google/wiki40b huggingface dataset:
Rutine for ukjent planet

Historien

Stjerneskipet Marco Polo  (med besetningen Gaia, Akeron og Jason) blir sendt for å undersøke hvor det ble av stjerneskipet Vasco Da Gama som forsvant i planetsystemet NGC 1099 flere hundre år tidligere. Det siste budskapet som ble mottatt fra skipets sentrale datamaskin var: «Mannskapet borte, årsaken ukjent». Marco Polo lander på planeten NGC 1099/4 og oppdager at planeten er bebodd. Skapningene der er humanoide men mye høyere og blekere enn mennesker på jorden. 
Besetningen finner etter en stund skipet Vasco Da Gama og greier å få liv i datamaskinen ombord. Det viser seg imidlertid at den er blitt mer eller mindre «senil» og den kan ikke fortelle dem noe de ikke vet fra før av. Besetningen døper planeten «Cathay» og lærer snart å snakke med «cathayerne». 
Det viser seg snart at disse, til tross for sitt menneskelignende utseende, har en kultur som skiller seg sterkt fra det besetningen oppfatter som typisk menneskelig. De har for eksempel ingen klare skiller mellom fortid og fremtid. De skifter navn etter omstendighetene og vil helst si alt i presens. Når en cathayer vil snakke om en som er død sier han for eksempel: «En jeg husker / en som ikke er her». Når Gaia snakker med en innfødt og spør hva han heter så svarer han: «Jeg heter jeg, Gaia, her». Hvis for eksempel Akeron slutter seg til samtalen vil han svare at han heter «Jeg, Gaia, Akeron her». Som cathayeren sier: «Hvordan kan du hete det samme hele livet? Da er du som en hummer som aldri skifter skall. Hummeren skifter skall». 
Cathayerne har ingen skrift. Hver gang et dikt eller en sang fremføres, er det for første gang. De tegner vakre bilder på sandstranden som snart fjernes av havet. Vakre treskupturer spikkes og kastes så på bålet som brensel. Det som finnes av muntlige overleveringer, gis en ny språkdrakt hver gang de fremføres.
Det viser seg snart at besetningen finner cathayernes kultur skremmende, sløvende og farlig. Datamaskinen ombord deler ikke denne oppfatningen. Gaia spør maskinen: «Hvor ville menneskene vært med en slik innstilling?» Maskinen: «Stenalderen. Gaia: «Akkurat. Og hvem ønsker det?» Maskinen: «Det er et spørsmål jeg ikke er programmert for.»
Etter at besetningen har vært på Cathay en lengre tid har de ikke klart å finne frem til en tilfredsstillende forklaring på hvor mannskapet på Vasco Da Gama har blitt av. Besetningen fremholder at de antagelig har blitt «smittet» av befolkningen på Cathay og rett og slett har blitt cathayere. Maskinen finner ikke denne forklaringen god nok og nedlegger veto når besetningen ønsker å dra fra planeten, noe den har rett til i henhold til skipsvedtektene. 
Mannskapet og maskinen sender sin rapport til Hovedkontroll Jord, den avsluttes med at kommandøren ombord, Jason, ber Hovedkontroll Jord om tillatelse til å forlate Cathay. Besetningen går deretter i dvale for å avvente svaret fra Hovedkontroll Jord.
Gaspéhalvøya

Gaspéhalvøya er ei halvøy  i provinsen Québec i Canada. Den stikker ut i  Saint Lawrence-bukta og har Chaleurbukta i sør. Fjellkjeden Appalachene strekker seg sørover fra Gaspéhalvøya. Byen Gaspé, en av de eldste bosettingene i Nord-Amerika.
Issoria

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 50-60 millimeter), oransje og svarte sommerfugler. Forvingen er trekantet med litt innbuktet ytterkant. Oversiden er oransje med godt skilte (ikke forbundet med streker), rundede svarte flekker. Bakvingens innerste del er brunlig. Undersiden av bakvingen har mange store, sølvfargede flekker.

Levevis

De fleste av artene har larver som lever på fioler (slekten Viola).

