google/wiki40b huggingface dataset:
Lidenskap (1934)

Handling

Gaby Doriot er en stor filmstjerne, som har hatt et ulykkelig liv. Tilslutt tar hun livet av seg. Under forsøkene på å redde henne, og i de narkosedrømmer hun da har, gjenopplever hun hele sin fortid fra hun som fattig offisersdatter ble utvist av skolen, skjønt hun intet galt hadde gjort, til hun som signore Nannis elskerinne opplever hans hustrus død, hans ruin og selvmord. I virkeligheten er det hans sønn, Roberto og hun som har elsket hverandre.

Om filmen

Dette var den eneste filmen Max Ophüls lagde i Italia. Filmen var både en økonomisk og kritisk suksess og gjorde Isa Miranda til en populær filmstjerne i flere europeiske land.
Marne (Ditmarsken)

Politikk

Kommunestyret har 19 medlemmer, derav seks til CDU, seks til KWV, fem til FDP. Thomas Maßmann (CDU) har vært borgermester siden 1. desember 2004. Kommunens gjeld telte 2 979 000 euro den 31. desember 2002, noe som tilsvarte 489 euro i gjeld per innbygger (telt i datidens folketall).
Adjø Las Vegas

Handling

Filmen handler om Ben Sanderson (spilt av Nicholas Cage), en deprimert, alkoholisert manusforfatter fra Hollywood. Etter å ha mistet jobben og familien på grunn av rusmisbruk, kvitter han seg med alle eiendeler og bestemmer seg for å begå selvmord ved å drikke seg i hjel i Las Vegas. Der møter han den prostituerte servitøren Sera (spilt av Elisabeth Shue), og det oppstår snart et rørende vennskap og en dyp forståelse mellom dem.
Handlingen bygger på  Leaving Las Vegas, en delvis selvbiografisk roman av amerikaneren John O'Brien (1960-1994). Han begikk selvmord like etter at filmingen tok til.
NOHAB

NOHAB (forkortelse for Nydqvist & Holm AB) var en svensk industribedrift lokalisert i Trollhättan i Sverige. Selskapet ble grunnlagt av Antenor Nydqvist, Johan Magnus Lidström og Carl Olof Holm i 1847 som Trollhättans Mekaniska Verkstad hvor hovedproduktet var turbiner for vannkraftverk. I 1865 produserte selskapet sitt første damplokomotiv og allerede i 1912 rullet lokomotiv nummer 1 000 ut av fabrikken. Blant annet leverte NOHAB lokomotivtypen Di 3 til NSB på 1950-tallet.
I 1916 gikk TMV på børsen og skiftet navn til NOHAB. Mellom 1921 og 1924 produserte NOHAB 500 lokomotiver for jernbanen i Russland og senere 20 diesellokomotiver for den ungarske statsbanen Magyar Államvasutak, men som på grunn av Jernteppet etter hvert stoppet videre levering. Disse lokomotivene fikk typenavnet M61, og er i dag ikke lenger i bruk. Interessegrupper i Ungarn har tatt vare på noen eksemplarer.
I 1930 startet NOHAB med å fabrikkere flymotoren Bristol Jupiter under lisens fra Bristol Aeroplane Company (BAC), men denne produksjonen og resten av flymotordivisjonen ble i 1932 skilt ut fra NOHAB og dannet sammen med AB Svenska järnvägsverkstäderna fra Linköping flyprodusenten SAAB. Etter denne prosessen konsentrerte NOHAB seg med å produsere turbiner for kraftverk og middels store skipsmotorer samt lokomotiver. Selskapet er også kjent for å ha produsert karosseriet til stridsvognen Stridsvagn 103 før det på grunn av økonomiske problemer gikk konkurs i 1979.
Chaosjøen

Chaosjøen eller Chao Hu (kinesisk: 巢湖, pinyin: Cháo Hú) er den største innsjøen i den kinesiske provinsen Anhui. Den er en av Kinas fem største ferskvannsinnsjøer. Den ligger der prefekturene Chaohu og Hefei møttes og var navnegivende for førstnevnte, men etter endringene av de administrative enheter i provinsen 22. august 2011 er innsjøen nå helt og holdent innen det store byprefekturet Hefei.
Øya Laoshan ligger i innsjøen. Over fem millioner mennesker lever ved sjøen, og utnytter den til irrigasjon, transport og fiske. Den er blitt en av Kinas mest forurensede innsjøer.
Innsjøen har en gjennomsnittlig dybde på litt over syv meter, og et areal på 756,2 km².

