google/wiki40b huggingface dataset:
Bullaren

Bullaren, også kalt Bullarebygden, er et bygdelag og sokn i det nordre Bohuslän. Den har tidligere vært både Bullarens härad og Bullarens kommun, men utgjør nå den nordøstre delen av Tanums kommun.
Bullarebygden er et jord- og skogsbrukslandskap, som i retning nord-sør gjennomløpes av de langstrakte Bullaresjøene, hvor også bebyggelsen er konsentrert. I øst avgrenses bygda naturlig av Kynnefjäll fra Sörbygden i Munkedals kommun, og av Kornsjöarna fra Dalsland. I nord grenser Bullaren til Norge, hvor Norra Bullaresjön renner ut i Enningdalselva. Bygdens hovedby er Östad, som var tingsted fram til 1903. Et tidligere tingsted har eksistert i Tingvall noen kilometer mot sør.
Bullarens härad besto av sognene, senere kommunene, Naverstad og Mo. Bullarens kommun ble opprettet ved den svenske kommunereformen i 1952, ved at de to kommunene i herredet ble slått sammen. Kommunen eksisterte fra til 1971 da den ble innlemmet i Tanums kommune.
Innlandslandskapet i Bullarebygden skiller seg fra og er mindre kjent enn øvrige deler av Bohuslän, men er likevel attraktivt for turister. Blant severdighetene kan nevnes Naverstad kirke fra middelalderen, Bullaren dyrepark, Älgafallet og Olsborg slottsruin.
Før avståelsen i 1658 var Bullaren og resten av Bohuslen en del av Norge.
Maurice Zolotow

Barndom

Maurice Zolotow ble født 23. november 1913 i New York. Han studerte ved University of Wisconsin-Madison.

Karriere

Zolotow begynte å jobbe for Billboard, som den gang dekket hele underholdningsindustrien, og ikke bare musikk. I løpet av karrieren jobbet han også for blant annet Life, Look, Collier's Weekly og Reader's Digest.
Biografien hans om Marilyn Monroe fra 1960 var den første som ble publisert mens hun fortsatt var i live. Zolotow skrev også biografien Shooting Star om John Wayne, Billy Wilder in Hollywood om den Oscar-vinnende regissøren og manusforfatteren Billy Wilder, og Stagestruck: The Romance of Alfred Lunt and Lynn Fontanne om Broadway-skuespillerne Alfred Lunt og Lynn Fontanne. I tillegg skrev han kortere biografier om blant annet Tallulah Bankhead, Walter Matthau, Grace Kelly og Milton Berle. 
Zolotow skrev også av og til om mat og alkohol, og publiserte flere artikler om sistnevnte for Playboy.

Privatliv

I 1938 giftet Zolotow seg med Charlotte Zolotow. Ekteparet fikk barna Steve Zolotow og Crescent Dragonwagon sammen, før de ble skilt i 1969.
Zolotow bodde størstedelen av livet i Hastings-on-Hudson i New York, men flyttet til Los Angeles etter skilsmissen. Han døde 14. mars 1991.
Norgesmesterskapet i bueskyting 1976

Norgesmesterskapet i bueskyting 1976 bestod av flere arrangementer som i 1976 kåret norgesmestere i bueskyting.
NM innendørs ble arrangert i Moss 4. april. 
NM i skiveskyting ble arrangert på Ekeberg i Oslo 28.–29. august. 
NM i jakt- og feltskyting ble arrangert i Sandefjord 19. september. 
Kongepokalen ble vunnet av Johannes Akkerhaugen.
Mauricio Isla

Landslaget

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Han ble tatt ut i Chiles tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Martin (Slovakia)

Historie

Byen nevnes første gang i 1264 i overleverte historiske kilder, da som Zenthmarton. Men arkeologiske funn viser at stedet hadde bosetting allerede under hallstattiden.
I 1340 fikk stedet byrettigheter. I 1433 ble Martin nedbrent av husittiske opprørere, og ti år etter ble den atter ødelagt men da av et jordskjelv. Byen ble gradvis nedgradert fra kongelige byrettigheter til en by under en lavere grad av byrrettsprivileg, og den ble i sterk grad dominert av slekten Révay. Men så snudde det. Den raskt voksende befolkningen er grunnen til at det var mange laugene i byen på 1600- og 1700-tallet. I 1918 ble den såkalte Martinsdeklarasjonen utferdiget her.
Under den kalde krigen fikk byen betydelig tungindustri - særlig våpenfabrikken «ZŤS Martin» med over 10.000 arbeidere, en av Østblokkens støste stridsvognsfabrikker.

