google/wiki40b huggingface dataset:
4Sea Energy

4Sea Energy AS var et uavhengig norsk oljeselskap med virksomhet hovedsakelig på norsk side av Nordsjøen. Selskapet ble grunnlagt i 2007, men ble i 2010 kjøpt opp av oljeselskapet North Energy. Selskapet hadde kontorer i Stavanger og hadde 17 ansatte.
Selskapet ble grunnlagt i Stavanger i 2007. Selskapets administrerende direktør var Øystein Roti. Selskapets opprinnelige strategi var å satse på felt i utbyggingsfasen og felt i produksjon. Selskapets virksomhet skulle primært være i Nordsjøen, både på norsk, dansk, britisk og nederlandsk side – derav navnet «4Sea». I juli 2009 annonserte selskapet en strategisk helomvending. Selskapet ville fra nå av satse på organisk vekst gjennom lisensrunder og letevirksomhet. Årsaken til strategiendringen var i hovedsak problemer med å skaffe kapital. I 2010 ble 4Sea kjøpt opp av oljeselskapet North Energy.
Selskapet fikk i APA 2008 tildelt 2 lisenser: PL 498 og PL 503.
Where Flamingos Fly

Where Flamingos Fly er et musikkalbum med Karin Krog og Jacob Young, utgitt i 2002.
Eelco van Kleffens

Virke

I 1917 avla van Kleffens doktorgrad i rettsvitenskap ved Riksuniversitetet i Leiden. Deretter studerte han økonomi ved Nederlandsche Handels-Hoogeschool i Rotterdam, men fullførte ikke studiet.
Van Kleffens arbeidet for Folkeforbundets juridiske avdeling og hos Shell i London, før han i 1922 begynte i utenriksdepartementet. I 1929 ble han sjef for avdelingen for diplomatisk saker.
I august 1939 ble van Kleffens utnevnt til ambassadør i Sveits, men før han fikk reist ble han utnevnt til utenriksminister i de Geers andre regjering. Etter Tysklands angrep på Nederland i 1940 dro han til London for å søke støtte og senere fulgte hele regjeringen også med dit for å fortsette sin virksomhet i eksil. Ved dannelsen av Gerbrandys andre regjering fortsatte van Kleffens som utenriksminister og fikk følge i utenrikssaker av en minister uten portefølje. På vegne av Nederland undertegnet van Kleffens De forente nasjoners pakt i San Francisco 26. juni 1945.
I 1946 gikk han av som utenriksminister, men var til 1947 minister uten portefølje. Han fortsatte i diplomatisk tjeneste, var Nederlands representant i FN før han i 1947 ble ambassadør i USA og i 1950 ambassadør i Portugal. I 1954 var han president i FNs generalforsamling. Han var fra 1956 til 1958 utsending til NATO og OEEC i Paris. Fra 1958 til 1967 var han representant ved Det europeiske kull- og stålfellesskap. Van Kleffens støttet inngåelsen av en nordatlantisk allianse og inngåelsen av Benelux-samarbeidet.
I 1950 ble han tildelt ærestittelen Minister van Staat.
Verdenscupen i orientering 2017

Sammenlagtresultater

Oversikten viser endelig stilling etter 10 av 10 individuelle løp. Av de 8 første løpene teller de syv beste resultatene. Begge løpene under finalen (WC 9 og WC 10) teller sammenlagt.
Breistein

