google/wiki40b huggingface dataset:
Deepwater Horizon

Deepwater Horizon er eid av rederiet Transocean. Den ble levert i 2001 fra Hyundai-verftet i Ulsan i Sør-Korea, og sank i 2010. 
Deepwater Horizon var en halvt nedsenkbar plattform for boringer på havdyp ned til 2 400 meters dybde.
Den var av design "Reading & Bates Falcon RBS-8D".
Den var 121 meter lang og 78 meter bred. Plattformen hadde et boligkvarter med en kapasitet på 130 personer. Maksimum boredybde var 9100 meter.

Sertifisering

Deepwater Horizon var klassifisert hos American Bureau of shipping (ABS) og hadde bekvemmelighetsflagg i Marshalløyene. Maritimt regelverk tillater at plattformen er klasset i ett selskap, i dette tilfellet i ABS, og har andre spesifkke deler sertifisert av andre klasseselskaper. For Deepwater Horizon hadde Det Norske Veritas sertifisert i henholdt til reglene for ISM, MARPOL og ISPS, og videre styringssystemene som er knyttet til selskapet (Transocean), plattformen og prosedyrer knyttet til utblåsningsventiler (engelsk blow out preventer -BOP).

Dynamisk posisjonering

Plattformen hadde dynamisk posisjonering uten forankringsmuligheter levert av Kongsberg Maritime, med merkevaret Kongsberg Simrad SDP 32. Systemet var et DP-klasse 3 system. Det tilsvarer ABS klassenotasjon DPS-3 eller DNV klassenotasjon AUTRO. Det vil si et redundant system der ingen enkelthendelse kan ta ut systemet. Det innebærer også to uavhengige maskinrom med en A-60 brannvegger mellom, uavhengige kabelføringer og uavhengige styringssystem. A-60 brannvegg innebærer at veggen minst skal tåle en hydrokarbonbrann på den ene siden av veggen i 60 minutter.
Den kunne operere med signifikant bølgehøyde på inntil 29 fot sammen med en bølgeperiode på 10 sekunder, vind på 30 m/s og strøm opp til 1,75 m/s. Den var videre dimensjonert for en signifikant bølgehøyde på inntil 41 fot sammen med en bølgeperiode på 15 sekunder, vind på 50 m/s og strøm opp til 1,75 m/s.
Den var utstyrt med åtte maskiner (trustere) hver med 4,5 til 5,5 MW kapasitet. Det var to i hvert av de fire hjørnene. Plattformen hadde seks separate og uavhengige maskinrom.
Som referansesystem var det to hydrofonsystemer (av type Kongsberg Simrad HiPAP) og fire DPS-200 DGPSer (av type Kongsberg Seatex DGPS og Thales Multifix DGPS). Den hadde da seks ulike referansesystemer med to prinsipper (hydrofon og DGPS).

Utblåsningen

Den 20. april 2010 begynte plattformen å brenne etter en eksplosjon. 11 av mannskapet omkom. Etter 36 timer sank den. 
Den var da utleid til BP frem til september 2013. Ulykken skjedde på BPs Mississippi Canyon blokk 252, referert til som Macondo-prospektet, i den amerikanske sektoren av Mexicogolfen, om lag 66 kilometer utenfor kysten av Louisiana.
Hongxing

Hongxing (红星区) er et bydistrikt i byprefekturet Yichun i den kinesiske provins Heilongjiang. Det har et areal på 3 042 km² og teller 30 000 innbyggere (2004).
Storlihytta

Storlihytta er en hytte i Moldemarka som opprinnelig ble satt opp av Grand Hotell i 1898. Hytta var ment som et utfluktssted for hotellets gjester. Den ble besøkt av Keiser Wilhelm II i 1902.
Hytta var en stund eid av Norsk Folkehjelp, som bidro til oppussingen av den, før de overførte eierskapet til Selskabet for Molde Byes Vel i 2008.
Våle skolekorps

Våle skolekorps er et janitsjarkorps for barn og unge i Re kommune i Vestfold. Korpset har drilltropp. Medlemmene rekrutteres fra Solerød og Kirkevoll skoler. Det ble stiftet i 1953.
Skolekorpset arrangerte årlig en festival som samlet andre korps fra distriktet og Hans Majestet Kongens Gardes musikkorps. I 2006 ble festivalen arrangert for 34. gang.
Erotenia

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere som lever på trær og busker i skog.