Utbredelse

Sølvkåpen (Issoria lathonia) er vidt utbredt i Palearktis. De øvrige artene i Issoria i snever forstand er afrikanske. Underslekten Kuekenthaliella er utbredt i det nordlige Asia.
Nazar 5: Stjerneskudd

Nazar 5: Stjerneskudd er den femte antologien i Bing & Bringsværds serie Nazar. Temadelen handler om krig. Boka ble utgitt i 1980, som nummer 449 av Lanterne-bøkene under vignetten Lanterne science fiction av Gyldendal Norsk Forlag med omslag av Peter Haars.
Josef Horvath-saken

Josef Horvath-saken sikter til drapet på Josef Horvatn i 1983 og er en norsk uoppklart drapssak.
14. juni 1983 ble 41 år gamle Josef Horvath drept med kniv i leiligheten sin på Lindeberg i Oslo. Drapet ble oppdaget først 14 dager senere. En jevnaldrende mann fra byens uteliggermiljø var tiltalt, men ble frikjent.
Adolfo Suárez

Bakgrunn

Adolfo Suárez var sønn av en advokat og kom fra en borgerlig familie. Adelstittel fikk han ikke før i 1981. Han studerte rettsvitenskap ved Universitetet i Salamanca og avla juridisk doktorgrad ved Universidad Complutense i Madrid.

Karriere

Han gjorde karriere i det spanske statsapparatet og var nært tilknyttet Francisco Francos regime. Fra 1968 til 1969 var han guvernør i Segovia (provins) og fra 1969 til 1973 generaldirektør i spansk fjernsyn, TVE. Suárez var 1975-1976 generalsekretær i Movimiento Nacional.

Utpekt statsminister

Suárez bakgrunn medvirket til at han, etter Francos død i 1975, ble valgt til regjeringssjef av kong Juan Carlos i juni 1976. Han ble møtt med skepsis av politikere i sentrum og på venstresiden i spansk politikk, men samtidig bidro hans konservative og nasjonalistiske bakgrunn til å berolige konservative og militære som var mindre innstilt på politiske endringer. Det kom som en overraskelse på mange at Suárez i 1976 lanserte reformpakken som utgjorde det første steg i «La Transición», Spanias overgang til demokrati. Reformloven, som legaliserte alle politiske partier, ble godkjent ved folkeavstemning i desember 1976. Suárez ga deretter amnesti for alle som tidligere var dømt for politiske forbrytelser.
I mai 1977 grunnla Suárez partikoalisjonen Unión de Centro Democrático (UCD), som samlet kristeligdemokrater, sosialdemokrater, liberale og uavhengige, og ble dette sentrum-høyrepartiets første formann. Han ledet UCD til seier i det første frie valget i Spania på 41 år og vant derigjennom statsministerposten med støtte av velgerne.

Demokratisk valgt statsminister

Som demokratisk valgt statsminister fortsatte Suárez de politiske reformene. Han var sentral i forhandlingene om den nye grunnloven av 1978 og innføring av selvstyre for de spanske regionene. Koalisjonen Suárez ledet vant igjen valget i 1979. To år senere gikk han av som følge av interne stridigheter og han overlot statsministerposten til Leopoldo Calvo-Sotelo. Han grunnla deretter i 1982 partiet Centro Democrático y Social (CDS), uten at han maktet å ledet dette til samme suksesser som UCD.
Suárez forlot i 1991 aktiv politikk.
Suárez ble i 1981 av kong Juan Carlos gjort til hertug av Suárez (Duque de Suárez). Han ble i 1996 tildelt Fyrsten av Asturias' pris for sin innsats for det spanske demokratiet. I 2007 ble han slått til ridder av Ordenen det gylne skinn.
Kingston upon Thames

Beskrivelse

Kingston ble kalt for Cyninges tun i 838, Chingestune i 1086, Kingeston i 1164, Kyngeston super Tamisiam i 1321 og Kingestowne upon Thames i 1589. Navnet har betydningen «kongens gods» fra de angelsaksiske ordene cyning og tun. Det tilhørte kongen i saksisk tid og var den eldste kongelige borough. Det ble første gang omtalt i 838 som stedet for et møte mellom kong Egbert av Wessex og Ceolnoth, erkebiskop av Canterbury.
Byen er grevskapet Surreys administrasjonssenter, etter at dette ble flyttet fra Guildford. Det er planer om å flyttet administrasjonen til Woking, ettersom Kingston ikke lenger tilhører Surrey.
På 1900-tallet var det omfattende produksjon av militærfly i Kingston; Sopwith, Hawker-Siddeley og British Aerospace hadde produksjonslokaler i byen.
Byens to fremste fotballklubber er Kingstonian FC og AFC Wimbledon.
Byens våpenskjold er tre sølv laks på blå, lignende til Mandals.
I Marine Expeditionary Force