Navnet

De første kilder benytter navneformen Sankt Martin, rettere sagt (1264) Zenthmarton på ungarsk, og (1284) villa Sancti Martini på latin. Byen var rett og slett oppkalt etter den stedlige katolske sognekirken, som var og er dedisert til den hellige Martin. Atributtet avlet fra omrpdenavnet Turiec tilkom senere, og er første gang i kilder fra 1353. Fra 1919 het byen offisielt  Turčiansky Svätý Martin, og i 1951 ble dette endret til Martin, ettersom ordet svätý («hellig») var uønsket av de den gang herskende kommunister.

Norske studenter

I byen har Bratislavas universitet, Komeniusuniversitetet, et medisinsk fakultet, Jessenius. Ca. 300 nordmenn studerer medisin i Martin (2012), og dermed er Martin  et av de mest populære studiested for norske utenlandsstudenter.
Byen er omgitt av flott natur, og treffer derfor nordmenn spesielt. Det er spektakulære snøidrettsmuligheter en time unna på vinteren, og gode anledninger for fjellturer på sommeren.
Zuzana Čaputová

Bakgrunn

Čaputová studerte juss ved Comenius-universitet i Bratislava. Hun ble uteksaminert i 1996. Ved siden av jusstudiene arbeidet hun i kommunalforvaltningen i Pezinok. 
Fra 1998 arbeidet hun som prosjektleder og med utvikling av lokalsamfunn. I 2001 begynte hun å arbeide for Via Iuris, en organisasjon som gir juridisk bistand for å hjelpe folk med å forsvare sine rettigheter og delta i offentlige beslutninger. 
I 2017 forlot hun Via Iuris for å arbeide videre som advokat med særlig tanke på miljøsaker. Čaputová er med i nettverket Environmental Law Alliance Worldwide (ELAW).

Politisk virke

Čaputová har arbeidet for å få opphevet amnestiene Vladimír Mečiar innvilget da han var president i 1990-årene. Hun har markert seg som miljøforkjemper, først og fremst ved motstand mot en søppelfylling i Pezinok. For denne innsatsen ble hun i 2016 tildelt Goldman Environmental Prize. 
I 2018 deltok hun i det første landsmøtet i det nystiftede liberale partiet Progresívne Slovensko. Hun ble valgt som en av flere nestledere. Čaputová nevnte i den forbindelse utdanning og helsevesen som hovedsaker, men også miljøvern og justispolitikk. Čaputová har også kamp mot korrupsjon som en viktig sak.
I 2019 stilte hun som kandidat i presidentvalget. Čaputová fikk 40,5 % av stemmene i første valgomgang, mot 18,7 % for rivalen Maroš Šefčovič. De to gikk videre til andre og avgjørende valgomgang 30. mars. Čaputovás kandidatur fikk støtte fra avtroppende president Andrej Kiska. Hun vant andre valgomgang med 58,4 % av stemmene.
Čaputová tiltrådte som president 15. juni 2019. Hun er Slovakias første kvinnelige og yngste president noen gang.
Håndball-EM 2014 for kvinner

Innledende runde

Den innledende runden var inndelt i fire grupper med fire lag i hver gruppe.
De tre beste lagene fra hver gruppe gikk videre til hovedrunden, og tok med seg oppnådde poeng mot de andre lagene som var kvalifisert for videre spill. Poeng tatt mot laget som røk ut ble strøket.

Hovedrunde

Vinner og annet lag i hovedrundens to grupper gikk videre til semifinalene. De to treerne i hver gruppe spilte kampen om femteplassen.

Toppscorer

Kilde: SportResult.com

Beste målvakt

Kilde: SportResult.com
KNM «Hitra»

Skipet

Skipstypen ble første gang bygget i 1917, og i 1918 hadde den amerikanske marinen 440 skip av denne typen i tjeneste (under første verdenskrig). De fikk prefikset SC som er en forkortelse for Submarine Chaser (ubåtjager). Under andre verdenskrig ble en litt modifisert utgave av skipstypen bygget i 438 eksemplarer hvorav tre ble gitt til Norge. Skrogene ble bygd av kanadisk furu (pitchpine) på eikespant, og hovedskott og forsterkninger av stål. Byggingen ble utført på amerikanske sivile båtbyggerier som ikke allerede var opptatt med forsvarskontrakter.
Armenias herrelandslag i ishockey

