvar Nordlis regjering 1973–1979 og kom således inn i departementet med en sjelden faglig tyngde, men opplevde å bli utskjelt i media og upopulær i LO, som oppfattet ham som egenrådig. Hans hovedoppgave var å holde økonomien igang og sikre full sysselsetting etter oljekrisen, som mange fryktet ville forårsake økonomiske nedgangstider internasjonalt. Kleppe førte en keynesiansk motkonjunkturpolitikk for å redusere inflasjon og arbeidsløshet. Per Kleppes navn er også sterkt forbundet med «Kleppe-pakker». I 1979 gikk han over til å bli statsråd i Planleggingssekretariatet, eller minister for samordnet langtidsplanlegging, og trakk seg ut av rikspolitikken etter stortingsvalget 1981.
Senere har han vært involvert i en rekke offentlige utvalg og ledet dessuten Arbeiderpartiets eldrepolitiske utvalg 1999–2007.

Blåkortsaken

I 1977 ble det avslørt at statsråder siden reorganiseringen av SAS i 1951 hadde hatt «blåkort» i den såkalte Blåkortsaken. Innehavere av kortet fløy gratis privat over hele verden. Kleppe som da var statsråd, uttalte «Flyene går jo uansett», en uttalelse som ble gjenstand for mye debatt og siden er hyppig sitert.

Utmerkelser

Kleppe ble i 1989 utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs orden. Han er også tildelt en rekke andre lands ordener og er innehaver av storkors av den portugisiske Kristusordenen fra 1978, Det jugoslaviske flaggs orden med gullstjerne i halsbånd (3. klasse) fra 1987, storkors av Finlands løves orden fra 1988, storkors av Den islandske falkeorden fra 1988 og storkors av den svenske Nordstjerneordenen fra 1988.
Kleppe ble i 1979 tildelt pressefotografenes Snill Gutt-statuett.