google/wiki40b huggingface dataset:
Norsk juridisk Tidsskrift

Norsk juridisk Tidsskrift var et norsk rettsvitenskapelig tidsskrift som utkom fra 1844 til 1846.

Historie

Tidsskriftet ble stiftet av Ole Hansen Rolfsen og Peter Jacob Homann for å avhjelpe savnet av et norsk tidsskrift for behandling av juridiske emner. Et tidligere forsøk på å drive et slik tidsskrift, Juridiske Samlinger, var gått inn i 1831. De to sendte ut oppfordring om å abonnere på det nye tidsskriftet i 1844, men det meldte seg få abonnenter. Likevel begynte de utgivelsen på egen risiko. Det viste seg at det også var vanskelig å skaffe stoff til tidsskriftet, som derfor kom ut med ujevne mellomrom. Det kom bare fire hefter før de ga opp i 1846.
Åpningsheftet av tidsskriftet inneholdt artikler av de to stifterne, samt av Wilhelm Adelsten Maribo.
Ecnomiinae

Levevis

De er parasitoider, men biologien er ukjent . De kommer til lys.

Utbredelse

Gruppen er kjent fra Asia, Australia og Afrika.
Bildende Kunstnere i Bærum

Bildende Kunstnere i Bærum (BKIB) er foreningen for de profesjonelle billedkunstnere som er bosatt i kommunen.
BKIB har eksistert siden 1970-tallet og har ca. 65 medlemmer. Foreningen har årlige medlemsutstillinger og har stilt ut på Henie Onstad Kunstsenter, Bærum Kulturhus, Bærum Kunstforening, med flere.
NM i svømming kortbane 1994

NM i svømming kortbane 1994 ble arrangert i Kristiansand 10.-13. mars 1994.
Vila (sommerfugl)

Utseende

Middelsstore, mørke, forholdsvis smalvingede sommerfugler. Vingenes overside er svart med hvite eller lysblå flekker og bånd. Undersiden er mønstret i oransje, svart og hvitt.

Levevis

Biblidinae er tropiske skogsinsekter.
Vila-artene lever i tropisk regnskog mellom 200 og 800 meter over havet. De soler seg gjerne oppe i bladverket, men kan komme ned til bakken for å drikke fra mineralrik, fuktig jord eller leire.

Utbredelse

Slekten er utbredt i den nordlige halvdelen av Sør-Amerika.
Vannpolo under Sentralamerikanske og karibiske leker 2014

Vannpolo under Sentralamerikanske og karibiske leker 2014. Vannpolo var en av flere sporter i de tjueandre sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Veracruz i Mexico i perioden 14. til 30. 2014. Det var nittende gangen som vannpolo var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner. Mexico vant mennenes turnering og Venezuela vant dameturneringen.
Mellomgolvsbrokk

Mellomgolvsbrokk er en sykdom hos sau.

Symptom

Dyret blir tungpustet og anstrengt. Alvorlige tilfeller kan medføre døden.

Årsak

Tarmer og annet innhold i bukhulen sklir inn i sauens brysthule og gir dårlig plass til hjerte og lunger, noe som i sin tur gir pusteproblemer. Tarmen kan også komme i klem mellom bryst og bukhule, noe som gir forstoppelse. For at sykdommen skal oppstå må det ha oppstått en åpning i mellomgulvet, typisk på grunn av en ytre skade eller belastning, som klipping eller annen håndtering av sauen.