Utbredelse

Arten lever i Brasil.
Cryptocanthon

Utseende

Middelsstore, brede og hvelvede, blanke, mer eller mindre brunlige skarabider, gjerne med metallisk glans. Dekkvingene har markerte punkstriper og rader av korte børster.

Levevis

Artene lever på bakken i fuktige skoger.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
Brynjulf Bull

Oppvekst og utdannelse

Brynjulf Bull ble født i Kristiania som en av flere sønner til forretningsmannen Trygve Bull og Sally, født Friis. En av brødrene hans var Trygve Bull. På farssiden tilhørte familien den trønderske slekten Bull.
Etter skolegang på Fru Nielsens Latin- og realskole avla han examen artium ved Oslo katedralskole i 1925 og begynte deretter på jusstudier ved Universitetet i Oslo.
Som student ble han med i den kommunistiske akademikergruppen Mot Dag og organisasjonen Clarté som var mer internasjonalt orientert, men i Norge nært knyttet til Mot Dag. Han ble leder for Clarté i 1933. I 1935 var han leder for Det Norske Studentersamfund. 
Han var interessert i skuespillerkunst og involverte seg både som skuespiller og som leder i Studentersamfundets Theater ved Det Norske Studentersamfund.
Han avla juridisk embetseksamen i 1930.

Karriere

I 1933 etablerte Bull sin egen advokatpraksis hvor han blant annet tok saker for fagbevegelsen og straffesaker. Under krigen ledet arbeidet for fagbevegelsen til at han ble arrestert av tyskerne og satt fengslet blant annet på Grini fra 1942 til 1944. 
Han var statsadvokat for landssviksaker 1945–47.
Fra 1953 til 1963 var han leder i Arbeidsretten.
Etter Mot Dag gikk inn i Arbeiderpartiet ble også Brynjulf Bull engasjert der. Han ble valgt inn i Oslo kommunestyre i 1945. I 1948 ble han varaordfører og i 1952 ordfører. Ordførerposisjonen innehadde han til 1975 med unntak av periodene 1956-1959 og 1962-1963.
I 1966 var han sentral i løsningen av «teaterstreiken».  Bull var pådriver for, og første styreleder i Oslo Konserthus. I Oslo er vestre del av Rådhusplassen oppkalt etter ham.
Han mottok St. Hallvard-medaljen i 1976.

Familie

Bull var fra 1937 gift med Ruth Bernhardina Øgrim og er far til tidligere statssekretær Bernt Bull.
Politikeren, forfatteren og skolemannen Trygve Bull var hans bror.
Engelbrecht-divisjonen

Angrepet på Norge

Divisjonen var gikk i land i Oslo, Kristiansand, Arendal og Stavanger. Etter invasjonen var den stasjonert i Norge frem til juni 1941.

Transitt gjennom det nøytrale Sverige

I løpet av starten på operasjon Barbarossa og den finske fortsettelseskrigen måtte 163. Infanteridivisjon flyttes fra Norge til Finland. Sverige tillot sikker transport av divisjonen igjennom svensk territorium ved jernbane. Avgjørelsen var i sterk strid med den svenske nøytralitetspolitikken under andre verdenskrig, noe som førte til en politisk krise i Sverige sommeren 1941, midsommarkrisen. Dette er fortsatt et høyt debattert tema i Sverige og de andre nordiske landene den dag i dag. Divisjonen ble flyttet fra Oslo over svensk territorium strekningen Charlottenberg-Haparanda-Torneå i en rekke tog mellom den 25. juni og 12. juli 1941.

