Fedora 22

Systemd

Fedora var det første operativsystemet som tok i bruk systemd. Dette skjedde i versjon 15. Hensikten med denne programvaren er å erstatte oppstartsprosessen init, som Linux har arvet fra Berkeley Software Distribution (BSD) og Unix System V. Linux har mange flere bruksområder enn Unix, og systemd er derfor en mye mer dynamisk oppstartsprosess som tilpasser seg ulike bruksområder.
Et tidligere forsøk på noe lignende var oppstartsprosessen Upstart som ble lansert i Ubuntu 6.10, og som ble tatt i bruk i Fedora 9 og en rekke andre Linux-distribusjoner. Også i avarter av Unix finnes noe tilsvarende. Systemd er sammenlignbar med Service Management Facility som ble innført i Solaris 10, og launchd som ble innført i Mac OS X 10.4.
Systemd er likevel omstridt, og har ført til en polarisering av Linux-samfunnet. Kritikken går i hovedsak ut på at det krenker Unix-filosofien om å sammenføye programvare med en enkel funksjonalitet. Kritikere hevder også at det har potensial til å bli tregt, tunggrodd og kreve mer minne. Det er også blitt sammenlignet med svchost.exe som ble innført i Windows 2000, og som er en annen omdiskutert form for oppstart.
Fedora 22 ble lansert sammen med versjon 219 av systemd.
Systemd er imidlertid noe mer enn bare en ny enkelt oppstartsprosess. Det er en programpakke som inkluderer 69 individuelle programmer og som erstatter en hel sekvens av ulike oppstartsprosesser. Den omfatter consoled, journald, logind, networkd, timedated, udevd, libudev og en rekke andre programmer.  I stedet for at brukeren manuelt må starte dem en etter en, blir dette gjort automatisk under oppstart av datamaskinen. Dette kan betegnes som et pluss for brukervennligheten.
Kay Sievers og Harald Hoyer, som har vært sentrale i utviklingen av Systemd, er begge ansatte hos Red Hat. Og Fedora var også den første Linux-distribusjonen som innførte det. Det har likevel vært interne diskusjoner omkring Systemd; det har vært foreslått å splitte systemd-pakkene opp i mindre delpakker og dermed redusere størrelsen på installasjonen. Forslaget har vært begrunnet med at det vil redusere antall avhengigheter mellom antallet programpakker.

Wayland

Både Fedora og forgjengeren Red Hat Linux har benyttet seg av vindussystemet X i forskjellige former. Fra den første versjon av Red Hat Linux i 1994, til den første versjon av Fedora i 2003, benyttet distribusjonene XFree86. Dette var en fri implementasjon av vindussystemet X. Under mesteparten av 1990-årene frem til like etter århundreskiftet var dette prosjektet kilden til de fleste innovasjoner innenfor vindussystemet X.
I februar 2004 ble ansvaret for vindussystemet X overført fra Open Group til X.Org Foundation, og samtidig ble det også fri programvare under en ny lisens. Den 18. mai 2004 ble versjon 2 av Fedora lansert med vindussystemet X, versjon 11 release 6.7 (X11R6.7). Denne er stadig blitt oppgradert, og versjon 22 kommer sammen med versjon 11, release 7.7 (X11R7.7).
I versjon 22 er imidlertid overgangen begynt til Wayland. Dette er en annen stor forandring i versjon 22. Wayland er en etterfølger til vindussystemet X, og Fedora har eksperimentell støtte for versjon 1.5.
Mange av funksjonene i vindussystemet X (X11) har i årenes løp blitt flyttet inn i operativsystemkjernen til Linux. Dette gjelder minnehåndtering, prioritering av kommandoer og modus-setting. Andre funksjoner er overtatt av programvarebiblioteker for skrifttyper og 2D-grafikk. Wayland er raskere og enklere enn X11, ved at det mangler disse funksjonene.
Moderne skrivebordsmiljøer kjører som prosesser i brukermodus i ring 3, og foretar kall til X11 eller Wayland, som også kjører som prosesser i ring 3. X11/Wayland sender deretter systemkall inn til Linuxkjernen. X11 har vært en mellomliggende prosess utenfor kjernen; det er også Wayland. Men Wayland er raskere, fordi det tillater skrivebordsmiljøene å kommunisere direkte med kjernen til en viss grad.
I Fedora 22 er Wayland ennå ingen standard. Brukeren kan selv velge om han vil bruke X11R7.7 eller Wayland 1.5.

Filsystemet

Standard filsystem i Fedora 22 er ext4. Det har vært standard siden lanseringen av Fedora 10 i 2008. Dette er et journalførende filsystem, som lagrer endringer av filer i en journal før de blir lagret av filsystemet. Ved tilfeller som systemkrasj eller strømbrudd blir systemet mindre sårbart, ved at det blir lettere å gjenopprette innholdet. I så måte er det sammenlignbart med Veritas File System i HP-UX, Journaled File System (JFS) som IBM lanserte i versjon 3.1 av AIX, ZFS som Sun Microsystems lanserte for OpenSolaris og som senere fant veien til Solaris 10 og NTFS som ble lansert av Microsoft i Windows NT 3.1.
Videre har ext 4 støtte for harddisker på inntil 1 exbibyte (EiB) og filstørrelser på inntil 16 tebibyte (TiB).
Filsystemet ext4 var standard i de fleste Linux-distribusjoner da Fedora 22 ble lansert, og har blitt støttet av Linuxkjernen siden versjon 2.6.28. Hva som er verd å merke seg er at Red Hat ikke forlot dette filsystemet til fordel for btrfs (binary tree file system). Btrfs har vært støttet av Linuxkjernen siden versjon 3.10, og sentrale utviklere av det har vært nettopp Red Hat, ved siden av Oracle Corporation, Fujitsu, med flere. Det kan også nevnes at det allerede var valgt som standard i openSUSE 13.2, som ble lansert 4. november 2014.

Sekundære arkitekturer

Fedora 22 finnes også for sekundære arkitekturer. Disse er bare ment for motiverte utviklingsteam innenfor den aktuelle arkitektur. Kjente feil kan derfor forekomme i lanseringer, ettersom det forutsettes at kompetente programmerere blant brukerne vil kunne rette dem.
Den 2. juni 2015 lanserte Red Hat Fedora 22 i en sekundær versjon for 64-biter PowerPC og POWER.
Den 30. juni 2015 kom Fedora 22 i en sekundær versjon for RISC-arkitekturen MIPS. To arkitekturer ble støttet: 32-biter MIPS32 Release 2, little endian, o32 ABI, og 64-biter MIPS64 Release 2, little endian, n64 ABI.
Blant de systemer som støttes av denne avarten av Fedora 22, er datamaskiner bygd opp rundt mikroprosessoren Octeon fra Cavium Networks. Dette er en implementasjon av MIPS64, som inneholder fra 1 til 34 mikroprosessorkjerner.
GCC er også hovedkompilatoren for programvareutvikling på Loongson plattformen. Dette er en familie av 32- og 64-biter MIPS RISC-mikroprosessorer, som er utviklet av Institute of Computing Technology (ICT) hos det kinesiske vitenskapsakademi i Folkerepublikken Kina.
Den 6. juni 2015 ble Fedora 22 lansert for den sekundære arkitekturen IBM System z9 (s390x).