Armenias herrelandslag i ishockey representerer Armenia i ishockey.
Armenia debuterte i D-VM på Island i 2004 og tapte samtlige av sine kamper, mot Irland, hjemmenasjonen Island, Mexico og Tyrkia. Laget scoret totalt 2 mål og slapp inn hele 73 mål. Lagets første målscore var ved Dmitri Khachatryan og ble scoret i den første kampen mot Irland, der Khachatryan overraskende tok ledelsen med 1-0 til Armenia. Kampen endte 1-15.
Året etter, i D-VM i Mexico 2005, ble Armenia enda en gang sist, med tap mot Sør-Afrika, Irland, Luxembourg og mot hjemmenasjonen Mexico. Laget scoret totalt 5 mål og slapp inn hele 142 mål! Det største tapet kom mot vertsnasjonen Mexico med hele 48-0.
I 2006, i D-VM på Island, kom Armenias hittil største fremgang. To kamper ble vunnet mot Irland, der de vant 6-0 og mot Luxembourg med 10-6. De tapte også to kamper, mot Tyrkia og mot vertsnasjonen Island. Laget gjorde totalt 23 mål og slapp inn 19.
I 2007 fikk man ikke nok spillere til å delta i D-VM, så de måtte spille kvalifisering til konkurransen i 2008. Her spilte de mot Bosnia-Hercegovina og Hellas i Sarajevo, Bosnia. De mislyktes, og tapte 8-5 mot Hellas, og 18-1 mot Bosnia. Laget ble i tillegg diskvalifisert på grunn av juks med pass/nasjon. Dermed ble resultatene satt til 5-0 tap i begge kampene.
Armenia ligger i 2008 ranket som nummer 48 (sisteplass) på IIHFs verdensranking.
«Aaron Manby»

«Aaron Manby» er verdens første dampdrevne stålskip. Det ble bygd i England i 1821, ved Rotherhithe på Themsen. Offiseren Charles Napier hadde en visjon om en rekke dampdrevne skip på elva Seinen. Han iverksatte byggingen av skipet, og «Aaron Manby» var det første av i alt 6 slike skip som trafikkerte Seinen på 1800-tallet. Formålet ved turene på Seinen var i all hovedsak av kommersiell art, enten det var frakt av passasjerer eller rene fornøyelsesturer. Det har blitt hevdet at skipet var det første dampdrevne skip til å krysse Den engelske kanal. Dette er feilaktig, siden flere dampdrevne trebåter hadde gjort den samme bragden før «Aaron Manby». Skipet var derimot det første stålskip til å seile ut i åpen sjø.
Skipet var en kjempe på den tiden, med en vekt på 116 tonn og en lengde på 120 fot. Motoren og padlehjulene var designet av Henry Bell, en oppfinner og ingeniør som hadde skaffet seg berømmelse etter designen av den dampdrevne trebåten «Comet». Padlehjulene var 12 fot i diameter.
Etter at Charles Napier gikk konkurs i 1827, fikk skipet franske eiere og fraktet til elva Loire, hvor den seilte frem til 1855.
Reinterpretations

Reinterpretations er et musikkalbum med Lindstrøm & Prins Thomas, utgitt i 2007.
Utne kirke

Historie

På midten av 1800-tallet ble det lansert ønske om en egen kirke på vestsiden av Sørfjorden. Styret i Kinsarvik sogn var enig i dette, men ville ikke bidra med økonomisk støtte til prosjektet. Det tok derfor en del tid før man kom videre med prosessen. Først i 1885 ble det ved kongelig resolusjon gitt tillatelse til å bygge ny kirke, denne skulle da ligge i Utne. Ytterligere forsinkelser ble det som følge av utfordringer med å skaffe til veie tomt og tilstrekkelig finansiering.
Først i november 1892 kunne man skrive kontrakt med byggmester, det var Ivar Ivarson Opedal fra Lofthus som fikk det ærefulle oppdrag å bygge kirken.
5. juli 1895 kunne den nye kirken endelig vigsles av Fredrik Waldemar Hvoslef som den gang var biskop i Bergenhus stift.
I 1886 ble det også gitt tillatelse til å anlegge kirkegård ved kirken som var blitt godkjent året før. Denne ble påbegynt etter at kirken stod ferdig, og ble tatt i bruk først i 1902. I 1906 ble det også oppført hestestall ved kirken.
Det er uvisst om det var installert kirkeorgel i kirken da den stod ferdig i 1895 eller om dette først kom noen år senere. I 1957 ble det gamle orgelet tatt ut og plassert på Bråvolltunet i Kinsarvik. Inn kom et orgel som ble kjøpt fra Kinsarvik kirke, men dette viste seg snart å være i dårligere stand enn forventet. I 1971 ble det derfor innvilget anskaffelse av et helt nytt orgel med 17 registre.
Toy Dolls

