google/wiki40b huggingface dataset:
Acqua alta

Acqua alta betyr høy vannstand på italiensk, og er et naturfenomen som inntreffer stadig oftere i Venezia. I 1920-årene hendte det ca 5-6 ganger i året. På 2000-tallet skjedde det mellom 50 og 60 ganger årlig (60 til 80 cm). Virkelig høyt vannivå - Acqua alta - defineres som en vannstandsøkning på 110 cm over normalen. Et av de siste alvorlige tilfellene skjedde 8. desember 2008, da vannstanden gikk opp med 156 cm. Forholdene blir ikke bedre ved at byen gradvis synker. Et bevis på dette er at gulvet i huset til Marco Polo (død 1324) idag ligger to meter under normal vannstand.
Byens problemer er selvforskyldte. På 1400-tallet påbegynte man større hydrauliske arbeider. Elvene Piave, Brenta og Adige rant ut i lagunen. Munningene ble flyttet, slik at elvene rant ut i Adriaterhavet. Arbeidene ble iverksatt fordi elvenes tilførsel av grus, slam og sand, truet med å gjøre lagunen grunnere. Lagunen var Venezias' forsvarslinje, og hindret ethvert angrep på byen. Hvis lagunen ble for grunn, ville en invasjon fra aggressive fiender bli mulig. På 1700-tallet var man kommet så langt at andre tilsig fra bekker og myrdrag var blitt sperret. Åpningene ut mot Adriaterhavet, som før hadde vært tallrike, ble redusert til tre; Lido-, Malamocco- og Chiogga-åpningene. Disse åpningene er i dag svært dype, opptil 15 meter, dette for å håndtere oljetankere til raffineriene i Marghera på fastlandet, samt cruiseskip til selve byen. Landstripene ut mot Adriaterhavet (Malamocco, Lido, Jesolo) ble forsterket med flombarrierer og bølgebrytere.
Byen har i en årrekke arbeidet for å sikre lagunen mot flomvann fra Adriaterhavet.Firmaet Consorzio Venezia Nuovo planla og startet byggingen av en flomsperre, bestående av noen og sytti nedsenkbare pongtonger, 3 til 4 meter tykke, 20 til 30 meter lange og ca 20 meter brede. Pongtongene skulle ligge under havoverflaten, pumpes tomme for luft, og stige opp og sperre for flomvann; inntil en høyde på to meter. De første elementene ble testet ut i 2013. Prosjektet har manglende økonomisk kontroll, bestikkelser og underslag; byens administrasjon er involvert i dette. Consorzio Venezio Nuovo etablere ca 30 millioner € som grunnlag for bestikkelser og satte disse pengene i utenlandske banker. Pongtongsystemet (Mose - etter profeten Moses funnet i Nilen som barn) omtales i lokalpressen, det hevdes at systemet med å heve pongtongene er slik organisert at Basilico San Marco vil ha overvann på gulvene sine, selv ved lav vannstand. Lokalavis "La Nuova di Venezia" forteller i juni 2017, at man i tillegg til Mose, også skal heve kaikantene ut mot lagunen, og sperre underjordiske avløpskanaler fra å føre vann inn under byen. En annen sak er at Mose har funksjonsproblemer; sand og søppel i vannet/lagunen gjør at pontongene ikke virker helt slik som planlagt.
Verdenslekene 2013

Vertsby

Verdenslekene 2013 ble opprinnelig tildelt de tyske byene Duisburg og Düsseldorf. Men på slutten av 2008 trakk Duisburg og Düsseldorf seg som arrangører, fordi de ikke kunne sikre finansieringen, blant annet som følge av finanskrisen i 2007-08.
To alternative byer kontaktet IWGA og tilbød seg å arrangere disse lekene: Pretoria i Sør-Afrika og Cali i Colombia. Under Verdenslekene 2009 i Kaohsiung i Taiwan kunngjorde IWGA at Cali fikk retten til å arrangere Verdenslekene 2013.