Behandling

Man antar at sykdommen er særs belastende for dyret og de bør snarest avlives. Av hensyn til dyret bør det ikke transporteres.
Fei (navn)

Fei (tradisjonell kinesisk: 費, forenklet kinesisk: 费, pinyin: Fèi) er et tradisjonelt kinesisk etternavn. 
Navnet har tre hovedopphav. To av dem er knyttet til den kinesiske oldtidsstaten Lu i vår- og høstannalenes tid (722–481 f.Kr.), nå del av provinsen Shandong. En ledende embedsmann i staten Lu fikk seg tildelt byen Fei, mens sønnen av en hertug fikk seg tildelt fylket Fei. Begge fikk etterkommere som benyttet disse stedsnavnene som slektsnavn. En tredje kilde er Fei Zhong, en ledende minister i Yin-dynastiet (1401–1122 f.Kr.).
Aplared

Aplared er et tettsted i Borås kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 465 innbyggere.
Allan Ellingsen

Allan Ellingsen (FrP) er statssekretær i Samferdselsdepartementet. Han tiltrådte 22. januar 2019. Ellingsen har tidligere vært varaordfører i Bodø kommune og fylkespolitiker for Nordland fylkeskommune. Han har også vært fylkesleder i Nordland FrP.
Hyllestadfjorden

Hyllestadfjorden er en fjordarm til Åfjorden i Hyllestad kommune i Sogn og Fjordane. Fjorden har en lengde på cirka 4 kilometer og strekker seg sørøstover og inn til selve tettstedet Hyllestad. Fjorden har innløp mellom Lauvholmene i vest og Katleneset i øst. På andre siden av Katleneset begynner Sørefjorden som går parallelt med Hyllestadfjorden. Hele fjorden ligger på sørsiden av Katlenova, som skiller de to fjordene.
Fv62 går på sørsiden av fjorden.
Eristalis pertinax

Utseende

Eristalis pertinax er en middelsstor, brun-svart og orange flue, ca. 11-16 millimeter lang. Den kan ligne på en honningbie (Apis mellifera).  Den ligner mye på Eristalis tenax men er mindre, og hårene på øynene danner ikke markerte bånd. Alle fluer skiller seg fra bier på den korte antennen og fordi de bare har to vinger.  Bier har ganske mye lengre antenner og fire utviklede vinger.
På hodet er det to store fasettøyne. Hos hannene møtes øynene på toppen av hodet, mens det hos hunnene er en pannestripe mellom fasettøynene. 
Bakkroppen er mørk-brun, med orange flekker.  Scutellum er lyst orange-brunlig og skiller seg fra det mørkere brystet.  Beina er grå-svarte.

Levevis

Eristalis pertinax kan påtreffes i hager men særlig på gress- og blomsterenger. Den besøker blomster eller sitter og soler seg. Voksne fluer lever av nektar i blomstene.
Larvene lever i brakkvann, lever i bunnslammet, av råtnende organisk materiale. Larvene tilhører de såkalte «rottehalelarvene». De har bakkroppsspissen forlenget til et ånderør (pusterør), som kan bli lenger enn kroppen. 
Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium mellom stadiet som larve og voksen.
Øystein Stene

Bakgrunn og virke

Øystein Stene er utdannet cand.philol. med hovedfag i litteraturvitenskap fra Universitetet i Bergen. Fra 2006 har han vært førstelektor ved Statens Teaterhøgskole på Kunsthøgskolen i Oslo.
Fra 1993-1995 laget han tegnseriestripen Thales fra Milet i Morgenbladet, samlet og utgitt på Universitetsforlaget i 1996. Hans kortfilmer har vært vist på mer enn 20-talls filmfestivaler i inn- og utland, og Pyramiden mottok juryens hovedpris på den russiske KROK-festivalen i 2006. 
Hans romaner preges av sterke fortellerstemmer og en insisterende subjektivitet, karakterene forsøker å virkeliggjøre ulike ekstreme eksistensielle prosjekter. Samtidig griper romanene inn i hverandre, hovedkarakteren fra Ventemesteren er bikarakteren i Skambæreren og Nekromantikeren og vice versa, bøkene utfordrer slik hverandres påstander.
Riccardo Broschi

