google/wiki40b huggingface dataset:
Pamela Anderson

Karriere

Anderson ble verdenskjent for sin rolle som C. J. Parker i TV-serien Baywatch. Hun har senere opptrådt på film, i TV-serier og som Playboy-modell. Hun ble kjent som den første kanadieren født etter at Canada hadde feiret sitt 100-årsjubileum, hvilket senere viste seg å ikke stemme.
Anderson ble «oppdaget» i 1989 på en kanadisk fotballkamp. Hun satt på tribunen i en Labatts øl-skjorte, og da bildet hennes ble vist på storskjermen begynte kanadiske publikum å klappe for den pene piken de så. Hun ble leid inn av Labatts for å reklamere for produktene deres, og ikke lenge etterpå var hun avbildet i Playboy.
Anderson giftet seg med rockestjernen Tommy Lee, kjent som trommeslager i bandet Mötley Crüe, etter å ha kjent ham i kun 96 timer. Paret søkte om skilsmisse to ganger, før de tidlig i 1998 endelig gjorde det slutt. Sammen har de barna Brandon og Dylan.
Anderson har hatt hovedrollen i TV-serien V.I.P., og hun har hatt stemmen til hovedrollen i MTV-serien Stripperella.
En pornografisk film med Anderson og Tommy Lee ble stjålet fra hjemmet deres, og hendelsen fikk stor oppmerksomhet da filmen etter kort tid kunne lastes ned fra Internett. Anderson saksøkte et Internettfirma som distribuerte videoen, og enkelte mediakilder rapporterte at det ble inngått et forlik med en ramme i størrelsesorden 10 millioner dollar.
Anderson var Playboys «Playmate» i februar 1990.
I august 2010 var Anderson med i en reklamefilm for elektrokjeden Lefdal Elektromarked, hvor hun spiller mot «Hotel Cæsar»-aktøren, Even Rasmussen.

Dyrenes rettigheter

I 1999, mottok Anderson Linda McCartney-prisen for beskyttere av dyrenes rettigheter.
I 2001, lanserte Anderson et brev som støttet PETAs boikott av Kentucky Fried Chicken der hun skrev, «What KFC does to 750 million chickens, each year, is not civilized or acceptable.»
I 2003, strippet Anderson for PETAs «I'd Rather Go Naked Than Wear Fur»-kampanje
Fangstbås

En fangstbås er en fangstinnretning laget i den hensikt å fange viltet levende.
Innenfor fastsatte jakttider, fangsttider og fellingsperioder kan det drives fangst på følgende viltarter i Norge: bever, bisamrotte, beverrotte, grevling, mår, villmink, røyskatt, gaupe, jerv, rødrev, mårhund, ravn, kråke, skjære, svartbak, gråmåke, lirype og fjellrype etter regler i forskrift om utøvelse av jakt, felling og fangst §§ 31 til 36.

Beskrivelse

Fangstbåsen er konstruert slik at den automatisk lukkes når et dyr går inn i båsen, som gjerne har en kasselignende, rektangulær form med åpning i en eller begge ender. Når det er åpning i begge ender kalles innretningen en tunnelbås (der såkalt värmlandsk tunnelfelle er en av flere varianter). I enden(e) er det en lukkemekanisme som hurtig lukker for åpningen(e) når fella utløses. Utløseren er gjerne enten koblet til åtet med ei snor, en snubletråd eller ei trampeplate. Båsen plasseres så slik i terrenget at den i størst mulig grad står der den aktuelle arten ferdes. Dyret lokkes inn i båsen med et åte eller ting som utløser dyras nysgjerrighet og utforskertrang. Gaupeurin på litt høy lagt på ei trampeplate har ofte vist seg effektivt i gaupebåsen. Gaupe er nemlig ikke lett å lure med et åte.
I mange tilfeller stiller myndighetene strenge krav til utformingen av fangstbåser, slik at dyr som fangens ikke skal lide unødvendig om de får panikk eller lignende. Kravet kan omfatte alt fra ettersynsintervallen til tilgjengeligheten. Allikevel er det vanlig at dyra som fanges skader seg, siden dem ofte får panikk. Fangstmetoden er derfor i økende grad kontroversiell. I Norge skal fangstredskaper som er satt ut, være merket med brukerens navn og adresse og eventuelt telefonnummer.
Kravene til utformingen er gjerne også forskjellige etter hvilken art det skal jaktes på. I mange tilfeller kreves det også forhåndsgodkjennelse av både utstyr og personer for å bedrive slik fangst, samt spesielle rutiner for tilsyn med fella. Ulike land har dessuten kanskje ulike regler.
Sovetskaja Gavan