Offisielle idretter

Fargekoding:
██ Vertslandet er markert i blått.
Endelig medaljeoversikt etter alle 171 øvelsene:

Demonstrasjonsgrener

Fargekoding:
██ Vertslandet er markert i blått.
Endelig medaljeoversikt etter alle 171 øvelsene:
Allgemeine Deutsche Biographie

Allgemeine Deutsche Biographie (ADB) er et biografisk oppslagsverk i 56 bind som den historiske kommisjonen i Bayerische Akademie der Wissenschaften utgav i årene 1875–1912 (ettertrykk 1967–1971) under redaksjonell ledelse av Rochus Freiherr von Liliencron. ADB omfatter omtrent 26.500 personer død før år 1900 som var virksomme i det tyske språkområdet. I tillegg kommer Nederland inntil år 1648.
I mai 2003 ble Elektronische Allgemeine Deutsche Biographie (E-ADB) utgitt. Grunnlaget er innscannede sider av ADB og kan leses kostnadsfritt på Internett.
I august 2005 begynte man å legge inn teksten i Allgemeine Deutsche Biographie på tysk Wikisource. Fra november 2008 forelå alle ADB-artiklene digitalisert ved hjelp av et tekstgjenkjenningsprogram, og korrekturleses samt knyttes opp mot artikler på Wikipedia, oppføringer i PND og for forfattere med eventuelle tekster på Wikisource.
Jiexi

Jiexi (kinesisk: 揭西县; pinyin:  Jiēxī Xiàn) er et fylke i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jieyang.
Befolkningen var på 894 236 innbyggere i 1999.
Thomas Alsgaard

Karriere

Hele sin barndom bodde Alsgaard på Flateby i Enebakk. Han markerte seg allerede som junior, med tre gull i junior-VM 1991 og ett sølv i 1992. Han fikk sitt store internasjonale gjennombrudd under OL 1994 på Lillehammer, da han vant tremila med suveren margin. Avstanden til Bjørn Dæhlie på sølvplass var 47 sekunder. 
Alsgaard var en mesterskapsløper og vant totalt fem OL-gull (derav tre individuelle gull i tre påfølgende leker) og seks VM-gull (to individuelle). Fra 1995 var han nærmest fast ankermann på det norske stafettlaget, og med Alsgaard på siste etappe tapte Norge bare ett internasjonalt stafettgull – da Alsgaard ble slått i spurten av Østerrikes Christian Hoffmann under VM i Ramsau 1999. Kun i VM 2001 i Lahtis ble han tildelt en annen etappe (3.etappen som i 1994-OL). I 2001 var det Tor Arne Hetland som gikk sisteetappen.
Alsgaard vant verdenscupen sammenlagt i 1998. I 2001 ble han tildelt Holmenkollmedaljen sammen med Adam Małysz og Bente Skari. Etter sesongen 2003 bestemte han seg for å legge opp.
Etter at han la opp har Alsgaard så vidt vært innom en karriere som rallykjører og vært langrennstrener for landslaget i skiskyting.  Han har vært herretrener for det svenske langrennslandslaget, under Inge Bråten. I januar 2007 ble imidlertid dette samarbeidet brått avsluttet, noe som fikk bred omtale i norske og svenske medier.
Foran sesongen 2007/08 bestemte Alsgaard seg for å komme i form igjen og gå langdistanserenn. Han ble med på langdistanselaget Team Fast og overrasket alle ved å bli nummer fem i Vasaloppet.
Alsgaard deltok på NM 15 kilometer i Stokke i januar 2010. Alsgaard satset på en plass blant topp 25, men imponerte stort og endte på en 14.-plass.
Under Norgesmesterskapet 2011 i Steinkjer overrasket Alsgaard alle med å ta bronsemedalje på 15 km klassisk. Han ble slått av Eldar Rønning og Martin Johnsrud Sundby.
Også året etter i NM på Voss i 2012 overrasket Alsgaard og tok en bronsemedalje på 15km fristil, bak Martin Johnsrud Sundby, Andrew Musgrave og Ronny Fredrik Ansnes. Musgrave fikk ikke sølvet fordi han er skotsk statsborger, derfor gikk bronsen til Alsgaard, som for øvrig bare var 0,8 sekunder bak Ansnes og sølvmedaljen.
Misogyni

