google/wiki40b huggingface dataset:
Mesmerisme

Mesmerisme, også omtalt som dyrisk magnetisme, animal magnetisme og liknende (etter fransk magnétisme animal, fra latin animus, «pust, ånde»), var en type medisinsk behandling som ble utviklet av den tyske legen og naturforskeren Franz Anton Mesmer (1734–1815) på 1770-tallet, og siden videreutviklet av den franske aristokraten Puységur (1751–1826). 
 
Mesmer mente at det finnes en universell grunnkraft som han kalte «dyrisk», «animalsk» eller «animal magnetisme». Denne energien kan forklare fenomener som magnetisme og elektrisitet, samtidig som den påvirker menneskers velvære. Hos et sykt menneske er magnetismen i ubalanse (mennesket har en magnetisme). Med gjenoppretting av balansen ved hjelp av andre magneter, kan mennesket bli friskt, proklamerte Mesmer. Da han selv oppdaget at han uten magneter kunne helbrede mennesker ved stryking og berøring, antok han at han selv hadde magnetiske krefter. Han utviklet derfor et kar hvor han magnetiserte vannet. Mot betaling fikk folk tilgang til vannets krefter ved å holde i jernstaver som var i kontakt med vannet. Meningen var at den magnetiske kraften skulle gå til den syke legemsdelen, som slik ville bli helbredet. 
I 1779 skrev Mesmer Mémoire sur la découverte du magnétisme animal (Avhandling om oppdagelsen av animalsk magnetisme), en bok på 88 sider der han fremlegger sine berømte 27 påstander. Mesmers mystiske og ritualpregede terapiform var imidlertid svært omstridt, og to franske undersøkelseskommisjoner nedsatt i 1784 tilbakeviste den som virkningsløs, bortsett fra effekten av innbilningens kraft. Kommisjonen avviste også teorien om et usynlig «fluidum» i og mellom kropper. Mesmerismen fortsatte likevel å vekke en viss interesse i Europa og USA, og behandlingsmetoden regnes som en forløper til studiet av hypnose som fenomen, en teknikk som ble utviklet fra 1840-tallet. 
Mesmerismen er i dag en retning innen alternativ medisin. Den behandler pasienter ved hjelp av magnetisme og kunstig somnambulisme (søvngjengeri). Mesmers idé om at «tilværelsen består av en universell energi som har helbredende virkning, hører med blant de mest sentrale forestillingene» innenfor den New Age-bevegelsen som vokste fram fra 1970-tallet. Utdrag fra Mesmers bok er utgitt i antologien New Age, 2007. Noen har senere sammenlignet «den animalske magnetisme» med tradisjonell kinesisk medisins bruk av den såkalte qi (chi), og «mesmerisme» med kinesiske, medisinske qigong-øvelser.
Piet Dankert

Liv og virke

Dankert gikk over fra skoleverket til politikken i 1968 og var medlem av Nederlands Tweede Kamer for Partij van de Arbeid til 1981. Han ble talsmann for Utenriks- og forsvarsdepartementet, og han talte varmt om en større integrasjon i den europeiske union. I 1979 gikk han over til Europaparlamentet, som han var president for i årene 1982 til 1984. Under regjeringen Kabinet-Lubbers III (1989–1994) var han statssekretær for europeiske saker. Etter denne perioden ble han medlem av Europaparlamentet igjen, frem til 1999. 
Dankert profilerte seg som budsjettspesialist og var medlem av Europarådets, NATOs og Den vesteuropeiske unionens parlamentære sammenkomster. I sin siste periode som medlem av Europaparlamentet var en av fanesakene hans at Tyrkia skulle bli en del av EU.
Piet Dankert hadde også en annen side, denne viste han i 1992 da han sammen med klovneparet «Bassie en Adriaan» spilte i serien «De geheimzinnige opdracht» (det hemmelighetsfulle oppdraget), også kjent som «Bassie og Adriaans reise gjennom Europa». I serien lot han, som statssekretær for europeiske saker, Bassie og Adriaan reise gjennom alle landene i EU for å lære barna mer om dem.
Finlands Antarktisforskningsprogram

