Hermann Oberth

Liv

Herman Oberth kom fra en transilvansk-saksisk legefamilie. Som toårig flyttet han sammen med familien til Sighișoara, der han gikk på Bergskolen. Etter avsluttet studium der, begynte han å studere medisin i München, men meldte seg også på forelsninger på Den tekniske høyskolen. I 1914 deltok han i første verdenskrig. 1918 giftet han seg med Mathilde Hummel, som han fikk fire barn med. Samme år fortsatte han sine medisinstudier ved Universitetet i Budapest, men fant ut at medisin ikke var hva han hadde lyst å drive med resten av livet. Derfor begynte han i 1919 å studere tekniske fag ved Universitetet i Cluj, Romania, og fortsatte dem i München, Gottingen og Heidelberg. I 1922 ble hans doktoravhandling Die Rakete zu den Planetenräumen avslått i Heidelberg, ettersom det ikke fantes en kvalisfisert ekspert på området. Han leverte avhandlingen inn ved Universitetet i Cluj og bestod statseksamenen i 1923. Mellom 1923 og 1938 var han, med noen avbrudd, gymnaslærer i Transilvania.

Tekniske utkast

I 1917 laget han et utkast til en etanol og oksygen-drevet rakett. I sin bok Die Rakete zu den Planetenräumen (1923) beskrev han i hovedsak alle vesentlige elementer til bygging av flersstegsraketter med flytende drivstoff.

Endelig godkjenning og bruk av rakett-teknologien

I 1938 fikk Oberth en forskningskontrakt ved Det tekniske Universitetet i Wien, som laget i 1940, etter hans forslag, et rakettprøvefelt i Felixdorf. Samme året flyttet han til Det tekniske universitetet i Dresden og fikk innvilget tysk statsborgerskap neste året. Mellom 1941 og 1943, jobbet Oberth under dekknavnet Fritz Hann ved hærens forskningssenter i Peenemünde, der han også var delaktig, i mindre grad, i utviklingen av V2-missilet. I 1943 kom han i Reinsdorf i nærheten av Wittenberg, hvor han forble frem til slutten av krigen og arbeidet ved utviklingen av en fjernstyrt rakett med fast drivstoff.

Etter krigen

Fra 1945 av bodde han i Feucht, dit familien hans hadde flyktet allerede under krigen. I 1948 fyttet han til Sveits, der han arbeidet som vitenskapelig konsulent. Mellom 1950 og 1953 arbeidet han for den italienske marinen med utviklingen av fastdrivstoffraketter. Mellom 1955 og 1958 arbeidet han sammen med sin elev Wernher von Braun i Huntsville i Alabama, USA, med rakettutvikling. I 1961 reiste han tilbake til USA, der han arbeidet som rådgivende konsulent for Convair i San Diego, California.
I Feucht, der han bodde, finnes det et romfartsmuseum oppkalt etter ham.
Mellom 1965 og 1967 var han medlem av det nyoprettede partiet Nationaldemokratische Partei Deutschlands, NPD. Hermann Oberth døde den 28. desember 1989 i en alder av 95 år i Nürnberg.

Familie

Hermann Oberth giftet seg med Mathilde (født Hummel). Paret fikk to døtre og to sønner. Sønnen Julius Oberth (født 1919) ble meldt savnet i 1943, og datteren Ilse Oberth (1924-1944) var rakettekniker. Hun døde den 28. august 1944 på rakettestplassen "Schlier" i konsentrasjonsleiren Redl-Zipf i en eksplosjon umiddelbart etter en A4-motortest. 27 personer døde som følge av eksplosjonen. Sønnen Adolf Oberth (1928-2007) var kjemiker og oppfinner, og han støttet sin far i 1950-årene i utviklingen av drivstoffblandinger for fastbrenselraketter, og jobbet senere i Aerojet i Sacramento, California. Datteren Erna Roth-Oberth (1922-2012) var den som tok seg mest av farens etterlatenskaper.

Selskap/Foreninger

 Deutsche Agentur für Raumfahrtangelegenheiten (DAFRA), som ble grunnlagt i 1952, (siden 1957: Deutsche Raketengesellschaft (DRG) ) ble i 1961 omdøpt til Hermann-Oberth-Gesellschaft, fremmet den romfarttekniske ettervekst, eksperimenterte med raketter og ble i 1993 en del av Deutsche Gesellschaft für Luft- und Raumfahrt – Lilienthal – Oberth e.V. (DGLR).