Sovetskaja Gavan (russisk: Сове́тская Га́вань) er en by i Khabarovsk kraj i Russland. Den er en havn ved Tatarstredet og det østlige endepunktet på BAM-jernbanen.  Innbyggertall: 30 480 (folketelling 2002). 
Den 23. mai 1853 oppdaget løytnanten N. Bosjnjak en naturlig havn bestående ev flere bukter, og kalte den for Gavan imperatora Nikolaja (keiser Nikolais havn). Navnet ble senere justert til Imperatorskaja Gavan (Keiserhavnen). i 1922, I sovjettiden, fikk den navnet Sovetskaja Gavan. Den fikk bystatus i 1941.
Agadir

Geografi

Agadir ligger i den fruktbare Sousdalen, hvor elva Sous munner ut i Atlanterhavet. Byen ligger nord for elva.

Historie

Portugiserne bygde i 1503 en festning på stedet som skulle bli til Agadir. Fortet het Santa Cruz de Cap de Gué. Berberne som holdt til i Sousdalen likte ikke dette, og jaget ut portugiserne allerede i 1541, under ledelse av den saadiske emiren Mohammed Echeikh El Mehdi. Emirens sønn bygget et fort i enden av bukta. Ruinene av fortet finnes fremdeles. Saadierne kontrollerte byen, og den konkurrerte med Essaouira om å være den viktigste havnebyen i området. I 1911 gav tyske flåtestyrkers ankomst utenfor byen navn til den såkalte Agadirkrisen. I 1913 tok Frankrike over Marokko, og anla en moderne havn i Agadir.
29. februar 1960 ble byen rammet av et kraftig jordskjelv som la byen i ruiner og krevde mer enn 10 000 menneskeliv. Etter skjelvet ble byen bygget opp like ved med strenge krav til bygningskvalitet. Byen er i dag den mest utpregede turistbyen i landet, og kan minne om feriebyer i land som Spania og Hellas.
Latvijas Zemnieku savienība

Latvijas Zemnieku savienība («Den latviske bondeunionen», LZS) er et sentrumsorientert agrarparti i Latvia. LZS er både et historisk parti og et parti som sprang ut av folkefronten. Partiet blei grunnlagt i 1917 og var det mest innflytelsesrike høyrepartiet i Latvia i mellomkrigstida. Da Latvia ble annektert av Sovjetunionen i 1940 blei LZS forbudt. Partiet blei gjenoppretta i 1990. Siden 2002 har partiet vært en del av Unionen av grønne og bønder sammen med Latvias grønne parti.
Desmond (Irland)

Desmond er et historisk kongedømme, jarledømme og grevskap i provinsen Munster i Irland. Det lå på sørvestkysten av Irland, i utstekning tilsvarte det som grevskap dagens grevskap Cork and Kerry, som ble opprettet ved deling av grevskapet Desmond i 1606.
Navnet Desmond kommer av irsk gælisk Deas-Mumhan , som betyr Sør-Munster. Det motsvarer Thomond (Nord-Munster), Ormond (Øst-Munster) og det mindre kjente Iarmond (Vest-Munster). De tre kronene i provinsen Munsters flagg representerer kongedømmene Desmond, Thomond og Ormond.
I tidlig middelalder var Desmond kontrollert av den vestlige grenene av klanen Eoganacht. Utstrekningen til kongedømmet Desmond tilsvarte det området denne grenen av klanen kontrollerte, og varierte gjennom politiske allianser og krigslykke. Denne grenen var i regelen svakere enn den østlige grenen som kontrollerte Ormond. Den østlige grenen hadde i praksis monopol på tittelen konge av Cashel (Caisel), som ga (det symbolske) overherredømmet over hele Munster. På midten av 900–tallet økte klanen Dal Cais sin makt og innflytelse på bekostning av Eoganacht, og Mathgamain mac Cénnidig ble den første konge av Caisel som ikke tilhørte Eoganacht. På slutten av Mathgamains bror, Brian Borus, regjeringstid var hele Munster under fast kontroll av Dal Cais (senere Úa Briain), og kongene av Desmond var underlagt disse.
Etter 1300–tallet ble «Desmond» brukt om både territioriet til de gæliske MacCarthy Mor høvdingene, som gjorde krav på å være konger av Munster, og områdenen til jarlen av Desmond. MacCarthy hadde herredømme over områdene sør og vest for byen Cork, jarledømmet strakk seg fra Dinglehalvøya i vest til Cashel i øst, nord for MacCarthy områdene. was located to the south and west of Cork city.
Etter normannernes invasjon av Irland ble tittelen, og områdene til, jarlen av Desomnd gitt til Maurice FitzGerald i 1329. Denne slekten ble populær blant de innfødte irene, og det ble sagt om dem at de ble «mer irske enn irene selv.» Fitzgeraldfamilien motsatte seg engelsk innblanding i deres territorium under den tudorske gjenerobringen av Irland, og mente engelskmenne støttet den rivaliserende Butler-familien. Dette førte til Desmondopprørene i 1569–73 og 1579–1583. Da Gerald Fitzgerald, 15nde jarl av Desmond, ble drept i 1583, ble hans familie kjent arveløse og jarletittelen opphørte. To rivaler gjorde krav på tittelen igjen under niårskrigen i Irland (1594–1603), uten å lykkes. I 1675 ble jarletittel gjenopprettet og gitt som belønning til den daværende jarlen av Denbigh. Den har vært i hans slekt siden.
Ásólfsskálakirkja