Innsats på Østfronten

I Finland fikk den i oppgave å støtte den finske hærens operasjoner fremfor og så langs elven Svir. Det viste seg at da divisjon Engelbrecht ble kastet inn i kampene var deres kontinentale taktikk mindre velegnet i den skogrike terreng der kampene ble utkjempet. Divisjon Engelbrechts stridsdebut i Finland ble på marskalk Mannerheims ordre i området mellom Suojärvi og Tolvajärvisjøene, et område som etter harde kamper ble tatt fra de sovjetiske styrker som hadde okkupert dette egentlig finske området siden det finske nederlaget i vinterkrigen.
I februar 1942 deltok divisjonen i operasjoner sammen med det tyske fjellkorpset XXXVI Gebirgskorps i nærheten av Kandalaksja. Der ble de frem til tyskerne trakk seg ut av det nordlige Finland høsten 1944.

Fra Norge til Tyskland

Tilbaketrekningen var en anstrengende operasjon, og fortsatte gjennom Finnmark.
I januar 1945 var divisjonen på nytt okkupasjonsstyrke i Norge. Den ble så forsøkt flyttet sørover og til kontinentet. Forflytningen gikk langsommere enn ønsket. Den skjedde dels til fots og dels per jernbane til Oslo. I februar kunne divisjonen skipes over til Danmark. Der ble den reorganisert i området rundt Aarhus til en «Division neuer Art 1945» og sendt videre til Pommern. Her opplevde den sammen med 3. Panzerarmee under generaloberst Erhard Raus og General der Panzertruppe Hasso von Manteuffel den sovjetiske storoffensiven mot Hinterpommern.
I harde kamper ble divisjonen revet opp av de sovjetiske styrker ved Stargard i mars 1945. Bare rester kunne redde seg over nedre Oder. Disse styrkene ble den 1. april tilordnet Kriegsmarine og integrert i 3. Marine-Division. Uker etterpå var krigen tapt.
Geir

Etymologi

Geir er en nyere form av norrøne Geirr eller GæiRR. Norrøne geirr betyr «spyd». Den gammeldanske og gammelsvenske formen av navnet var Ger. 
Andre navn som har samme opprinnelse er kvinnenavnene Geira, Gesa, Gesine, Giske, Gisken og Gjesa.
Som navneledd kan geirr spores tilbake til urgermanske *ʒaiRaR / *ʒaiRaz / *ʒaiRa- / *gaiza / *gaira, som alle betyr «spyd». Andre former av navneleddet er urnordiske -gaiRaR / *gaizaz, gotiske *gails / *gail-s, og gammelsaksiske og gammelhøytyske ger.
Navneledd som betyr «spyd» inngår i en rekke sammensatte navn, blant annet mannsnavnene Ansgar, Asgeir, Edgar, Gerhard, Hallgeir, Oddgeir, Torgeir, Audgeir, Finngeir, Fridgeir, Geirbjørn, Geirfinn, Geirmund, Holmgeir, Siggeir, Sverker og Åsgeir og kvinnenavnene Gjertrud, Geirhild og Geirid.
Johan Fredrik Eckersberg

Bakgrunn

Eckersberg var født i en handelsfamilie hvor faren var kjøpmann. I yngre år ble han opplært innen handel og ble i den forbindelse sendt til Nederland for utdanning. Her ble han kjent med malerkunsten. 
Eckersberg ble utdannet ved Den kgl. Tegneskole, under Johannes Flintoe 1843–46, ved Kunstakademie Düsseldorf under Johann Wilhelm Schirmer. I Düsseldorf fikk han også veiledning av Hans Gude og ble påvirket av både hans og avdøde August Cappelens malerstil.