Breistein er et tettbebygd sted i Åsane bydel i Bergen i Hordaland. Breistein ligger ved Sørfjorden, ca. 15-20 minutter med bil fra Bergen sentrum. Ferjesambandet Breistein-Valestrandsfossen opereres av Osterøy Ferjeselskap.
Her var det tidligere garveri, skofabrikk, møbelfabrikker, vindusfabrikk, bakeri, frisør, post og butikk. Kun postadressen 5111 Breistein er i behold. Tidlig på sekstitallet ble Vestlandsheimen, en av Norges største institusjoner for psykisk utviklingshemmede, bygget her. Etter HVPU-reformen ble den nedlagt, og deler av den har fungerte som asylmottak fram til 2005. Her ligger også Norsk lærerakademis avdeling for førskolelærer- og lærerutdanning.
Skuespilleren Jon Eikemo er født og oppvokst på Breistein. Faren startet Johs. Eikemo Handel. Rasmus Breistein kom også herfra og var en kjent regissør i filmens barndom.
Idrettslaget Hovding har sin base her på Leikvang idrettsplass. Like ved ligger Haukås skole, Bergen fengsel, Bergen Travpark, Bergen Campingpark og Eikås motorsportsenter. I området ligger også gårdene Breistein, Brurås, og Haukås, som er oppdelt i flere bruk.
Breisteinsåta, også kalt Hetlebakksåta, kneiser over bygda i vest og gjør at solen knapt viser seg i vintermånedene.
Breistein omfattes av grunnkretsene Breistein og Haukås i Bergen kommune, som hadde totalt 1 157 innbyggere 1. januar 2012 og et samlet areal på 6,70 km², av dette 0,13 km² ferskvann. Tettbebyggelsen her inngår i tettstedet Hylkje, som hadde til sammen 2 195 innbyggere 1. januar 2009.
Linda (slekt)

Utseende

Middelsstore, lange og slanke, mer eller mindre rødlige trebukker. Fargen er gulbrun til rødoransje, dekkvingene ofte mørke. Antennene er svarte og kortere enn kroppen.

Levevis

Larvene lever i levende stammer, mest på løvtrær. Noen kan gjøre betydelig skade og også drepe unge trær. De voksne billene gnager på bladene på larvenes næringstrær.

Utbredelse

De fleste av artene lever i den sørlige delen av Kina, men slekten er utbredt fra Nepal i vest til Java i øst.
Psalidocoptus

Utseende

En nokså stor, kraftig, matt, mørkt brunlig trebukk. Kjevene er ikke påfallende forstørrede. Antennene er nokså kraftige, litt over halvparten så lange som kroppen. Fasettøynene er nokså små, ikke utstikkende. Pronotum er er bredere enn langt, sekskantet med to pigger på hver side. Dekkvingne er rundede, nærmest ovale, i spissen med to tenner. Beina er forholdsvis lange.

Utbredelse

Arten lever på Vanuatu.
Foreningen Store norske leksikon

Foreningen Store norske leksikon (tidligere Store norske leksikon AS og Norsk nettleksikon) er en ideell organsisasjon som utgir fire leksikon på nett: Store norske leksikon, Norsk biografisk leksikon, Store medisinske leksikon og Norsk kunstnerleksikon. 
Det tidligere forsøket på å drive Store norske leksikon som gratis nettleksikon av Kunnskapsforlaget førte ikke til ønskede resultater, og den 1. juli 2010 ble eierskapet og rettighetene til domenet snl.no overdratt til Fritt Ord og Sparebankstiftelsen DnB NOR. Stiftelsene stilte midler til rådighet for at snl.no skulle drives og utvikles videre. 
En varig, institusjonell løsning ble etablert våren 2013 med det ideelle selskapet Store norske leksikon AS. Selskapet ble omdannet til en forening i 2014.

Eiere og styre

Foreningen er eid av Stiftelsen Fritt Ord, Sparebankstiftelsen DNB, Det Norske Videnskaps-Akademi, Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening, Universitetet i Bergen, Universitetet i Agder, Universitetet i Nordland, Universitetet i Stavanger, Universitetet i Oslo, Universitetet i Tromsø, Norges miljø- og biovitenskapelige universitet og Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet.
Styret for foreningen består av leder Trond Andreassen fra Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening, Nils Christian Stenseth fra Det Norske Videnskaps-Akademi, Inger-Lise Larsen fra Sparebankstiftelsen DNB og og Torgeir Waterhouse fra IKT Norge.