Misogyni er hat eller sterke fordommer mot kvinner. Ordet kommer fra det greske ordet μῖσος (misos, «hat») og γυνή (gynē, «kvinne»). I feministisk teori anses misogyni for å være en politisk ideologi, på samme måte som rasisme eller antisemitisme, som rettferdiggjør og opprettholder undertrykkelse av kvinner.
Den amerikanske filosofen Kate Manne hevder at misogyni bør defineres bredere som uvilje mot kvinner som bryter reglene for et patriarkalsk samfunn, for eksempel mot kvinner som ikke velger tradisjonelle omsorgsroller.
Hat eller sterke fordommer mot menn kalles misandri.

Misogyni i filosofi og historie

Innen en del filosofi og religiøs litteratur kan man finne elementer av misogyni.
På 1500-tallet skrev den skotske protestantiske reformisten John Knox en bok ved navn The First Blast of the Trumpet Against the Monstrous Regiment of Women, hvor han argumenterte mot kvinners evne til å styre.
Arthur Schopenhauer er kjent for sitt essay «Om kvinner» (Über die Weiber), hvor han uttrykker sin opposisjon til det han kaller «germansk-kristen dumhet» om kvinnelige anliggender. Han hevdet at «kvinner er av natur ment til å adlyde.» Essayet har imidlertid to komplimenter: at «kvinner definitivt har en sunnere beslutningsprosess enn menn» og at de har mer sympati for andres lidelser.
Nietzsche er kjent for å ha argumentert at enhver form for høyere sivilisasjon har hatt streng kontroll over kvinner [Hinsides godt og ondt, 7:238]; han skrev ofte nedsettende om kvinner, og er i den sammenheng kjent for frasene «Kvinner anses som dype. Hvorfor? Fordi vi ikke aner deres dybde. Men kvinner er ikke engang grunne.» , «Kvinnen var Guds andre feiltagelse», og «Skal du til kvinnen? Ikke glem pisken!».
Filosofen Otto Weininger karakteriserte i sin bok Geschlecht und Charakter («Kjønn og karakter») fra 1903 den «kvinnelige» delen av hvert individ som egentlig «ingenting», uten noen egentlig eksistens, uten noen reell samvittighet eller rasjonalitetssans. Weininger sier «Ingen mann som tenker dypt om kvinner har høy anseelse for dem; menn enten forakter kvinner eller så har de aldri tenkt seriøst på dem.» August Strindberg hyllet Weininger for sannsynligvis å ha løst det vanskeligste av alle problemer, «kvinneproblemet».

Eksempler på kvinnehat i samfunnet

Misogyny kan ligge til grunn for kjønnsdiskriminering, vold i nære relasjoner, æresdrap, voldtektskulturer, voldtekt i krig og annet. I mildere grad kan kvinneforakt være årsaken til holdninger og handlinger som forsterker eller normaliserer objektiviseringen og nedvurderingen av kvinner ved å påføre dem skam eller utelukke dem fra muligheter, aktiviteter og fellesskap. I moderne populærkultur kan kvinnehat  komme til uttrykk i for eksempel gangsta rap og voldspornografi.
Klipp fra «Prospektkort»-serien

Klipp fra «Prospektkort»-serien var Norges bidrag til Underholdningsfestivalen i Montreux i 1964. Programopplegg og produksjon: Erik Diesen.
Lengde: 35 minutter.
Bidraget ble sendt på NRK TV 28. mars 1964

Innhold

Ifølge NRKs nettsted hadde bidraget fått form av en «Prospektkort»-folder, med klipp fra fem av de seks underholdningsprogrammene i «Prospektkortet»-serien, som viser hovedstadens vyer vinter og sommer.
Horatio Stump

Horatio Stump er en ås med flat topp, 165 moh, som ligger like øst for Flat Top Peninsula ved sørvestenden av King George Island i Sør-Shetlandsøyene. Det ble navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee i 1960 etter selskuta «Horatio» (kaptein Weeks) fra London, som besøkte Sør-Shetlandsøyane i 1820–21.
Ulrik Frederik de Cicignon

