google/wiki40b huggingface dataset:
Venstrekommunisme

Hovedtrekk

Retningen er kjennetegnet ved en prinsipiell motstand mot å delta i valg og fagforeninger, samt nasjonale frigjøringskamper og anti-fascismen, forstått som en ideologi som legger vekt på felles front med sosialdemokratiet og borgerlig venstreside. I stedet vektla venstrekommunistene særlig arbeiderrådene som revolusjonære organer. Selv om venstrekommunistene avviste at Proletariatets diktatur skulle være et partidiktatur, vektla de det kommunistiske partiets rolle som katalysator for revolusjonen. Dette partiet skulle være et mindretallsparti av utvalgte revolusjonære, ikke et masseparti.
Venstrekommunistene var jevnt over positive til den russiske revolusjonen og støttet også opp om Komintern i dens første år. Bruddet kom i 1920/21, og viktige faktorer bak dette var Lenins bok «Venstre»kommunismen - en barnesjukdom, vedtaket i Komintern om Moskvatesene og den militære aksjonen mot opprøret i Kronsjtadt.

Forhold til syndikalismen

Venstrekommunismen blir ofte satt i direkte sammenheng med syndikalismen, men dette er upresist. Strømningen vokste ut av den marxistiske bevegelsen, og den beholdt blant annet de sentrale marxistiske tesene om partiets rolle og nødvendigheten av å ta politisk makt. Det var kun innad i de tyske Unionen (kampgrupper på arbeidsplassene) at syndikalistiske teorier slo rot, og da først etter at Det tyske kommunistiske arbeiderparti (KAPD) begynte å falle fra hverandre. De aller fleste venstrekommunistiske gruppene var kritiske til syndikalistisk strategi og teori generelt, samt til anarkistenes rolle i den spanske borgerkrigen.

Videre lesning

Bourrinet, Philippe: The "Bordigist Current" (1912-1952). Italy, France, Belgium, USA.
Lenin, Vladimir I.: Radikalismen. Kommunismens barnesjukdom, 1969, Ny dag.
Pannekoek, Anton: Parti, råd, revolusjon, 1975, Pax.
Maria Anna Schicklgruber

Biografi

Hun kom fra en liten landsby, Strones, og var datter av Theresia Pfeisinger (død 11. november 1821) og bonden Johannes Schicklgruber (født 29. mai 1764, død 12. november 1847). Dette var et katolsk område, og det er lite man vet om henne ut over det som fremgår av kirkebøker og andre registreringsprotokoller.
Hun var ett av elleve barn, men bare seks av hennes brødre og søstre overlevde småbarnsalderen. Det området hun vokste opp i, Waldviertel, var et kupert og skogdekket område, som var pittoresk, men fattig, i Niederösterreich, ikke langt fra Wien.
Marias mor døde i 1821 da Maria var 26. Hun arvet 74,25 gylden og investerte beløpet i et fond for foreldreløse barn. I 1838 hadde summen fordoblet seg til 165 gylden. (En avlsgrisunge kostet 4 gylden den gang, en ku 10-12 gylden, man kunne kjøpe et helt vertshus for 500 gylden.) Maria Anna Schicklgruber er senere blitt karakterisert som en driftig, reservert og usedvanlig dyktig bondekone.
Det neste man vet om henne, er fra da hun var fylt 42. Om hun forble i Strones, eller dro til byen, er ikke avklart. Men i 1837 fikk hun, fremdeles ugift, sin første og eneste sønn: Aloys. Hun nektet å oppgi farens navn til presten, så presten døpte ham med navnet Aloys Schicklgruber, og tilføyde «illegitime» (uekte) i feltet for farens navn i dåpsboken. På den tiden bodde hun i landsbyen Strones hos familien Trummelschlager. Herr og fru Trummelschlager er oppført som Aloys' faddere.
Maria flyttet så inn i sin fars hus i Strones. Etter en stund flyttet også Johann Georg Hiedler i de tre schicklgrubernes hjem. Han var en omreisende møller. Den 10. mai 1842, fem år etter Aloys' fødsel, giftet Maria Anna Schicklgruber og Johann Georg Hiedler seg i nabolandsbyen Döllersheim. Maria var 47, hennes ektemann 50.
Historikeren Maser vil gjøre det nærliggende at dersom Hiedler hadde vært Aloys' biologiske far, da ville de begge ha sørget for å si det i forbindelse med bryllupet. Dette var kirkens bruk og forventning i slike tilfeller, men Aloys' forble et uekte barn med ukjent far i kirkebøkene. Man kan naturligvis anta at Maria visste farens navn, men noen holdepunkter for at hun visste det, har man strengt tatt ikke. Maser hevder at Johann Georg Hiedler ikke var Aloys' biologiske far (og følgelig heller ikke Adolf Hitlers farfar), men det finnes ingen beviser som tipper sannsynlighetsvekten sterkt nok i den ene eller annen retning. Spørsmålet fikk betydning da Hitler nærmet seg sin maktovertakelse, ettersom det var viktig innen den nasjonalsosialistiske ideologi å kunne redegjøre for sitt germanske opphav for å kunne regnes som tysker.
Noe tid etter at Maria ble gift (ikke lengre enn fem år etter) ble Aloys sendt til Johann Georgs bror, Johann Nepomuk Hiedler, for å bo der. Johann Nepomuk hadde en liten men veldrevet bondegård i landsbyen Spital. Maria og Johann Georg flyttet da til Klein-Motten. Grunnen til at Aloys ble sendt bort, er ikke kjent. Det har vært spekulert om at Johann Nepomuk kan ha vært Aloys' biologiske far.
Maria døde i en alder av 52 år i Klein-Motten, de hun hadde bodd noen år med sin mann sammen hans slektninger, familien Sillip.
Statlig høgskole