I Marine Expeditionary Force er en av de tre maritime luft-land-operasjonsstyrkene (MAGTF) i det amerikanske marinekorpset, bestående av 1st Marine Division, 3rd Marine Aircraft Wing og 1st Marine Logistics Group. Styrken ble opprettet 8. november 1969 i Okinawa i Japan og flyttet til sitt nåværende hovedkvarter ved Camp Pendleton i California i 1971.
I MEF har tre underliggende maritime luft-land-operasjonsgrupper: 11th MEU, 13th MEU og 15th MEU.
Ferjesambandet Varpnes–Vikan–Seierstad

Varpnes–Vikan–Seierstad var et ferjesamband i Nord-Trøndelag som trafikkerte Lokkaren, Blikkengfjorden, Nordstraumen, Gyltfjorden og Seierstadfjorden. Det betjente opprinnelig ferjekaiene Varpnes på fastlandet og  Vikan på Elvalandet i Namsos kommune, og Seierstad på Jøa i Fosnes. Sambandet ble forandret etter hvert som fylkesvei 769 ble tatt i bruk langs ferjestrekningen.
Sambandet ble opprettet 1962 mellom Varpnes og Seierstad med Namdalens Aktie-Dampskibsselskab som operatør og betjent av MF «Jøa». 1964 skiftet operatøren navn til Namdalens Trafikkselskap. 1966 ble en ny MF «Jøa» tatt i bruk, og den gamle fikk navnet MF «Botnan». 1969 sluttet sambandet å betjene Varpnes og Vikan, og gikk i stedet mellom Kjerstivika på fastlandet i Namsos og Seierstad. 1970 ble Namsos Trafikkselskap AS operatør, og strekningen ble forlenget fra Seierstad til Salsnes. Fra 1981 ble strekningen forkortet til Brekksillan etter at veien mellom Brekksillan og Salsnes hadde blitt tatt i bruk. Sambandet ble nedlagt 1989 da hele fylkesveien var ferdigstilt.
Jakob Grimminger

Biografi

Grimminger ble født i Augsburg i Bayern og gikk inn i Den keiserlige tyske hær 16 år gammel. I første verdenskrig gjorde han tjeneste som mekaniker i et luftforsvarsregiment fra 1914 til 1917. Han deltok i slaget om Gallipoli. Han gjorde også tjeneste ett år i Palestina og reiste deretter tilbake til Tyskland. Han ble tildelt Jernkorset (av andre klasse, bayerske utmerkelser og den tyrkiske gallipolistjernen og ble dimittert i 1919.
Grimminger sluttet seg til nazistpartiet (NSDAP) i 1922 og ble medlem av Sturmabteilung (SA). Han deltok i slåsskampene i Coburg i 1922 og i ølkjellerkuppet i München 9. november 1923. Etter å ha gjort tjeneste ved hovedkvarteret til NSDAP ble har valgt til medlem av SS i 1926.
Grimminger ble forfremmet gjentatte ganger under sin tjeneste i SA og SS, og fikk til slutt rang som SS-Stadartenführer (tilsvarende oberst).  Som medlem av SS fikk han det ærefulle oppdraget å bære den blodfanen fra kuppforsøket i München. Grimmer ble dekorert med NDSAPs partimerke i gull, blodordenen (i gull) (nr 714) og Coburg-merket, tre av de viktigste utmerkelsene innen NSDAP.
Grimminger overlevde andre verdenskrig og ble stilt for retten av de allierte i 1946 for å ha vært medlem av SS og å ha båret blodfanen i 19 år. Han ble ikke idømt fengselsstraff, men all hans eiendom ble konfiskert. Senere i livet skal han ha gått inn i politikken og fått stilling som rådmann i München, men fortiden forhindret at karrieren kunne fortsette. Han døde i fattigdom i München i 1969.
Turks- og Caicosøyenes flagg

Turks- og Caicosøyenes flagg er en britisk Blue ensign, hvilket betyr at flaggduken er blå og har det britiske unionsflagget (Union Jack) i kantonen, og med koloniens våpenskjold i den frie enden av flaggduken. Våpenet består av et gult skjold hvorpå en konkylie, en langust og en kaktus av arten Turk's head. Flagget ble innført 7. november 1968.
Fra flagget ble innført og fram til 1999 satt våpenmerket i en hvit skive. Dette var også tilfelle for de fleste andre særmerkede britiske flagg for kolonier. Tradisjonen med å sette våpenet på en hvit skive skal skyldes at den britiske marinens offisielle flaggbok, Flags of all nations, hadde for vane å vise merkene som satt i flaggene på en rund, hvit bakgrunn. Selv om dette bare var en illustrasjonsteknisk måte å vise merkene, ble det i praksis tolket som at hele skiven skulle være med i flagget. Framstillingen av flaggene ble endret med 1999-utgaven av Flags of all nations, da merkede britiske flagg nå ble framstilt med våpenet direkte mot flaggduken. For å bedre muligheten for identifikasjon ble også merkets størrelse økt.