Sjefredaktører

Erik Bolstad har vært sjefredaktør siden 2016. Han etterfulgte Anne Marit Godal, som hadde vært sjefredaktør fra januar 2011 til november 2016.
Mona Berntsen

Karriere

Berntsen begynte å danse i ung alder og fikk sitt gjennombrudd da hun i 2008 vant skandinaviske So You Think You Can Dance. Kort tid senere signerte hun kontrakt med agentbyrået Bloc Agency. I årene som fulgte, gjorde Berntsen flere oppdrag for flere kjente artister, deriblant Justin Timberlake, Alicia Keys og to verdensturneer som fast danser for Chris Brown. Hun har opptrådt under Oscar-utdelingen, Grammy Award, Billboard Awards og flere MTV-show. Berntsen har i tillegg gjort oppdrag for blant andre Nike. I 2016 var hun på verdensturné med Justin Bieber for hans album Purpose. I 2019 opptrådte hun som en av Madonnas dansere under pausen i finalen av Eurovision Song Contest i Israel. Hun hadde da et palestinsk flagg på ryggen.

Dansefeber

Da Berntsen var 17, var hun med i Dansefeber, hvor hun gikk rett til Feberdagene i Oslo. Der ble hun blant de 20 beste, men hun måtte trekke seg etter fem livesendinger på grunn av en kneskade.

So You Think You Can Dance — Scandinavia

Etter Dansefeber ble da 18 år gamle Mona med på So You Think You Can Dance — Scandinavia. Hun gikk på audition i Oslo, og danset hiphop til «Fall Out» av Method Man, og fikk direktebillett til workshops. Fra workshoper ble hun blant de fire beste norske jentene, før hun kjempet seg gjennom livesendinger og til slutt stod som vinner av konkurransen. Hun vant tittelen «Skandinavias beste danser» og en pengepremie på 500 000 norske kroner.
San Gabriel (Uruguay)

Transport

Ruta 6 Joaquín Suárez forbinder San Gabriel med Montevideo (110 kilometer), Florida (30 km) og Vichadero.
 Ruta 56 Bernabé Rivera forbinder San Gabriel med Reboledo.
Neopolycesta

Utseende

Middelsstore, mørke, noe matte praktbiller, dekkvingene med rødlige flekker. Pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede med kraftige punktrader.

Levevis

De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika.
Værnes garnison

Værnes garnison er en militær garnison i Stjørdal, rett ved siden av Trondheim lufthavn, Værnes. Området har vært brukt av Forsvaret siden 1800-tallet, og het tidligere Værnes flystasjon. 
Værnes garnison er base for Heimevernets distrikt HV-12 og Vertslandstøttebataljonen. Værnes blir også fremtidig base for Luftforsvarets skolesenter med Luftforsvarets befalsskole, Luftforsvarets tekniske skole og avdeling for teknologibasert læring.

Avdelinger

Garnisonen huser i dag Trøndelag Heimevernsdistrikt 12 (HV12), Vertsland Støttebataljon nr. 1 (FLO), samt forhåndslagre for materiell for NATO. En styrke fra United States Marine Corps (USMC) har også tilhold i garnisonen.   
Leiren har tidligere huset blant annet Heimevernets Utdanningssenter Værnes, Luftforsvarets skolesenter Værnes, Luftforsvarets flygeskole (1952–2002), Luftkommando Trøndelag, 332-skvadronen (1945–1946), 337 skvadron (1953–1954) samt Hærens flyvåpen ved Nordenfjeldske flyveavdeling (etablert 1919) som skiftet navn til Trøndelag flygeavdeling i 1930.