Liv og virke

Ricardo Broschi vokste opp i Andria før familien vendte tilbake til Napoli i 1711. Han studerte komposisjon ved Conservatorio Santa Maria di Loreto og arbeidet i hjembyen de første årene etter utdannelsen.
Broschis eneste komiske opera, La Vecchia Sorda, ble uroppført i 1725. Året etter flyttet han til London der han mellom 1728 og 1735 skrev minst seks helteoperaer. I tillegg bidro han til forskjellige pastisjer.
I 1736 og 1737 var Broschi engasjert som compositore di musica ved hoffet til hertug Karl Alexander av Württemberg i Stuttgart. I 1737 fikk han oppført operaen Adriano in Siria. Etter hertugens plutselige død 12. mars 1737, avbrøt Broschi oppholdet i Stuttgart. I 1740 slo han seg ned i Madrid, nær broren.
Broschi ble kjent over hele Europa på grunn av verkene han skrev for sin bror Carlo (Farinelli), et eksempel er rollen Epitides i sceneverket Merope (1732). 
Forholdet mellom brødrene Broschi skildres i filmen Farinelli (1994).
Malagassycarilia

Utbredelse

Arten er endemisk for Madagaskar.
Miroslav Stoch

Landslaget

Han ble tatt ut i Slovakias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
VM i turn 1974

Det 18. verdensmesterskapet i turn ble arrangert i perioden 20. til 27. oktober 1974, i Varna i Bulgaria.
San Martín (forskningsstasjon)

Base San Martín er en argentinsk forskningsstasjon i Antarktis, beliggende på Barry Island i Marguerite Bay. Den ble etablert av den argentinske marinen i mars 1951 og navngitt etter general José de San Martín, helt fra den argentinske uavhengighetskrigen. Stasjonen har helårsdrift med en bemanning på mellom 18 og 20 personer, og opereres av Instituto Antartico Argentino. San Martín er Argentinas vestligste base i Antarktis og ligger innenfor kravområdene til Storbritannia, Chile og Argentina.
Et kors, en flaggstang og en steinstøtte reist i 1951 er oppført på Antarktistraktaten liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
Henry Bucher

Ordener og utmerkelser

Henry Bucher ble slått til ridder av 1. klasse av den svenske Kungliga Wasaorden.
Skarragruvene

Skarragruvene er et gruvefelt i Øvre Eiker.

Historie

Gruvene var i drift under Kongsberg Sølvverk i årene 1769–1798 og ble drevet på sølv og til dels gull. I perioder var det opptil 100 som arbeidet her, og flere av dem har antagelig bodd i selve gruveområdet. Gruvene ble nedlagt på grunn av store underskudd. I løpet av 1800-tallet ble det gjort flere kortvarige forsøk på å gjenoppta driften.

Beskrivelse

Gruveommrådet består av rundt 20 skjerp (dybde fra 2 til 116 meter) og to stoller (lengde 570 og 145 meter). Tuftene etter pukkverket er godt synlige, og den 100 meter lange vannrenna av stein er restaurert. Dessuten finnes tufter etter fem hestegjøpler og fem sakkerhus, samt smie, kullhus, sjeidehus og krutthus. Et solur er hogget inn i fjellet sammen med to inskripsjoner. Området skjøttes av Sølvverkets Venner/Skarragruvenes Venner, i samarbeid med Ormåsen skole. Kulturminneskilt ble satt opp høsten 2007.
Thoothukudi kullkraftverk

Tuticorin kullkraftverk, også kalt Thoothukudi, er et kullkraftverk beliggende ved Tutucorin (Thooyhukudi) i delstaten Tamil Nadu langt sør i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 050 MW fordelt på 5 x 210 MW turbiner.
Brenselstypen er kull. Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 7,446 TWh, og utslippene av CO2 var 87 647 325 tonn.
Detritivora

Utseende

Ganske små (vingespenn ca. 20 millimeter), brune til svarte sommerfugler. Hannene er gjerne mye mørkere enn hunnene. Langs vingenes ytterkant er det to metalliske striper med en oransje stripe mellom dem, denne har en rad av mørke flekker.
I denne gruppen er det nokså vanskelig å bestemme slektene, noe som blir gjort mer komplisert av at mange arter har blitt flyttet mellom slektene.

