Nature Boy

«Nature Boy» er en amerikansk sang, skrevet av eden ahbez. Han insisterte på at navnet hans skulle skrives med små forbokstaver, og at det kun var Gud som var verdt stor forbokstav. Den ble publisert i 1947.
Sangen forteller en fantasi om en «strange enchanted boy... who wandered very far» kun for å høre at «the greatest thing... was just to love and be loved in return»'.
Nat King Coles innspilling av sangen fra 1948 ble en større hit og har siden vært en populærmusikk- og jazzstandard med dusinvis av større artister som har tolket den.

Sangens opprinnelse

De to første taktene i sangens melodi tilsvarer melodien i andre sats av Antonin Dvoraks «Pianokvintett Nr. 2». Det vites ikke om ahbez kjente Dvoaraks stykke eller om han kom frem til den samme melodiidéen uavhengig.
Sangens innhold er basert på et Los Angeles-basert band  fra 1940-årene kalt Nature Boy, hvor ahbez selv var medlem.
En alternativ opprinnelseshistorie forekommer i selvbiografien til den yiddische stjernen/produsenten, Herman Yablokoff (med utdrag i Memoirs of the Yiddish Stage), som hevdet at melodien hadde blitt tilføyd en tekst kalt «Shvayg, mayn hartz», som Yablokoff fremførte i sitt skuespill, Papirosn, i 1935.

Anvendelse i filmer

«Nature Boy» er grunntema i filmmusikken til Gutten med det grønne håret (The Boy With Green Hair) fra 1948. Originalversjonen med Nat King Cole blir brukt i den. 
Melodien og teksten har en fremtredende plass i filmen Viltre hjerter (Untamed Hart) fra 1993. Versjoner med Roger Williams og Nat King Cole blir spilt.
Filmen Moulin Rouge! fra 2001 åpner med en langsom, lugn sangutførelse av «Nature Boy». Dens soundtrack innbefatter en versjon med David Bowie og Massive Attack.
Komponeringen av «Nature Boy» er temaet for den kanadiske TV-filmen med samme navn fra 2000, regissert av Kari Skogland. I filmen skriver den nomadiske poeten og låtskriveren eden ahbez, spilt av Callum Keith Rennie, en sang til Nat King Cole i 1947 etter å ha blitt forelsket i en kvinne med navn Anna Jacobs. Nat King Cole spilte den inn på plate og resten er historie.
En versjon med Kate Ceberano er med i filmen The Crossing fra 2001.
«Nature Boy» blir fremført i en jazzimprovisasjon i en klubb i filmen Angel Eyes fra 2001. Utførelsen med Jon Haskell (trompet) og Ronu Majumdar (fløyte) er på soundtracket.

Populære versjoner

Den mest suksessfulle versjonen ble spilt inn på plate av Nat King Cole. Den ble utgitt av Capitol Records med katalognummer 15054. Sangen nådde en førsteplass på Billboard-listen.
Dick Haymes' innspilling ble utgitt av Decca Records med katalognummer 24439. Sangen nådde en sekstendeplass på Billboard-listen.
Frank Sinatras innspilling ble utgitt av Columbia Records med katalognummer 38210. Den nådde en attendeplass på Billboard-listen.
Bobby Darin spilte inn en versjon som nådde en 31.-plass på den amerikanske Cash Box-listen og en 24.-plass på den britiske singlelisten.
Soultrioen Central Line gjorde en coverversjon av sangen i 1983.
Cher spilte inn en versjon som en tributt til sin avdøde eksmann Sonny Bono.
Celine Dion fremførte sangen som en del av hennes A New Day...-konsert på Caesars Palace. Den finnes på hennes album A New Day Has Come fra 2002 og på hennes album A New Day Has Come... Live at Les Vegas fra 2004.
En fremførelse av sangen fra 2008 med Kurt Elling and The Sydney Symphony Orchestra i Sydney Opera house har vist seg å være populær på You Tube.
The Great Society spilte inn en coverversjon av sangen i 1966 og var med på dets album How It Was fra 1968.
Abby Lincoln spilte inn en versjon som ble utgitt på hennes jazzalbum A Turtle's Dream.
Mina spilte inn en versjon. Den ble utgitt på hennes jazzalbum Mina 25 i 1983. 
Vinicius de Moraes spilte inn en versjon i 1975. Den ble utgitt på albumet the poet & the guitar med gitaristen Toquinho.
Grover Washington har spilt inn en versjon. Den ble utgitt på hans album All My Tomorrows i 1994.

Andre versjoner

En parodi med navn «Serutan Yob» ble spilt inn på plate av Red Ingle and His Natural Seven. Den ble utgitt av Capitol Records med katalognummer 15210.
Det var også en versjon med navn «Serutan Yob» med Yma Sumac i 1950-årene.
Jamie Cullum fremførte også sangen live på noen av sine konserter under Catching Tales-turnéen.
Det psykedeliske rockbandet Gandalf spilte en inn en versjon. Den ble utgitt på dets selvbetitlede album i 1969.
25. desember 2016 slapp 20th Century Fox en trailer for Alien: Covenant hvor musikken var en coverversjon av "Nature Boy" med Aurora Aksnes.

Moulin Rouge-versjoner

David Bowies versjon var et stort musikalsk tema i musikalfilmen Moulin Rouge!. Den versjonen som ble anvendt i selve filmen blir imidlertid fremført av skuespilleren John Leguizamo i rollen som Henri de Toulouse-Lautrec under introduksjonsscenene. Noe av premisset for filmen var basert på teksten, spesielt linjen «There was a boy... a very strange... enchanted boy». Teksten «The greatest thing you'll ever know is (just) to love and be loved in return» blir anvendt gjennom hele filmen. Massive Attack produserte en versjon til filmens rulletekst på slutten med David Bowies sang. Begge versjoner forekommer på filmens soundtrack.

Norske versjoner

Juul Hansen og Anne Lande har skrevet norske tekster. Hansens versjon bærer også tittelen «Nature Boy». Landes versjon heter «Fortelling».