Legende

Ifølge en legende lå det her tidligere en rik by ved navn Chaozhou. På grunn av borgernes synder ble den forbannet av himlenes krefter og beordret ødelagt av oversvømmelse. Oppgaven ble gitt til en hvit drage som bare var i stand til å oppdage én god person i byen, en gammel dame ('Lao' på kinesisk) med slektsnavnet Jiao. Etter ødeleggelsen av Chaozhou ble bare den gamle damen og hennes datter spart. De ble til de to øyene som stiger opp fra sjøen.
Legenden kan finne et slags hold i geologisk historie, ettersom Chaosjøen ligger der flere forkastningssprekker møtes; den mest kjente av dem, Tan Lu-forkastningen, forårsaket Tangshanskjelvet i 1976.
Lophocampa maculata

Utseende

…
Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea.  Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller orange med mørke flekker.  Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.

Levevis

…
Lophocampa maculata   tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.

Utbredelse

Lophocampa maculata finnes ikke i Norden.
Samiske studier

Samiske studier er en gruppe studier og fag som tilbys ved Universitetet i Tromsø og Samisk høgskole.
Studiene omfatter samisk språk, samisk håndverk (duodji), natur- og ressursforvaltning, samfunnsfag, urfolksstudier,
Høgskolen i Bodø har nasjonalt ansvar for lulesamisk språk, mens Høgskolen i Nord-Trøndelag har ansvar for sørsamisk språk.
Indre Wijdefjorden nasjonalpark

Geografi, landskap, geologi

På begge sidene av det indre løp av Wijdefjorden finnes høyarktiske steppeområder, som preges av grasaktige arter, sterk tørke, alkalisk jord med saltutfellinger i overflaten, og store arealer dominert av åpen mineraljord.
Høyarktisk steppevegetasjon er ikke kjent fra andre steder i den europeiske delen avArktis, og tilsvarende vegetasjon er ikke tidligere vernet innenfor de eksisterende verneområdene på Svalbard.

Flora og fauna

Området har en helt spesiell geografisk unik botanikk og flora. Inklusive den høyarktiske fuglefjellsvegetasjonen er området helt unikt i Svalbards vegetasjon. Dette er kanskje Europas eneste høyarktiske steppe-vegetasjon, med bl.a sabinegras og svalbardgras. Vi finner en rekke plantearter som er sjeldne for Svalbard og i europeisk sammenheng – for eksempel stepperøyrkvein, som ikke tidligere er kjent fra Europa. Andre sjeldne arter er svalbardsaltgras, tidligere bare kjent fra Kongsfjorden, en av to forekomster av  småsøte på Svalbard, og myrtust som ellers bare kjennes tre andre steder på øygruppen.

Kulturminner

Det er lite kulturminner i området.

Forvaltning og bruk av området

Det er en fangststasjon på Austfjordneset. Herfra drives jakt på rein, sel, rype og gås, og dessuten fangst av fjellrev. 
Wijdefjorden er generelt langt mindre påvirket av aktivitet enn andre fjorder på Svalbard. Området ligger utenfor Forvaltningsområde 10, så det er full melde- og forsikringsplikt ved ferdsel i området.
NM i hopp uten tilløp 1980

NM i hopp uten tilløp 1980 var en del av NM i friidrett 1980.
Mesterskapet ble arrangert i Ulsteinvik 9. mars. Arrangør var IL Hødd.
Ann Eli Tafjord

