google/wiki40b huggingface dataset:
Guardamar del Segura

Strender

Guardamar har en 12 km lang kystlinje hvor man mellom elven Segura og i nordenden av kommunen finner man nudiststranden Los Tusales. Deretter er navnet på strendene sørover mot Torrevieja Los Viveros, La Babilonia, La Playa Centro, La La Roqueta, La Moncayo, Del Campo og Las Ortigas (sistnevnte ender inne i kommunegrensen for Torrevieja).
Mange mener strendene i Guardamar er de fineste og reneste i Alicante-området.

Pinjeskogen

En skog på 840 hektar ble plantet for å hindre sand som kom over havet, fra å skape problemer for bosettingen. Sanden var i ferd med å begrave byen da byingeniør Mira y Botella igangsatte et skogplantingsprosjekt på slutten av 1920-tallet. Skogen består i hovedsak av furutrær, pinjetrær, eukalyptustrær, aloe vera-planter, busker og palmer. Den kalles på folkemunne La Piñada, og er Guardamar del Seguras største rekreasjonsområde, med flotte veier og turstier. Skogen ble besluttet plantet på 1920-tallet, og det tok ti år å fullføre den. Den bærer navnet Alfonos XIII-parken, og går fra havnen til Parque Reina Sofia i sentrum av byen. Parque Reina Sofia er en grønn lunge i byen, med springvann, dyr og fugleliv, samt benker og utesecene. Den ble etablert i 1991.

Norsk tilknytting

Det er en stor fast norsk bosetning i området Guardamar del Segura. Mange bor i urbanisasjonene Los Estanos, El Eden, El Moncayo og El Raso. Andre byer og kommuner i nærområdet med mange norske innbyggere er: Torrevieja, Orihuela, Orihuela Costa og Rojales. 
I Ciudad Quesada (i Rojales) er det en norsk skole som har et fullverdig undervisningstilbud for barne- og ungdomsskole, samt videregående skole.
I nabokommunen Torrevieja er det norsk sjømannskirke La Iglesia de Prinsesse Martha Louise, som avholder ordinære gudstjenester på norsk, organiserer sosiale arrangementer, og foretar bryllup, konfirmasjon og barnedåp. 
Det er også norsk konsulat i Torrevieja.
De tre bukkene Bruse

Handlingsreferat

Eventyret forteller om tre bukker, en liten, en mellomstor og en stor, som «skal til seters for å gjøre seg fete». Da de kommer til ei bru og skal gå over, blir de stoppet av et troll som bor under brua og vil vite hvem det er  «som tramper på min bro». Trollet lar den første og andre bukken slippe over fordi begge sier at den neste er større. Da den tredje og største av bukkene Bruse kommer trampende og trollet reiser seg, stanger bukken trollet uti fossen og alle bukkene kommer trygt over.
Holsjordet

Holsjordet på Lillehammer, består av 85 boenheter. De er to juridiske sameier med et felles styre. På Holsjordet er det god plass med felles lekeområder, og andre aktivitetsområder.
Holsjordet 1 ble bygget høsten/vinteren 1993. Våren 1994 sto 56 boenheter ferdige for innflytting. Sommeren 1995 ble utbygging av 29 boenheter begynt på Holsjordet 2.
Christian Benteke

Klubbkarriere

Benteke scoret i sin debut i Premier League da han kom inn som innbytter i Aston Villas 2-0 seier over Swansea City AFC, og endte opp med totalt 19 seriemål i sin første sesong, noe som gjorde han til ligaens fjerde mestscorende spiller for sesongen, kun slått av Robin van Persie, Luis Suarez og Gareth Bale. Tottenham ble ansett som det neste stoppestedet, men Benteke signerte istedenfor en ny 4-årskontrakt med Aston Villa. Med sine 19 seriemål ble Benteke spilleren som hadde scoret flest seriemål i løpet av en sesong for Aston Villa. I løpet av sesongen rakk han også å score Aston Villas mål nummer 1 000 i Premier League.
I juli 2015 ble Benteke solgt fra Aston Villa til Liverpool FC på en overgangssum verdt £32,5 millioner pund.