Toy Dolls er et punkrockband som kommer i fra Storbritannia. Toy Dolls ble stiftet i 1979 og spilte sin første konsert i den engelske byen Sunderland 20. oktober 1979. Noen mener de hører hjemme i kategorien Oi!, mens andre foretrekker kategorien pop-punk/new wave. Mens andre mener det riktige er cartoon/tyggegummi punk. Toy Dolls er fortsatt aktive.
Sicardia

Utseende

Små (ca. 2,5 - 3 millimeter), avlange, blankt brunrøde gjødselbiller. Pronotum er mye bredere enn langt, blankt, spredt punktert men uten tverrfurer. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis

Billene er knyttet til råtnende plantemateriale, som kompost og møkk.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Nord-Afrika (Tunisia, Libya).
Psilopygoides

Utseende

En middelsstor (vingespenn ca. 50 millimeter) påfuglspinner. Oversiden er ensfarget brunrød bortsett fra en litt mørkere flekk i forvingen. Undersiden av kroppen og bakvingen er hvite.

Levevis

Som vanlig hos påfuglspinnere kan larvene finnes på mange forskjellige busker og trær. De spinner ikke noen kokong, men graver seg ned i jorden for å forvandle seg til en puppe i et utgravd kammer. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Nordsinni

Nordsinni er ei bygd i Nordre Land kommune. Bygda strekker seg fra Dokka til Høljarast, i dalføret på begge sider av  Etna. Nordsinni har en spesiell beliggenhet, idet området utgjør flatbygdenes ytterste utpost mot Valdres. Skillet merkes kanskje lettest i den markerte dialektforskjellen ved Høljarast.
Opprinnelig var navnet Sinnen, bestående av Østsinnen og Vestsinnen. Men måten befolkningen anga himmelretningen på, førte til at Vestsinni ble til Nordsinni. Det er først på 1600-tallet at Nordsinni blir den offisielle betegnelsen.
Gravhauger og gravfunn fra vikingtida beviser fast bosetting i yngre jernalder (etter år 600). Den opprinnelige bosetningen var oppe på høydedraget. Helleristningene ved Møllerstufossen er et helleristningsfelt beliggende nede ved Etna. Dette er et felt med veideristninger fra Steinalderen.
Nordsinni kirke og Haugner kirke samt Åsli kirkegård (Åslibygda) ligger på Nordsinni. 
Nordsinni sportklubb organiserer fotball på Baggerudmoen, som ligger sør for fylkesveien vis-a-vis gården Baggerud.

Kommunikasjon

Fylkesvei 33 går i dalbunnen gjennom hele bygda. Dokka flyplass, Thomlevold ligger ved gården Thomlevold. Den brukes mye av et aktivt mikroflymiljø. Den nedlagte Valdresbanen ble i 1903 åpnet fra Dokka og fram til Tonsåsen. Nordsinni stasjon ble åpnet i 1904.

Folketall

Utviklingen i folketall i Nordsinni:
1666 - ca. 278 innbyggere
1801 - 907 innbyggere
1865 - 1596 innbyggere
1900 - 1504 innbyggere
1930 - 1593 innbyggere
Grazzano Badoglio

Grazzano Badoglio er en liten by og kommune med 639 innbyggere (2004) i den italienske provinsen Asti (AT) i regionen Piemonte.
Marskalk Pietro Badoglio (1871–1856) stammet fra denne småbyen, noe som er grunnen til at den forandret navn fra Grazzano Monferrato.
Paul Temple og Madison-mysteriet

Paul Temple og Madison-mysteriet var et norsk kriminalhørespill om Paul Temple som gikk på NRK Radio i 1953. Stykket var basert på Francis Durbridges hørespill Paul Temple and the Madison Mystery som ble sendt på BBC Radio i 1949. Den norske innspillingen er på åtte episoder og var oversatt av Jens Gunderssen og Gunnar Olram. Instruktør var Jens Gunderssen. Rollen som Paul Temple spilles av Fridtjof Mjøen.
Madison-mysteriet fikk ikke den samme mediestormen som den første serien, selv om lytteroppslutningen var like stor.  
Serien var den andre av tre hørespillserier om Paul Temple som ble produsert av Radioteatret. Den første, Paul Temple og Gregory-saken, ble sendt året før. Disse to innspillingene er gått tapt, mens Paul Temple og Milbourne-saken, laget i 1973, er bevart.
Eesti Kesko