Levevis

Disse sommerfuglene lever i skog. Som det latinske slektsnavnet ("rusk-eter") skulle tilsi, lever larvene på døde, visne blader.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Velkommen inn

Velkommen inn er et musikkalbum med Anja Garbarek, utgitt i 1992. Dette er hennes debutalbum.
Tore den trøndske

Tore den trøndske (død 1230) var en norsk geistlig i middelalderen. Han var erkebiskop av Nidaros fra 1227 til 1230. Tore kalles «den trøndske» (fra Trøndelag) for å skille ham fra en tidligere erkebiskop med samme fornavn; Tore den vikværske (fra Viken).
Tore var kannik ved domkapitlet i Nidaros da han ble valgt til ny erkebiskop da Peter av Husastad døde i 1226. Tore ble vigslet til erkebiskop i Roma i 1227 og kom tilbake til Norge året etter. Tore var den som innkalte til provinsialkonsil i Nidaros i 1229, der den tidligere erkebiskopen Øystein Erlendsson ble erklært som helgen.
Alfred av Sachsen-Coburg-Gotha

Bakgrunn

Han var andre sønn av prins Albert av Sachsen-Coburg-Gotha og dronning Victoria av Storbritannia. Hans tittel ved fødselen var prins av Storbritannia og Irland. Han var bror av keiserinne Victoria av Tyskland og den britiske kongen Edward VII.
Alfred ble døpt i Windsor Castles slottskapell av erkebiskopen av Canterbury. I familien ble han senere kjent under kjælenavnet Affie. De første år ble han oppdratt med sin eldre bror Albert Edward, og de to brødre ble sterkt knyttet til hverandre.
Alfred fikk senere en utdannelse i den britiske flåte, Royal Navy.

Titler og utnevnelser

I 1866 ble han utnevnt til hertug av Edinburgh, greve av Kent og greve av Ulster. Han ble regjerende hertug av Sachsen-Coburg-Gotha, hertug av Sachsen, hertug av Jülich, Kleve og Berg, Engern og Westfalen, landgreve av Thüringen, markgreve av Meissen, fyrste av Henneberg, greve av Mark og Ravenstein, herre til Ravenstein og Tonna.
Dessuten var han kongelig britisk og keiserlig russisk admiral, kongelig saksisk, keiserlig russisk og kongelig prøyssisk general og innehaver av et stort antall tyske og britiske regimenter.

Ekteskap

Den 23. januar 1874 giftet han seg med den russiske storfyrstinnen Maria Alexandrovna av Russland, datter av tsar Aleksander II av Russland og Maria Aleksandrovna. Ekteskapet ble mislikt av begges familier. Victoria av Storbritannia var fiendtlig innstilt til Russland etter Krimkrigen, og tsarfamilien var skeptiske til å gi bort sin eneste datter.
Maria ble aldri særlig avholdt i England, der man oppfattet henne som arrogant. Maria brydde seg heller ikke om landet, og klaget over den dårlige mat og klimaet.
Etter hennes ankomst til landet insisterte hun på å ha rang etter dronningen med henvisning til hennes status som russisk keiserdatter, noe som imidlertid ble nektet henne, og hun hadde rang etter den danskfødte fyrstinnen av Wales, Alexandra av Danmark.
Paret fikk Clarence House som bolig i London. Det fikk fem barn.
På 1890-tallet fikk paret problemer med sin eldste sønn, prins Alfred jr., som førte et stadig mer utsvevende liv med kvinner og alkohol. Da han ble nektet å gifte seg med kvinnen han elsket, prøvde han å begå selvmord ved å skyte seg midt under foreldrenes sølvbryllup i Coburg i 1899. Forsøket mislyktes og moren Maria prøvde å skjule det hele ved å sende av sted sønnen med tog til Syd-Tyrol, der han døde av skadene.