Statlig høgskole eller statlig høyskole er en betegnelse på en type institusjoner innen høyere utdannelse i Norge og Sverige.

Norge

I Norge er denne typen institusjoner et resultat av Høgskolereformen i 1994, der 98 mindre statlige og frittstående høgskoler, blant annet de tidligere så kjente distriktshøgskolene, de pedagogiske høgskolene, de helsefaglige høgskolene, ingeniørhøgskolene, sosialhøgskolene og andre mer spesialiserte yrkesfaglige høgskolene, ble slått sammen til 26 større enheter med virkning fra 1. august 1994. I tillegg kommer Samisk høgskole som ble opprettet i 1989.

Høgskoler blir universitet

Flere av de statlige høgskolene har ambisjoner om å bli oppgradert til universitet. Så langt har Høgskolen i Stavanger, Høgskolen i Agder og Høgskolen i Bodø blitt universitet etter at både styret i NOKUT og regjeringen har godkjent høgskolenes søknader. Flere skoler har satt i gang arbeid særlig på forskningssiden for å kunne bli vurdert for dette.
Fire høgskoler har i dag rett til å tildele doktorgrad. En viktig del av Høgskolereformen var at de statlige høgskolene skulle bruke mer tid og ressurser på forskningsarbeid.
Midtfjellet vindpark

Drift og økonomi

I 2014 var produksjonen 317 GWh.
I 2015 hadde vindparken et driftstap grunnet lave kraftpriser og driftstopp, og måtte nedskrive verdien med 167 millioner kroner. Tyske Aquila Capital er majoritetseiere, og planlegger utbygning med 12 nye turbiner.
Avenue Victor-Hugo

Avenue Victor-Hugo er en aveny i 16. arrondissement i Paris. Den begynner fra place Charles de Gaulle (også kjent som Étoile) og slutter ved place Tattegrain (og går der over i avenue Henri-Martin). Den er en av de tolv avenyer som stråler ut fra Étoile, og er den nest lengste, etter avenue des Champs-Élysées.
Den treffer Étoile mellom avenue Foch og avenue Kléber. Deln løper langs colline de Chaillot. Halvveis er place Victor-Hugo og ligne 2-metrostasjon Victor Hugo.
En del av avenyen het opprinnelig avenue de Saint-Cloud, og fikk navnet avenue Victor Hugo i 1881. Oppkallingen etter forfatteren Victor Hugo (1802–1885) fant sted mens dikteren fortsatt var i live; han bodde frem til sin død i gaten - en del som til hans 79.-årsdag het Avenue d’Eylau til minne om slaget ved Eylau (februar 1807).
Iskollbreen

Iskollbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard. Den er en ca. 1 km lang bre som går fra Hesselbergaksla (661 m) i sør, og renner nordvestover og inn i Berzeliusdalen nord for Van Mijenfjorden, vest i Nordenskiöld Land. Hele breen ligger i Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Breen er oppkalt etter det nærliggende fjellet Iskollen (602 moh).
Taytay (Palawan)

Taytay (Bayan ng Taytay) er en kommune i Filippinene. Kommunen tilhører provinsen Palawan og ligger nord på øya ved samme navn som provinsen. Folkemengden er på 75 165 innbyggere (1. august 2015).