Historie

Militæraktiviteten på Værnes startet i 1887 da hæren kjøpte Værnes Gård og konverterte den til en militærforlegning. Den 26. mars 1914 lettet det første flyet, en militær Maurice Farman MF-7 «Longhorn» med navnet «Olav Tryggvessøn». De første tre permanente flyene ble stasjonert her i 1919, i 1920 ble den første hangaren bygd, og i 1922 ble radioutstyr installert.
Under andre verdenskrig okkuperte den tyske invasjonsstyrken Værnes den 10. april 1940 under liten motstand. De tyske styrkene organiserte, ved hjelp av lokale myndigheter og norsk mannskap, umiddelbart arbeidene med å utbedre flyplassen, og innen noen få uker hadde de bygd en ny rullebane til bruk i felttoget i Nord-Norge. Innen 1942 hadde de konstruert tre betongrullebaner, den lengste var 1 620 meter, i tillegg til flere hangarer, bunkere og luftvernstillinger, totalt mer enn 100 bygninger. Et tyvetalls førkristne gravhauger ble fjernet for å gi plass til utvidelsene. På det meste var det stasjonert 2 000 tyske soldater og 2 000 norske arbeidere på Værnes under andre verdenskrig. 
Etter at tyskerne kapitulerte 8. mai 1945 ble flyplassen først overtatt av Royal Air Force og deretter av det norske Luftforsvaret. Flere skadroner, deriblant 332, 331 og 337, var stasjonert på Værnes i etterkrigsårene. I 1952 ble Luftforsvarets flygeskole flyttet til Værnes. I 1954, da Ørland hovedflystasjon var ferdig, ble mesteparten av Luftforsvarets aktivitet flyttet dit.
I 2017 ble det laget en prøveordning med rotasjonsbasert øving og trening i Norge for om lag 330 amerikanske marinesoldater fra United States Marine Corps (USMC). Denne ordningen er en bilateral avtale mellom Norge og USA. Den ble i juni 2017 forlenget til å vare ut 2018.
Vallentuna

Vallentuna er et tettsted i Stockholms län i Uppland i Sverige. Det er Vallentuna kommunes administrasjonssenter. I år 2005 hadde Vallentuna 29 519 innbyggere, hvorav 22 146 i Vallentuna kommune og 7 373 i Täby kommune.
Geir Helljesen

Trivia

Helljesen er en ivrig og profilert Blackpool FC-tilhenger. Far til Ingvild Helljesen og Siril Helljesen.
Seabriella

Utseende

En middelsstor, nokså bred, blank, svart trebukk med et bredt, gult tverrbånd på dekkvingene. Antennene er tynne, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet med en kraftig tann på sidene, mye bredere enn langt med noe blanke knøler, den fremre delen kan være mer eller mindre kledt med lyse skjell. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede.

Utbredelse

Arten er kjent fra Fransk Guyana og Brasil.
Mørketid – kvinners møte med nazismen

Mørketid – kvinners møte med nazismen er en norsk dokumentarfilm fra 1994 regissert av Karoline Frogner.
Filmen presenterer og intervjuer 10 norske motstandskvinner under den andre verdenskrig som alle endte opp med å bli sendt til konsentrasjonsleirene Ravensbrück og Auschwitz. Den viser også dramatiserte scener som illustrerer forholdene i konsentrasjonleirene.
De medvirkende i filmen var Dagny Loe, Henriette Bie Lorentzen, Ruth Nervik, Sonja Coucheron, Lille Graah, Inger Gulbrandsen, Sigrid Heide, Sara Uthaug, Jørgund Sivertsen og Edit Notowicz.
I 1995 ga Karoline Frogner ut boken Mørketid – kvinners møte med nazismen på Capplen.
Bauhaus (byggemarked)

Bauhaus er et tysk-basert byggemarked med 220 varehus i 15 europeiske land. Det har i dag sitt europeiske hovedsete i Mannheim, Tyskland og sitt danske og norske hovedsete i Tilst utenfor Århus.
Mount Binuluan

Mount Binuluan eller Ambalatungan er en vulkangruppe i Cordillera Central nord på den filippiniske øy Luzon. Vulkangruppen er oppbygd av dacittisk lava. I krateret er det varme kilder og svovelholdige fumaroler.
Glenn Tipton