Idrettskarriere

I 2002 deltok hun ved NM på Høydalsmo, der hun kom på 18.-plass på 5 km fri teknikk og 25.-plass på 10 km jaktstart. Ved NM del 2 på Vang kom hun på 14.-plass på 30 km og 20.-plass på sprinten. 
Tafjord kom på 3.-plass på 30 km ved ski-NM 2003 i Meråker, der de største favorittene ikke deltok. 
Året etter fikk hun bronse på 2 x 7,5 km jaktstart med skibytte ved ski-NM 2004, bak Hilde Gjermundshaug Pedersen og Marit Bjørgen. Ved ski-NM 2005 kom hun på 5.-plass på 10 km fristil og 6.-plass på 2 x 7,5 km jaktstart med skibytte. Hun kom på 2.-plass sammenlagt ved Skandinavisk Cup 2004/05. 
Hun vant 30 kilometer langrenn fri teknikk fellesstart ved ski-NM 2006, over minuttet foran Hilde Gjermundshaug Pedersen.
Tafjord debuterte i verdenscupen i langrenn 16. mars 2002. Hun deltok totalt i 11 verdenscuprenn, og hennes beste individuelle plassering var en 10.-plass.
Terje Fagermo

Utstillinger og oppdrag

Aktuell nå med utstilling i London (Edvard Munch – Terje Fagermo, i Robert Sandelson Gallery 31. oktober – 20. desember 2009) og utkastet til skulpturen ”Nyskaperen,” tiltenkt Dronning Sonjas plass i Ålesund.
Separatutstillinger:
Jazzbua i Ålesund, 1969. Galleri Jørgen J Åsen, 1970. Ålesund Kunstforening, 1975. Galleri Galtung, Oslo, 1985. Norsk Fjordsenter, Geiranger, 2003, Ålesund Kunstforening, 2012.

Kollektivutstillinger: 
Vestlandsutstillingen, første gang 1970. Møremaler–utstillinger i Norge og Danmark. Washington D.C., 1988. Galleri F 15, Jeløy i Moss, 1999. Galleri Galtung, Oslo, 1992. Stranda Kunstlag, 1997. Ålesund bys jubileumutstilling, 1998. 
Gallerier:
Sandbu, 1970. Sulheim, 2004.
Utsmykkingsoppdrag:
Høgskolen i Ålesund. Sperre Industrier, Ellingsøy. Radisson SAS hotell, Ålesund. Brødrene Sunde, Ålesund. Ekornes fabrikker, Sykkylven.
Offentlige arbeider/innkjøpt av:
Kommunal Landpensjonskasse, Arbeidsdirektoratet, Norsk rikskringkasting, Kredittkassen, Den norske Bank, Fokus Bank, Sparebanken Møre, Ålesund kommune, Møre og Romsdal fylke, Sentralsjukehuset i Møre og Romsdal, Møre og Romsdal Fylkesbåtar, Voldsdalen skole, Alexandra Hotell i Ålesund, Rica Parken Hotell i Ålesund, Hjellegjerde Møbler i Sykkylven, Kystverket i Ålesund, Molde Stadion, Sunnmørsposten, Vatne Lenestolfabrikk, Vatne og Color Line Stadion i Ålesund, MS Color Fantasy, Kremmergaarden i Ålesund. 
Skulpturer: 
Sverige/Vårgårda for Brødrene Sunde, Tyskland/Goslar for Brødrene Sunde, Ålesund/Spjelkavik, for Brødrene Sunde, Ålesund /Skuggen for skipsreder Hagenæs, I P Huse, Harøy.
Stipend og priser:
Ålesund Kunstforenings kunstnerstipend 1983, Ålesund kommunes kunstnerpris 1988, Polarstjerneordenen 2008. 
Verv: 
Møre og Romsdal kunstnersenter/kunstnerisk konsulent, Norsk kulturråd/innkjøpskonsulent, Statsbygg/kunstnerisk konsulent.
Medlemskap: Norske Billedkunstnere, Bildende kunstnere, Møre og Romsdal.
Erik Brødreskift

Hell Awaits (1987 – 1988)

Brødreskift gjorde sin første liveopptreden med dette Slayer-inspirerte bandet på Kronstad-festivalen i 1988. De gjorde seg bemerket med låten «Time to die». I tillegg til Erik Brødreskift, bestod bandet av Yngve Eide (vokal), Finn Solemdal (gitar) og Dag Nesbø (bass).