Historie

Før den spanske koloniseringen var kongedømmet Taytay regjert av en monark som ble fulgt over alt han dro av ti skrivere. De overlevende mannskaper fra Ferdinand Magellans skip holdt Taytays konge og dronning som gisler etter at de flyktet fra nederlaget de led i slaget ved Mactan, der Magellan ble drept. De trengte flere forsyninger før de fortsatte mot Molukkene der de ville finne hjelp fra portugiserne. Småkongen og hans folk imøtekom deres krav, og gav dem til og mer mere matforsyninger ernn de hadde bedt om. Dette ble nedtegnet av Magellans kronikør Antonio Pigafetta, som var med på ett av skipene.
Pigafetta noterte seg også en merkelig foreteelse i kongedømmet. De innfødte var glad i hanekamp, og dette var noe nytt - det var lenge før noe slikt ble sett i moderne tid på den vestlige halvkule.
I 1738 bygde spanjolene i Taytay festningen Fuerza de Santa Isabel, og den tjente som beskyttelse mot moro-pirater på røvertokt på 1700-tallet. 
En campus for Palawan State University ligger i Taytay.
Rafoss

Rafoss er ei bygd i Kvinesdal, 33 kilometer østnordøst for Flekkefjord. Bygda hadde brevhus frem til 1960-tallet. Elven Kvina med Rafossen renner gjennom bygda.
Sommerskole

Sommerskole er skoleundervisning i den lange skoleferien om sommeren.
Sommerskole kan for eksempel være tilbud til elever eller studenter som ikke har bestått eksamen i løpet av semesteret.
4. juni

Navnedag

Heidi, Heid.
Patrick Ness

Liv

Faren var militært ansatt, og Patrick vokste opp i Virginia, Hawaii, Washington og Los Angeles. Han studerte engelsk ved University of Southern California, og flyttet i 1999 til England. 
Ved siden av sitt eget forfatterskap har han skrevet litteraturkritikk for The Daily Telegraph, The Times Literary Supplement, The Sunday Telegraph og The Guardian.Han har også vært Writer in Residence for Booktrust.

Bøker

Ness utga en roman og en novellesamling for voksne før han i 2008 utga sin første barnebok. For The Knife of Never Letting Go (2008) mottok han debutantprisen Guardian Children's Fiction Prize, Booktrust Teenage Prize og fantasy-prisen Tiptree Award. Boka er den første i «Chaos Walking»-trilogien, og oppfølgerne The Ask and the Answer og Monsters of Men utkom i de to følgende årene. Serien skildrer to ungdommer på en planet preget av «information overload»: alle kan høre alles tanker. Den andre av bøkene vant Costa Book Awards for 2009, den tredje av bøkene vant Carnegie Medal in Literature.
Med Monsteret kommer (A Monster Calls, 2011; norsk utgave 2012) fullførte Ness et manus etter idé av den avdøde forfatteren Siobhan Dowd. Historien er en fabel om en gutt som må lære seg å takle «monsteret», som er frykten for morens dødelige sykdom. Ness fikk Carnegie Medal in Literature for boka, og illustratøren Jim Kay fikk Kate Greenaway-medaljen for sin del av boka. 
På norsk finnes pr 2013 bare Monsteret kommer
Skogringvinge

Utseende

En middelsstor (vingespenn 33–43 mm), brun sommerfugl med ganske slanke vinger. Vingenes ytterkant er tydelig bølgete. Kan kjennes fra alle andre nordeuropeiske arter på at vingenes overside er strødd med lyse flekker. Hos den underarten som forekommer i Norge er disse kremhvite, hos mer sørlige underarter mer gule. Den har en øyeflekk ved forvingens spiss og tre – fire langs bakvingens kant. Forvingens underside er brungul med mørkere kant, bakvingens underside gulbrunt spraglete. Øyeflekker på undersiden som på oversiden, de på bakvingen mindre tydelige.