Slekt

Han tilhørte en adelsslekt fra Luxembourg og var sønn av generalmajor Frederik Christoph de Cicignon (ca. 1667–1719) og Karen Hausmann (1682–1744). Han var sønnesønn av general Johan Caspar de Cicignon og dattersønn av kommanderende general i Norge Casper Herman Hausmann.
Cicignon ble 14. august 1733 gift med sin kusine Nicolaina Antoinette von Brügmann (også skrevet Brüggemann) (1717-1759), datter av oberstløytnant Godske Hans von Brüggemann til Ulriksholm og Østergård (død 1736) og Margrethe Vilhelmine Hausmann (død 1717). De to var foreldre til Juliane Ernestine de Cicignon (1744—1799) gift med amtmann Fredrik Georg Adeler (1736-1810), Gjemsø kloster.
Slektene Cicignons, Brügmanns og Adelers våpenskjold er malt på gallerifronten i Solum kirke som Frederik Georg Adeler fikk oppført i 1766.
Han bodde de siste årene av livet i Danmark.
Anatonochilus

Utseende

Middelsstore, kraftige, blankt svarte gullbasser. Oversiden er kraftig punktert og læraktig rynkete. Det innerste antenneleddet er kraftig forstørret og rektangulært.

Utbredelse

Slekten er utbredt i sentrale og sørlige deler av Afrika.
Skeiddalen

Skeiddalen er et strøk og en vei i Bodøsjøen bydel i Bodø. Strøket består av en smal og kort dal, som strekker seg fra Galleri Bodøgaard og opp den 600 meter lange strekningen til Per Helgesens vei og Skeidtoppen. Veien går langs dalbunnen opp gjennom dalen, i en nesten rett linje, og inkluderer 200 meters avstikker, som går parallelt med veien nordvest i dalen.
Under andre verdenskrig opprettet tyskerne to fangeleire i Skeiddalen, med tilsammen 144 fanger. Steinblokkene fra steinbruddet der ble brukt til festningsanlegg, og fortsatt ligger det begravd lik fra krigstida, uten at noen har lyktes i å finne disse. Dette var bare to av mange fangeleire i og rundt Bodø under krigen.
Tichilești

Tichilești er en leprakoloni eller leprosarium i byen Isaccea i fylket Tulcea i Romania. Tichilești ble grunnlag som et kloster, men ble siden etablert som et leprosarium. Ifølge legenden ble klosteret grunnlagt av en Cantacuzinoprinsesse som selv hadde lepra. En annen teori går ut på at bosettingen ble grunnlagt av lippovanere som igjen grunnla klosteret. De ble fredløse og tilslutt fanget. I 1918 ble en del av leprakolonien flyttet til den ukrainske byen Izmail. Ifølge en avisartikkel fra 1926 skulle det bygges et sykehus i klosteret i 1928. I 1998 bodde det 39 personer i bygda, et antall som i folketellingen i 2002 ble redusert til 22 personer. De fleste innbyggerne var da over 60 år gamle. Stedet var pr mai 2010 skiltet som sykehus.
Nami Otake

Landslaget

Nami Otake spilte 46 landskamper for Japans kvinnelandslag. Hun ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball 1995, Sommer-OL 1996 og VM i fotball 1999.
Jason av Tarsus

Jason av Tarsus var en tidlig kristen som i Apostlenes gjerninger nevnes som apostelen Pauli gjestgiver i Thessaloniki.

I Bibelen

I følge det som sies i Apostlenes gjerninger (Apg 17,5) lot Jason både apostelen Paulus og hans ledsager Silas komme og bo i hans hus under Pauli annen misjonsreise. Det var etter at de kristne var blitt utestengte fra byens synagoge. Medlemmer av byens jødiske menighet anklaget deretter Jason for øvrigheten, men han var i stand til å betale kausjon og ble satt på frifot igjen. . Jason reiste i følge Romerbrevet 16,21 senere til Korint der han atter traff Paulus.

