Kjell Ove Hauge

Biografi

Hauge vokste opp ved Gloppefjorden på gården Hauge, 3 kilometer vest for kommunesenteret Sandane. Han er sønn av Jorunn Hauge (f. 1944) og Ove Hauge (f. 1943). Siden 1998 han han vært bosatt i Oslo, gift og far til to, en gutt født 2003 og en jente født 2007.
Kjell Ove Hauge ble tidlig del av et godt friidrettsmiljø i Gloppen, med blant annet de jevnaldrende utøverne Ole Morten Mardal (lengdehopper) og Arne Indrebø (spydkaster) som treningskamerater og medelever ved idrettsfag ved Firda vidaregåande skule (1985 til 1988). Etter videregående tok han grunnfag idrett ved Høgskolen i Sogn og Fjordane. 
I perioden 1990 til 1995 studerte Hauge ved University of Texas at El Paso (UTEP) i El Paso, Texas.  Etter endt idrettskarriere utdannet han seg til lærer ved Høgskolen i Østfold og senere leder ved Bjerke videregående skole. Fra 2006 til 2009 tok han Master of Management ved Handelshøyskolen BI. I juni 2013 ble han rektor ved den da nye Kuben videregående skole på Økern i Oslo.

Idrettskarriere

I ungdomsårene representerte Hauge Fjellhug/Vereide IL. I 1989 ble han dobbelt norsk juniormester i både kule og diskos under junior-NM i Moss. Året etter i 1990 tok han som medlem av Bergensklubben IL Fri sin første medalje i et seniormesterskap. Han tok da bronsemedalje bak Georg Andersen og Lars Arvid Nilsen, som senere samme året tok sølv og bronse under VM i Tokyo. Per 1. januar 2016 har Hauge fortsatt klubbrekorden i diskos for IL Fri.
Fra 1991 ble han med i overbygningsklubben Gloppen FIL, og ble norsk mester for første gang i 1993 i kulestøt. Det samme året tok han også sin første NM-medalje i diskos, med bronse.

1994 - over 20 meter

I 1994 hadde han en sterk vårsesong og vant kule under Texas Relays i Austin og diskos under Drake relays i Des Moines i Iowa. Han brøt deretter for første gang 20 metersgrensen med syvkiloskula. Det skjedde under det amerikanske universitetsmesterskapet i friidrett i Boise, Idaho. Han støtte kula 20,07 meter, og ble nummer to bak amerikaneren Brent Noon. Han henviste samtidig John Godina til tredjeplass, mannen som året etter ble verdensmester, støtte 22,00 meter og etablerte seg som verdens beste kulestøtere de ti neste årene. Tilbake i Europa vant Hauge Europacupen i Istanbul, denne gang i diskos med 59,14 meter.
I august deltok han i kulestøt i det historiske europamesterskapet i Helsingfors hvor Norge vant tre gull, to sølv og en bronse. Han vant sitt andre norgesmesterskap i kulestøt den påfølgende uken, med 18,82 og nesten en meter foran sølvvinner Roar Hoff (17,96). Sleggekasteren Kåre Sagedal ble nummer 3 med 17,28.

1995 og 1996

Under Drammen grand prix 31. mai i 1995 oppnådde han 19,35 meter. Under NM på Lillehammer oppnådde Hauge 3.-plass (18,10) etter Geørg Andersen. Hauges beste resultat dette året ble 19,36 meter fra et stevne i finske Lapinlahti, 25. juni. I 1996 hadde han en jevn sesong, og med årsbeste på 19,86 meter under midtsummerstevnet i Lapinlahti 23. juni var han godt over den internasjonale kvalifiseringsgrensen på 19,50 meter til OL i Atlanta. Den norske olympiske komité satte grensen på 20,00 meter, og Hauge kom ikke med. I Milano ble han nummer åtte med 19,34 meter. Dette året tok han sitt tredje NM-gull og slo Georg Andersen i en jevn og spennende konkurranse i Kristiansand 18. august, med 19,36 mot Andersens 19,22 meter. Jan Sagedal tok 3.-plassen med 18,41.

1997 - VM-finale

1997 skulle bli hans beste sesong. Han ble norsk mester under innendørs-NM i Stangehallen 2. februar med 19,16 meter. Senere samme måned støtte han 20,37 meter under et innendørsstevne i Genova, Italia, et resultat som plasserer Hauge som nummer 3 i Norge gjennom tidene innendørs.
Under Innendørs-VM i 1997 støtte han 19,78 meter i kvalifiseringen, og 19,42 i finalen. Han ble nummer 11 og fikk med det karrierens eneste mesterskapsfinale. På et stevne i Tønsberg i juni kastet han personbeste med 63,10 meter i diskos, og representere Norge i både kule (nr. 4) og diskos (nr. 5) i Europacupen i München. Han var også kvalifisert til VM i Athen i både kulestøt og diskos. Han ble da den første nordmann som har deltatt i to tekniske øvelser i et friidretts-VM. Han fulgte ikke opp med topp prestasjoner under mesterskapet og fikk 25.-plass i kulestøt og 32.-plass i diskos. Han ble norsk mester i kulestøt for fjerde gang dette året med 18,72 meter, men nådde ikke NM-medalje i diskos.
Hauge ble nummer 62 på VG Sportens Topp 100 idrettsutøvere for året 2017.

1998 - legger opp

Sesongen 1998 ble Hauges siste som idrettsutøver. En skade i høyre lår stoppet innendørskonkurransene, men han ble klar til utendørssesongen og debuterte med personlig rekord på 20,39 meter under Grand Prix stevnet ’’Steve Prefontaine Memorial’’ i Eugene, Oregon. Resultatet rangerer Hauge som nummer fem blant Norges beste kulestøtere, bak Nilsen, Andersen, Jan Sagedal og Knut Hjeltnes (per januar 2016). I juni vant han Europacupen i kulestøt med 20,07 meter i Malmö.

Dopingsaken

I forkant av norgesmesterskapet i friidrett i månedsskiftet juli-august 1998 avholdt Hauge en pressekonferanse på Toppidrettssenteret i Oslo, etter å ha avlagt en positiv dopingprøve. Han innrømmet bruk av methandienon, et anabole steroid som også kalles Dianabol. På den samme pressekonferansen beklaget han det han omtalte som et feilvalg i forbindelse med en muskelavrivning i høyre lår, og meddelte at han tok konsekvensen av dette ved å legge opp som toppidrettsutøver. Hauges tilståelse medførte at Idrettens domsutvalg reduserte straffen med seks måneder, fra 24 til 18. Han ble den syvende norske kulestøter blant de ti beste, utestengt på grunn av brudd på dopingreglementet.

Trenerkarriere

Fra 2000 til 2006 var Hauge ressurstrener for fotballklubben Skeids A-laget og junior elitelag, med ansvar for skadeforebyggende trening, styrke, spenst og hurtighet.
I 2001 og 2002 var han også trener for kasteren Elin Isane, som begge disse årene tok sølvmedaljer i både kule og diskos under NM.