Handelsflagg

Turks- og Caicosøyene har et separat handelsflagg, en såkalt (Red Ensign) med unionsflagget i kantonen og våpenmerket på rød flaggduk.

Guvernørens flagg

Guvernøren, koloniens øverste myndighet og kronens representant, fører eget flagg etter samme modell som øvrige guvernører i britiske besittelser. Det vil si det britiske unionsflagget med koloniens våpenskjold omgitt av en krans i midten. Guvernørflagget ble innført i 1999.
Samiske geografiske navn (Nesseby)

Samiske geografiske navn i Nesseby (knr 2027) angir stedsnavn i Nesseby kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning så kan de dekke flere kommuner.
De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare nordsamisk er tatt med i denne oversikten for Nesseby kommune.
William «Bootstrap Bill» Turner

William «Bootstrap Bill» Turner er en pirat fra filmene om Pirates of the Carribean, han portretteres av den svenske skuespilleren Stellan Skarsgård.
Han er faren til smeden Will Turner, som ble adoptert av Ostindiakompaniet da han var et par år gammel. Bootstrap Bill ble drept under mytteriet til Hector Barbossa på Black Pearl, fordi han var lojal mot den tidligere kapteinen Jack Sparrow. Bootstrap Bill får vi høre om i den første filmen, men først i andre film får vi sett ham som mannskap på spøkelsesskipet «Den flygende hollender». I tredje film Pirates of the Caribbean: At World's End har Will Turner blitt kaptein på «Den flygende hollender» og «Bootstrap» får et nærmere forhold til sønnen.
Boksing under Middelhavslekene 1959

Boksing under Middelhavslekene 1959. Boksing var en av flere sporter under de tredje Middelhavslekene som ble arrangert i Beirut i Libanon i perioden 11. til 23. oktober 1959. Det var tredje gangen som boksing var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i ti vektklasser i boksing, kun for menn. Den forente arabiske republikk ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Tunisia og Frankrike som også vant tre gull hver.
Г

Utseendeforskjell i serbisk og makedonsk

I serbisk og makedonsk har bokstaven et annerledes utseende i kursiv. I stedet for å være en bakvendt s (г), ser bokstaven ut som en latinsk I med makron, ī (se bildet til venstre).
Maria Amelie

Bakgrunn

Madina Salamova vokste opp med foreldrene sine i hovedstaden til Nord-Ossetia, Vladikavkaz. Faren var en forretningsmann som drev flere fabrikker. Ifølge Salamovas foreldre skal situasjonen ha endret seg for familien etter regimeskiftet i republikken i 1998. Foreldrene flyktet til Moskva, men har oppgitt at de ikke kunne føle seg trygge i Russland. Derfor reiste foreldrene med Salamova til Finland i oktober 2000 hvor de fremla sine russiske identifikasjonspapirer og søkte om asyl, en søknad de fikk avslag på etter 16 måneder. 
I oktober 2002 dro familien videre til Norge og søkte også om asyl der, denne gangen med falske identiteter. De fikk avslag på søknaden om asyl i Norge i mars 2003 og var dermed pålagt å forlate Norge. Den 25. november 2003 ble familien Salamov «registrert forsvunnet» fra Bjønnesåsen asylmottak på Nøtterøy.

Ulovlig norsk

Mens hun bodde papirløst i Norge fullførte hun videregående skole, tok en bachelor i sosialantropologi og en mastergrad i tverrfaglige kulturstudier ved NTNU. 
Salamova holdt identiteten sin skjult til hun ga ut boken Ulovlig norsk 10. september 2010. I boken gir hun et innblikk i hvordan det oppleves å leve som papirløs utlending i skjul i Norge. Pax forlag skrev at «hennes unike historie handler om hvilke konsekvenser norsk asylpolitikk kan få for enkeltindividet». Ukemagasinet Ny Tid kåret Salamova til «Årets nordmann» i 2010.
Den 9. september 2010, dagen før Ulovlig norsk ble utgitt, sendte Salamovas advokat en anmodning om særskilt omgjøring av Utlendingsnemndas tidligere vedtak. Det ble vist til at hennes sak ikke var undergitt noen selvstendig behandling, og at hun ankom Norge som mindreårig. Anmodningen ble avslått 12. januar 2011. Samme kveld ble Salamova pågrepet av politiet etter at hun hadde holdt et foredrag på Nansenskolen i Lillehammer.