Maler

Fra 1848 bosatte Eckersberg seg i Christiania og levde av å male landskapsbilder og illustrere eventyr for Peter Christen Asbjørnsen. Han utførte også tegninger til plansjeverk utgitt av Christian Tønsberg som Norge fremstillet i Tegninger, Norske Folkelivsbilleder og Christiania med Omgivelser.
Eckersberg hadde helseproblemer og i årene 1852-54 bodde han derfor på Madeira. Året etter at han returnerte til Norge fikk han utgitt en mappe med farvelitografier basert på oppholdet. 
I 1859 opprettet han en malerskole i Grensen i Christiania. Denne skolen fikk stor innflytelse på norsk kunstliv de neste tiårene. Tross dårlig helse på grunn av tuberkulose drev han skolen frem til sin død. Skolen ble videreført av Knud Bergslien og Morten Müller.
I fremstillingen av det norske landskapet la Eckersberg vekt på den klare, skarpe streken.
Det koloristiske ble nedtonet og landskapene fremstår som mer virkelighetsnære enn tilsvarende som de andre norske Düsseldorf-malerne utførte. Slik ble han en overgangsfigur i norsk kunsthistorie mellom romantikken og realismen.
«Fra Valle i Setesdal» er hans første hovedverk, midt i 1860-årene kom «Solnedgang på fjellet» og «Fra Jotunheimen».
Eckersberg døde av tuberkulose i Sandvika hvor han hadde hatt tilhold hver sommer siden han slo seg ned i Christiania i 1848.

Utmerkelser

Eckersberg var ridder av Vasaordenen og ble tildelt St. Olavs Orden i 1870.
Qantas

Historie

Selskapet ble etablert 16. november 1920 under navnet «Queensland and Nordterritoriet Aerial Services Limited». Selskapet ble imidlertid raskt mer kjent under navnet Qantas. Selskapet var i statlig eie i perioden 1947 og frem til ut på 1990-tallet, da det igjen ble privatisert. I 2004 etablerte Qantas datterselskapet Jetstar, som er et lavprisselskap.
Xihu

Tilblivelse

Tilblivelseslegenden vil at en føniks og en drage kjempet om en kostbar perle, men den glapp for dem begge og den falt ned på bakken og ble til Vestsjøen.
Mindre poetisk er det at sjøen en gang, frem til 700-tallet, var en dyp utbuktning av elven Qiantang, som nå har sitt løp tre kilometer østenfor. Under Tangdynastiet ble elven rettet ut ved at bukten ble inndemmet, og en bred sandbanke bygd opp imellom. Det var også på denne tiden at bukten/sjøen ble drenert slik at den fikk en jevn dybde på om lag 1,5 meter. Siden er sjøen ytterligere fordypet.
Serket

Skorpiongudinne

Stikk fra skorpioner fører til lammelse og Serkets navn henspiller på dette da det har betydningen «(hun som) strammer strupen», men hennes navn kan også bli lest som «(hun som) får strupen til å puste». Hun var således assosiert med giftens dødelige og helsebringevirkninger. Hun hadde makt over skorpioner til å få dem til å bite, men også den som kunne helbrede skorpionstikk og effektene fra annen gift som slangebitt.
I kunstneriske framstillinger ble Serket vist som en skorpion, et symbol som er funnet på de eldste objekter i tidlige kulturer som Naqada III, den siste faste i Naqadakulturen. Hun kunne også bli framstilt som en kvinne med en skorpion på hodet. Selv om hun tilsynelatende ikke hadde egne templer, hadde hun en betydelige mengde av prester i mange samfunn. De aller farligste skorpionarter finnes i Nord-Afrika, og dets stikk kan drepe sin ofre. Serket var således betraktet som en meget viktig gudinne, og ble tidvis betraktet som beskytter av faraoene. Hennes nære tilknytning til de eldste herskerne antyder at var deres beskytter, særskilt de førdynastiske herskerne med navn som Skorpion I og Skorpion II. Hva de egentlig hette er ukjent, navnene er moderne, etablert fra deres totemsymboler.
Som en beskytter mot gift og slangebitt ble Serket ofte forstått som en beskytter av andre guddommer mot den onde slangeguden Apep, tidvis avbildet som vokter mens Apep ble fanget.