Solo-prosjekt

Da Judas Priest-vokalist Rob Halford forlot Judas Priest i 1992 ble det en stille periode for Judas Priest. To år senere, i 1994, startet Glenn Tipton et soloprosjekt som han bare kalte Glenn Tipton. Tim «Ripper» Owens kom inn som vokalist i Judas Priest i 1996 og året etter kom debutskiva til Glenn Tipton, Baptizm of Fire. Med seg hadde han flere gjestemusikere og på nyutgivelsen av albumet følger det med en bonussang med navnet «New Breed». Denne er skrevet av Glenn Tipton sammen med hans datter og sønnen hans på trommer. I 2006 ga Glenn Tipton ut sitt andre album, Edge of the World.
SIM-kort

Et SIM-kort (SIM er en forkortelse for Subscriber Identity Module) er en type smartkort som brukes i mobiltelefoner. Uten at et korrekt SIM-kort er satt inn i telefonen kan den ikke brukes til samtaler eller tekstmeldinger. I de fleste land kan man imidlertid ringe nødnummeret uten gyldig SIM-kort. 
Det første standard SIM-kortet hadde samme størrelse som et kredittkort. De senere størrelser er: mini-SIM 25x15 mm, micro-SIM 15x12 mm og nano-SIM 12,3x8,8 mm. 
I et SIM-kort er det lagret opplysninger om blant annet abonnenten og operatøren. Opplysningene i kortet brukes til å opprette kontakt mellom abonnenten og de forskjellige elementene i mobilsystemet han er knyttet til. En viktig funksjon er å identifisere brukeren overfor mobilsystemet slik at han kan ringe og motta samtaler, samt sørge for at bruken av abonnementet blir fakturert rett. Abonnentens telefonnummer er normalt ikke lagret på kortet. I stedet er hver kort utstyrt med et eget unikt serienummer. Når noen ringer til en mobiltelefon blir det sjekket i Home Location Register (HLR) hvilket SIM-kortnummer som er knyttet til det oppringte nummeret, og samtalen blir så rutet til rett mottaker. Det er derfor mulig å bytte SIM-kort uten å bytte telefonnummer.
SIM-kortet kan flyttes fritt mellom mobiltelefoner. Dermed kan man bytte mobiltelefon uten å kontakte operatøren.
SIM-kortet har også et lite flashminne hvor det kan lagres data. Dette kan være SMS-meldinger, telefonbokoppføringer, liste over foretrukne nettverk og diverse andre innstillinger som operatøren krever.
De fleste SIM-kort er utstyrt med PIN-kodefunksjon. Dersom denne er aktivert kan uvedkommende ikke misbruke abonnementet. Kasserte SIM-kort er EE-avfall og brukte kort skal leveres til mobilforhandler eller offentlig mottak for EE-avfall.
The Killer Elite

Handling

Fordi de statlige myndigheter ikke makter å bekjempe alle typer kriminalitet er en privat organisasjon dannet. Her jobber to venner, Hansen og Mike, som hver for seg utfører mord på bestilling. Tilværelsen deres kompliseres imidlertid når de får i oppdrag å drepe hverandre. Hansen ender opp med å skamskyte sin venn Mike, som gjennomfører et hardt rehabiliteringsprogram for ikke å bli invalid. Etter en tid kommer han seg på fotene igjen og tar et oppdrag for å beskyttet en politisk leder i Asia som trues av en leiemorder. Vedkommende leiemorder viser seg å ingen andre enn Mikes gamle venn.

Om filmen

Filmen har fått 55 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 2,5 av 4 stjerner.
Christine Keeler

Bakgrunn

Keeler vokste opp i Wraysbury i Berkshire. Da hun var femten år gammel, rømte hun hjemmefra og dro til London, hvor hun jobbet som modell og som stripper på en klubb i Soho. Da hun var seksten, fødte hun et barn som døde kort tid etter fødselen. 
Hun flyttet sammen med en mann ved navn Stephen Ward, men det sies at det ikke var et kjærlighetsforhold, men snarere et forretningsforhold hvor Ward tok vare på sin egne og den attraktive Christines interesser.