Andre kilder

Senere skal Jason sammen med Sosipater ha kommet seg til Korfu og forkynt den kristne lære der, hvorpå Kerkyyllinoa, øyas hersker, kastet dem begge i fengsel.  Sosipater skal ha lidd martyrdøden der, mens Jason ble løslatt av Kerkyylinoas' etterfølger, Datianos.
Jason æres som helgen; hans minnedag i den katolske kirke er 12. juli (25. juni i den ortodokse kirke). Han regnes som en av de sytti disipler og skal ha blitt biskop i Tarsus.
Ouran High School Host Club

Ouran High School Host Club (japansk: 桜蘭高校ホスト部（クラブ） Ōuran Kōkō Hosuto Kurabu) er en mangaserie (japansk tegneserie) laget av Bisco Hatori og utgitt i 18 bind fra 2002 til 2010.
Det er en romantisk komedie. Hovedpersonen Haruhi Fujioka er elev ved Ouran videregående skole, og forviller seg inn i en lukket gutteklubb hvor hun blir oppfattet som en gutt, og gjort til de andres tjener.
Serien ble først filmet som en anime-TV-serie i 2006 redigert av Takuya Igarashi med 26 episoder, senere som spillefilm i 2012.

Historien

Haruhi Fujioka er en fattig stipend-elev ved Ouran videregående skole, en oppdiktet skole i Bunkyõ, Tokyo. Fordi skoleuniformen er for dyr for henne, bruker hun lange bukser, pologenser og vest; sammen med de store brillene og det korte håret gjør dette at hun kan forveksles med en gutt.
Mens hun leter etter en leseplass, forviller hun seg inn i møterommet til Host Club, i det tredje musikkrommet. Klubben består forøvrig av seks rike gutter. Når hun knuser en vase som koster rundt 8 millioner yen blir hun pålagt å arbeide som klubbens tjener for å betale for skaden. De seks guttene bruker klubben som utgangspunkt for å sjekke opp og underholde jenter. I tillegg til andre tjeneroppgaver, blir det Haruhis oppgave å hente inn jenter. Selv om guttene etterhvert oppdager Haruhis identitet, later de som ingenting, og fortsetter spillet.
De seks guttenes personligheter er bygget rundt stereotypier fra mangaserier: «prinsen», «organisatoren», tvillingene som «smådjevlene», den barnslige «lolitagutten» og den sterke, tause «beskytteren».
Heyerdahl

Slektsvåpen

I segl fra slektsmedlemmer på 1700-tallet, finnes slektsvåpenet med flere varianter. Den enkleste utgaven som er brukt i de fleste slektsgrenene, har i skjoldet en heire stående på to berg (små fjelltopper inntil hverandre), som et talende våpen. Oppe på hjelmen er hjelmtegnet tre nedstukne sverd mellom to nedstukne sabler.
Grenen etter oberst Christian von Heyerdahl (død 1802) har skjoldet to ganger kløvd i blått, sølv og blått. I det første av disse tre skjoldfeltene er det et hestehode over tre (to over en) kuler (heraldisk skive), alt i sølv farge. Det andre feltet har tre blå kjelekroker, mens tredje felt har motivet med heiren på bergene, alt sølv. Hjelmtegnet er tre sølv strutsefjær. De to første våpenfeltene er fra familien til oberstens ektefelle, Anne M. Fremming (1. felt), henholdsvis familien til hans svigermor Catharina von Hadeln (2. felt).
Grenen etter Erik Heyerdahl (død 1801) har våpen med skjold kløvd i svart og sølv, i 1. felt hestehodet over kulene og i 2. felt heiren på bergene. På skjoldet en rangkrone. Erik var gift med Maren C. Fremming som var  kusine til Anne M. Fremming.
Eidsvollsmannen Hieronymus Heyerdahl brukte ikke våpenskjold i sitt segl på Grunnloven 1814, bare et monogramsegl med bokstavene H og H sammenslynget og i skråskrift. Også enkelte andre eidsvollsmenn som hadde slektsvåpen, brukte monogramsegl, bl.a. Christian Magnus Falsen og Jacob Aall.
Baronen (TV-serie)