Dødsgudinne

Forbindelsen til gift og død førte til at Serket også ble betraktet som en beskytter av de døde, særskilt assosiert med slangegift og væske som førte til lammelse. Hun ble en særskilt skytsgudinne for teltene til balsamererne, og de kanopiske krukker assosiert med slangegift, krukken med innvoller, som senere ble gjort til en egen guddom i form av Kebehsenuf, en av Horus’ fire sønner, og da forklart som at Serket var mor til, enten med Heru-pa-khered (Horus den yngre) eller Her-ur (Horus den eldre). Som vokter av den ene av de fire kanopiske krukker fikk Serket en sterk tilknytning til Isis, Nefthys og Neith, som alle hadde tilsvarende funksjoner. Til sist i senere egyptisk historie, som hadde en utvikling over tusenvis av år, og med en gudeverden som utviklet seg mot en sammensmeltning av mange guddommer, begynte Serket å bli identifisert og absorbert med Isis. De delte mange billedframstillinger og slektskap, og til sist ble Serket sagt å være kun et aspekt av Isis da denne gudinnens kult ble dominerende.
De ble framstilt amuletter med hennes navn som ble benyttet av folk for å beskytte seg mot skorpionbitt eller for å hjelpe dem å puste om de ble bitt. Hun er i dag best kjent for en gullstatue (se bilde) og en kanopiske krukke av alabast fra graven til Tutankhamon (KV 62). Statuen er en av fire lignende kvinnestatuer, alle skytsgudinner, som alle ser like ut med lang, plissert drakt og pungparykk. De skiller seg fra hverandre med de emblemet de har på hodene og som identifiserer dem. I Serkets tilfelle en stilisert skorpion.
Chibchanske språk

Slektskap med andre familier

Joseph Greenberg (1987) baserte seg på arbeidene til lingvister som tidligere hadde inkludert mange flere språk i den chibchanske familien, og la fram en hypotese om en makrofamilie som han kalte makrochibchansk, eller chibchansk-paezansk, som omfatter, i tillegg til de chibchanske språka, språket paes, barbacoanske språk og misumalpaspråk. Denne hypotesen har ikke blitt tilfredsstillende bekrefta, og har blitt kritisert av mange seinere lingvister.
Adolfo Constenla (2005) hevder å ha funnet et slektskap mellom de chibchanske språka, lencaspråk og misumalpaspråk, ved hjelp av den komparative metoden. Han kaller denne språkfamilien for lenmichíspråk. Urspråket til denne familien skal ha blitt snakka omtrent 8000 f.Kr. et sted på det mellomamerikanske eidet.
Sanford Stadium

Liv etter OL

Etter OL er stadionet blitt brukt som hjemmebane til fotballklubben Georgia Bulldogs.
SACD

SACD – Super Audio Compact Disc
Utviklet av Sony og Philips, kom på markedet i 1999. SACDs største konkurrent i dag er DVD-Audio formatet. Standarden for SACD heter Scarlet Book.
Det er pr. august 2008, ca. 5360 album utgitt i SACD-format.
Musikkmerket 2L er den mest aktive utgiveren i dette formatet i Norge.

Avspilling

SACD har samme fysiske form som en vanlig CD, men det digitale lydformatet er DSD (Direct Stream Digital). DSD er et 1-bits signal med en samplingsrate på 2,8224 MHz (64 x 44.1 kHz). Formatet kan ha et dynamikkområde som strekker seg til 120 dB og en frekvensrespons til over 100 kHz. Disken rommer 4.7 GB data som deles i én sektor for stereo og én for 5.1 multikanal. En hybrid SACD har to lag hvor det øverste er en vanlig CD som kan avspilles i alle CD-spillere og datamaskiner, mens det nederste laget er en SACD som følgelig bare virker i en dedikert SACD-spiller.