Profumo-skandalen

Keeler startet i 1961 et forhold med den britiske konservative politikeren John Profumo, som var forsvarsminister i Harold Macmillan regjering. Samtidig hadde hun et forhold med Eugene Ivanov som var marineattaché ved den sovjetiske ambassaden i London.
Da forholdet ble avslørt, løy Profumo i Underhuset den 22. mars 1963, da han hevdet at det ikke hadde skjedd noe utilbørlig mellom ham og Christine Keeler. Den 5. juni samme år innrømmet John Profumo at han hadde løyet i parlamentet. Det førte til at han ble tvunget til å gå av som forsvarsminister.
Etter avgangen til John Profumo ble det nedsatt en granskingskommisjon. Den ble ledet av Alfred Denning. Rapporten ble en bestselger, men den var ikke hyggelig lesning for statsminister Harold Macmillan og hans nærmeste. Macmillan valgte å trekke seg av helsemessige årsaker, og Profumo-skandalen var den direkte foranledningen til at de konservative tapte valget året etter.

Livet etter skandalen

Keeler ble arrestert 5. september 1963, etter anklager om mened i en rettssak som ikke hadde noen sammenheng med Profumo-skandalen.  I forbindelse med denne saken var hun fengslet i ni måneder. Hennes forretningsforbindelse, Stephen Ward, begikk selvmord på rettssakens siste dag.
I 2001  utgav hun sammen med redaktøren Douglas Thompson sin selvbiografi med tittelen The Truth at Last: My Story. Og i 2012 utgav hun også sammen med Thompson boken Secrets and Lies.
Ardasjir II av Persia

Ardasjir II (Ardashir) tilhørte Sasanide-dynastiet og var konge av Persia 379–383. Han var sønn av Hormizd II som døde allerede i 309, 40 dager før sønnen Ardasjir ble født.
Under styret til hans bror Sjahpur II hadde han vært guvernør-konge i Adiabene, hvor han forfulgte kristne. Etter Shapors død, ble han gitt tronen av stormennene, selv om han var mer enn sytti år gammel.
Komsomolsk-na-Amure

Komsomolsk-na-Amure (russisk: Комсомо́льск-на-Аму́ре) er en by i Khabarovsk kraj i Russland. Den ligger på venstre bredd av elva Amur, rundt 356 km nordøst for Khabarovsk. Den ligger ved BAM-jernbanen. Innbyggertall: 281 035 (folketelling 2002); 315 325 (folketelling 1989).
På kinesisk kalles byen Gongqing Cheng (共青城), direkte oversatt «Komsomolbyen». Området lå opprinnelig under keiserriket Kina, men kom under russisk overhøyhet etter Aiguntraktaten i 1858.
Landsbyen Permskoje (russisk: Пе́рмское) ble opprettet i 1860 av innflyttede småbønder fra Perm gubernija. I 1932 ble det bygget tungindustrifabrikker på stedet, og landsbyen fikk bystatus, og navnet ble endret til Komsomolsk-na-Amure, ettersom den ble grunnlagt som industrielt senter av den kommunistiske ungdomsorganisasjonen Komsomol.
I løpet av 1900-tallet utviklet byen seg til et regionalt senter for industries som metallurgi, maskinbygging, oljeraffinering og skipsbygging. Flyprodusenten Sukhoi har betydelige fabrikker i byen. Khurba flybase ligger sør for byen, og Dzemgi flybase ligger i nord.
Skjærgårdsdoktoren

Innspillingsfakta

Skjærgårdsdoktoren ble spilt inn på Dalarö, Ornö og Huvudskär i Haninge kommune, Landsort i Nynäshamn kommune, Sandhamn i Värmdö kommune samt på Resarö i Vaxholm kommune. I serien filmes Ornö som fastlandet og fastlandet Dalarö som øya Saltö. «Skärgårdskliniken» er et privat sommerhus i tettstedet Björnhuvud i Roslags-Kulla sogn, fem mil nordøst for Stockholm. Del 18 ble derimot delvis spilt inn  i Hudiksvall på grunn av for lite snø i Stockholm.
Innspillingen av en film med tittelen Skärgårdsdoktorn og alle rollefigurene fra TV-serien var tenkt påbegynt i 2010, men planene ble aldri realisert.