Om serien

VGs TV-anmelder gav den lunken mottakelse og beskrev den som en Helgenen-kopi. Anmelderen mente videre at den bar preg av mye snakk og lite handling.
Middelhavslekene 1991

Middelhavslekene 1991. De ellevte middelhavslekene ble arrangert i Athen i Hellas i perioden 28. juni til 12. juli 1991. Det var 2 762 utøvere fra atten nasjoner som deltok i tjuetre sporter. Italia ble beste nasjon med sekstini gullmedaljer foran Jugoslavia med sytten.
Kommunal planstrategi

Kommunal planstrategi i plan- og bygningsloven er omtalt i § 10-1.
«Kommunestyret skal minst én gang i hver valgperiode, og senest innen ett år etter konstituering, utarbeide og vedta en kommunal planstrategi. Planstrategien bør omfatte en drøfting av kommunens strategiske valg knyttet til samfunnsutvikling, herunder langsiktig arealbruk, miljøutfordringer, sektorenes virksomhet og en vurdering av kommunens planbehov i valgperioden.»
Finker (matrett)

Finker (også plukkefinker, fedtfinker) er en matrett fremstillet av kokt, hakket kjøtt og innmat.
Kjøttet stekes i fett med løk, epler og krydderurter og tilsettes fedtegrever. Serveres også med groft rugbrød, litt eddikk og rødbeter. Retten kjennes i Danmark fra 1600-tallet og var typisk for slaktetiden.
Når barn spurte om hva de skulle ha til middag, kunne de få svaret: Finker i fars hat og øllebrød i mors lue, hvilket var en spøkefull betegnelse for en dårlig og tarvelig rett.
Norsk Ungdom (illegal avis)

Norsk ungdom var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge i andre verdenskrig. Avisen kom i trykt utgave, og ble utgitt av NKP.
Norsk Ungdom kom ut fra 1942, og de første utgavene ble laget i Bergen. Involvert i produksjonen der var blant andre Arne Gauslå, Arne Pettersen, Ørnulf Slåttelid og Brynhild Strøm. Avisen ble imidlertid stanset alt i mai, da Gestapo slo til og foretok en rekke arrestasjoner i miljøet. Både Strøm og Slåttelid ble tatt, utsatt for tortur og mistet livet i fengselet.
På høsten klarte partiet å få i gang avisen igjen. Nå ble den produsert i et illegalt trykkeri NKP hadde etablert i kjelleren i en villa på Høybråten i Oslo. Villaen tilhørte den danske blikkenslageren Peter Christensen, som hadde tøffelfabrikk ved siden av det hemmelige trykkeriet i underetasjen. Boksatsen sørget setterne Trygve Gulliksen og Gunnar Kokaas for og avisen ble laget på trykkemaskinen, en digel. Trykkeriet laget flere av NKPs aviser, blant annet Den norske kvinne.
10. juni 1943 slo Gestapo nok en gang til mot avisen, da de klarte å rulle opp trykkeriet. Christensen ble tatt og skutt på Trandum 5. september 1944. Gulliksen skulle henrettes, men klarte å rømme under transporten og kom seg over til Sverige. Christensens kone Marthe Christensen og datter Erna Christensen ble også tatt. De satt på Bredtvedt og Grini til de ble satt fri før krigens slutt.
Blant Norsk ungdoms redaktører var Alf Biem, som også ble arrestert. Andre som var involvert i avisen var Ørnulf Egge, Roald Halvorsen, Bergliot Løiten og Ove Warreng.
I 1945 startet NKP en ny illegal ungdomsavis, Den kjempende ungdom. Dette var en trykt avis som ble produsert samme sted som Friheten i Oslo, og som rakk å komme med ett eller to nummer før frigjøringen.
NM i ishockey 2016