Hørbarhet

Multikanals SACD gir muligheten til å gjengi surround-lyd, noe som ikke er mulig med det opprinnelige CD-formatet.
Det er kontroversielt hvorvidt en stereo SACD gir lydmessige fordeler framfor CD. En  fagfellevurdert blindtest publisert i forskningsjournalen JAES greide ikke å påvise hørbar forskjell mellom SACD, og et SACD-signal som var degradert til CD-kvalitet. Forfatterne hevder at hørbare forskjeller mellom CD-utgivelser og stereo SACD-utgivelser kan skyldes forskjeller i innholdet som studioet legger inn på de respektive mediene, og ikke begrensninger i selve mediet.

Kryptering og kopibeskyttelse

SACD-avspillere får ikke sende ut en ukryptert digital DSD-strøm. Enten må den konverteres til et analogt signal, krypteres over firewire/HDMI, eller den kan sendes som et digitalt signal med lavere oppløsning.
DSD audio-data er kryptert på disken, og spesielle data er tilgjengelig bare for lisensierte SACD-spillere.
Davao

Davao (tagalog: Lungsod ng Dabaw; cebuano: Dakbayan sa Davao) er en by på sørsiden av øya Mindanao i Filippinene. Byen har cirka 1,45 millioner innbyggere (2010) fordelt på 2 444 km². Davao er den fjerde meste folkerike byen i Filippinene. Byen er hovedstad i Davao-regionen (Region XI).
Den er et sentrum for handel og industri på øya Mindanao. Lufthavnen i byen heter Francisco Bangoy internasjonale lufthavn.
Davao City ligger vest i Davaobukten og er med dette godt beskyyttet mot tyfoner og tsunamier. Straks utenfor ligger øyene Samal med perlefarmer og ferieanlegg, og øya Talikud der det er mulighet for dykking. Byen er kjent for sine fruktplantasjer med papaya, mango og den for Sørøstasia spesielle frukten durian.
Filippinenes høyeste fjell, Mount Apo (2 954 moh.), ligger innenfor byens grense.

Historie

I året 1528 ble stedet besøkt av Alkvaro de Saavedra, men spanjolene fikk ikke stabilt fotfeste der. I 1844 gjorde generalguvernør Figueroa og brigadegeneral Agustin Bocallan krav på området for den spanske krones regning, men dette motsatte sultanen av Mindanao seg.
I 1847 ble kravene fremsatt på nytt, denne gang av guvernør Claveria, Don Uyanguren. Denne var en politisk flyktning og leiesoldat som angrep muslimene i området som lble ledet av høvding Bago. I striden falt Bago, og hans tilhengere flyketet opp i fjellene så spanjolene nå fikk mulighet til å ekspandere i området.
Davao ble grunnlagt av inflyttede kolonister fra Luzon og Visayas i 1915. Man kløpte grunn av urbefolkningen som tilhørte stammene manobo, tagacaolo, guongan og b'laan. Navnet Davao anses å komme fra navnet Daba-Daba som betyr ild og som ikter til de rituelle ildene som stammene anla der elvene fra fjellmassivet Mount Apo munner ut i Davaobukten.
Wilhelm Reich

