google/wiki40b huggingface dataset:
Barlaam og Josaphat

Barlaam og Josaphat er en roman som finnes i flere versjoner på forskjellige språk, innenfor rammen av en historie om den indiske prinsen Josaphat, som blir omvendt til kristendommen av eremitten Barlaam. På 1200-tallet ble romanen oversatt til gammelnorsk som Barlaams ok Josaphats saga.

Fortellingen om Barlaam og Josaphat

Fortellingens handling er i korte trekk følgende: En indisk konge kalt Avennir hater kristendommen og forfølger tilhengerne av den i sitt rike. Kongen har vært barnløs i mange år, men da han endelig får en sønn, blir det spådd at denne sønnen, Josaphat, i fremtiden skal anta kristendommen. For å forhindre dette lar kongen Josaphat vokse opp i ensomhet, slik at han ikke skal få vite om kristendommen. En eremitt (eneboer) ved navn Barlaam forsøker likevel å omvende kongesønnen. Under forkledning skaffer han seg adgang til Josaphat, underviser ham i kristendommen og omvender ham. Etter at Barlaam er reist igjen får kongen vite om omvendelsen. Han forsøker nå å true og lokke Josaphat tilbake til hedendommen, men sønnen holder stand. I stedet klarer han selv å overbevise sin far, som omvender seg før sin død. Etter å ha arvet tronen frasier Josaphat seg kongeverdigheten og tilbringer resten av livet som eremitt sammen med Barlaam.

Historie

Stoffet i fortellingen stammer fra India og legendene om Buddha. Dette ble mellom 750 og 900 omarbeidet i en arabisk versjon, som ligger til grunn for en georgisk versjon fra 800- eller 900-tallet. Her var stoffet bygget inn i en kristen kontekst, som igjen ble utvidet i en gresk versjon fra ca. 950–1000. Den greske teksten ble lenge tilskrevet Johannes Damaskenos (ca. 650–før 754), men den antas i dag å være skrevet langt senere.
Etter å ha blitt oversatt til latin spredte fortellingen seg i løpet av middelalderen til hele Vest-Europa. Fra 1200-tallet kjenner man flere franske og tyske oversettelser.

Barlaams ok Josaphats saga

Fortellingen om Barlaam og Josaphat ble oversatt til gammelnorsk ved midten av 1200-tallet. Den gammelnorske teksten er kjent som Barlaams ok Josaphats saga. Det er antakelig den latinske utgaven som har ligget til grunn for sagaen, men teksten er en temmelig fri oversettelse, hvor det også er skutt inn fortellinger fra andre kilder.
I Gudmund Arasons saga står det at det var «kong Håkon unge» som oversatte sagaen. Det ble tidligere antatt at dette måtte være kong Sverres sønn Håkon Sverresson, men senere har man kommet frem til at det sannsynligvis dreier seg om Håkon Håkonsson unge (1232–1257). Det er uvisst om han oversatte sagaen selv, eller fikk noen andre til å gjøre det.
I tillegg til den gammelnorske versjonen finnes det en mye kortere islandsk versjon. Agnete Loth mener at denne ble oversatt av storbonden Björn Þorleifsson (1470–1550) på grunnlag av en tysk legendesamling. På svensk finnes det to versjoner, en fra 1200-tallet og en fra ca. 1440.
Den gammelnorske sagaen ble første gang utgitt av Rudolf Keyser og C. R. Unger i 1851, og igjen av Magnus Rindal for Norsk historisk kjeldeskrift-institutt i 1981.
Auckland Mounted Rifle Regiment

Auckland Mounted Rifle Regiment var et newzealandsk dragonregiment som ble opprettet for tjeneste under første verdenskrig. Det ble som en sammenslåing av 3rd (Auckland) Mounted Rifles, 4th (Waikato) Mounted Rifles og 11th (North Auckland) Mounted Rifles. De tjenestegjorde i Midtøsten og tok del i slaget om Gallipoli. Som del av New Zealand Mounted Rifles Brigade (del av Anzac Mounted Division) tok de del i kampene i Sinai og Palestina.
Skjold Garnison