Finlands Antarktisforskningsprogram (FINNARP) organiserer Finlands forskningsekspedisjoner til Antarktis, forestår vedlikehold av forskningsstasjonen Aboa i Dronning Maud Land og koordinerer internasjonalt samarbeid. Havsforskninsinstituttet har ansvar for logistikkfinansieringen, mens Finlands Akademi er hovedansvarlig for prosjektfinansiering.
FINNARP tilrettelegger også for forskningsprojekt ved andre lands forskningsstasjoner ved behov. FINNARP er dessuten ansvarig for antarktisekspedisjonenes reisekostnader, transport, helsetilsyn, feltopplæring, bekledning og kost. De nordiske landene har avtale om felles transporter till Antarktis, og Finland, Sverige og Norge står ansvarlig for transportene på rundgang.
Formula One Group

Formula One Group er en gruppe selskaper som har ansvar for markedsføring av FIAs Formel 1-verdensmesterskap og utnytting av sportens kommersielle rettigheter. Gruppen var i siste instans eid av Delta Topco, et Jersey-basert selskap eid av CVC Capital Partners' verdipapirfond (omtrent 70%) og JPMorgan (omtrent 20%). Resten ble eid av Bernie Ecclestones familietrust, bortsett fra mindre andeler eid av finansielle rådgivere og Ecclestone selv. I 2016 ble selskapene kjøpt opp av Liberty Media for 4,4 milliarder US$ (selskapenes gjeldsforpliktelser fratrukket).
«Formula One Group» omfatter strengt tatt bare selskapene Formula One Management, Formula One Administration og Formula One Licensing BV, som er datterselskaper av holdingselskapet Formula One Holdings, men Delta Topco eier også andre Formel 1-relaterte selskaper som også blir referert til på samme måte.
NLA Høgskolen Staffeldtsgate

NLA Høgskolen Staffeldtsgate er den private høgskolen NLA Høgskolens avdeling i Oslo. Ved studiestedet, som ligger like ved Slottet, tilbyr høgskolen bachelorgrader innen økonomi, administrason og innovasjon under navnet Hauge School of Management, samt bachelorgrader og årsstudier innen utøvende musikk og teologi og ledelse. Skolen ble høgskole 1. august 2004, og fusjonerte med NLA Høgskolen 1. januar 2013.
Skolen er en videreføring av Bibelskolen i Oslo, som Det norske lutherske Indremisjonsselskap startet i 1916.
Francisco de Almeida

Francisco de Almeida, (født 1450 i Lisboa, død 1. mars 1510 ved Taffelberget), var en portugisisk sjøfarer og oppdager. Han vant sin første krig i krigen mot maurerne og erobringen av Granada i 1492.

Herkomst, bakgrunn

Francisco de Almeida nedstammet fra en gammel portugisisk adelsfamilie, Herrene av Abrantes. Hans far, Lopo de Almeida, var den første greve (conde) av Abrantes, og som medlem an Kongens Råd finansminister (vedor da fazenda) for kong Alfonso V av Portugal. Også flere av hans søsken innehadde viktige embeder; slik var en av hans brødre, Diogo Fernandes de Almeida, prior av Crato, og en annen, Pedro de Almeida, komtur for Avis-ridderne, og en tredje var biskop av  Coimbra.
Francisco de Almeida var gift med Brites Pereira. De fikk to barn. Dessuten hadde han en rekke uekte barn.

Militær

Som vanlig var i hans kretser innledet Francisco de Almeida en militær karriere allerede i gansku ung alder. I 1476 deltok han i slaget ved Toro; han kjempet på forskjellige steder i Marokko og deltok i 1492 i den kristne erobring av Granada på kastiljansk side.

Koloniene

Almeida ble i 1505 utvalgt av kong Manuel I til den å bli den første visekongeen i Portugisisk India (fra starten var den posten tiltenkt Tristão da Cunha, men Almeida ble valgt i stedet), og Almeida forlot derfor Lisboa den 25. mars 1505 med 21 fartøy.
Han seilte så rundt Kapp det gode håp, og kom til slutt til den østafrikanske byen Kilwa Kisiwani, og bygde der et fort. Siden fortsatte han til Kenya og byen Mombasa. Men målet til Almeida var hele tiden India, og ved ankomsten til India slo han leir i Cochin. 
Da Afonso de Albuquerque kom seilende til Cochin for å avløse Almeida som visekonge, vegret Almeida seg for å godkjenne de kongelige dokumentene som Albuquerque hadde med seg, og kastet Albuquerque i fengsel. Det var først når den portugisiske troppen kom noen måneder senere at Almeida bøyde seg, og begynte hjemreisen til Portugal. Han nådde imidlertid ikke dit, da han ble drept av khoikhoi-folket ved en strand i Sør-Afrika.
FNs menneskerettighetsråd