Emptor (1988 – 1989)

Emptor var et death metal / thrash metal-band med medlemmer fra Fyllingsdalen og Olsvik i Bergen. Sjangermessig var gruppen i stor grad inspirert av det amerikanske bandet Sadus, som vokalist Ronnie Eide var tidlig i kontakt med gjennom sitt arbeid med sin legendariske fanzine Morbid Magazine. Foruten Eide og Brødreskift bestod bandet også av Anfinn Skulevold (gitar) og Dag Nesbø (bass). Emptor spilte inn en demo i 1988, med blant annet en brutal coverversjon av «Touch me» av Samantha Fox. Med sitt ekstreme lydbilde var Emptor en kuriositet, og de vakte oppsikt da de deltok på ulike konsertarrangement i Bergen. Gruppen ble oppløst mot slutten av 1989, da tre av medlemmene flyttet til Sverige for å utforske nye bandmuligheter. Selv om Emptor hadde en kort karriere, var bandet trolig en viktig inspirator for noen av de bergenske black metal-bandene som ble etablert på begynnelsen av 1990-tallet.

Immortal (1993 – 1994)

Grim ble medlem av bandet like etter bandets andre album, Pure Holocaust (1993). Selv om han ikke var med og spilte inn albumet, var bildet hans med i plateomslaget. Han ble med Immortal på to Europa-turnéer før han sluttet i bandet.

Borknagar (1995 – 1998)

Grim var en av grunnleggerne av bandet Borknager. Han var med på å spille inn de tre studioalbumene Borknagar (1996), The Olden Domain (1997), og The Archaic Course (1998).

Orth (1996 – 1997)

Grim var session-trommis i albumet Nocturno Inferno, et album som aldri ble offentlig utgitt. Bandet endret senere navnet til Arvas og er blitt et soloprosjekt av Vassago Rex.

Gorgoroth (1996 – 1997)

Grim spilte trommer på studioalbumet Under the Sign of Hell (1997) og på EPen The Last Tormentor (1996)
Sorgenfri (Fredrikstad)

Sorgenfri er en husklynge i tettstedet Fredrikstad/Sarpsborg mellom Nabbetorp og Sellebakk i Fredrikstad kommune.
Stedet oppsto i andre halvdel av 1800-tallet i forbindelse med industriutbyggingen langs Glomma. Området rundt stedet bærer tydelige preg av stedets industrihistorie. Ruinene av industribedriftene Fredrikstad Dampsag og Sorgenfri og Narnte teglverk er tydelige i terrenget. Stedet strekker seg langs fylkesvei 432. På østsiden av bebyggelsen ligger Sorgenfrigropa, som er oppstått etter uttak av leire i over 100 år. Mellom den gamle leiregropa og bebyggelsen gikk det tidligere en jernbane som fraktet leire mellom Narnte og Sorgenfri teglverk.
Jacob Christie Kielland

Personlig liv

Han ble født i Bergen til arkitekt Jens Zetlitz Monrad Kielland (1866–1926) og hans hustru Anna Magdalena Cathrine (1871–1948) av den skotsættede familien Christie. Farfaren var presten og politikeren Jacob Kielland, og gjennom ham var, Jacob Christie Kielland grandnevø til maleren Kitty Lange Kielland og forfatteren Alexander Kielland. Han hadde en yngre søster, Else Christie Kielland som var kunstmaler.
I desember 1926 giftet han seg med Anne Sofie Nygaard. De fikk tre døtre.