Kvartfinaler

Kvartfinalene spiller best av 7 kamper. De fire best plasserete lagene i grunnserien valgte i seedningsrekkefølge selv deres motstander i kvartfinalene blant de lagene som endte på 5. til 8.-plass i grunnserien. I kvartfinalen velger lag 1 mellom lag 7/8. Deretter velger lag 2 mellom gjenværende lag 7/8 og lag 6. Lag 3 velger deretter mellom gjenværende lag 6/7/8 og lag 5. Høyest rangerte lag har hjemmebanefordel i kamp 1, 3, 5 og 7, mens lavest rangerte lag har hjemmebanefordel i kamp 2, 4 og 6. Sluttspillsdatoene ble fastlagt den 6. januar 2016.
Seedingen av kvartfinalene foregikk uten store overraskelser. Som seriemestere var Stavanger Oilers førstevelger og valgte åttendeplasserte Manglerud Star som kvartfinalemotstander. Lørenskog IK tok seriesølv og valgte syvendeplasserte Stjernen Hockey. Frisk Asker hadde tredjevalget og valgte femteplasserte Vålerenga, hvilket etterlot sjetteplasserte Storhamar Hockey som motstander til grunnseriens fjerdeplasserte Sparta Warriors.

Semifinaler

I semifinalen velger høyest rangerte lag mellom de to lavest rangerte lagene etter plassering i grunnserien. Stavanger valgte Storhamar, hvilket etterlot Vålerenga til Lørenskog. Høyest rangerte lag hadde hjemmekamp i kamp 1, 3, 5 og 7, mens lavest rangerte lag har hjemmebanefordel i kamp 2, 4 og 6. Begge de to tapende semifinalistene blir tildelt bronsemedaljer i Norgesmesterskapet.
Markasitt

Forekomster

Det er blitt rapportert langt færre funn av markasitt FeS₂ enn den polymorfe varianten svovelkis FeS₂. Markasitt er blitt funnet i oslofeltet ved Dalen-Kjørholdt gruver i Porsgrunn, som et sekundærmineral etter nedbrytning av magnetkis i Sauda, i Kautokeino og i vågan

Lignende mineraler

Kobberkis (Chalcopyritt) ligner på Markasitt, men har en litt sterkere gulfarge, fordi det også inneholder kobber. Kobberinnholdet gjør kobberkis mykere enn markasitt. Kobberkis har formelen: CuFeS₂, d.v.s. mineralet inneholder kobber, jern og svovel. 
Magnetkis (Pyrrhotitt) ligner mye på grunn av fargen, men er mer bronsefarget. Magnetkis er et vanlig mineral i Norge og har formelen: FeS.
Arsenkis (Arsenopyritt) har også en annen strekfarge og er grå, litt metallisk. Arsenkis finnes i Norge, på Stord, Sulitjelma og i Trøndelag, og har formelen: FeAsS.
Svovelkis (Pyritt) har en lys gul, metallisk strekfarge, og mangler helt grønn farge.  Svovelkis er oppbygd med en kubisk krystallform. Svovelkis som finnes i hele Norge ligner veldig på markasitt, og har samme formel FeS₂.
Erlitoukulturen

Erlitoukulturen (forenklet kinesisk: 二里头文化, tradisjonell kinesisk: 二里頭文化, pinyin: Èrlǐtóu wénhuà; 1900 til 1500 f.Kr.) er arkeologenes navn på en tidlig bronsealderkultur i Kina. Navnet kommer fra det arkeologiske felt i storkommunen Erlitou i byfylket Yanshi i provinsen Henan. Kulturen strakte seg godt utover i det som i dag er provinsene Henan og Shanxi, og gjorde seg senere også gjeldende i Shaanxi og Hubei. De fleste kinesiske arkeologer antar at Erlitou er hovedsetet for Xia-dynastiet, men de fleste vestlige arkeologer er ikke overbevist om at det er en slik sammenheng mellom Erlitoukulturen og Xia-dynastiet.

Kjennetegn og levninger

Fortidslevningene i Erlitou ble oppdaget i 1959, og er forblitt det største utgravningsområdet som kan knyttes til Erlitoukulturen. Funnene er spredd ut over et område på 3 km². Erlitou monopoliserte produksjonen av bronsekar for rituell bruk. 
Etter at Shang-dynastiet vokste frem gikk det kraftig tilbake med Erlitou, men stedet forble bebodd også i Shang-tidens første fase. 
Det er mulig at Erlitoukulturen utviklet seg fra Longshankulturen.