Journalist

Salamova takket 14. januar ja til et tilbud som journalist for Teknisk Ukeblad, men var forhindret fra å søke om arbeids- og oppholdstillatelse med mindre hun befant seg i utlandet på søknadstidspunktet. Mandag 24. januar ble Salamova pågrepet da hun meldte seg for dagen for Politiets utlendingsenhet og ble sendt med fly fra Oslo til Moskva. 31. mars sendte Justis- og politidepartementet ut en pressemelding om «oppheving av reiseforbod for faglærde i somme tilfelle», med tilhørende instruks til UDI. Regelendringen har i media blitt omtalt som «Lex Amelie». Lørdag 16. april kom Salamova tilbake til Norge etter å ha fått innvilget sin søknad om arbeidstillatelse 8. april.
Siden 2011 har hun arbeidet i Teknisk Ukeblad, skrevet bøker og arbeidet som foredragsholder.
Strängnäs kommune

Geografi

Kommunen ligger sør for innsjøen Mälaren, og omfatter flere øyer, blant annet Tosterön og Sveriges største øy i en innsjø, Selaön. Landskap prega av jordbruksområder langs Mälarens fjorder og viker. Flere rullesteinsåser går gjennom kommunen.
E20 og Riksväg 55 går gjennom kommunen. Strängnes er knytta til det svenske jernbanenettet gjennom Svealandsbanan.
Tamashima oljekraftverk

Tamashima oljekraftverk er et varmekraftverk i prefekturet Okayama i Japan. Installert produksjonseffekt er 1200 MW fordelt på 1 x 500 MW og to mindre blokker på 350 MW hver. Brenselkilden er råolje og tungolje.
Operatør er energiselskapet Chugoku Electric Power. Anlegget ble påbegynt omkring 1970 og stod ferdig i 1974. En av enhetene er innstilt.
Universidad Nacional Mayor de San Marcos

Universidad Nacional Mayor de San Marcos er et universitet i Lima i Peru. Det ble stiftet den 12. mai 1551 av dominikanerordenen.
Daryl Callister

Idrettskarriere

Callister kom på 23.-plass individuelt i De internasjonale øylekene 2015, men fikk gull i lagkonkurransen med Isle of Man. 
I De internasjonale øylekene 2017 kom han på delt tredjeplass, sammen med Colin Daly fra Gotland, men Daly vant bronsemedaljen etter playoff. Isle of Man vant lagkonkurransen for menn.
Hydro IS Partner

Hydro IS Partner var en norsk IT-leverandør/konsulentselskap som lå under Norsk Hydros olje- og gassdivisjon. IS stod for Information Systems og fokuset var på å levere IT-systemer som støttet olje- og gassvirksomhet.
I mars 2007 ble det bestemt at Hydros olje- og gassdivisjon skulle innfusjoneres i Statoil, som i den forbindelse skiftet navn til StatoilHydro fra 1. oktober 2007, hvorpå Hydro IS Partner fulgte med og skiftet samtidig navn til bare IS Partner. IS Partner var da Norges største IT-leverandør innen olje- og gass- og produksjonsindustri, med en omsetning i 2007 på om lag 1,7 milliarder kroner. 8. januar 2008 ble det det inngått en avtale om at EDB Business Partner skulle kjøpe selskapet fra StatoilHydro for 1,192 millioner.
Kåre Jostein Simonsen