Levevis

Skogringvinge flyr i skog, særlig furuskog, i mai – juni, med en ny generasjon i juli – august. I Norge kan den andre generasjonen være ganske liten. Hannene konkurrerer om solbelyste flekker og utkjemper rene "luftslag" om disse, men det er vist at den hannen som holdt flekken fra før, nesten alltid vinner. Hunnene kommer til disse flekkene for å pare seg. Larven lever på lundhengeaks (Melica uniflora) og hundegras (Dactylis glomerata).
Georgijevsk

Georgijevsk (russisk: Гео́ргиевск) er en by i Stavropol kraj i Russland. Den ligger ved elva Podkumok (ei sideelv til Kuma), rundt 150 km sørøst for Stavropol. Innbyggertall: 70 575 (folketelling 2002), 62 926 (folketelling 1989).
Bosetningen ble grunnlagt i 1777 som en festning. Bystatus ble innvilget i 1786.
USAs ambassade i Stockholm

USAs ambassade i Stockholm er USAs utenriksstasjon i Sverige. Ambassadør er siden 2011 Mark Francis Brzezinski. Ambassaden er beliggende i et innhegnet kontorkompleks i Diplomatstaden i Stockholm ved Dag Hammarskjölds väg 31 og med inngang fra Gärdesgatan 2.

Historikk

Ambassadens historie går tilbake til 1782, da Benjamin Franklin tiltrådte som minister med virke fra Paris. Neste minister, og den første til å virke fra Stockholm, ble Jonathan Russell.
Ambassaden har vært åsted for en rekke demonstrasjoner og avsperringer, blant annet i forbindelse med terrorangrepet 11. september 2001 og Irak-krigen.

Eiendommer

Ambassadebygningen ble innviet i 1955, tegnet av to amerikanske arkitekter; Ralph Rapson og hans kollega John Van der Muelen. Samme arkitektpar sto også bak USAs ambassade i København. Ifølge arkitekturtidsskriftet dwell etablerte Rapson og Van der Meulen med sin amerikanske ambassadebygning i Stockholm fra 1954 «et brohode for amerikansk modernisme på skandinavisk mark». Svensk kontaktarkitekt og samarbeidspartner for dette prosjektet var Anders Tengbom.
Den amerikanske ambassadørens residens ligger siden 1935 i Villa Åkerlund i samme område.
Shence-hæren

Shence-hæren (forenklet kinesisk: 神策军, tradisjonell kinesisk: 神策軍, pinyin: Shéncè Jūn, som betyr «guddommelig strategi») var en militær enhet under Tangdynastiet (618–907), opprettet i 754 av keiser Xuanzong av Tang og etterhvert basert i Chang'an, der den utgjorde kjernen i Keisergarden som hadde til oppgave å beskytte keiseren. Kommandoen over Shence-hæren ble opprinnelig gitt til militærguvernøren av Longyou (隴右節度使) Geshu Han. Hovedkvarteret var vest for Lintao i Gansu ved Mohuan Chuan (磨環川) (sørøst for dagens Lintao fylke). Derfra kunne Shence-hæren forsvare vestgrensen tett på hovedstaden. mot det tibetanske rike. Shence-hæren spilte en vesentlig rolle som redskap for evnukkene kom klarte å ta kontrollen iver Tang-hoffet.

Militære operasjoner

Under An Shi-opprøret (755–763), ble general Wei Boyu (卫伯玉/衛伯玉) og 1.000 mann fra Shence-hærem sendt for å bistå de truede sentralmyndigheter. Deretter forsvarte Wei Boyu området rundt Sanmenxia der styrker fra Tufan allerede hadde inntatt Lintao. På samme tid ble Yu Chao'en utnevnt til hærens sensor  (监军/監軍) bav keiserhoffet. Senere ble han kommandant av Shence-hæren.
I 763 angrep Tubo Chang'an, hvorpå keiser Daizong av Tang flyktet til Sanmenxia. Yu Chao’ens hær og Sanmenxia-hærene ble sammenslått, og ble så kollektivt omtalt som Shence-håren. Da Daizong senere vendte tilbake til hovedstaden, ble Shence-hæren en av enhetene i Keisergarden og ble gradvis større.
Ettersom lønn og goder var relativt gode for Shence-hærens soldater, tilkom det etterhvert styrker fra andre enheter fra Keisergarden. Da keiser Dezong av Tang besteg tronen hadde styrken vokst til 150.000 mann og den var blitt den viktigste militærmakt både i Chang'an og den omliggende Guanzhongsletten.
Etter Zhu Cis opprør i 784 ble kommandoen over Shence-hæren overført til hoffevnukkene, og den ble keiserens viktigste militære redskap. Da Xuānzong besteg tronen fikk Ma Yuanzhi (马元贽/馬元贄) kommando over Shence-hæren. 
Under den påfølgende keiser Shunzong av Tang, forsøkte hoffmannen Wang Shuwen forgjeves å tilvriste seg kontrollen over hæren fra evnuttene. Under de siste årene av Tangdynastiet ble Shence-hæren ille plaget ab korrupsjon, og tapte i innflytelse.
Under keiser Xizong av Tang (873–888) led Shence-hæren et knusende og ødeleggende nederlag under Huang Chao-opprøret Mens keiseren flyktet til kretsen Xichuan (西川路) med hovveskvarter i det som i dag er Chengdu i Sichuan, oppstilte evnukken Tian Lingzi Shence-hæren på nytt. Enheten ble endelig oppløst i 903 da Zhu Wen, grunnleggeren av det senere Liang myrdet samtlige palassevnukker i Chang’an.
Willow Creek Norge