Eesti Kesko er Estlands tiende største selskap målt etter omsetning, og driver varehandel, detaljhandel, salg av bildeler, osv i Estland. Det er et datterselskap av det finske, multinasjonale selskapet Kesko, børsnotert i Helsingfors. Selskapet er det største grossistselskapet i Estland.
I 2007–08 hadde selskapet en årsomsetning på 190 mill euro.
Levangsheia Idrettslag

Fotball

A-laget i fotball spilte i mange år i laveste divisjon i Telemark Fotballkrets, men har de seneste årene ikke stilt eget lag. Spillere i aldersbestemte lag har stort sett gått til Sannidal Idrettslag eller Kragerø Idrettsforening.
Ørjan Østvik

Ørjan Østvik (født i Hammerfest) var en norsk lokalpolitiker (Arbeiderpartiet). Han var ordfører i Hammerfest fra 1952 til 1961.  Østvik var også aktiv innenfor kulturlivet i Hammerfest, og skrev blant annet mange dikt og revytekster.
Pornografisk film

Historie

Pornografisk film har antagelig eksistert nesten like lenge som filmteknikken. Den tidligste pornografiske spillefilmen man kjenner til er A L'Ecu d'Or ou la bonne auberge (Frankrike, 1908).
Conflans-Sainte-Honorine

Historie

Kommunen fikk opprinnelig sitt navn fordi den ligger der elva Oise flyter sammen med Seinen. Landsbyen fikk tillegget «Sainte Honorine» i det 13. århundre etter den kvinnelige helgen sankt Honorina fra begynnelsen av 300-tallet. Hennes relikvier hadde vært oppbevart på stedet siden 876.
Delvis på grunn av sin strategiske beliggenhet ble Conflans-Sainte-Honorine ansett som hovedstaden for de franske innenlandske vannveier, og på den høyre bredden av Seinen ligger det fremdeles rekker av lektere, selv om de nå hovedsakelig er i bruk som husbåter. Hvert år i juni feirer byen Pardon national de la batellerie til minne om stedets tidligere viktige rolle for innenlands skipsfrakt.
MS «Meteor»

Historie

MS «Meteor» ble kontrahert ved Aalborg Værft i 1952 for å erstatte cruiseskipet MY «Stella Polaris» fra 1927. 14. januar 1955 var skipet ferdig, og ble døpt MS «Meteor» etter rederiets gamle turistskip DY «Meteor» fra 1904 som ble senket under andre verdenskrig. Rett etter overleveringen ble MS «Meteor» satt inn i hurtigruten som erstatning for DS «Nordstjernen» som forliste 22. september 1954. 28. mars 1955 måtte MS «Meteor» på kort varsel settes inn i ruten Plymouth – Madeira etter at MS «Venus» grunnstøtte. Sommeren 1955 gikk skipet i turistcruise til Nordkapp og Svalbard. Høsten 1955 vikarierte MS «Meteor» både for TS «Leda» og MS «Astrea» på henholdsvis Bergen – Newcastle-ruten og Bergen – Rotterdam-ruten. Vinteren 1955/1956 var hun igjen avløserskip i hurtigruten. I februar 1957 gikk skipet på cruise til Lofoten under Lofotfisket, før hun vinteren 1957/1958 for siste gang seilte som avløserskip i hurtigruten. Fra nå av ble MS «Meteor» utelukkende brukt til cruise, og gikk i vintermånedene til både Middelhavet og Karibia. I sommermånendene var hun på sporadiske besøk langs norskekysten. 
I april 1970 ble skipet solgt til selskapet Meteor Cruises AS i Bergen, men beholdt navnet. Meteor Cruises AS var delvis eid av Det Bergenske Dampskibsselskab som fortsatte å ha driftsansvaret for skipet. Natt til 22. mai 1971 var MS «Meteor» på vei sørover gjennom Georgia Strait i Britisk Columbia, Canada da det brøt ut brann i mannskapskvarteret forut på B-dekk. 32 av besetningen omkom, og det tok 42 timer å få slukket brannen. Skipet ble slept til Vancouver hvor hun etter inspeksjon ble kondemnert. Skipet ble solgt til det greske rederiet Epirotiki Steam Navigation Company og slept til Pireus i Hellas for reparasjon. I april 1972 var skipet ferdig reparert, og ble omdøpt til MS «Neptune». I sommersesongene gikk hun i cruisefart hovedsakelig i Middelhavet, men hadde også noen turer til Nordkapp. I 1995 ble skipet lagt i opplag i Eleusis i Hellas, og ble liggende her til det ble slept til Aliaga i Tyrkia for å hugges opp.