Internasjonal karriere

Benteke valgte å spille for det belgiske landslaget, og fikk sin landslagsdebut under en vennskapskamp mot Bulgaria i Brussel den 19. mai 2010. Hans første landslagsmål kom den 15. august 2012, da han scoret mot Nederland, en kamp som Belgia vant 4-2. Det var forventet at Benteke skulle representere Belgia under VM i fotball 2014, men en skade i en akillessene forhindret ham i å delta.
Han ble tatt ut i Belgias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Rhagopteryx

Utseende

Middelsstore, avlange, noe blanke, svarte gullbasser med korte, kraftige bein. Pronotum er temmelig kraftig punktert, med vinkelrette bakhjørner, mye smalere enn dekkvingene. Dekkvingene har markerte "skuldre" og en bred lengdekjøl.

Levevis

Artene lever underjordisk sammen med maur.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.
Grått sandfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 35 – 40 mm), grått nattfly uten noen påfallende tegninger. Den ligner mye på streksandfly (Spaelotis ravida), men er mindre og har mørkere bakvinger. Forkroppen og forvingen er grå, forvingen med utydelige nyre- og ringmerker og mer eller mindre synlige, mørke mellomlinjer, ellers ingen tegninger. Bakvingen er perleaktig grå.

Levevis

Arten lever påområder med åpen sand eller grus og spredt vegetasjon. Grustak har vist seg å være et særlig gunstig miljø for denne arten (). Den ser ut til å kreve tørt og varmt klima, i Norge er den bare funnet i de aller tørreste områdene. Larven lever på ulike urter, særlig geitrams (Chamerion angustifolium). Den er aktiv om natten, om dagen gjemmer den seg mellom blader eller nede i sanden. Arten overvintrer som ung larve. De voksne sommerfuglene klekkes i juni, men holder seg i ro i 30-45 dager før de begynner å fly (). Flygetiden varer ut august. Denne arten kan tidvis vandre over lange avstander. Utbredelsen i Norden har øket og trukket seg sammen flere ganger, det ser ut til at lokale bestander av denne arten er lite stabile over tid.

Utbredelse

Den er vidt utbredt og finnes i Nord-Europa, fjellområder i Mellom-Europa, det nordlige Asia østover til Japan, Korea og Kamtsjatka og det nordlige Nord-Amerika inkludert østkysten av Grønland. I Norge er den sjelden og bare funnet i de tørre områdene i østlandets dalfører, særlig Gudbrandsdalen.
Den er listet som direkte truet (EN) i den norske rødlisten fra 2006.
Eidsvoll videregående skole

Eidsvoll videregående skole  har 720 elevplasser og 150 ansatte. Skolen tilbyr opplæring i 7 programområder i tillegg til alternativ opplæring.  Elevene er jevnt delt mellom allmennfaglige og yrkesfaglige studieretninger.

Eidsvoll folkehøiskole

Amtsskolestyrer Jon Sørensen tok initiativet til å bygge folkehøgskole på Vilberg i Eidsvoll etter inspirasjon fra Grundtvigs ideer. Han hadde sikret seg 80 mål tomt av Nedre Vilberg, og senere kjøpte han 50 mål til slik at eiendommen ble på 130 mål.
I 1906-07 bevilget Stortinget et statstilskudd til å opprette en "Østlandets videregående folkehøiskole". Arkitekt Arnstein Arneberg tegnet bygningen, og den 8. november 1908 startet skolen. Jon Sørensen hadde utarbeidet undervisningsplan, og han var sjøl blant de første lærerne samtidig som han var styrer og eier av Eidsvoll Folkehøiskole. Vegen forbi skolen heter i dag Jon Sørensens vei.