Ásólfsskálakirkja er en kirke i Ásólfsskáli i Rangárvallasýsla (fylke). Ásólfsskáli ligger ca. 12 mil sydøst for Reykjavík.
Kirken tilhører Holtsprestakall (Holt prestegjeld) som er en del av Rangárvallaprosti. Kirken ble viet i 1955. Katolske kirker på Ásólfsskáli ble helget til Olav den hellige.
Kirken i Holt ble nedlagt i 1888 og gjenbygd på Ásólfsskáli.
Noe Ganske Annet

Virksomhet

Korets formålsparagraf slår fast at «... sangkoret Noe Ganske Annet har som det sanne og høyeste mål å spre sangerglede til den som tilfeldigvis skulle være tilstede. Om mulig enda høyere er målet om sosialt samvær for korets stolte sangerhorde...». Foreninga tar oppdrag i Ås- og Oslo-området og er ellers med på arrangementer både på universitetet og internt. Av årlige arrangementer inkluderes en julekonsert, en NGA-dag og to korhelger på vekslende universiteter i landet. Annethvert år har koret også en stor kabaret på nyåret. Opptak av nye medlemmer foregår hver høst og vinter. Medlemmene i koret er fordelt på stemmene bass, tenor, alt og sopran. Koret har øvinger på tirsdager. Grisefesten er foreningens øverste organ og styret er korets utøvende organ. Styret består av en leder, en dirigent og ytterligere tre styremedlemmer. Sangkoret er medlem av Norges korforbund.

Antrekk

Da Noe Ganske Annet ble stifta i 1986 besto antrekket av hvite laboratoriumsfrakker. Noen få år senere ble disse farga røde. Allerede på 90-tallet var frakkene erstattet med grønne og blå vester og en svart såkalt «sopp» på hodet. Soppen har med tiden blitt borte, men den grønne og blå vesten er fortsatt det alminnelige antrekket for koret. Vesten blir brukt over en hvit skjorte sammen med svarte bukser. Som gallaantrekk ved høytidelige anledninger kler sangkoret seg som mafia. Mennene går da med svarte vester, hvite skjorter, svarte bukser, svarte sko, sløyfe eller slips og mafiahatt. Kvinnene gikk tidligere i røde kjoler, men bruker i dag svarte, lange kjoler med et gallabånd over venstre skulder. Sopraner har grønt bånd og alter har blått bånd.
Norgesmesterskapet på ski 1997

Norgesmesterskapet på ski 1997 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert.
Mesterskapet ble arrangert i Mo i Rana.