Død

Hertug Alfred døde det påfølgende år av strupekreft og hertugdømmet stod uten direkte arvtaker. Alfred ble etterfulgt (etter noen års formynderregjering) av sin brorsønn, hertug Karl Edvard av Sachsen-Coburg-Gotha.
Frédéric Mistral

Liv og virke

Mistral kom fra en velsituert familie av jordeiere, François Mistral og Adelaide Poulinet, begge i slekt med de eldste og mest fornemme familier i Provence, og han led aldri under økonomiske problemer. Han begynte på skolen først da han var ni år gammel, og begynte straks å skulke, noe som fikk hans foreldre til å sende ham på kostskole Saint-Michel-de-Frigolet.
Etter å ha fått sin bachelorgrad i Nîmes, begynte han å studere juss i Aix-en-Provence fra 1848 til 1851. Han ble en forkjemper for Provences uavhengighet, og i særdeleshet i å gjenopprette «det første litterære språket i det siviliserte Europa», hvilket var provençalsk. Han hadde studert historien til Provence i løpet av sin tid i Aix-en-Provence. Uavhengig av sin far besluttet Mistral «å løfte opp, gjenoppvekke i Provence følelsen av et folk...; å flytte denne gjenfødelse ved å gjenreise det naturlige og historiske språket til landet...; å restaurere skikkene i Provence ved å puste og flamme av guddommelig poesi.» Mistral var svært opptatt av den lokale språktradisjonen og ble leder for den såkalte Felibrigé-bevegelsen som ble grunnlagt i Han var en del av bevegelsen helt til sin død i 1914. Mistrals egen poesi skrev han på provençalsk, og han la ned mer enn 20 års arbeid på sin Lou Tresor de Felibrige, en provençalsk ordbok. Poesien hans skal utmerke seg ikke bare for sitt vakre språkføring, men også fordi han har lykkes å forevige den provençalske folkesjelen.
For sin livslange anstrengelser for å gjenopprette det naturlige språket i Provence ble Frédéric Mistral en av mottakerne av Nobelprisen i litteratur for 1904. Den andre vinneren av dette året var José Echegaray, æret for sine spanske drama. Begge mottok den ene halvparten av de totale prispengene. Mistral ga sine prispenger til opprettelsen av et museum i Arles, kjent lokalt som «Museon Arlaten». Museet er betraktet som et av de fremste samlingene av folkekunst og kulturarv fra Provence, inkludert innbo, drakter, keramikk, redskaper og tradisjonelle jordbruksredskaper. For Mistral var folket i Provence «knyttet sammen av språket», som igjen hadde sine «røtter i landet og i en fortelling».
I 1876 giftet Mistral seg med kvinne fra Burgund, Marie-Louise Rivière (1857–1943), i katedralen i Dijon. De fikk ingen barn. Poeten døde i mars 1914 i Maillane, den samme landsbyen hvor han ble født.
Kulturarv

Norge

Kulturarven i Norge omfatter norsk og samisk kultur, og impulser mottatt utenfra som er blitt innlemmet i norsk kultur. Slik spenner begrepet vidt og omfatter kulturelementer fra de eldste tider såvel som fra vår egen tid, fra alle sosiale lag og fra alle etniske grupper, praktstykker av høy kunstnerisk verdi såvel som dagligdagse bruksgjenstander, materielle såvel som immaterielle kulturelementer.
Brattøra