Eidsvoll landsgymnas

I 1918 vedtok Stortinget å kjøpe Eidsvoll Folkehøiskole til landsgymnas, og i 1922 startet Eidsvoll landsgymnas med én klasse. I 1923 gjorde Stortinget vedtak om å reise et nytt undervisningsbygg. I 1966 ble hele internatdrifta nedlagt, og i 1980 ble bygningen revet. 
Landsgymnasets første rektor var Johan Fredrik Voss. Han ledet skolen i hele 23 år (1922–45) og måtte forlate rektorposten som følge av sitt NS-medlemskap og sin aktive deltakelse i NS Kulturdepartementets språkkomité hvor han virket sammen med blant andre Sigvat Heggstad. Fredssommeren overtok Edvard Brakstad som rektor. Han ble i 1958 avløst av Bjarne Svare, som i 1967 gikk av som landsgymnasiets siste rektor.

Eidsvoll gymnas

Hermann Opheim ble tilsatt i 1967 som rektor for Eidsvoll gymnas, som nå ble en lokalskole med flest elever fra de nærmeste nabokommunene. Fra 1967 leide Eidsvoll yrkesskole for handels- og kontorarbeid to klasserom. Fra 1969 leide to filialklasser fra Romerike yrkesskole rom i internatbygningen, og fra 1970 kom to klasser til. I 1967 gikk Eidsvoll kommune over til 9-årig grunnskole.

Tidligere lærere

Asgaut Steinnes, Ivar Mortensson-Egnund, Rolv Thesen, Eirik Vandvik, Johs. A. Dale, Tønnes Sirevåg, Bjarne Svare og Eivind Vågslid, sistnevnte ble kjent for Synnøve-striden.

Skolens profil

Skolen har utviklet alternative vurderings- og eksamensformer som bedre evaluerer elevenes helhetlig kompetanse.  Skolen samarbeider med ungdomsskolen i Brobyggingsprosjektet for å bedre overgangen fra ungdomsskole til videregående skole.  Skolen ligger sentralt plassert i naturskjønne omgivelser på Øvre Romerike med kort vei til blant annet treningshaller, kunstgressbane og offentlig kommunikasjon.
Arbeidermesterskapet i fotball 1935

Arbeidermesterskapet i fotball 1935 var en norsk fotballturnering som ble arrangert av Arbeidernes Idrettsforbund (AIF). Birkebeineren vant turneringen etter å ha slått Sparta (Sarpsborg) 2-1 i finalen.
Birkebeinerens vinnerlag: Alf Hermandsen, Arne Bjurstrøm, Odmund Stenberg, Petter Rasmussen, Reidar Haugen, Gunnar Andersen, Øivind Orsten, Osvald Rasmussen, Roger Støa, Harry Øen, Harald Tempte og Normann Nilsen.
Kultur- og folkeopplysningsdepartementet

Kultur- og folkeopplysningsdepartementet var et departement i Norge, opprettet 26. september 1940, og lagt ned ved krigens slutt. Statsråd i brorparten av denne perioden var Gulbrand Lunde fra Stavanger, som satt i stillingen som kulturminister fra 25. september 1940 (konstituert) inntil sin død i 25. oktober 1942. Det bestod til å begynne med av tre avdelinger (den alminnelige avdeling, kulturavdelingen og propagandaavdelingen) og fire direktorater, men ble stadig omorganisert under krigen.
Departementet ble opprettet som en direkte følge av den tyske okkupasjonen, ved Reichskommissar Josef Terboven gjennom forordning av 25. september 1940. Fra starten av bestod det av tre avdelinger og fire direktorater.
Blant avdelingene fantes Propagandaavdelingen, som fra 1944 ble hetende Avdeling for folkeopplysning.
Det mest kjente av direktoratene var nok Pressedirektoratet. Departementet fikk blant annet også overført NRK, Nasjonalgalleriet, Statens kunstakademi og alle andre museer unntatt de vitenskapelige.
Departementets forbilde var Reichskommissariats Hauptabteilung Volksaufklärung und Propaganda, og ble etablert som et redskap i forsøket på å nazifisere Norge.
Materialet fra dette departementet oppbevares i Riksarkivet.
Qixia (Nanjing)

Qixia (kinesisk: 栖霞区; pinyin: Qīxiá Qū) er et bydistrikt i provinsen Jiangsu. Det tilligger den subprovinsielle by Nanjing.
Arealet er på 302 km² og det teller ca. 370 000 innbyggere (2004).
Tiwanaku