5 km klassisk

Dato: 25. januar
Sted: Mo i Rana

10 km jaktstart fristil

Dato: 26. januar
Sted: Mo i Rana

15 km fristil

Dato: 28. januar
Sted: Mo i Rana

30 km klassisk fellesstart

Dato: 6. april
Sted: Mo i Rana

3 x 5 km stafett

Dato: 5. april
Sted: Mo i Rana

10 km klassisk

Dato: 25. januar
Sted: Mo i Rana

15 km jaktstart fristil

Dato: 26. januar
Sted: Mo i Rana

30 km fristil

Dato: 28. januar
Sted: Mo i Rana

50 km klassisk fellesstart

Dato: 6. april
Sted: Mo i Rana

3 x 10 km stafett

Dato: 5. april
Sted: Mo i Rana
Allylklorid

Sikkerhet

Allylklorid er giftig og antennelig.
Kalapodi

Kalapodi (gresk: Καλαπόδι) er en landsby i kommunen Lokroi i Fokis i sentrale Hellas. Stedet er også kjent som et arkeologisk område, rundt 1 km øst for landsbyen, hvor en helligdom fra antikken er blitt avdekket.
Kultaktiviteten her synes å ha begynt på slutten av den greske bronsealderen og fortsatte uten avbrudd inn i historisk tid. Den siste dokumenterte brukerfasen av helligdommen er datert til romersk keisertid. Stedet er utgravd under ledelse av det tyske arkeologiske institutt i Athen, og per 2007 var det fortsatt undersøkelser på gang. Det er blitt identifisert som en orakelhelligdom viet Apollon. Funn fra stedet er publisert i en monografiserie redigert av det samme tyske instituttet. Så langt er to bind utgitt og omhandler keramiske og metallfunn fra helligdommen.
Erigone longipalpis

Utseende

Erigone longipalpis er en liten edderkopp. Kroppen ganske skinnende og blank, todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, forholdsvis liten, litt flat hos hunnen, mens hannene har en noe særegen høy hodeprofil. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. Erigone atra er den vanligste norske arten.
Chung Mong-joon

Bakgrunn

Han er den sjette sønnen av forretningsmagnaten Chung Ju-yung, som grunnla industrikonglomeratet Hyundai. Chung Mong-joon har bachelorgrad i økonomi fra Universitetet i Seoul, MBA fra Massachusetts Institute of Technology (MIT) og doktorgrad i internasjonal politikk fra Paul H. Nitze School of Advanced International Studies ved Johns Hopkins University.

Forretningsmann

Chung eier aksjemajoriteten i Hyundai Heavy Industries Group, Sør-Koreas nest største chaebol og ett av verdens største selskaper, og har vært styreformann i Hyundai Heavy Industries (HHI), gjesteforeleser ved Universitetet i Tokyo, styreformann ved Universitetet i Ulsan og styremedlem ved Johns Hopkins University. Han var administrerende direktør i Hyundai Heavy Industries frem til han gikk inn  politikken i slutten av 1980-årene.

Politiker

Chung stilte som kandidat til Sør-Koreas nasjonalforsamling for Ulsan for første gang i 1988, og har vært innvalgt siden 1998, fra 2008 som representant for valgkretsen Dongjak-gu i Seoul. Han er medlem av det konservative Saenuri-partiet, hvor han var partileder 2009–2010. I september 2002 kunngjorde han sitt kandidatur ved presidentvalget i desember samme år. Han stiftet partiet Nasjonal allianse 21, stilte som kandidat for dette, og samarbeidet med liberale Roh Moo-hyun for å lokke velgere fra konservative Lee Hoi-chang. Chung trakk sitt kandidatur i november, og fikk kritikk for å trekke sin støtte til Roh svært sent, men Roh vant valget. Våren 2012 søkte han Saenuri-partiets nominasjon som presidentkandidat foran valget i desember, men tapte for Park Geun-hye.

Organisasjonsmann

Han var en aktiv idrettsmann i sin ungdom, utmerket seg særlig innen fotball, basketball og skiidrett, og kom på andreplass i en nasjonal konkurranse i sprangridning i 1976 og på fjerdeplass i et langrennsmesterskap. Chung var president i Sør-Koreas bueskytterforbund (1983–1985), president i Sør-Koreas fotballforbund (1993–2009), visepresident i FIFA (1994–2011) og æresvisepresident i FIFA (2012–?).
Dryppvanning

Dryppvanning er en vanningsmetode som minimaliserer bruken av vann og som gir vekst ved å la vann dryppe langsomt til plantenes røtter, enten gjennom jordoverflaten eller direkte til røttene, gjennom et nettverk av ventiler, rør, slanger og emittere.
Ildteger

Utseende

Middelsstore til store (5 – 25 mm), ovale, litt flate teger. Kroppen er litt avlang, fargene er vanligvis skarpe i rødt, orange eller hvitt, og svart. Herav kommer navnet ildteger eller brannteger som de også kalles. Antennene består av fire ledd og er middels lange og kraftige. Denne familien mangler punktøyne (ocelli).
Mange av artene har forkortede vinger og kan ikke fly. Vingene har to ufullstendige celler på den indre delen av membranen. Bukplatene på bakkroppen er sammenvokste til en felles "skål".