Yrkeskarriere

Jacob Christie Kielland fikk sin arkitekturutdannelse ved Norges tekniske høgskole i 1919. Hans far hadde vært professor fra 1912 til 1918.
Etter eksamen drev Jacob Christie Kielland sitt eget arkitekturfirma i Oslo. I 1930 ble han sekretær for byarkitekten i Oslo. Han ble direktør for Oslo Bolig- og Sparelag (OBOS), det største boligbyggelaget i Norge. Han forlot stillingen i 1946 for å bli leder for boligdirektoratet, en stilling han hadde inntil direktoratet ble nedlagt på midten av 1960-tallet.
Kielland ble tildelt St. Olavs Orden. Dessuten var han ridder av Polyhymnia (orden) siden 1919.
Han døde i Oslo i 1972.
M7 Priest

M7

De første vognene var bygd på M3 Lee/Grant understell, og kanonen hadde maksimum elevasjon på 35 grader for å gi vognene en lav profil. Etter kort tids produksjon ble antall lagringshylser for granater i overbygningen økt fra 24 til 69. Dette ble oppnådd ved å ta i bruk sideveggene og rommet under dørkplatene til lagringsplass. Noen M7-vogner i britisk tjeneste hadde installert radio, noe som tok opp 22 granatlagringsplasser. Ganske tidlig begynte understell fra M4 Sherman å bli brukt som basis for M7,

M7B1

M7B1-varianten var fullt og helt basert på understellet til M4 Sherman. Fra september 1943 var dette standard-varianten.

M7B2

Under Korea-krigen måtte vognene settes inn i kupert terreng. Den begrensede elevasjonen på kanonen ble et problem, og M7B2 er en modifikasjon som tillater elevasjon på opptil 65 grader. I tillegg ble mitraljøsetårnet hevet for å fortsatt kunne gi mitraljøsen 360 graders skuddfelt.

Kangaroo

Etter den allierte landgangen i Normandie i 1944 fikk en del av de kanadiske M7-vognene fjernet kanonen for å kunne brukes som et provisorisk pansret personellkjøretøy. Disse modifikasjonene ble foretatt i felt, og vognene ble kalt Kangaroo. Også amerikanske marinestyrker gjorde tilsvarende modifikasjoner under kampene på Okinawa i 1945. Denne M7-varianten ble kalt Defrocked Priest som på norsk betyr laisert prest (en prest som er fratatt sin geistlige status).
Ignata

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 30 millimeter) stjertvinger uten stjerter på bakvingene. Hannens overside er skinnende blå med smalt svarte ytterkanter, i forvingen en oval til rektangulær, brun grop. Hunnen er mattere blå, med bredt brune ytterkanter og brun vingespiss. Undersiden er lyst brunlig, med et par uregelmessige, hvite bånd langs ytterkanten og en oransje flekk ved bakhjørnet.

Utbredelse

Disse artene lever i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i sør til Argentina i nord.
Edward Lorenz

Forskning

På 1960-tallet konstruerte Lorenz en deterministisk modell for å studere atmosfærens sirkulasjonsmønster ved hjelp av datamaskiner. Han oppdaget at ørsmå variasjoner i initialtilstanden til hver av modellens tolv parametere førte til totalt divergerende løsninger. Denne følsomheten for startbetingelsene ble etterhvert kjent i popularisert form under navnet sommerfugleffekten. Han brukte denne betegnelsen første gang under et foredrag 29. desember 1979.
Lorenz fortsatte med å utlede de underliggende matematiske sammenhengene og publiserte et forholdsvis enkelt sett av ligninger som til sammen beskriver et kaotisk mønster senere kjent som Lorenzattraktoren.
Han er regnet som en av de mest innflytelsesrike matematikere i det 20. århundre.
TV Telemark

TV Telemark er en TV-stasjon som ble etablert i 1997. Kanalen har konsesjon i kommunene Skien, Porsgrunn, Bamble, Siljan, Kragerø, Drangedal, Sauherad, Nome og Bø. TV Telemark eies av Telemarksavisa.
Blåkulla

Blåkulla var i svensk folketro det fjellet eller hemmelige stedet der heksene samlet seg for å møte Djevelen og feire heksesabbat. Ifølge tradisjonene fløy heksene på sopelimer, dyr og annet til Blåkulla skjærtorsdag. Orgiene skal ha pågått til påskeaften eller påskemorgen da heksene fôr hjem igjen. Heksemesser på Blåkulla skal også ha foregått valborgsnatta (valpurgisnatt, natta til 1. mai).