Tiwanaku (spansk: Tiahuanaco) er et viktig arkeologisk sted sør for Titicacasjøen i Bolivia. Tiwanaku var en viktig by som sannsynligvis var senteret for et stort rike. Forskere tror at det var forfedrene til det nåværende aymarafolket i Sør-Amerika som bodde i byen. Stedet står på UNESCOs verdensarviste.
Arkeologer trodde tidligere at Tiwanaku hovedsakelig var et tilbedelsessted. Utgravninger i de senere tiår har vist at det er snakk om en storslått by med mange innbyggere og kanaler for å gjøre jordbruket enklere. Byen dekket kanskje 6 km². Tiwanaku ligger et stykke sør for sjøen, men i tidligere tider rakk sjøen etter alt å dømme helt ned til byen. Deler av byen kan tyde på at det en gang var en havn der. Byens ruiner viser storslått arkitektur som på visse områder overgår senere arkitektur i Inkariket. Store firkantede stenblokker som er nøye tilpasset bygningene er et viktig kjennetegn. Et av de viktigste landemerkene er den såkalte solporten, som i moderne tid er blitt satt opp igjen selv om den var rast sammen da arkeologer begynte å utforske området. Også store statuer kan ses på stedet.
Man tror at byen ble grunnlagt som en landsby omkring 200 f.Kr., at den vokste til en høyt utviklet by omkring 600 e.Kr., og at den ble forlatt omkring år 1000.
Lavschlesisk

Lavschlesisk eller Schlesisk tysk (lavschlesisk: Schläsche Sproache/Schläs'sche Sproche, tysk: Schlesisch) er en dialektgruppe innenfor tysk, som tales i den historiske regionen Schlesien. Dialektgruppen er idag nesten utdødd. I 1945 omfattet den omkring 7 millioner mennesker, Ethnologues rapport fra 2013 opererer med et tall på 23,000.
Schlesien ble mot slutten av middelalderen en del av det tysk-romerske rike, og fikk med tiden et flertall av tysktalende. Etter andre verdenskrig ble området stort sett innlemmet i det sørvestlige Polen, mens mindre deler ble innlemmet i den nordøstlige delen av Tsjekkia og det østlige Tyskland.
Tekanne

Tekanne, skjenkekanne for te eller varmt vann til å tynne teen med. Tekanner har tut og lokk. De kan være laget av keramikk eller metall, og de har ofte hank av bakelitt, tre eller et annet varmeisolerende materiale. Tekanner av keramikk er ofte kalt tepotter. Tilsvarende kanner av glass kalles gjerne kaffekolbe eller tekolbe.
Formen på tekanner har skiftet med motene, og de kan ha et ovalt, rundt eller tilnærmet rektangulært tverrsnitt. Det kan være vanskelig å skille tekanner fra kaffekanner, men kaffekanner eg gjerne høyere og smalere enn tekanner. Tekanner har en lang tut festet langt ned på korpus, og bredden på korpus er gjerne større enn høyden. Tekanner har ofte en innvendig sil i tuten for å holde teblekkene tilbake i kannen ved servering. Andre tekanner kan ha en begerformet innsats til teblekkene, og tekanner har gjerne et lite damphull i lokket. 
Tekanner kan opptre i par, der den mindre kannen kan settes over en  større. Den ene kannen er da beregnet til te og den andre til vann til å tynne teen med. 
Tekanner kan romme fra 0,25 til 3 liter.
Løshund

Løshund som jakthund

Begrepet løshund brukes også om jakthunder som under selve jakten slippes løs for å stille viltet for jegeren, i motsetning til jakthunder som fører jegeren til viltet i line og derfor gjerne kalles bandhund.
Bryting under Asialekene 1954

Bryting under Asialekene 1954 ble arrangert i Manila på Filippinene i mellom 1. og 3. mai 1954. Det var første gangen som bryting var på programmet under Asialekene. Det var sju vektlasser og Japan ble beste nasjon med seks gullmedaljer.
Wang Qishan