Levevis

Ildteger lever på jordoverflaten, på planter og trær, de fleste artene på eller nær bakken. De er vanligvis plantesugere, ofte på blomster og frø. De synes å foretrekke planter i familien Malvaceae. Noen arter tar også gjerne animalsk føde og enkelte er gjerne hovedsakelig rovdyr. De sterke fargene signaliserer at ildtegene er uspiselige, men mange arter blir likevel gjerne spist av fugler og amfibier. Ellers blir denne familien ofte parasitert av snyltefluer (Tachinidae).
De fleste artene finnes i varmere strøk.
Parringen hos disse artene varer gjerne i flere dager. De to kjønnene henger da sammen med hodet pekende hver sin vei, men de kan bevege seg rundt med overraskende letthet. Det er også vanlig at hannen vokter på hunnen under eggleggingen, som kan pågå i 2 – 6 dager. Ildtegene har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere, vanligvis fem, nymfestadier.

Skadedyr

Noen arter er skadedyr på avlinger. Arter i slekten Dysdercus som lever på bomullsplanten, kan gi en misfarge på bomull, fordi de fargerike dyrene blir med i innhøstningen og knuses.  Fargen er vanskelig å fjerne. De kan også ødelegge bomullen ved at hullene de stikker i frøkapslene, bryter opp bomullsfibrene.
Påregnelig maksimal flom

Påregnelig maksimal flom (PMF) er den største flommen som beregnes å kunne opptre. PMF beregnes ved hjelp av en nedbør-avløpsmodell, som f.eks. PQFLOM. Her kombineres påregnelig maksimal nedbør (PMP) med maksimalt ugunstige (men sannsynlige) forhold i nedbørsfeltet (vannmettet jord, fulle reguleringsmagasiner, snøsmelting etc.). Beregning av PMF er beskrevet i Retningslinje for flomberegninger (NVE 2002).
SkatteFUNN

SkatteFUNN er en skattefradragsordning for forsknings- og utviklingsinnsats (FoU) i næringslivet. Formålet er å motivere bedrifter som skaffer seg ny kunnskap, informasjon eller erfaring som igjen kan føre til nye eller bedre produkter, tjenester eller produksjonsmåter. SkatteFUNN kostet i 2018 over 4 milliarder i tapte skatteinntekter og synes ikke å ha bidratt til å nå målet med vesentlig økning av næringslivets FoU.

Bakgrunn

Hervik-utvalget foreslo i sin innstilling (NOU 2000:7 Ny giv for nyskaping) å etablere en skattefradragsordning for å øke næringslivets FoU-innsats. Bakgrunn for utvalget var lav oljepris, og antatt fall i inntekter fra olje- og gassvirksomheten de neste tiårene. Det ble siktet mot at Norge skulle øke sin FoU fra 1,6 % til 3 % av BNP i 2010, altså på linje med Sverige.
I 2001 ble det etablert en tilskuddsordning (FUNN-ordningen) som hadde et budsjett på 200 millioner kroner i 2001. Denne ordningen hadde en enkel, nettbasert søknadsbehandling og søkerne fikk svar innen 14 dager. 
Stortinget ønsket imidlertid en skattefradragsordning framfor en tilskuddsordning og ba regjeringen legge fram forslag om en ordning med skattefradrag for bedriftenes FoU-utgifter i forbindelse med statsbudsjettet for 2002.

Formelle krav

Skattefradragsordningen SkatteFUNN 1.1.2002 gir alle bedrifter som driver skattepliktig virksomhet i Norge mulighet for et fradrag i skatt på inntil 20 prosent (18 prosent for store bedrifter) av kostnadene til forsknings- og utviklingsprosjekter. Ordningen er bransje-uavhengig, og det er ingen begrensninger på tema eller geografi. SkatteFUNN er en rettighetsbasert skattefradragsordning. Alle norske bedrifter som arbeider med forskning og utvikling, kan søke Forskningsrådet om godkjenning, slik at bedriften kan bruke sin rett til skattefradrag. 
Ordningen er hjemlet i skatteloven og administreres av Norges forskningsråd. Søknadene til SkatteFUNN har problemstillinger innenfor alle fagområder, men et SkatteFUNN-prosjekt må alltid være målrettet og avgrenset og handle om å utvikle en ny eller forbedret vare, tjeneste eller produksjonsprosess som er til nytte for  bedriften. 
For å søke SkatteFUNN, må bedriften være skattepliktig til Norge. Det er ikke et krav at bedriften faktisk betaler skatt. Bedrifter som ikke er i skatteposisjon, får støtten utbetalt fra Skatteetaten gjennom skatteoppgjøret.
Skal man være sikret behandling og fradrag for inneværende år, må søknaden sendes elektronisk senest 1. september.