Navn

Navnet Blåkulla ble i gamle dager også skrevet Blockula og er trolig en forsvenskning av Blocksberg, det vil si fjellet Brocken i Tyskland, et av stedene Satan angivelig holdt til. I engelsk språk og kultur brukes gjerne betegnelsen Bald Mountain på samme måte som det svenske Blåkulla og det norske Blokksberg.

Påskkärringar og majbrasor

Tradisjonen med påskkärringar, utkledte barn som bytter hilsner mot smågaver i påska, skal henge sammen med forestillingene om hekser på vei til Båklulla. På valborgsmesseaften er det flere steder også vanlig å tenne store bål, på svensk kalt valborgsmässobål eller majbrasor, for å jage vekk hekser og trollpakk. Det samme gjelder bruken av påsksmällare, fyrverkeriraketter og kinaputter i påska, en svensk tradisjon for å skremme bort onde krefter.

«Det stora blåkullabullret»

Det største massehysteriet under hekseprosessene i Sverige har blitt kalt «Det stora blåkullabullret» eller «Det stora oväsendet». Det pågikk fra 1668 til 1676. Da ble omkring 300 personer henrettet av i alt 400 fra 1492 til 1704.
Sandra M. Díaz

Utdannelse og forskningsfelt

Díaz er utdannet ved Universidad Nacional de Córdoba, der hun tok en ph.d.-grad i biologi i 1989. Deretter var hun postdoktor ved Unit of Comparative Plant Ecology, University of Sheffield (1991–1993), før hun returnerte til Argentina i 1993. 
Hennes forskningsområder er biologisk mangfold, biodiversitet. Da hun ble tildelt Premi Ramon Margalef d'Ecologia i 2017, ble hennes spesialfelt beskrevet slik: «[…] an expert on the impact of global environmental change on plant biodiversity in regional ecosystems». Hun forsker på hvordan planters ulike egenskaper – som størrelse, tekstur, næringsinnhold i bladene, smak (for planteetere) og bladverkets utforming – påvirker plantenes reaksjon på omgivelsene og spiller en aktiv rolle i planetens konstante evolusjon som svar på klimaendringer.

Internasjonalt samarbeid

Díaz har vært gjesteforsker og -professor ved flere universiteter. Hun har både grunnlagt, og er medlem av, flere internasjonale kontaktnett og grupper innenfor sitt fagområde, blant annet det internasjonale knutepunktet DiverSus, som har som hovedmål å utføre forskning på høyt nivå innenfor feltene biodiversitet, økosystemer og bærekraft.
Sammen med en gruppe kolleger har hun utviklet TRY, den mest omfattende internasjonale databasen over ulike plantearter og deres karakteristika, og hun sitter fortsatt (per 2019) i TRYs rådgivende styre.   
Tidsskriftet Nature har rangert henne som én av fem forskere å følge med på i 2019, i forbindelse med tidsskriftets liste «Nature's 10», der de omtaler ti personer som har hatt vesentlig betydning internasjonalt for forskning i inneværende år. Díaz er listet opp blant «Ones to watch in 2019» på grunn av sin rolle som en av lederne for Global Assessment of Biodiversity and Ecosystem Services. Hun skal, sammen med forskere fra 50 land, publisere en omfattende rapport om biodiversitet, som del av plattformen IPBES, Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystem Services. IPBES' oppgave er å gi objektive råd om biologisk mangfold og økosystemer til politikere og andre beslutningstagere.