Biografi

Wang er født i Shandong men regner seg som å nedstamme fra fylket Tianzhen i provinsen Shanxi.
Wang ble medlem av kommunistpartiet i 1983 og har utdannelse i økonomi fra det kinesiske Nordvestuniversitet. Han har hatt administrative og politiske toppjobber blant annet i Hainan, Guangdong og Beijing. I 2003 ble han utnevnt til vise- og tillike stedfortredende borgermester i Beijing etter Meng Xuenong, som måtte fratre på grunn av sin håndtering av SARS-epidemien. Wang ble formelt gjort til  borgermester i februar 2004. Han fratrådte i 2007.
I september 2008 ble Wang satt til å lede statsrådets «anti-monopolkommisjon».
Som leder for Det kinesiske kommunistiske partis sentralkommisjon for disiplininspeksjon har han blitt den kinesiske president Xi Jinpings hovedressurs i kampanjen mot korrupsjon, som under Xi-Li-administrasjonen (siden 2012) er blitt meget mer omfattende enn tidligere slike kampanjer i det post-maoistiske Kina, både blant de høyere og lavere lederskikt i statas- og partiapparat. Siden den kom i gang i 2013 er, ifølget partiledelsen, over 200.000 folk i lederstillinger (pr juli 2014) blitt straffet - hvorav tre dusin ministre, provinsledere og toppledere for statseide selskaper.  Mange ledere har begått selvmord.

Familieforhold

Han er svigersønn til avdøde medlem av politbyråets stående komite Yao Yilin, en kommunistisk politiker som gjorde seg kjent for sine konservative standpunkter og ble forfulgt under kulturrevolusjonen.
Bioetanol

Bioetanol er et rent og forholdsvis rimelig biodrivstoff som brukes i noen land, bl.a. Brasil, som drivstoff i biler. Når etanol brukes som drivstoff, og ikke er fremstilt fra fossilt brensel, er det vanlig å omtale det som bioetanol. Bioetanol og etanol er i utgangspunktet samme stoff, framstilt ved fermentering av biomasse som inneholder karbohydrater i form av sukker, stivelse eller cellulose.
I Brasil fremstilles bioetanolen fra sukkerrør eller avfall etter sukkerproduksjon. Sverige er også langt fremme når det gjelder produksjon og bruk av etanol.
Bioetanol blandes ofte med bensin for lettere å kunne benyttes i motorer med mindre modifikasjoner. Blandingene benevnes EXX, hvor XX representerer prosentandelen etanol. Den vanligste blandingen med mer enn noen få prosent etanol er E85, det vil si 85 % etanol og 15 % bensin. Bioetanol utfordrer oljeindustriens produkter, og oljeindustrien ønsker derfor å få hand om produksjonen. Både bensinbiler og dieselbiler kan bygges om og kjøre på biodrivstoff. Hovedsakelig består modifiseringen av forsterkning eller bytte av slanger og pakninger. I Norge finnes det  per 23. juni 2008 19 bensinstasjoner, fra Tromsø i nord til Kristiansand i sør, som har bioetanol på pumpe. Den første E85-pumpen ble åpnet 30. mai 2006 på Statoil-stasjonen på Storo i Oslo.  Prisen på bioetanol ligger litt under bensin- og dieselprisen mens drivstofforbruket er noe høyere enn for bensin og diesel. Netto drivstoffkostnad blir dermed i nærheten av kostnadene ved å kjøre på diesel eller bensin.
I Norge tilbyr Ford, Volvo og Saab bioetanoldrevne biler.
De fleste biler med innsprøytingsmotor kan bygges om til å bruke bioetanol E85

Kritikk

Bioetanol er ikke bare betraktet som positivt, men har sider som betraktes som betenkelige både etisk, klima- og miljømessig. På den negative siden anføres at kyst- og regnskog hugges for å gi plass til produksjon av sukkerrør, og at areal som brukes til produksjon av bioetanol kunne ha blitt brukt til matproduksjon. Venstrepolitikeren Ivar Ruud Eide karakteriserer bioetanol som «kanskje det verst tenkelige drivstoff som man kan bruke på en bil».
En annen innvending går på at biomassen gir langt større effektivitet og mindre klimagassutslipp om den brukes til produksjon av bioelektrisitet fremfor bioetanol. En studie viser at samme dyrkningsareal kan gi en gjennomsnittlig økning i kjørelengde på 81% samtidig som klimagassutslippene reduseres med 54% hvis avlingen går til produksjon av elektrisk energi.
Forskere regner med at neste (andre) generasjon bioetanol vil kunne baseres på andre vekster.
Neupokojevbukta