Opprettelse

FNs generalforsamling vedtok å opprette rådet den 15. mars 2006. Resolusjonen fikk støtte fra 170 av FNs 191 medlemsland. Bare Israel, Marshalløyene, Palau og USA stemte mot opprettelsen av rådet, mens Hviterussland, Iran og Venezuela avstod fra å stemme og syv andre stater (Den sentralafrikanske republikk, Nord-Korea, Ekvatorial-Guinea, Georgia, Kiribati, Liberia og Nauru) uteble fra avstemningen.

Resolusjon om religion

I en rekke år frem til 2010, har rådet vedtatt en resolusjon som søker å forby blasfemi (Defamation of religion). Norge har jevnlig satt seg imot at ideer beskyttes fremfor personers menneskerettigheter.
Etter den arabiske våren i  2011, der ytringsfrihet var en del av temaet, ble temaet om blasfemi aktualisert, og det kom resolusjon 16/18 med det som anses som en betydelig endring. Endringen gikk på at beskyttelsen skulle gjelde de troende, og ikke trosretningen.

Israel

Israel har gjennom årene vært gjenstand for stor oppmerksomhet fra FNs menneskerettighetsråd. Pr. august 2015 hadde landet fått flere fordømmelser enn resten av verden til sammen. Denne trenden har fortsatt, og i mars 2018 kom nye resolusjoner som fordømte Israel.
Paranonyma

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Madagaskar.
Justinian II

Bakgrunn

Han var eldste sønn av keiser Konstantin IV og keiserinne Anastasia.

Keiser 685-695

Justinian ble utnevnt til medkeiser i 681 da hans onkler Heraklius og Tiberius døde. Han etterfulgte sin far som keiser i 685 og var da 16 år gammel.
I utenrikspolitikken klarte Justinian å opprettholde freden med det muslimske kalifatet, og kunne rette oppmerksomheten mot slavisk og bulgarsk fremmarsj på Balkan. Innenriks styrket han bøndenes stilling for å sikre rekruttering til hæren, og han kom derfor i konflikt med aristokratiet og de store landeierne. Justinian økte skattene kraftig, og dette førte til et opprør under Leontios i 695. Opprørerne seiret, Justinian ble avsatt og måtte dra i eksil på Krim mens Leontios ble kronet til keiser.

Avsatt

På Krim begynte Justinian å samle støtte for å bli gjeninnsatt som keiser. I 703 rømte han fra sitt eksil. Han fikk blant annet støtte fra khan Busir Glavan, den øverste lederen for khazarene som også tilbød ham sin søster Theodora til hustru. Etter et mislykket attentat i Fanagoria dro Justinian vestover Svartehavet. I Bulgaria fikk han militær støtte hos khan Tervel av Bulgaria og kunne dra mot Konstantinopel med 15.000 slaviske og bulgarske soldater.
Om (elv)

Om (russisk: Омь) er ei elv i den sørlige delen av Det vestsibirske lavland i Russland. Den er en høyre sideelv til Irtysj, og er 1091 km lang, med et nedslagsfelt på 52 600 km².
Den begynner i Vasiugan-sumpene på 145 moh, i grenseområdene mellom Novosibirsk og Omsk oblast. Den renner derfra i hovedsakelig vestlig retning gjennom de nordlige delene av Barabasteppene. Fra sitt midlere løp begynner elva å meandere kraftig, og munner ved byen Omsk ut i elva Irtysj, på 69 moh.
Nær munningen har den en vannføring på 50 m³/s (minimum i mars med 4,9 m³/s, maksimum i juni med 156 m³/s). I sitt nedre løp er elva 120 m bred og 2 m dyp, med en strømhastighet på 0,3 m/s. De viktigste sideelvene er Itsja, Kama og Tartas.
Om fryser til i månedsskiftet oktober / november, og er frosset over til vårløsningen begynner i april / mai. Elva er seilbar til Kujbysjev ved høy vannstand, men er ikke en offisiell vannvei.
Eremobothynus

Utseende

Middelsstore (ca. 20 millimeter), blankt rødbrune hornbiller, hannene med horn på hodet. Oversiden er glatt, undersiden kan være tett hårete. Dekkvingene er fint og spredt punktert.
Beina er korte og kraftige, særlig leggene noe utvidete, for-leggen med tre brede tenner.