Publikasjoner

Díaz har per 2019 skrevet mer enn 100 artikler i vitenskapelige tidsskrifter. Selskapet Clarivate Analytics, som samler referanser fra anerkjente fagtidsskrifter, rangerer henne blant de én prosent mest siterte forskerne innenfor sitt fagfelt.
Díaz' profil på Google Scholar viser at hun (per mars 2019) har 39 608 siteringer og en h-indeks på 80.
Noxious Bluff

Noxious Bluff er en mørk klippe 50 meter over havet på sørvestkysten av Zavodovski Island i Sør-Sandwichøyene Navnet ble gitt av UK Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) i 1971 og viser til de vulkanske gassene og de avskrekkende karakteren ved stedet.
John Aae

Tidlig liv og virke

Han ble født i Rödön sogn i Jämtland av norske Lena Aae, som var ugift og arbeidet der som  meierske. Faren var den svenske skomakersvennen Olof Nilsson. Han ble oppkalt etter sin morfar, John Aae. Mormoren og morfaren hadde tidligere bygslet en plass under gården Å i Snillfjord, og de beholdt dette som slektsnavn. Faren utvandret snart til Amerika, og hadde aldri kontakt med sønnen. 10 måneder gammel ble John satt bort til sin mors søster, Elisabet, på husmannsplassen Aunbakken i Snillfjord. I 1897 kom de tilbake til Å. Moren kom tilbake til Norge noen år senere og giftet seg i 1906 med lærer og klokker Peder Strand på Vinjeøra.
John Aae var sjømann og gårdsgutt i Snillfjord, gikk amtsskolen på Moholt under bestyrelse av Peter Dybdahl, og begynte i 1908 på underoffiserskolen i Trondheim, men sluttet som følge av hærordningen av 1909, som gav ham færre yrkesmuligheter i det militære. Han tok heller et halvårig kurs på Karl Solbergs handelsskole i Trondheim og ble ansatt hos en kolonialgrossist. På denne tiden var samvirkebevegelsen på sterk fremmarsj, og i 1914 ble han samvirkelagsbestyrer på Selsbakk. I 1917 ble mange forsyningsoppgaver overtatt av kommunene, som følge av verdenskrigen, og Aae gikk over til en stilling som forretningsfører for provianteringsrådet i Strinda. Etter krigen ble provianteringsrådene avskaffet.

Inn i politikk og arbeiderpresse

Han meldte seg inn i Trondheim sosialdemokratiske forening, ledet av Martin Tranmæl, i 1912. Året etter ble foreningen sammensluttet med Trondheim sosialdemokratiske ungdomslag, ledet av K.O. Thornæs, til Trondheim sosialistlag. Aae ble valgt inn i det første styret, som ble ledet av Tranmæl. Han flyttet til Strinda i 1914 og ble valgt inn i herredsstyret. I 1915 og 1916 var han i to semestre formann i Trøndelag distriktsorganisasjon av Norges sosialdemokratiske ungdomsforbund. Han ble senere formann i Sør-Trøndelag arbeiderparti. I partiet traff han også Gjertrud Sagflaat, som han giftet seg med i 1918.
I 1919 ble han ansatt som forretningsfører i partiorganet Ny Tid i Trondheim, men ble boende i Strinda i noen år til. Ved partisplittelsen i 1923 valgte flertallet i trondheimspartiet å følge Norges Kommunistiske Parti. Aae sa opp sin stilling i Ny Tid og ble med i den nye trondheimsavdelingen av Det norske Arbeiderparti, ledet av Ivar Aarseth, i likhet med sin nære venn Ivar Skjånes. I 1924 begynte utgivelsen av Arbeiderpartiet nye organ i Trondheim, Arbeider-Avisa, med Aae som disponent. I 1928 ble han også innvalgt i Trondheim bystyre, og i 1935 medlem av formannskapet og varaordfører, mens Ivar Skjånes var ordfører. Under okkupasjonen ble det lovlig valgte bystyret avsatt og Arbeider-Avisa stanset av okkupasjonsmyndighetene. Aae satt i fem måneder fengslet på Falstad, og tok seg senere over fjellet til Sverige, hvor han ble værende med sin familie til frigjøringen.