Neupokojevbukta er en 50 kilometer bred havbukt i isbremmen langs kysten av Dronning Maud Land om lag 35 km nordøst for Tsiolkovskiy Island. Den ble fotografert fra luften av Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60 og grovt kartlagt etter disse bildene. Den ble også kartlagt av Den sovjetiske antarktisekspedisjonen i 1961 og navngitt etter K.K. Neupokojev, en sovjetisk hydrograf som arbeidet i de nordlige polarområdene i 1920-årene.
Suiping

Suiping (kinesisk: 遂平县; pinyin: Suípíng Xiàn) er et fylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Zhumadian.
Fylket hadde 601 797 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Den tidligere satellittfolkekommunen i Cuoyafjellene (Cuoya shan weixing renmin gongshe jiuzhi, 嵖岈山卫星人民公社旧址) i perioden 1958-1983 – en av de første kinesiske folkekommunene – ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel

Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstadene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Akureyri

Historie

Vikingen Helgi Magri Eyvindarson slo seg ned på stedet i det niende århundre e.Kr. Den første historiske kilden som nevner Akureyri er en domsavsigelse fra 1562 der en kvinne ble dømt for utroskap. På 1600-tallet slo danske handelsfolk seg ned i Akureyri, i hovedsak på grunn av den gode naturlige havnen og godt jordbruksland i området. Danskene bodde dog ikke i Akureyri hele året. Om vinteren ble husene låst og handelsmennene reiste hjem. I 1778 ble det permanent bosetning i Akureyri, og åtte år senere gav kongen av Danmark (på den tiden også konge over Island) stedet kommunestatus, sammen med fem andre steder. Kongen håpet å bedre islendingenes levevilkår, for til da hadde endanå ikke Island hatt urbane sentre. Det hjalp imidlertid ikke for Akureyri; stedet økte ikke fra sitt innbyggertall på 12.
I 1836 mistet stedet sin status som kommune, men fikk den tilbake i 1862. Deretter begynte Akureyri å vokse, på grunn av den gode havnen, og ikke minst på grunn av det gode jordbruket. En industri for videreforedling av jordbruksprodukter vokste fram og ble hjørnesteinen i byen. Gjennom 1900-tallet trakk folk på Island inn mot byene, og Akureyri fikk sin del av disse nye byborgerne. Handels- og tjenestenæringer har siden vokst fram som de viktigste sysselsettingsområdene, etter at produksjonsbedriftene har gått tilbake siden 1990. 
De siste ti årene har fiskeindustri blitt mer viktig i Akureyri ettersom to av Islands største fiskeribedrifter, Samherji og ÚA, har lagt sine hovedkontorer der. 
I 1940 ble Akureyrarkirkja bygget.
Universitetet i Akureyri ble åpnet i 1987 og vokser fort.
Arjeplog kommune

Geografi

Det finnes over 8700 innsjøer og vassdrag i kommunen. De største vassdragene er Piteälven, Skellefteälven og Laisälven (sideelv til Vindelälven). Sveriges dypeste innsjø, Hornavan, ligger i kommunen. En annen innsjø i kommunen er Tjålmiejávrrie, kjent for sitt rike fugleliv. Nasjonalparken Pieljekaise, 13 naturreservater og et område for faunavern ligger i kommunen. 
Riksväg 95 mellom Skellefteå og grensa til Norge går gjennom kommunen.

Befolkning

Arjeplog er Sveriges er Sveriges femte minste kommune målt i folketall med 3116 innbyggere og er den svenske kommunen med lavest befolkningstetthet, kun 0,24 innbyggere/km².

Samisk språk

Samisk har status som offisielt minoritetsspråk i kommunen og kommunen inngår i forvaltningsområdet for samisk språk i Sverige.