Oppdrift

Eksempler på oppdrift

Tettheten til atmosfæren er avhengig av høyden. Når et luftskip stiger i atmosfæren, vil derfor oppdriften minke, siden tettheten til den omkringliggende luften blir mindre. Tettheten i vann er derimot så godt som konstant. En ubåt støter ut vann fra oppdriftstankene sine (og fyller dem med luft), og kan dermed stige, fordi oppdriften er den samme (volumet til ubåten er det samme), men vekten blir mindre.
Når et flytende legeme stiger eller synker vil kreftene rundt legemet endre seg, og siden alle legemer til en viss grad er sammenpressbare, vil også volumet til legemet endre seg. Oppdrift er avhengig av volum, slik at oppdriften til et legeme blir mindre dersom legemet komprimeres, og øker om legemet utvider seg.
Dersom kompressibiliteten (sammenpressbarheten) til et legeme er mindre enn kompressibiliteten til væsken som omgir det, er legemet i stabil likevekt, og vil holde seg i ro. Hvis kompressibiliteten er større enn i omgivelsene, vil likevekten til legemet derimot være ustabil, og den vil stige eller synke om den kommer litt ut av likevekten.
Dybden til en ubåt er ustabil. En ubåt er mer kompressibel enn det omkringliggende vannet, og når dybden øker, fører det økte trykket til at volumet til ubåten minker. Dette fører til at mindre vann blir omplassert, og oppdriften blir mindre.  
Høyden til en ballong er stabil. Når en ballong stiger, vil volumet øke på grunn av det minkende trykket, men lasten til ballongen blir ikke utvidet. Den gjennomsnittlige tettheten til ballongen minker derfor mindre enn den omkringliggende luften, og oppdriften reduseres, fordi vekten av den omplasserte luften minker. En stigende ballong vil derfor etter hvert slutte å stige. På lignende måte vil en fallende ballong slutte å falle. 
Oppdrift omhandler evnen et legeme har til å flyte i en væske. Båter flyter i vann, og ballonger svever i luften, på grunn av oppdrift. Så godt som alt har oppdriftskrefter. Et sunket skip flyter ikke, men oppdriften gjør den likevel lettere, mens et menneske veier mindre på grunn av oppdriftskreftene i luften. Oppdrift var kjent av selv de første menneskene, som for eksempel så vedkubber flyte, lagde kanoer og etter hvert mer sofistikerte båter. Konseptet bak oppdrift ble derimot ikke fullt ut forstått før man begynte å studere væsker.

Tetthet

Dersom vekten til et legeme er mindre enn vekten til væsken legemet presser bort, så har legemet mindre gjennomsnittlig tetthet enn væsken, og har en oppdrift som er større enn vekten. Hvis væsken har en overflate, slik som en sjø, vil legemet flyte slik at det presser vekk samme mengde vann som vekten av legemet. Dersom legemet er nedsunket i væsken, slik som en ubåt under vann eller en ballong i luften, vil legemet stige. 
Dersom legemet har nøyaktig samme tetthet som væsken, så er oppdriften like stor som vekten, og legemet vil hverken stige eller synke. 
Et legeme med høyere gjennomsnittlig tetthet enn væsken, vil ha mindre oppdrift enn vekten av legemet, og det vil synke. 
Et skip flyter, selv om det er laget av stål (som er mye tyngre enn vann), fordi skroget omgir et luftvolum, og dette fører til en gjennomsnittlig tetthet som er mindre enn tettheten til vannet.