Skjold Garnison var en militæravdeling som var stasjonert i Øverbygd i Troms under den kalde krigen. Garnisonen besto av leirene Maukstadmoen og Holmen som i dag kalles Skjold leir, og i tillegg av Brennfjell leir i Skibotndalen og Helligskogen grensestasjon ved Finlands grense.
Hæravdelingen besto av en infanteribataljon og noen stasjonerte kompanier. Infanteribataljonen hadde to geværkompanier stasjonert på Maukstadmoen sammen med et støttekompani og et stabskompani. Videre var et kløvkompani, som ble avskaffet i 1998 og en motorisert oppklaringseskadron stasjonert i Maukstadmoen leir. I Holmen leir like ved i Øverbygd var et ingeniørkompani stasjonert. Bataljonens tredje geværkompani var forlagt i Brennfjell leir og på grensestasjonen, en oppgave geværkompaniene byttet på.
Garnisonen hadde kaserner til seks kompanier i Maukstadmoen leir i tillegg til de to kompaniene i Holmen leir og i Skibotn. Avdelingen var andre bataljon i Brigaden i Nord-Norge, og brigaden hadde tilsvarende infanteriavdelinger i Setermoen leir (1. bataljon) og i Åsegården (Åsegarden i Harstad (3. bataljon) i tillegg til stabs- og støtteavdelinger på Setermoen.
Avdelingene gjennomførte systematisk forskjellige typer feltøvelser, og soldatene hadde 50-60 netter i bivuakk i løpet av tjenestetida på stedet som var ni måneder. Hver øvelse varte fra to til fem døgn. I tillegg ble det gjennomført to storøvelser (NATO-øvelser) i februar og september som hadde varighet over ei uke. I storøvelsene deltok andre militæravdelinger fra hæren, marinen og flyvåpenet (Luftforsvaret), og også avdelinger fra andre NATO-land.
I løpet av ni måneders tjeneste i Brigaden i Nord-Norge hadde soldatene to langpermisjoner med gratis hjemreise. Overføring til tjeneste i brigaden skjedde etter gjennomført rekruttskole.
18. november

Navnedag

Magne, Magny
EM i turn 2007

Det 2. europamesterskapet i turn individuelt for herrer og kvinner ble arrangert i Amsterdam 26. til 29. april 2007.
London Sinfonietta

London Sinfonietta er et engelsk kammermusikkorkester som har spesialisert seg på samtidsmusikk.
Orkesteret ble etablert i 1968 av Nicholas Snowman og David Atherton.
Rapide Blanc-demningen

Rapide Blanc-demningen er en demning med et vannkraftverk i Saint-Maurice-elva i Québec, Canada. Det har en installert total vannkrafteffekt på  204 MW, fordelt på 6 generatorer. Vannfallet (hydraulic head) er på 32,92 meter. Anlegget stod ferdig konstruert i 1955, etter tjue års utbyggingsarbeider. Dette anlegget magasinerer ikke opp noe reservoar, men er et såkalt elvekraftverk (run-of-river).
Contamination

Handling

Et skip som tilsynelatende er uten mannskap ankommer New York havn. Skipet tas over av havnemyndighetene og ombord finner man de ille tilredte likene til mannskapet. Likene synes å ha eksplodert fra innsiden. I ett av lasterommene oppdager de også store geleaktige egg. Ved kontakt eksploderer eggene og de som blir truffet av den kjemiske substansen eksploderer fra innsiden. De militære kobles inn og sikkerhetsoffiseren Stella (Louise Marleau) får i ansvar å lede det hele. Hun etablerer raskt en kobling mellom eggene og en romferd til Mars noen år tidligere. En ferd som fikk tragiske konsekvenser for de to astronautene som besøkte planeten. Den ene astronauten forsvant og den andre, Commander Hubbard (Ian McCulloch), hadde et sammenbrudd og henfalte senere til alkoholisme. Hun klarer å presse Hubbard til å hjelpe henne og etterhvert peker sporene til en kaffeplantasje i Sør-Amerika. Det viser seg senere at noen har planer om å utrydde menneskeheten.