Utdannelse

Simonsen er i utgangspunktet selvlært musiker fra slutten av 50- tallet med trekkspill som instrument. Allerede som 12 åring akkompagnerte han Elisabeth Granneman på en forestilling i Oppdal. I 1962 dannet han, sammen med Harald Sæther på gitar og Harald Øiamo på slagverk danseorkesteret Simonsens Trio. Denne gruppen ble oppløst i 1964.
I 1969 startet han sin musikkutdannelse ved Veitvet Musikkonservatorium i Oslo med accordeon som hovedinstrument. Etter to år ved denne institusjonen fortsatte han studiene frem mot utøvende musiker/musikkpedagog ved Trøndelag musikkonservatorium i Trondheim frem til våren 1974. I 1996 dro han til Paris for å studere bandoneon med Juan José Mosalini. Dette studiet tok to år. Senere har han gjentatte ganger vært i Buenos Aires hvor han har fått videre undervisning av Néstor Marconi. 
I 2013 tok han utøvende mastergrad på bandoneon ved NTNU Musikkonservatoriet i Trondheim. Simonsen har de siste årene også jevnlig reist til Rosario i Argentina for å hente inspirasjon og gå dypere inn i den latinamerikanske tangokulturen. Hans tilknytning til Rosario har hele tiden vært bandoneonisten Rodolfo (Cholo) Montironi som også har vært hans veileder og kontakt i dette miljøet.

Karriere

Sin hovedkarriere som musikklærer har han hatt i Trondheim kommunale kulturskole. Ved denne institusjonen grunnla han accordeongruppen Bajan i 1979. Her har han også bygget opp det eneste tilbudet som eksisterer i Norden på instrumentet bandoneon. Et resultat av dette er oppbyggingen av tangoorkesteret Tangueros del norte som han startet våren 2003. Simonsen var musikalsk leder for ensemblet frem til 2008. Simonsen har forøvrig gitt navn til alle ensemblene han har vært initiativtager eller medskaper til: Tango Conertino (initiert av Sveinung Lillebjerka, Ørnulf Lillebjerka og Kåre Simonsen), Quinteto Nidaros, Tro Troika, Cholo Tangoduett/trio og Tangueros Del Norte.
Norsk Tipping og Norsk kulturskoleråds "Drømmestipendet" er tildelt Simonsens elever fem ganger bl.a. til Tangueros del norte. 
Simonsen har hatt fremføringer med Oslo-filharmonien i Oslo, Trondheim symfoniorkester, Trondheimsolistene og Nidarosdomens kor i Trondheim, Tromsø symfoniorkester i Tromsø, Bodø Sinfonietta, Patriarkkoret av St. Basil i Bodø, Kristiansund Symfoniorkester i Kristiansund og flere mindre grupper/ensembler. I 1994 turnerte han med Arja Saijonmaa i Finland, Sverige og Norge, i 2010 med den svenske sangerinnen Lena Jinnegren i prosjektet Glød. Komponistene Terje Bjørklund (Trondheim), Bertil Palmar Johansen (Trondheim) og Harald Sæther (Oppdal) har skrevet musikk på bestilling til Simonsen
Togulykke

Togulykker eller jernbaneulykker er en type ulykker som involverer et eller flere tog. Slike ulykker skyldes ofte misforståelser, som når et tog i bevegelse møter et annet tog på samme spor. Andre eksempler på togulykker er når et eller flere toghjul hopper av sporet i en såkalt avsporing, eller når en kjeleeksplosjon finner sted. Resultatet av slike ulykker er ofte togvrak, som ofte har vært godt kjent i medier og folkeminner. Togulykker får ofte fatale konsekvener for passasjerene ombord på togene og/eller de som befinner seg i nærheten av jernbanesporene.

Juridiske konsekvenser

Fordi togulykker som regel fører til omfattende materielle skader, samt skade eller død på personer, blir den tilsiktede vrakingen av et tog i ordinær trafikk ofte behandlet som en svært alvorlig forbrytelse. I den amerikanske delstaten California er f.eks. straffen for å ha forårsaket en togulykke med egen vilje livsvarig fengsel med mulighet for prøveløslatelse. Dette gjelder kun dersom ulykken ikke førte til tap av menneskeliv. Togulykker med menneskelige tap har selvfølgelig strengere straffer; det er enten livsvarig fengsel uten mulighet for prøveløslatelse eller dødsstraff. Enkelte togulykker ender som togkatastrofer, det vil si at ulykken medfører mange drepte eller store skader på mennesker, dyr og planteliv.
Roi Et

Roi Et (Thai:ร้อยเอ็ด) er en by i det Nordøstre Thailand og er i tillegg provinshovedstaden i provinsen Roi Et. Befolkningen anslås til ca. 39 300 (2005).
Raipas

Raipas er ei bygd i Alta kommune i Finnmark. Bygda ligger ved foten av fjellet Lille-Raipas, på østsida av Altaelva. Avstanden til Alta sentrum er rundt 3 kilometer. Fra 1837 til 1878 var det ei gruve her som ble drevet av kopperverket Alten Copper Works i Kåfjord.