Northrop N-3PB

Utvikling

Flyet ble produsert av Northrop på en norsk spesifikasjon som patrulje- og bombefly. Det norske forsvaret bestilte 24 fly 12. mars 1940.  Produksjonen begynte i august, og i desember rullet det første flyet av samlebåndet.  De første flytestene begynte 22. desember 1940 ved Lake Elsinore i California.  Kontrakten hadde stipulert at første levering skulle finne sted i august, men leveringsproblemer av motorer og flottører hadde utsatt leveringen til februar 1941.

I tjeneste

De første seks ble fløyet til Jericho Beach ved Vancouver, der den norske flyskolen hadde etablert en base.  Havnen i Toronto, der Little Norway var basert, var igjenfrosset, og trening kunne ikke gjennomføres der.  I mars 1941 ble de neste 18 flyene sendt i kasser til New York, der de ble lastet om bord i MS «Fjordheim».  «Fjordheim» seilte så videre til Halifax, der mer utstyr ble lastet ombord.  «Fjordheim» forlot Halifax med kurs for Island i mai 1941.
330 (Norwegian) Squadron og Northropene opererte fra tre baser på Island.  A-flight nær Reykjavík i vest, B-flight i Akureyri i nord, og C-flight fra Budareyri på østkysten.  Etter en tid ble det bestemt at skvadronen skulle gå over til Short Sunderland og flytte til Skottland. A- og B-flight ble avviklet i desember 1942, mens C-flight fikk tilført fly fra A-og B-flight og fortsatte virksomheten. Dette fordi RAF ønsket fortsatt vakthold på østkysten.  I mars 1943 ble også C-flight lagt ned, og Northropene ble fløyet til Reykjavik for hugging.

Tap av fly

Allerede ved utgangen av mars 1941, etter halvannen måned i bruk, hadde man tapt to fly i Vancouver, med tap av fire flygere.  I juni, etter at Northropene hadde flyttet fra Vancouver til Toronto og Little Norway, kolliderte et tredje fly med en ferge. Her omkom ytterligere to flygere.  I mars 1942 ble de tre gjenværende Northropene i Canada skipet til Island, og fordelt på de tre flightene der.
På Island havarerte ni av Northropene i operasjoner eller uhell.  Ni personer omkom eller ble aldri funnet.
Da også C-flight avviklet på Island og flyttet etter de andre mannskapene til Oban i Skottland, hadde Northrop-flyene på Island fløyet 1 041 operative tokt.  246 antiubåtpatruljer, 379 konvoieskorter, 250 rekognoseringer og 18 ambulanseflygninger var blant toktene.  De hadde oppdaget 15 ubåter, hvorav 9 ble angrepet og 7 skadet.  8 tyske fly ble angrepet, ett trolig nedskutt.

Serienummer 320 («U»)

Det var på en siste tur med serienummer 320 fra Budareyri til opphuggeren i Reykjavik at flyger W.W. Bulukin og telegrafist Leif Rustad kom inn i dårlig vær ved Hekla, og måtte lande i elva Thjórsá.  I landingen ble den ene flottøren slått løs fra flykroppen, og flyet havarerte.  Begge ombord klarte seg, men flyet ble etterlatt ettersom det likevel skulle hugges opp.  Vraket var synlig i mange år etterpå, men etterhvert sank det dypere og dypere i en sandbanke i elva.  I forbindelse med søk etter et savnet britisk fly, kom islendingen Ragnar Ragnarsson over spor etter Northropen.  Det ble satt i verk en redningsaksjon som i 1979 førte til at flyet ble hevet, og sendt til Northrop-fabrikken for restaurering. Det er dette flyet som i dag står utstilt på Forsvarets flysamling på Gardermoen.
To fly av typen overlevde krigen og ble fløyet til Norge i 1945.  306 (GS-K) ble skrapet på Sola i 1949, og 322 (GS-F) ble skrapet på Kjevik i 1956.
I 2002 oppdaget et islandsk kystvaktskip et vrak som er positivt identifisert som en N-3PB ved kysten utenfor Reykjavik.