Handling

Serien utspiller seg på den fiktive øya Saltö i Stockholms skjærgård hvor legen Johan Steen kommer for å ta over legeklinikken etter sin svigerfar Axel Holtman. Holtman hadde regnet med at hans datter Eva, som også er Johan Steens hustru, skulle komme, men hun har blitt igjen i Afrika hvor hun arbeider for organisasjonen Leger uten grenser. Holtman blir meget opprørt og skuffet over dette, for det var i begynnelsen tenkt at Eva - og ikke ektemannen - skulle ta over klinikken. Johan Steen flytter til øya sammen med datteren Wilma. På klinikken arbeider også den barske pleiersken Berit og i nærheten bor hennes bror, skjærgårdsoriginalen Sören Rapp. I begynnelsen av serien stiller innbyggerne seg tvilende til Johans behandlingsmetoder og Wilma blir mobbet på skolen bare fordi hun kommer fra Afrika. Etter en heltedåd, som hun og faren utfører i andre del, blir de begge mer akseptert.
Johan Steen er en kompetent lege, men litt for yrkesmessig og brå etter øyboernes smak. Når de ikke liker hans diagnoser eller forslag til behandling går de til den gamle populære doktor Holtman. Han triumferer og vil ikke erkjenne at hans svigersønn har bedre medisinske kunnskaper. Forholdet mellom Johan og datteren Wilma lider av at han på grunn av jobben ofte må etterlate henne alene. Naturligvis savner hun også sin mor. Når Wilma blir mobbet på skolen og Johan forsøker å prate med den kvinnelige læreren om dette, benekter hun problemet totalt. Wilma blir sint på sin far og synes at han gjør alt verre. Når Wilma har blitt akseptert gjør hun alt for å passe inn og bryter sin fars regler.
Rose, Rose, I Love You

Rose, Rose, I Love You er den standard engelske tittel på den mest populære oversettelsen av den kinesiske shidaiqusangen Meigui meigui wo ai ni (kinesisk: 玫瑰玫瑰我愛你, pinyin: Méigui méigui wǒ ài nǐ) som opprinnelig ble innspilt av Yao Lee (姚莉) i 1940. En engelskspråklig versjon med tekst som hadde lite til felles med den opprinnelige mandarin ble innspilt av Frankie Laine i 1951.
Rose, Rose, I Love You er så langt (2014) den eneste populærmelodi i USA som har sin opprinnelse i Kina og er skrevet av en kinesisk omponist.
Sangen er også kjent som Shanghai Rose og China Rose.

Méigui méigui wǒ ài nǐ (玫瑰玫瑰我愛你)

Den kinesiske tekst ble skrevet av Wu Cun (Ng Chuen; 吳村 Wú Cūn) og musikken av kunstnernavnet Lin Mei (林枚), den siste egentlig komponisten Chen Gexin (陳歌辛). Sangen ble innspilt i 1940 med Yao Lee som et interludium for filmen Singing Girl og sendt ut som single grammofonplate av Pathé Records (EMI) katalognummer B. 597. Yao Lees mandarinversjon ble også sluppet i USA og Storbritannia tidlig i 1950-årene av Columbia Records.
En engelskspråklig versjon av den britiske radioprogramleder Wilfrid Thomas ble innspilt av den amerikanske sangeren Frankie Laine og Norman Luboffs kor, med Paul Weston og hans orkester, den 6. april 1951, og sluppet av Columbia Records. Like etter kom en annen oversettelse den 5. mai 1951 med Petula Clark, med navnet May Kway. Særlig Frankie Laines, men også Petula Clarkes, versjoner gjorde det meget godt.
Det er også laget versjoner på kantonesisk og på vietnamesisk.