Levevis

Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse

Artene i slekten er sjeldne og bare kjent fra Argentina.
Scelida

Utseende

Middelsstyore (5 - 7 millimeter), avlange, blanke bladbiller, gulrødlige, dekkvingene kan være mørke med blå metallglans. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Hodet har utstående, runde fasettøyne. Pronotum er rundet, mye smalere enn de jevnbrede dekkvingene.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, denne slekten kan finnes på planter fra en rekke ulike familier.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Nord-Amerika (nord til Arizona).
Kermeköy kullkraftverk

Kermeköy kullkraftverk er et kullkraftverk  i Tyrkia. Det har en installert produksjonskapasitet på 630 MW over én enhet. Anlegget ble bygget ut i årene 1989–1993. Brenselkilden er brunkull.
Frimurerorganisasjon

En frimurerorganisasjon (engelsk: Masonic body eller appendant body of Freemasonry) er en organisasjon som er en del av frimureriets utbredte broderskap. En frimurerorganisasjon består av flere frimurerlosjer, som er den minste enhet. Hver enkelt har sin egen struktur og terminologi. I Norge er Den Norske Frimurerorden en slik organisasjon, i England er frimureriet organisert i Englands forente storlosje, i den gamle og anerkjente skotske ritus kalles organisasjonene jurisdiksjoner. etc.
Snappefluer

Liv og utvikling

Snappefluer er rovdyr som lever av andre mindre dyr, for det meste andre insekter. Snappefluer sitter på en trestamme eller en husvegg, med hodet ned. De venter på at et byttedyr skal fly forbi. Skjer det, slipper fluen seg straks ned og flyr raskt for å «snappe» byttet i luften. Men nyere forskning viser at det heller er slikt at det er hannene som sitter slik og venter på at en hunn flue skal komme forbi.
Kroppen er hårløs, de fleste er slanke i fasongen. Fargene er gul eller orange, med mørke, nesten svarte flekker. Noen arter er grå, med mørkere flekker, eller helt svarte.
Vingene er noe store og holdes bakover, litt ut ifra kroppen i hvile. Flere arter av tovinger har i større eller mindre grad et redusert årenett på vingene, men snappefluer har «alle» årene utviklet. Vingene er gjennomskinnelige og uten flekker hos de fleste artene, utenom vingemerket, som ofte har en mørk farge.
Munnen er stikkende / sugende for å kunne suge ut kroppsvesken fra byttedyr. Øynene hos hannene møtes på toppen av hodet (holoptiske), mens hunnene har en pannestripe imellom (dioptiske).
Antennene har tre ledd. I slektene Rhagio og Chrysopilus er det siste leddet nesten kulerundt og har en lang udelt hårbørste (følehornbørste) (artista) festet foran. Hos arten Symphoromyia crassicornis er det første antenneleddet (nærmest hodet) tykt, nesten oppsvulmet, med mye svart hår. Det ser nærmest ut som om fluen har bart, og dette skiller denne fra de andre fluene.
Larvene er lyse, hvite eller ofte blek gulbrune. De lever som rovdyr i jorden. Larvene har munndeler som den kan trekke inn i kroppen. 
Alle tovinger gjennomgår en fullstendig forvandling.
Carlo Maria Martini

Jesuitt, prest

Martini sluttet seg til jesuittordenen i 1944, i en alder av 17 år. Han studerte filosofi ved jesuittenes universitet i Gallarate ved Milano, og teologi ved det teologiske fakultet i Chieri, der han ble presteviet den 13. juli 1952 i en alder av 25 år.
I 1958 promoverte han ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma med doktorarbeidet Il problema storico della Risurrezione. Etter noen år som dosent ved fakultetet i Chieri vendte han tilbake til Roma, der han blant annet fordypet seg i Bodmer-papyrusene, og promoverte denne gangen ved Det pavelige bibelinstitutt (Biblicum), med avhandlingen Il problema della recensionalità del codice B all luce del papiro Bodmer XIV.
Etter en tid som dekanus ved Biblicum var han rektor der fra 1969 til 1978. Da ble han kansellist for Det pavelige universitet Gregoriana.