Brattøra er en bydel i Trondheim i Trøndelag. Brattøra er adskilt fra fastlandet med et grunt stred og var fullstendig under vann i middelalderen, men har siden kommet til overflaten som følge av landheving og mudring. Områdets tilknytninger til land ved hjelp av landfyllinger gjør det diskutabelt om området kan betraktes som en øy. 
På 2000-tallet har Brattøra begynt å gjennomgå en ombygging fra havneområder til andre forretnings- og kulturformål. Nordens største konferansehotell åpnet her i 2012 med 400 rom. På Brattørkaia skal de fleste eldre bygg vike for nye og moderne høybygg. I august 2010 åpnet Rockheim i det gamle mellageret. 
Bydelen huser Norges største innendørs badeland, Pirbadet. Pirsenteret som ligger et steinkast fra Pirbadet huser et stort antall bedrifter. Helt sørøst på Brattøra ligger Rica Nidelven hotel, et av Trondheims største hotell. Hotellet ble i 2009 utvidet med nytt konferansesenter og 100 nye rom og har totalt 349 rom. Hotellet ligger ved Verftsbrua (populært kalt Blomsterbrua) som går over til Nedre Elvehavn. 
Ellers består Brattøra i stor grad av godsterminaler og jernbanespor. Trondheim sentralstasjon, byens knutepunkt for buss- og togforbindelser, ligger også her. Veiforbindelsen «Nordre avlastningsvei» går via Brattøra, med ankomst via Pirbrua og videre ut fra øya via tunnel til Skansen. Nordre avlastningsvei åpnet i juni 2010.
Chalcosoma engganensis

Utseende

En stor (35-60 millimeter) og tung bille, men noe mindre enn de andre Chalcosoma-artene. Kroppen er glinsende svart. Hannen har et kraftig horn (rettet skrått oppover og framover) på hodet. På hver side av pronotum er det et krumt, framoverrettet horn. Rett over hodet er det en kort men kraftig pigg. Denne arten skiller seg fra normalt utviklede eksemplarer av de andre Chalcosoma-artene ved at hornene er kortere, men kan ligne mye på små eksemplarer av Chalcosoma moellenkampi og på noen øy-former av Chalcosoma atlas. Hunnen mangler disse hornene og piggene, og er mindre.

Levevis

Denne billen lever i regnskog. Larvene utvikler seg inne i døde trestammer. Hannene bruker hornene på hodet og pronotum til å kjempe med hverandre om hunnene, eller kamp om føderessurser. De store hannene er svært aggressive overfor hverandre, mindre hanner med mindre horn mindre aggressive.

Utbredelse

Arten er beskrevet fra øya Enggano sørvest for Sumatra.
Terahertzstråling

Terahertzstråling, også kalt sub-millimeterstråling, terahertzbølger, terahertzlys, T-stråling, T-bølger, T-lys, T-lux eller THz, består i fysikken av elektromagnetiske bølger ved frekvenser fra 0,3–3 terahertz (THz). Begrepet henviser til elektromagnetisk stråling med frekvenser mellom den høyfrekvente grensen til millimeterbølgene – 300 gigahertz (3×10¹¹ Hz) – og den lavfrekvente grensen til fjerninfrarødt lys – 3 000 GHz (3×10¹² Hz). Tilsvarende bølgelengder med stråling i dette bandet går fra 1 mm til 0,1 mm – eller 100 μm.
Kam Ma

Kam Ma er kjent fra Guinness rekordbok for å ha tatt flest piercinger på kortest tid.
Kam Ma hadde først en verdensrekord med 600 piercinger i mai 2002, med hjelp av den engelske pierceren Charlie Wilson. Men 4. mars 2006 ble han skrevet inn i Guinness rekordbok nok en gang, sammen med den samme pierceren Charlie Wilson. Da tok han 1015 piercinger på 7 timer og 55 minutter ved piercingstudioet Sunderland Body Art i England, uten bruk av anestesi. Når piercingen var over uttrykte Kam Ma at han følte piercingene føltes ut som en rustning. Piercingen ble videofilmet og sendt til Guinness rekordbok, hvor det ble en ny verdensrekord.
Kam Ma hadde 26 piercinger fra før stuntet i 2006. Etter at rekorden ble satt fjernet han alle piercingene med unntak av en, piercing nr. 1015. Kam Ma er frisør i Seaburn, Sunderland.
11. ubåtdivisjon i Russland

11. u-båtdivisjon (russisk 11-я дивизия подводных лодок (ДПЛ) (Мурманск-150)(губа Большая Лопаткина, Западная Лица)) er en russisk ubåtdivisjon underlagt Nordflåten og forlagt med heimehamn til Zapadnaja Litsa.
Bueskyting under samveldelekene 2010