Evaluering

Støtteordningen SkatteFUNN kostet over 4 milliarder kroner i tapte skatteinntekter (2018) og gir i følge professor Karen Helene Ulltveit-Moe ikke de effekter som ble forventet da den ble innført. Et hovedmål var å øke prosentandel forskning så Norge kom mer på linje med andre sammenlignbare land i OECD, som Sverige. Selv om total forskningsinnsats har økt noe (fra 1,6 % til 2 %) så har andelen av Fou finansiert av næringslivet gått ned.
Forum for barnekonvensjonen

Forum for barnekonvensjonen (FFB) ble opprettet i 1994, og er et nettverk av organisasjoner, institusjoner og enkeltpersoner som er opptatt av barns rettigheter i Norge og internasjonalt. Nettverket består av nærmere 50 deltakere.
FFB har som målsetting å bidra til utveksling av informasjon og erfaringer om arbeid med barn, samt å være en kilde til inspirasjon for videre utvikling av forståelsen av barns rettigheter. FFB var en viktig pådriver for inkorporeringen av FNs konvensjon om barnets rettigheter (barnekonvensjonen) i norsk lovverk og er opptatt av å sikre at konvensjonens artikler og prinsipper får en sterk rettslig stilling i Norge. FFB deltar også i internasjonale prosesser for å fremme barns rettigheter.
Redd Barna er sekretariat for forumet.
Forum for Barnekonvensjonen utarbeidet Supplerende rapport til Norges fjerde rapport til FNs komité for barnets rettigheter. Rapporten beskriver en mangelfull oppfølging av flere av konvensjonens artikler, og ble overlevert i juni 2009.
Pernambuco

Geografi

Store deler av Pernambuco består av det halvtørre landskapet sertão med en buskvegetasjon som kalles caatinga. Elva São Francisco er en viktig vannkilde for delstaten. Kystområdene er svært grøderike og var tidligere dekket av skogsbeltet Mata atlântica. Skogen ble hugget ned i kolonitiden og det drives nå omfattende jordbruksproduksjon av sukkerrør i dette området.

Historie

Pernambuco ble først bosatt av portugisiske nybyggere. I 1534 opprettet kong João III av Portugal kapteinsrikene i Brasil. Pernambuco var en av disse 15 opprinnelige rikene, og ble styrt av Duarte Coelho. Coelho ankom Pernambuco, da kjent under navnet Nova Lusitânia, i 1535 og etablerte seg der hvor byen Olinda senere skulle komme.
Etter flere blodige kamper med Caetê-indianerne, som var i allianse med franskmennene, etablerte Coelho byen Olinda. Denne seieren gjorde det mulig for portugiserne å få kontroll over området og å starte et kapteinsrike. Byene Olinda, som ble den første hovedstaden, og Igarassu ble etablert i 1537.
Pernambuco utgjorde en av de do to kapteinsrikene som var vellykket og som klarte å skape rikdom (den andre var São Vincente). Dette skyldes hovedsakelig produksjon av sukkerrør og bomull. Med hjelp av det Hollandske Østindiakompani etablerte man fabrikker for produksjon av sukker. I 1612 produserte Pernambuco 14 000 tonn sukker. På 1640-tallet ble mer enn 24 000 tonn sukker eksportert til Amsterdam.
I 1630 var Pernambuco, samt mange andre portugisiske bosetninger i Brasil, okkupert av hollendere. Johan Maurits van Nassau-Siegen ble utnevnt som hersker over de hollandske kolonier i Amerika (Nieuw Holland).
Nassaus regjeringen bygget opp byen Mauristaad, som i dag er kjent som Recife. Byen ble bygget i et deltaområde, noe som gjorde at man måtte ta i bruk hollandske teknikker med å bygge kanaler og demme opp områder. Denne etableringen flyttet det politiske fokus fra Olinda til Mauristaad. Nassau-administrasjonen ble kjent for å gjøre fremskritt innenfor urbanisme, kultur og vitenskap, noe som har preget Pernambuco frem til i dag.
Portugal fikk tilbake kontrollen over Pernambuco i 1654 etter slaget ved Guararapes. Olinda fikk igjen status som politisk senter mens Recife forble den viktigste byen for handel og eksport. Olinda og Recife ligger forøvrig veldig tett og det eneste som skiller byene er byskiltene.