Mumbai

Etymologi

En mye brukt forklaring på opprinnelsen av det tradisjonelle navnet "Bombay" hevder at det kommer fra et portugisisk navn som betyr "god havn". Dette er basert på at "bom" er et portugisisk ord for "god", mens det engelske ordet "bay" er likt til det portugisiske "baía" (bahia på gammel stavemåte). Den normale portugisiske fremstillingen av "god havn" ville vært "boa bahia", istedenfor den mer grammatikalsk feilaktige "bom bahia". Imidlertid er det mulig å finn formen "baim" for "liten havn" i sekstenhundretalls portugisisk.
Andre kilder har en annen opprinnelse av det portugisiske toponymet Bombaim.José Pedro Machados Dicionário Onomástico Etimológico da Língua Portuguesa ("Portugisisk ordbok for Onomastikk og etymologi") nevner det som antageligvis er den første portugisiske referansen til stedet, datert 1516, som Benamajambu eller Tena-Maiambu, og peker på at "MAIAMBU" synes å refererer til Mumba-Devi, hindugudinnen som stedet er oppkalt etter i Marathi (Mumbai). I det samme århundret ser det ut til at stavingen har utviklet seg til Mombayn (1525) og så til Mombain (1563). Den endelige formen Bombain opptrer i det 16. århundre, notert av Gaspar Correia i hins "Lendas da Índia" (Indiske legender).
Ordet Mumbai kommer fra Mumba eller Maha-Amba, et navn på hindugudinnen Mumbadevi, og Aai, som betyr mor på marathi . På 1500-tallet kalte portugiserne området for Bom Bahia (God bukt). Dette ble senere forvansket til Bombaín eller Bombain, som fremdeles er det portugisiske navnet. På språkene marathi og gujarati var byen alltid kjent som Mumbai eller Mambai, mens på hindi, urdu og persisk heter byen Bambai. I 1995 skiftet byen offisielt navn til Mumbai, men ordet Bombay brukes fortsatt av mange av byens innbyggere, og i tittelen på mange institusjoner. Navneskiftet i Mumbai følger et mønster i India, flere byer skifter nemlig navn til et som ikke kan knyttes til landets fortid som koloni. Eksempler er Kolkata (Calcutta), Chennai (Madras) og Puducherry (Pondicherry).

Geografi

Mumbai befinner seg på øya Salsette, ved munninga av elva Ulhas på vestkysten av India. Mye av Mumbai er på havnivå, og stort sett ligger byen 10-15 meter over havet. Den nordlige delen av Mumbai er kupert, og byens høyeste punkt ligger 450 meter over havet. Mumbais totalareal er på 468 km².
Tre innsjøer befinner seg innenfor byområdet, nemlig sjøene Tulsi, Vihar og Powai. De to førstnevnte befinner seg innenfor Borivali nasjonalpark, og inngår i byens drikkevannskilder. Det er også tre mindre elver innenfor bygrensa med kilder innenfor nasjonalparken. Byen har en innskåret kystlinje med mange små bukter og viker. Østsida av Salsette-øya har mangroveskoger og myrer med et rikt plante- og dyreliv.
Jordsmonnen i byområdet er for det meste sandholdig på grunn av nærheten til sjøen. I forstedene er jordmonnet preget av leire og elveavsetninger. Grunnfjellet i området består av Deccan-basalt. Området ligger i en seismisk aktiv sone, og kan vente tidvise jordskjelv opp til 6.5 på Richters skala.
Mumbai er klassisert som en storby i India, og styres av Municipal Corporation of Greater Mumbai, eller Kommunesammenslutningen Stor-Mumbai. Denne består av to regioner, byen og forstedene. Selve byen kalles også Island City.

Klima

Siden byen befinner seg ved det Arabiske hav og i den tropiske klimasonen, er klimaet i byen preget av to årstider, nemlig regntid og tørketid. Regntida mellom mars og oktober preges av høy luftfuktighet og temperaturer over 30 grader. Monsunregner bøtter ned over byen mellom juni og september, og i denne tida faller det meste av årsnedbøren på ca. 2 200 mm. Den høyeste årsnedbøren som er registrert, nemlig 3 453mm, kom i 1954. 26. juli 2006 regnet det 944mm.
Tørketida, mellom november og februar, er preget av moderate nedbørsmengder og warmt til kjølig vær. En mild nedkjøling kan iblant forårsakes av kalde nordavinder. Temperaturene gjennom året varierer mellom 38 °C og 11 °C, med 43 °C som varmerekord og 7,4 °C som laveste temperatur.