Erkebiskop, kardinal

Pave Johannes Paul II utnevnte den 29. desember 1979 Martini til erkebiskop av Milano. Han ble kreert til kardinal i 1983.
Kardinal Martini engasjerte seg sosialt og politisk, blant annet i opposisjon mot det høyreorientere partiet Lega Nord. Han deltok også i dialog med annerledestenkende, som i sin korrespondanse med den italienske forfatteren Umberto Eco.
Kardinal Martinis liberale tilnærming i flere teologiske henseender gjorte ham populær, men utløste også en del kritikk. Etterhvert kom han med en rekke kontroversielle uttalelser som gav ham stor oppmerksemhet i media.
I april 2006 fikk Martini av Ignazio Marino, bioetiker ved Thomas Jefferson University Hospital i Philadelphia, spørsmålet om hvorvidt kondombruk kunne tillates i noen sammenheng. Martini svarte at det i visse situasjoner kan være rett å benytte kondom. Som eksempel gav han om en av partene i et ekteskap lider av HIV eller AIDS. Martini påpekte imidlertid at Kirken ikke offisielt kan støtte bruk av prevensjonsmidler, men at kondom moralteologisk sett er å betrakte som «et mindre onde» i denne spesifikke situasjon.
I mars 2007 kritiserte kardinal Martini offentlig de kirkelige myndigheter som med alle midler forsøkte å påverke katolske politikere i konservativ retning. Martini hevdet at Kirken måtte lytte til andre standpunkter og gå inn i en gjensidig dialog. Martini kritiserte også Kirkens organisasjon og ment at den var alt for sentralisert.
Den 11. juli 2002 gikk han av som erkebiskop av Milano, og samme dag ble Genovas erkebiskop, kardinal Dionigi Tettamanzi, utnevnt til hans etterfølger. Kardinal Martini, som led av Parkinsons sykdom, hadde da for lengst offentliggjort sitt faste forsett om å gå av på 75-årsdagen og bedt paven om tillatelse til å trekke seg tilbake til Jerusalem for å tilbringe sine siste år med studier og bønn. På grunn av urolighetene i området endret han disse planene, og levde sine siste år i en jesuittresidens utenfor Roma.
Sleipnerfeltet

Sleipnerfeltet eller Sleipner-området er samlenavn for gass-  og kondensatfeltene Sleipner Øst og Sleipner Vest samt deres satellittfelter Loke, Grungne og Alfa Nord. Feltet ligger i blokkene 15/6, 15/8 og 15/9, i Nordsjøen rett vest for Egersund. Det ligger helt sørvest på Utsirahøyden, på egga ned mot Vikinggraben, 260 km vest for Rogaland. Operatør er Equinor.

Geologi

Ressursene i området ble oppdaget i 1974. Gassen ble funnet i sandstein, Huginformasjonen, som ble avsatt i callovtiden i mesozoicum. Sanden ble avsatt i et tidevannsdominert delta med tidevannsbanker og laguner.

Rørledninger

Opprinnelig var det inngått en salgsavtale for gass fra feltet mellom Statoil og British Gas Corporation som forutsatte ilandføring med rørledning til Teesside, men denne avtalen ble i 1985 stanset av den britiske regjeringen. 
Gass fra feltet blir nå i stedet ført til lands i Emden og Zeebrugge gjennom rørledningssystemene Statpipe, Zeepipe og Europipe II. Kondensat blir ilandført med rørledning til Kårstø.
Leveranse fra Sleipnerfeltet startet 1. oktober 1993.
Fra oktober 2007 ble gass fra Ormen Lange-feltet ført i Langeled-ledningen fra Nyhamna via Sleipner Riser til Easington i England.