Om filmen

Contamination er en italiensk scifi-grøsser med mye «splatter»-effekter som ble for drøy kost for filmsensuren i mange land. Den ble i mange land utgitt i klipt versjon eller totalforbudtforbudt. I Storbritannia ble den raskt stemplet som en Video nasty. Filmen har tydelig hentet mye inspirasjon fra den kjente grøsseren Alien fra 1979.
Contamination synes å ha fått noe bedre kritikker enn de fleste andre italienske splatterfilmer fra 1980-tallet, men de store ovasjonene har uteblitt. Filmsiden eFilCritic er mer positiv enn negativ og skrev i 2004 at: «...is actually worth taking a look at -- but just barely». Video Graveyard var noe mindre positiv i sin omtale og skrev at den har en «lovende start», men at det derfra går nedover for til slutt å ende opp som en «søppel film». De skriver videre at den har et «tåpelig manus». AllMovie gav den to av fem stjerner.
Musikken er av den italienske prog-rock gruppa Goblin.

I Norge

Filmen ble ikke satt opp på norske kinoer, men ble utgitt på video av Mayco rundt 1982-83, med undertittelen «Dødssmitten fra Verdensrommet».
Axinotarsus marginalis

Utseende

Kroppen er 2,2-3 millimeter lang og er metallisk grønnsvart, med sidene av brystskjoldet og spissen av dekkvingene rødgule. Ligner på Axinotarsus pulicarius, men skilles på lengden på antennene og hannens dekkvinger. Hodet og brystskjoldet uten lange oppstående hår. Antennene er svarte, men kan ha en rødlig farge. Hos hunnen rekker ikke antennene helt bak. De er festet like foran fasettøynene, de har elleve ledd. Dekkvingene har mørk oppstående behåring sammen med en finere liggende behåring. Dekkvingene slutter ved sidekanten og mangler en innoverbøyd fortsettelse litt inn under bakkroppen. Hos hanner er dekkvingene tvert avskåret bak. Beina er svarte med noen rødgule fargeflekker, de ganske slanke, alle føtter har fem ledd.

Levevis

Axinotarsus marginalis er aktive om kvelden, de voksne (imago) finnes i juni og juli. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Hamburgs borgerskap

Valget 2011

Valget i 2011 ble et godt valg for SPD som fikk 62 representanter i parlamentet. CDU fikk sterkt redusert sin gruppe til 28 representanter, mens De grønne fikk 14, FDP kom inn igjen med 9 representanter og Die Linke fikk 8 representanter.

Hamburg borgerskaps president

Hamburgs borgerskap velger selv sin president for en valgperiode. Presidenten skal opptre upartisk og leder møtene. Hun eller han er også leder av borgerskapets administrasjon.
Megasoma lecontei

Utseende

En stor (3-4 centimeter) og tung bille, en av de mindre artene i slekten Megasoma. Kroppen er hos hannen er blankt rødbrun til svart, forholdsvis kraftig punktert. Hannen har et to-grenet horn (rettet framover) på hodet, dette er forhoildsvis langt sammenlignet med de andre, mindre Megasoma-artene. På pronotum er det spisst fremtrukne forhjørner og en knøl i midten. Hunnen er ukjent.

Levevis

Nesten ingenting er kjent om biologien til denne sjeldne arten, som lever i tørre områder.

Utbredelse

Arten er utbredt i Mexico (det sørlige Baja California).
Wágner Pires de Almeida

Karriere

Han har spilt for Santo André, São Caetano, Cerezo Osaka, Guarani, Atlético Mineiro og Figueirense FC.
Norsk Grafia

Norsk Grafia

Organ for Norsk Grafisk Forbund/Norsk Forbund for Grafiske Fag - 1942 til 1945.
Buyantu Khan

Buyantu Khan (også: Ayurparibhadra; kinesisk: 元仁宗, Renzong ; født 9. april 1285 i Xiangshuiyuan i Yanqing, død 1. mars 1320 i Beijing) var en keiser under Yuan-dynastiet i Kina. Han regjerte 1311–1320.

Bakgrunn

Ayurparibhadra Buyantu Khan var den annen sønn av Darmabala og Dagi (Targi) av khunggiratene, og oldebarn av Kublai Khan (regj. 1260–94). Han ble undervist av den konfucianske høylerde Li Meng, en undervisning som sterkt influerte på hans politiske tenking og hans beslutninger, siden tidlig i trenårene.
Han var yngre bror av Khaishan (Külüq Khan, regj. 1307–1311) og gjaldt som forsvarer for kinesiske interesser og som mild, velgjørende og flittig.