Økonomi

Mumbai har 10 % av alle industriarbeidsplasser, 40 % av all inntektsskatt, 20 % av all bedriftsbeskatning og 40 % av Indias utenrikshandel. En rekke finansinstitusjoner har sine hovedkvarter i den sørlige delen av byen, slik som Bombay Stock Exchange, børsen National Stock Exchange, sentralbanken Reserve Bank of India og den indiske mynt (India Government Mint). En rekke storkonsern og konglomerater har sine hovedkvarter, sammen med en rekke utenlandske banker og finansinstitusjoner.
Opp mot 1980-tallet skyldes Mumbais velstand først og fremst tekstilindustrien og havna. Siden har imidlertid byens økonomi blitt mer sammensatt, og nå er bygg- og anlegg, diamantsliping, helsevesen og informasjonsteknologi viktig. Mumbais status som delstatshovedstad tilsier at det finnes svært mange offentlige arbeidsplasser. En stor del av arbeidsstyrken består av ufaglærte arbeidskraft som arbeider innen serviceyrker og industri. Havna er fremdeles en viktig arbeidsgiver, direkte eller indirekte.
Underholdningsindustrien er en annen viktig arbeidsgiver i Mumbay. De fleste av Indias fjernsynsstasjoner og satellittselskaper har sine hovedkvarter i Mumbai, det samme gjelder de største forleggerne. Bollywood, sentrum for film- og fjernsynsproduksjon på hindi, befinner seg også i Mumbai med sine store studioer og filmproduksjonsforetak.

Administrasjon

Byen administreres av Brihanmumbai Municipal Corporation, BMC, Stor-Mumbai kommunale sammenslutning. Den utøvende makta ligger hos Municipal Commissioner of Mumbai, kommunekommisjonæren, som er utpekt av delstatsregjeringen i Maharashtra. Kommunesammenslutningen består av 227 direktevalgte representanter for 24 bydeler, fem oppnevnte rådgivere og en titulær borgermester. BMC har ansvaret for drift og infrastruktur i megabyen Mumbai. Storbyområdet utgjøres av to regioner innen Maharashtra, hver under oppsyn av en distriktsguvernør. Denne har ansvaret for eiendomsregistre og skatteinngang, samt gjennomføringen av nasjonale valg i Mumbai.
Bombay High Court er en domstol som har overoppsyn med rettspleie i Maharashtra og Goa, samt forbundsterritoriene Daman og Diu, samt Dadra og Nagar Haveli. Mumbai har også to lavere rettsinstanser, Small Causes Court for sivile saker, og Sessions Court for kriminalsaker.
Byen velger seks medlemmer til Indias parlament, samt 34 medlemmer til delstatsforsamlingen i Maharashtra.