Sleipner Øst

Havdybden i området er 82 meter. Feltet er utbygd med Sleipner A, en kombinert bolig- boring og prosessplattform med betongunderstell (Condeep-plattform). I tillegg er stigerørsplattformen Sleipner R, prosessplattformen Sleipner T, og et fakkeltårn forbundet med Sleipner A via gangbroer. Prosessanlegg på havbunnen for satellittfeltene Loke og Grungne er knyttet til Sleipner A. Sleipner Øst startet produksjonen 1. oktober 1993.
Under bygging av Sleipner A inntraff 23. august 1991 en av de mest spektakulære ulykkene i norsk oljehistorie. Idet betongunderstellet skulle kobles sammen med prosessanlegget i Gandsfjorden ved Stavanger, førte en konstruksjonsfeil til at understellet uten forvarsel og meget raskt sank. Rystelsene da det enorme understellet traff bunnen på 200 meters dyp var kraftige nok til å gi utslag på seismisk måleutstyr, og kunne føles over hele Stavangerområdet. Et nytt understell ble likevel produsert raskt nok til at produksjonen kunne starte til planlagt tid. Ingen omkom i ulykken.

Sleipner Vest

Havdybden i området er 110 meter. Feltet er utbygd med Sleipner B, en brønnhodeplattform med stålrørunderstell, tilknyttet gassbehandlingsplattformen Sleipner T og prosessanlegg på havbunnen for satellittfeltet Alfa Nord. Sleipner B er normalt ubemannet og fjernstyrt fra Sleipner A. Sleipner Vest startet produksjonen 29. august 1996.
Antiglobaliseringsbevegelsen

Historie

Demonstrasjonene under WTO-møtet i Seattle i 1999 anses som en av de viktigste hendelsene og startskuddet for en ny giv i antiglobaliserings-bevegelsene. 
Attac er en av de organisasjonene som ofte assosieres med antiglobaliserings-bevegelsene, og ble startet i Frankrike i 1998. Attac fremmer en såkalt Tobin skatt på all transaksjon av valuta med spekulative motiv, som vil ligge på 0,001%. Organisasjonens medlemmer har vært blant deltakerne ved de fleste demonstrasjoner og fellesoppslutninger sammen med fagbevegelse, arbeiderbevegelse i antiglobaliserings treff.
Fra 24. til 26. juni i 2002 holdt Verdensbanken sin årlige konferanse om utviklingsøkonomi i Oslo, ABCDE-konferansen (Annual Bank Conference on Development Economy). Møtet var ikke et toppmøte, men en samling for forskere, politikere og andre med tilknytning til Verdensbankens utviklingsøkonomiske politikk. Ifølge banken selv dreide det seg om "verdens mest kjente serie av konferanser for presentasjon av og diskusjon om ny kunnskap om utvikling". Demonstrasjonen mot verdensbanken og de verdensøkonomiske forholdene og trendene som ble holdt i Oslo, organisert av paraplyorganisasjonen Oslo2002 trakk mer enn 10 000 mennesker og var med det den største demonstrasjonen i Norge i nyere tid.
Marmaduke

Marmaduke  er en avistegneserie laget av Brad Anderson i 1954. Nye striper skrives fortsatt. Serien handler om familien Winslow og deres hund Marmaduke, som er en Grand danois. Søndagsstripene har en del som kalles «Dog Gone Funny», hvor en eller flere ruter består av anekdoter om hunder sendt inn av leserne. Anderson sier han er inspirert av Helan og Halvan. Anderson mottok prisen Newspaper Panel Cartoon Award fra National Cartoonists Society for serien i 1978.
Landsorganisationen i Danmark

Organisering

LO tok seg av fagbevegelsens overordnede oppgaver på tvers av de faglige områdene. Det var i LO at medlemsforbundene koordinererte sitt arbeid.
LO hadde 17 ulike forbund og 1,3 millioner medlemmer.

Ledelse

Den øverste myndighet var kongressen som ble samlet hvert fjerde år. Det var kongressen som valgte LOs leder og nestleder. Ved kongressen i 2015 ble Lizette Risgaard leder. Hun fortsetter som leder for FH.

Arbeidsoppgaver

Arbeidsoppgavene for LO ble beskrevet på følgende måte:
LO er forbundenes felles stemme overfor det danske Folketinget, regjeringen og EU. LO deltar i trepartsforhandlinger om lovgivning på arbeidsmarkedet og gir høringssvar til lovgivning på hele velferdsområdet.
LO inngår og reviderer hovedavtaler med arbeidsgiverorganisasjonene og koordinerer tarifforhandlingene og arbeidskonflikter i visse situasjoner.
LO's juridiske avdeling fører medlemsforbundenes saker i arbeidsretten og LO gir de enkelte forbund juridisk bistand på konkrete områder, når forbundene ønsker det.