Bueskyting under de britiske samveldeleker 2010. Bueskyting var en av flere sporter under de nittende samveldelekene som ble arrangert i Delhi i India i perioden 3. til 14. oktober 2010. Det var andre gangen som bueskyting var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 2010 ble det konkurrert i åtte øvelser i bueskyting, to individuelle og to lagkonkurranser for menn og detsamme for kvinner. England ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran India med tre.
Melville B. Grosvenor

Tidlig liv og karriere

Grosvenor ble født i Washington, D.C. 26. november 1901. Året etter, båret av sin bestefar,  hjalp han til med å legge grunnsteinen for National Geographic Society's første bygning, Hubbard Hall. Hans mor, født Elsie Bell var datter av Alexander Graham Bell.
Grosvenor gjennomførte US Naval Academy i 1919. Den 8. juni 1923 ble han uteksaminert sammen med sin livslange venn, Admiral Arleigh Burke. Grosvenor tjenstgjorde i United States Navy og kort tid senere giftet han seg med Helen Rowland fra Washington, D.C.
I 1924 trakk Grosvenor seg fra Marinen og ble ansatt i National Geographic Magazine som bilderedaktør. Grosvenor er kreditert for å ha tatt det første flyfoto i farger da han tok et bilde av Frihetsgudinnen ved å sirkle rundt monumentet i Marinens luftskip «ZM-C2»: Bildet ble publisert i septemberutgaven i 1930. Han innførte Finlay-prosessen, den nyeste metode for å produsere fargefotografier. Han tok også tidlig fargefotografier fra luften av Washington, D.C., som dukket opp i bladet.
Grosvenors andre kone, Anne Revis, som han giftet seg i 1950, var i lang tid fotograf i Natioal Geographic.

Prestasjoner

Etter at han ble President i National Geographic Society (NGS) og redaktør i National Geographic Magazine i 1957, iverksatte Melville Grosvenor store endringer som er kreditert med gjenopplivingen av organisasjonen og øke medlemskap fra 2,1 millioner til 5,5 millioner . Han har ansatt  nye redaksjonelle medarbeidere inkludert Wilbur Garrett og Joseph Dommer, og fotografer slik som Thomas Nebbia og Bruce Dale.
Under hans redaksjon har magasinet endret det ikoniske omslaget med «Yellow Border» med et fargebilde knyttet til hovedartikkelen og installert nye presser og utstyr for å forbedre magasinets høye kvalitet.
Grosvenor fikk NGS til å skape nye produkter, inkludert TV-dokumentarer, bøker, globuser, og dets første Atlas of the World og publisert artikler om eksotiske afrikanske, asiatiske og søramerikaske steder; dyr, insekter og andre naturlige vidunderlige og antropologiske studier av primitive stammesamfunn. Han har også publisert artikler om verdensrommet, polar- og undersjøisk-  forskning og andre emner.
Grosvenor økte kraftig NGS bevilgninger til forskning og utforskning. NGS ga en av de første bevilgninger til oseanografen Jacques-Yves Cousteau, og støttet antropologene Louis S. B. og Mary Leakey, primatologen Jane Goodall, og andre moderne pionerer. Grosvenor har også arbeidet for å redde California redwoods, en annen av hans hjertesaker.
Grosvenor førte tilsyn med bygging av NGS's nye hovedkvarter i Washington i 1963 som ble innviet av President Lyndon B. Johnson.
Jozef Čapkovič

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Tsjekkoslovakia. Han ble europamester i fotball i 1976.
Biobessoides

Utseende

Middelsstore, kraftige, brune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum har tann midt på sidekanten. Dekkvingene er parallellsidige.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Afrika.
Friidrett under Mikronesialekene 2014

Friidrett under Mikronesialekene 2014 ble arrangert på Pohnpei Track and Field i Palikir på Pohnpei, fra 21. til 24. juli 2014.
Det ble arrangert 38 øvelser, 19 for menn og 19 for kvinner.