Willow Creek Norge er et tverrkirkelig ressurssenter som har som visjon å hjelpe menigheter og forsamlinger til å nå sitt gudgitte potensial. Dette skjer gjennom konferanser, utvikling av ressursmateriell og gjennom å bygge et nettverk av ledere som vil bygge levende menigheter som hjelper mennesker til levende tro på Jesus.
Willow Creek Norge er tilknyttet Willow Creek Association, som er et internasjonalt nettverk av mer enn 12 000 menigheter over hele verden. Willow Creek Association er tilknyttet Willow Creek Community Church i Chicago i USA.
Daglig leder for Willow Creek Norge er Halldis Kirkeng. Styreleder er generalsekretær Kåre Rune Hauge.
Knutsen & Herlofson

Knutsen & Herlofson var et av Larviks betydeligste rederier, etablert i 1874 av Peter Eduard Alexander Herlofson (1839-1909) og Nicolai Christian Grove Knutsen (1839-1931). De drev også med befraktning, handel med skip, samt valuta- og verdipapirhandel. Samme år etablerte de Laurvig Strandværft sammen med Colin Archer. Knutsen & Herlofson gikk overende i 1886 som en indirekte følge av Arendalskrakket, da Peter Herlofsons bror, bankskjef Axel Nicolai Herlofson gikk konkurs. Thomas Arbo Høeg, som da hadde vært ansatt som fullmektig siden 1876, overtok driften av firmaet, under navnet Ths. Høeg & Co A/S.
Cyclocephala rufovaria

Utseende

En middelsstor (ca. 20-25 millimeter), bred, blank, brunrød hornbille med svarte tegninger og svarte bein. Hodet er svart, pronotum har to uregelmessige, svarte lengdestriper. Scutellum er brunrødt, dekkvingene har et uregelmessig, svart tverrbånd ved roten og ofte et tverrbånd noe bak midten. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede.

Levevis

De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. I alle fall noen arter besøker blomster (for eksempel på planter i myrkonglefamilien) og kan være viktige pollinatorer. Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter.

Utbredelse

Arten er utbredt i Ecuador, Peru og Brasil.
Nanhai Chao

Nanhai Chao (tradisjonell kinesisk: 南海潮, forenklet kinesisk: 南海潮, pinyin: Nánhǎi cháo, jyutping: Naam4 Hoi2 Chiu4; «Sør[Kina]havets tidevann») er en kantonesisk sang særlig populær blant utvandrede kinesere. Melodien er basert på folkesanger blant båtfolket i Perleflodens delta og kystene rundt.
Rino Fisichella

Prest

Rino Fisichella ble presteviet 13. mars 1976 i Roma av kardinal Ugo Poletti. I 1980 tok han doktorgrad ved Det pavelige lateranuniversitet med et arbeid over teologen Hans Urs von Balthasar.