Keiser

Kort etter sin tronbestigelse avsatte han fem ministre (de viktigste av brorens støttespillere) og henrettet dem for angivelig korrupsjon.
I 1315 forsøkte Buyantu Khan å gjeninnføre den kinesiske embedsmannseksamen, for å gi konfucianismen et forsterket innpass i landets forvaltning, som var dominert av ikkekinesere. Dette ble ansett som en viktig reform og et fremskritt, selv om kineserne ble holdt sterkt tilbakeunder disse eksamener og på et vis bare var en parodi av tidligere tiders eksaminasjonsdisiplin.
Buyantu Khan omgav seg med kinesiske lærde som for eksempel maleren Zhao Mengfu og hadde omsorg for rettspleien.
Rundt sønnene til broren hans (Qoshila og Toqa Timur) utkrystalliserte det seg et mongolsk motparti, men fordi dets representanters unge alder hadde det ingen sjanse. Qoshila flyktet i 1316 til Tsjagatai-khanatet. Relasjonene til Tsjagatai var siden 1314 anspente etter at noen mindre stridigheter da hadde ført til krigsutbrudd. Denne krigen vant Yuandynastiet under general Togachi (i samspill med ilkhanen Öljeitu) i 1315/16.
Under keiserens siste livsmåneder ansporte den forhatte finansminister Temüder († 1322) til maktkamper i hoffet, som hadde sin bakgrunn i den vanskelige finansielle situasjon. Det munnet ut i at Buyantu Khans sønn Suddhipala (Gegen Khan, regj. 1320–1323) ble myrdet.
Chalepides alliaceus

Utseende

En middelsstor (10-15 millimeter), glatt, avlang, halvblankt brunrød hornbille. De mangler horn eller knøler på hodet, kroppsformen er jevnt oval og de kan overflatisk minne om vannlevende biller som vannkalver eller vannkjær. På undersiden har de en del stive hår, oversiden er helt naken, fint punktert. Bein og antenner er temmelig korte.

Levevis

I alle fall noen av artene har et halv-akvatisk levevis og lever på vannplanter, blant annet det problematiske ugresset vannhyasint (Eichhornia crassipes). De voksne billene flyr om natten og kan komme svært tallrikt til lys.

Utbredelse

Arten er utbredt i Brasil og Bolivia.
Join (SQL)

Grunnleggende syntaks

En JOIN-spørring ser slik ut:
SELECT tabell1.kolonne2, tabell2.*FROM tabell1JOIN tabell2 ON tabell1.kolonne1 = tabell2.kolonne
Kristian Gerhard Jebsen

Privatliv

Kristian Gerhard Jebsen var sønn av skipsreder Kristian Jebsen (1901–1967) og Sissi Kjerland (1904–1993), og bror til Atle Jebsen. Kristian Gerhard Jebsen giftet seg i 1953 med Aud Munkeberg (f. 1931).
Jebsen fullførte videregående utdanning i 1944 og jobbet ved Nortraship i London til 1946. Han studerte så til siviløkonom ved Colombia University, og jobbet som skipsmegler i New York, Paris og London fram til han ble ansatt i Kristian Jebsens Rederi i 1953.
Jebsen ble boende i Norge fram til 1993. Da flyttet han til Storbritannia, hvor han ble boende resten av sitt liv.
Hydrostatikk

Statisk trykk i væsker

Siden væsker ikke blir deformert utøver væsker et trykk som er normalt på alle flater de er i kontakt med. Når væsken i tillegg er i ro (statisk) er trykket isotropisk, det vil si at trykket virker med samme kraft i alle retninger. Denne egenskapen gjør at væsker kan overføre krefter gjennom rør, for eksempel kan en kraft overføres via væsken fra en side av røret til den andre. Dersom kraften ikke er lik overalt, vil væsken flytte seg i retningen kraften presser den i.
Dette konseptet ble først formulert av den franske matematikeren og filosofen Blaise Pascal i 1647, og ble senere kjent som Pascals lov. Denne loven har mange viktige bruksområder innen hydraulikk. Galileo Galilei gjorde også mange viktige framskritt i hydrostatikk.