Transport

De fleste av Mumbais innbyggere må ty til offentlig transport for å reise til og fra sin arbeidsplass, siden veinettet er dårlig utbygd, det finnes få parkeringsplasser og det finnes enorme trafikkorker overalt. Ryggraden i Mumbais transportsystem er Mumbai Suburban Railway, som består av tre adskilte jernbanenett som krysser byen på langs. Western Railway går langs vestsida av byen, mens Central Railway dekker de sentrale og nordøstlige delene av storbyområdet. Begge linjene når helt ut i forstedene, og har en samlet lengde på 125km. Harbour Line er en underavdeling av Central Railway, og løper 54 kilometer langs kaiene og de sørøstre delene av byen. Mumbai har svært gode togforbindelser til alle deler av India. Jernbanestasjonen Chhatrapati Shivaji Terminus er en del av Verdensarven.
Bybussene, som opereres av BEST, dekker nesten alle deler av storbyområdet, så vel som Navi Mumba og Thane, som er nærliggende forsteder. Bussene brukes for korte og mellomlange reiseavstander, mens tog er billigere og raskere for pendlere som reiser over lengre strekninger. BEST-bussparken består av enetasjes og toetasjes busser, samt noen luftkondisjonerte busser.
Taxier, som er svarte og gule, med plass til opp til fire passasjerer, dekker det meste av storbyen. Auto-rickshaws, eller motoriserte rickshaws kan bare operere i forstadsområdet, hvor de er den viktigste formen for taxi. Disse trehjulede kjøretøyene kan ta opptil tre passasjerer.
Chatrapati Shivaji International Airport (tidligere Sahar International Airport) er Indias travleste flyplass, og betjener last og internasjonale flygninger. Santacruz Airport betjener innenrikstrafikken. Juhu-aerodromen var Indias første flyplass, og nå holder en flyklubb og en helikopterbase til her.
På grunn av sin enestående topografi har Mumbai en av verdens beste naturlige havner. Over havna går 50% av passasjertrafikken og mye av landets utenrikshandel. Byen er også en viktig base for Indias marine.

Vann, strøm og telefon

BMC sørger for drikkevann i byen, og det meste kommer fra Tulsi- og Vihar-sjøene, samt fra noen sjøer lengre nord. Vannet filtreres i Bhandup, som er Asias største filtreringsanlegg. BMC er også ansvarlig for vedlikehold av veier og renovasjon i Mumbai.
Elektrisitetsforsyningen, som besørges av BEST i byen og Reliance Energy og delstatsselskapet Mahavitaran i forstedene, er basert på vannkraft og kjernekraft. Telefonselskapet var tidligere en statsinstitusjon, nemlig MTNL, men er i dag privatisert. En lang rekke private operatører kriger om det enorme mobilmarkedet i byen, og bredbånd leveres av såvel MTNL som private firma.

Befolkning

Befolkninga i Mumbai utgjør om lag 13 millioner mennesker med en befolkningstetthet på ca. 29 000 mennesker per kvadratkilometer. Det går 811 kvinner på 1000 menn, noe som er lavere enn landsgjennomsnittet. Dette skyldes at mange menn kommer inn fra landsbygda for å arbeide, men etterlater sin familie hjemme. 86 % av den voksne befolkningen kan lese og skrive, noe som er høyere enn landsgjennomsnittet.

Religion

68 % av befolkningen er hinduer, muslimene utgjør 17 %, buddhister og kristne utgjør 4 % hver. De øvrige er jainer, sikher, jøder, parsier og ikke-religiøse.

Kriminalitet

I forhold til størrelsen har Mumbai lav kriminalitet. Mumbai registrerte 27 577 lovbrudd i 2004, som er en reduksjon på 11 % fra 30 991 i 2001.

Språk

Mange i Mumbai snakker flere språk. Marathi er utbredt, men det mest talte språket på gata er en folkelig hindi-dialekt som kalles bambaiya, med innslag av marathi og indisk engelsk, samt noen egenutviklede slang-former. Marati er det offisielle språket i delstaten, mens engelsk er svært mye brukt innen handel, industri og utdanning. På grunn av innvandringen fra hele India, snakkes det mange andre språk i hjemmene i Mumbai, de viktigste er konkani, gujarati og urdu.

Storbyproblemer

Slik som mange byer i den tredje verden lider Mumbai under storbyproblemer som fattigdom, dårlig folkehelse, arbeidsledighet og dårlig infrastruktur. Siden plassen er begrenset, lever mange mumbai-boerne i små, dyre husvær, oftest langt fra arbeidsplassen. Dette betinger lange timer på forstadstog. Ifølge dataene fra folketellingen i 2001 bodde 6,5 millioner mennesker – den gang 54,1  % av byens befolkning – i slumstrøk; det største og mest konsentrerte slumstrøket er Dharavi.

Folk og kultur

En innbygger i Mumbai kalles en mumbaikar eller en bombyite. Mange av innbyggerne foretrekker å bo nær større jernbanestasjoner for å ha rask vei til jobben. Mange lever derfor et liv i høy fart, med lite tid til fritidsaktiviteter. Derimot feires indiske og vestlige høytider med stor interesse i Mumbai.