Skipet

MS «Meteor» var bygd etter det samme konseptet som de tre hurtigruteskipene MS «Polarlys», MS «Nordlys» og MS «Håkon Jarl» (også kalt Ålborg-skipene), bare 9,14 meter (30 fot (mål)) lengre og litt bredere. MS «Meteor»s tonnasje var ved levering 2 856 bruttoregistertonn, 1 548 nettoregistertonn, og lasteevnen var 640 dødvekttonn. Etter ombyggingen i 1972 var tonnasjen 2 402 bruttoregistertonn og 1 003 nettoregistertonn. 509 m³ av lasterommene var kjølerom, og lasting og lossing foregikk ved hjelp av en kran forut. Hovedmaskinen var en nisylindret Burmeister & Wain totakts dieselmotor. Oppgitt ytelse var 5 000 hestekrefter (bhk), noe som ga en marsjfart på 18 knop. MS «Meteor» hadde 200 køyeplasser i rutefart, fordelt på 90 køyeplasser på 1. plass (1. klasse) og 110 på 2. plass. I cruisefart var køyekapasiteten redusert til 147. I forhold til de andre hurtigruteskipene var MS «Meteor» luksuriøst innredet. Alle 1. plass lugarer hadde WC. Fellesarealene for passasjerene lå på salongdekket, i tillegg til en 1. plass utsiktsalong forut på båtdekk.
Manchester Street gasskraftverk

Manchester Street gasskraftverk er et kullkraftverk i delstaten Rhode Island i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 426 MW, fordelt på 1 blokk / 1+1 turbiner.  
Anlegget ble påbegynt omkring 1945 og stod ferdig rehabilitert i 1996. Brenselkilden er naturgass. Operatør er selskapet Dominion Energy Inc.
MGM Macau

MGM Macau er et hotell og et kasino sentralt i Macao som ble åpnet den 18. desember 2007. Hotellet eies av MGM China Holdings Limited, et kasinoselskap som MGM Resorts International har aksjemajoriteten i.
MGM Macau er 35 etasjer og 154 meter høyt, har 600 rom, teater, nattklubb, restauranter, helsestudio og møtearealer. Kasinodelen er på 20 600 kvadratmeter og har 430 spillebord og rundt 1 000 slotmaskiner. Hotellet har vunnet en rekke priser siden åpningen, deriblant Forbes Four Star Award, Forbes reiseguidepris for 2010 og en pris for beste luksushotell.
MGM Macau er direkte tilknyttet, med en gangbru, til handels- og leilighetskomplekset One Central og femstjernershotellet Mandarin Oriental Macau som åpnet i slutten av juni 2010.
Pinot Meunier

Synonymer

Den har også navn som: Auvernat Gris, Auvernat Meunier, Blanc Meunier, Blanche Feuille, Carpinet, Cerny Mancujk, Créedinet, Farineux Noir, Fernaise, Frésillon, Fromenté, Frühe blaue Müllerrebe, Goujeau, Gris Meunier, Meunier, Meunier Gris, Miller Grape, Miller´s Burgundy, Molnar Toke, Molnar Toke Kek, Molnarszölö, Morillon Tacone, Morone Farinaccio, Moucnik, Noirin Enfariné, Noirien de Vuillapans, Pineau Meunier, Pinot Meunier, Pino Meine, Pinot Negro, Plant de Brie, Plant Meunier, Plant Munier, Postitschtraube, Rana Modra Mlinaria, Rana Modra Mlinarica, Resseau, Riesling Noir, Sarpinet, Trézillon og Wrotham Pinot, alt etter distrikt og land.
Last Men in Aleppo

Handling

Borgerne i den syriske by Aleppo forbereder seg på en beleiring og er daglig utsatt for bombeangrep fra Assad-regimet og russerne. Gjennom tre medlemmer av redningstjenesten White Helmets, går filmen nær på livet, døden og de daglige kampene for sivilbefolkningen i byen. Hver dag må de konfrontere deres egen tvil: Skal de flykte og redde deres familier fra bombene eller skal de bli og forsøke å redde borgernes liv i bomberuinene?

Utmerkelser

Filmen ble nominert til Oscar for beste dokumentarfilm.