Oppdrift

På et legeme som er senket ned i en væske vil det virke en oppdriftskraft som er like stor som vekten av væsken legemet har presset bort. Dette kommer av det hydrostatiske trykket i væsken.
For et skip vil for eksempel vekten til skipet være balansert av oppdriftskraften fra vannet skipet har presset bort, slik at skipet kan flyte. Dersom man lesser mer last på skipet, vil skipet bli tyngre og sette seg lavere i vannet, og dermed presse bort mer vann. Skipet vil da ha en større oppdriftskraft som virker på seg for å balansere den økte vekten.
Prinsippet om oppdrift ble oppdaget av Arkimedes.

Stabilitet

Et flytende legeme er stabilt hvis det går tilbake igjen til en likevektsposisjon etter at det er flyttet litt bort fra denne posisjonen. For eksempel vil et flytende legeme vanligvis ha vertikal stabilitet, slik at om legemet blir presset litt ned vil dette føre til økt oppdriftskraft, og om man da slutter å presse legemet nedover, så vil den økte oppdriftskraften bringe legemet tilbake til likevektsposisjonen.
Rotasjonsstabilitet er viktig for flytende fartøy. Om man får en vinkelforskyving, kan fartøyet enten gå tilbake til den opprinnelige retningen (stabil), eller flytte seg videre bort fra utgangspunktet (ustabil), eller bli værende der det er (nøytral). Rotasjonsstabilitet er avhengig av den relative retningen kreftene som virker på legemet har. Den oppoverrettede oppdriftskraften på et legeme virker gjennom senteret av oppdriften, som er massesenteret til væsken legemet har presset bort. Vektkraften på legemet virker gjennom tyngdepunktet. Et legeme er stabilt hvis vinkelforskyvingen flytter retningen til kreftene slik at de gir et «oppretningsmoment».
Se også artikkelen av flytestabilitet.

Væske med fri overflate

Væsker kan ha frie overflater der de vekselvirker med gasser eller med et vakuum. Siden væsker ikke kan opprettholde et skjærstress, vil den frie overflaten raskt tilpasse seg likevekt. På liten lengdeskala er det derimot en viktig balansekraft fra overflatespenningen.

Kapillaritet

Når væsker er sperret inne i beholdere med små dimensjoner, sammenlignet med den relevante lengdeskalaen, blir overflatespenningen en viktig faktor som fører til konkavkonveks form gjennom kapillaritet.

Dråper

Uten overflatespenning ville man ikke kunne fått dannet dråper. Dimensjonen og stabiliteten til dråper styres av overflatespenningen.
Jyske Bank

Jyske Bank (OMX: JYSK) er en dansk bank. Den er landets tredje største, og har hovedkvarter i Silkeborg.
Jyske Bank ble dannet 7. juli 1967 ved en fusjon mellom Silkeborg Bank, Kjellerup Bank, Kjellerup Handels- og Landbobank og Handels- og Landbrugsbanken i Silkeborg. Sener har banken fusjonert en rekke ganger, blant annet med Finansbanken (1981), Vendelbobanken (1983) og Holstebro Bank (1989).
Sven Buhrkall er styreleder i Jyske, mens Anders Dam er «ordførende direktør» (tilsvarende daglig leder).
Hopen (Osen)

Hopen er en fjord i Osen kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp sør for Vingsandholmen i nord og strekker seg 3 kilometer sørøstover til Botnenget i bunnen av fjorden.
Bygda Vingsand ligger like innenfor innløpet på vestsiden. På østsiden ligger grenda Ytterhopen.
Missale Slesviciense

Detaljer

Missale Slesvicense ble finansiert av dem Staller Laurens Leve og hans sønn domherren Levo Leve, i rundt 300 eksemplarer, hvorav fire er blitt bevart for ettertiden.
Den er en messebok for den katolske kirke i bispedømmet Slesvig og inneholder bønner, bibslse salmer og tekster for messeliturgien. Omfanget er på 265 blad i format 35,6 × 23,8 cm. Innbindingen er i rødt og svart. Skrifttypene er gotisk, de store  initialene på hver side ble malt for hånd.