Biskop

I 1998 ble han utnevnt av pave Johannes Paul II til hjelpebiskop i Roma; han ble bispeviet den 12. september 1998 av kardinal Camillo Ruini.
Han var president for bispedømmet Romas kommisjon for økumenikk og interreligiøs dialog, og ble i Vatikanet medlem av Kongregasjonen for Troslæren og Kongregasjonen for salig- og helligkåringer. Fisichella var involvert i forfatterskapet av encyklikaen Fides et Ratio (1998) av pave Johannes Paul II.
Fisichella var i mange år professor for fundamentalteologi ved en rekke pavelige universiteter. I 2002 bler han rektor for Lateranuniversitetet. Han er også den offisielle geistlige for det italienske parlament. 
Den 17. juni 2008 løste pave Benedikt XVI ham fra hans oppgaver som hjelpebiskop i Roma og utnevnte ham til etterfølger av biskop Elio Sgreccia som president for Det pavelige akademi for livet. Samtidig ble han promovert til erkebiskops rang.
Den 24. januar 2009 oppfordret han USAs president Barack Obama om å lytte til alle stemmer i Amerika, uten «den arroganse som preger dem som, fordi de er kommet til makt, tror at de kan bestemme over liv og død».
Brandengen skole

Benjaminprisen

Brandengen skole ble tildelt Benjaminprisen i 2014.
Uhu!

Uhu! er en norsk eventyrserie for barn som gikk på NRK Barne-TV fra 2001 til 2003. Serien omhandlet flere spøkelser som hadde mistet spøkelseskraften sin og derfor ikke kunne spøke, men det skjedde mye rart i spøkelseshuset likevel. 
Serien vant Gullruten to ganger: i klassen "Beste barneprogram" for episoden Krangling under Gullruten 2002 og i klassen "Beste barne- eller ungdomsprogram" under Gullruten 2003. NRK Barn ga ut flere album med musikk fra serien og vant Spellemannprisen 2001 for Uhu! og Spellemannprisen 2002 for Uhu! Vol. 2, begge i klassen "Barneplate".
Spøkelsesserien ble spilt inn i Saxegården, i Oslos Middelalderpark. Selve huset er fra 1700-tallet, og kan beskues av publikum fra utsiden, men ikke fra innsiden. Innspillingene foregikk i hovedetasjen og på loftet.

Handlingen

Spøkelsene likte mat, men kan bare spise hermetikk som finnes i to smaker, stek og napoleonskake.
Hver gang spøkelsesalarmen går, uler det, og det er kommet et nytt spøkelse til huset. Da er det spøkelsessjefen Polters oppgave å ta godt imot dem. Når spøkelsene kommer til spøkelseshuset, må de få et oppdrag. Det får de av et orakel. Når spøkelsene har mestret oppdraget sitt, kommer de til Hermetika, hvor det bugner av masse deilig hermetikk i alle slags smaker. Klarer spøkelsene derimot ikke oppdraget sitt, havner de på Slampamperøyene, hvor det er kaldt og kjedelig og dårlig utvalg av hermetikk. For å få et glimt av disse stedene, kan man bruke Hermetikakikkerten, som er to skiver med servelat, for å se hvordan det er der.
Microsoft Foundation Classes

Microsoft Foundation Classes (MFC) er et programvarebibliotek som forenkler bruken av Microsoft Windows' API-kall i C++, og som tilbyr et standard rammeverk for applikasjoner.
MFC ble introdusert i 1992 sammen med Microsofts C/C++-kompilator for 16-bits Windows. MFC 8.0 ble utgitt med Visual Studio 2005, og MFC 9.0 kom med Visual Studio 2008.
Logone Occidental

Demografi

Regionen hadde i 2009 en befolkning på 689 044, hvorav 688 955 var fastboende og 89 nomader.
Mer enn 90 % av regionens innbyggere er av den etniske gruppen ngambai.
Privatsykehuset Haugesund

Privatsykehuset Haugesund er et offentlig godkjent sykehus som ble etablert i 1997. Privatsykehuset Haugesund holder til i sentrum av Haugesund, og er samlokalisert med Haugesund medisinske senter.
Sykehuset er ISO sertifisert etter 9001/14001 kvalitet- og miljøstandard, og har avdelinger innen ortopedi, estetiske hudbehandlinger, urologi,overvektskirurgi, generell kirurgi, kardiologi og plastisk kirurgi. Sykehuset har konsesjon på 20 senger og opererer både dagkirurgiske og inneliggende pasienter. 
Privatsykehuset haugesund er en av 3 partenere som er med i scanhealth scandinavia  (http://www.scan-health.co.uk)
Eystanfyri Herðablaðið

Eystanfyri Herðablaðið (605 moh.) er et fjell på Færøyene. Det er beliggende ved vestkysten av Suðuroy, Færøyenes sydligste øy.
Fjellet er det nest høyeste på Suðuroy, etter det nærliggende Gluggarnir, og det er Færøyenes 110. høyeste fjell totalt sett.