Biografi

Han var ferdig utdannet lege i 1922, og samme året startet han privat praksis som psykoanalytiker.  
På 1920-tallet brøt han med Freud og dannet en egen retning innen psykoanalysen: den såkalte «karakteranalysen».  I 1930-årene mente han å ha oppdaget en fysisk energi, «orgon», som han mente eksisterte i atmosfæren og i alt levende. Han utviklet instrumenter som han mente kunne utnytte denne energien til å behandle sykdommer som f.eks. kreft.
Han var opptatt av hvordan den borgerlige, seksualfiendtlige moralen ødela en naturlig livsutfoldelse, og førte til fascisme og maktovergrep. Han gikk derfor inn for seksuell frigjøring.
I 1930 flyttet Reich til Tyskland, hvor han ble medlem av det tyske kommunistpartiet. 
I 1933 kom Hitler til makten i Tyskland. Reich ga ut boken Fascismens massepsykologi som ble forbudt av nazistene. Han ble ekskludert fra både kommunistpartiet og den psykoanalytiske foreningen. Han rømte fra Tyskland og flyttet efter utvisning fra Danmark til Norge. 
I Norge underviste han på psykologisk institutt, og arbeidet sammen med ledende norske psykiatere og psykologer. Ved Blindern universitet monterte han opp lange antenner med kabler som ledet til et eget rom hvor han samlet Ogoner. Disse ogonene skulle hjelpe mot flere typer psykiske lidelser så vel som kreft. Han forsket også på elektriske spenninger på huden under angstanfall og under orgasme. Dette falt ikke i god jord, og han ble angrepet i dagspressen. I 1939 flyttet han til USA hvor han fortsatte med forskningen på orgon. Reich ville behandle kreft med orgonterapi. Dette førte til at praksisen hans i 1947 ble etterforsket. Fordi han ikke kunne påvise at orgonmetodene kunne hjelpe kreftpasienter, fikk han forbud mot å fortsette med denne formen for terapi. Bøkene hans ble beslaglagt og brent av FDA (Food and Drug Administration). Han ble tiltalt og dømt til to års fengsel i 1955. Han døde av hjerteinfarkt i fengselet  i 1957.
Wilhelm Reich mente han hadde greid å skape liv gjennom fysiske eksperimenter han foretok mens han bodde som flyktning i Norge på 1930-tallet. Det dreide seg angivelig om levende organismer som han kalte bioner. Slik såkalt spontan generasjon var da forlengst tilbakevist av Louis Pasteur.
Reich hadde mange tilhengere i det psykoanalytiske miljøet i Norge. Blant de mest trofaste, norske tilhengerne var Nic Waal og Ola Raknes. Også sosiologen Erik Grønseth var fascinert av Reich, og hans bror Rolf Grønseth utviklet også sin egen retning innen vegetoterapi («eksistensiell vegetoterapi»). Det norske, reichianske miljøet betegnes internasjonalt som et av de sterkeste Reich-orienterte, psykoanalytiske miljøene. Mye av dagens Norske Psykodynamiske miljø og dynamisk terapi har sitt opphav og inspirasjon i Reich sine tilhengere.
Kent Valio

Utdanning og arbeid

Valio har en mastergrad i ledelse (økonomi, internkommunikasjon og PR) fra Handelshøyskolen BI (2010) og en cand.mag. grad (statsvitenskap, journalistutdanning, samisk språk og historie) fra Universitetet i Nordland (1999). Valio var frilansjournalist allerede mens han gikk på videregående skole, og også mens han studerte samisk språk og senere samisk historie (1989-1992).Han var fast ansatt i den samiske avisa Sámi Áigi (1992-1994), mens han tok journalistutdanningen og arbeidet som PR-rådgiver i en kort periode, mens han tok sin mastergrad (2009-2010).
Valio var redaksjonssjef i NRK Sápmi da de nordisk-samiske TV-nyhetene (Ođđasat) ble startet i 2001 og var også programmets første mannlige programleder/vaktsjef. Valio har vært journalist, videoreporter, vaktsjef, nyhetsredaktør og prosjektsjef i NRK Sápmi. Han har også fungert som sjef for NRK Sápmi i kortere perioder.
I 2006 laget Kent Valio to dokumentarer om overgrepene i Kautokeino, sammen med Håkon Haugsbø i NRK Brennpunkt.
Dar den uovervinnelige

Handling

Etter at hans landsby er blitt utryddet og hans far blitt drept, drar den unge Dar ut for å søke hevn. Han vet at den hensynsløse barbar-stammen Jun står bak myrderiene. Han kommer til byen Arak, hvor den fanatiske og grusomme ypperstepresten Maax herjer med hard hånd.