Bevarte eksemplarer

To av de bevarte eksemplarer av Missale Slesvicense befinner seg på Det danske kongelige bibliotek i København. Et tredje eksemplar er på museet på  Schloss Gottorf i Schleswig. 
Det fjerde eksemplaret ble i 1935 funnet i et gammelt skap i den daværende evangelisk-lutherske pastor på nordsjø-øya Amrum. Det ble oppbevart i lengre tid i menigheten der. Årene 2000 til 2002 ble dey grundig restaurert og overlatt for oppbevaring i  det landeskirkelige arkiv i Kiel. Av og til utstilles det i Amrums St. Clemens-kirken i Nebel.
Ingen av de fire eksemplarene er fullstendige.
Lyset i mørketida

Lyset i mørketida var et norsk adventsprogram i fire deler som ble sendt på NRK i 1985. Programmet omhandlet førjulstradisjoner i Nord-Norge i gamle dager og var ved Inger Bjørnstad og Trygve Hoff. I programmet viser barn og voksne fra Rognan noe av det som skulle gjøres på en gård i tiden før jul, mens Trygve Hoff synger og forteller. 
Musikken i programmet ble skrevet og fremført av Konrad Kaspersen, Terje Blickfeldt og Trygve Hoffs sønn Ståle Hoff, mens illustrasjonene var ved Karl Erik Harr.
Tibil

Tibil er den jordiske verden i den mandeiske tro. Den forstås dom verdens, det ondes, løgnens og dødens verden.
Tibil ble skapt av Ptahil fra svart vann som han fortyknet. Ruha og hennes sønner, de syv planeter og de tolv dyrekretser, behersker Tibil. Mandeerne tror at Tibil skal bli tilintetgjort sammen med Ruha ved tidenes ende.
Han-kinesere

Han-kinesere er den etniske gruppe som majoriteten av verdens kinesere tilhører. Således dreier det seg om verdens største folkeslag.
De er regnet med i Folkerepublikken Kina som en offentlig anerkjent nasjonalgruppe.
Han-kineserne utgjør 92 prosent av befolkningen på det kinesiske fastland og nesten en femtedel av jordens totale befolkning.
Uttrykket benyttes for å skille majoriteten av kineserne fra de mange mindre beslektede etniske gruppene som finnes i Kina. Navnet kommer fra Han-dynastiet som hersket over de deler av Kina som er han-kinesernes kjerneområde. Ofte benyttes betegnelsene «kineserne» og «han-kineserne» om hverandre, men i Kina oppfattes det som svært feilaktig idet det ikke tar hensyn til de 55 etniske minoriteter i landet.
Horze

Historie

Den første Horze Shop åpnet i Lahtis i Finland, og senere har Horze-butikker blitt åpnet i St. Petersburg, København, Stockholm, Hannover og Oslo. I løpet av 2006 åpnet fire nye franchise-butikker i Norge; i Trondheim, Grimstad, Bergen og Stavanger. Totalt har Horze nå 20 butikker.
Den første nettbutikken ble åpnet 1. oktober 2003, og var tilgjengelig for Norge. Senere har Finland, Danmark, Sverige og Tyskland fått tilgang, mens nettbutikken nå i prinsippet er tilgjengelig i EU-området.
Selskapets hovedkontor og sentrallager ligger i Hollola, like utenfor Lahtis i Finland.
Horze har ett rytterlag Team Horze.
6. juni 2008 kjøpte Horze Fossum Salmakeri, og i midten av august åpner de Norges største hesteutstyrsbutikk på Vinterbro utenfor Oslo.
Echague

Echague (Bayan ng Echague) er en kommune i Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Isabela. Folkemengden var i 2015 på 79 094 innbyggere. Byen er kjent for det lokale og truede språket yogad, om holdes i hevd her.
Pater Pedro Salgado, en dominikaner, skriver i bind I av sin «Cagayan Valley and Eastern Cordillera (1581-1898),» at Echague tidligere het Camarag, etter et stort tre som det var mange av i området. Byen ble grunnlagt i 1752, og ble kirelig sett satt under den hellige Josefs vern den 12. mai året etter. Misjonærene foorsøkte senere å flytte byen fra elven Cagayans bredder til et sted ti kilometer unna, ved elven Ganano. Men det ville ikke befolkningen være med på; jorden var mer fruktbar langs Cagayan. Men i 1776 ble de flyttet under tvang. Så, 72 år etter, vendte folket tilbake til Camarag, nå kalt Echague, etter Rafael de Echagüe y Bermingham, den spanske generalguvernør da.