google/wiki40b huggingface dataset:
IRCAM

IRCAM – Institut de Recherche et Coordination Acoustique/Musique – er et forskningsinstitutt for musikk og lyd og et senter for elektronisk musikk i Paris. Det ligger på Place Igor Stravinsky ved Pompidou-senteret, og er administrativt forbundet med det. Bygget sto ferdig i 1973.
IRCAM ble stiftet i 1970-årene av Pierre Boulez på oppfordring av president Georges Pompidou. I 1992 etterfulgte Laurent Bayle Boulez som instituttets direktør, og fra 2002 har det vært ledet av filosofen Bernard Stiegler.
Lokalene ligger for det meste under bakken. Bygget på torget er tegnet av Renzo Piano.
Durham (England)

Etymologi

Navnet Durham kommer fra det keltiske elementet dun som henviser til en bygdeborg, og det norrøne holme, som kan oversettes til en øy.

Historie

Arkeologiske spor antyder til en historie med bosetning i området i minst tilbake til rundt 2000 f.Kr. Dagens by kan bli klart bli sportet tilbake til 995 e.Kr. da en gruppe munker fra Lindisfarne valgte den strategisk høytliggende halvøya som et sted å bosette seg trygt med levningene av sankt Cuthbert som tidligere hadde ligger Chester-le-Street, og grunnla en kirke der.
I  middelalderen var Durham et viktig politisk og religiøst sentrum, ikke minst på grunn av den strategiske beliggenheten nær grensen til Skottland. Grevskapet var et palatinat, styrt av biskopen av Durham som hadde verdslig makt og betydelig autonomi. Det ble slått egen mynt, og Durham hadde en egen hær. Med unntak av den første av normannernes biskoper, Walcher av Durham, var alle biskopene av Durham fra 1071 til 1836 fyrstebiskoper. Walcher hadde tittelen jarlebiskop.
Durhamkatedralen ble bygget fra 1093, og regnes av mange som Englands fineste katedral. Den ligger på et høydedrag over elven, og dominerer byen. Relikviene av St Cuthbert er bevart her.
Universitetet i Durham har flere kollegier i selve byen og på Elvet Hill på den andre siden av elven. Durham slott, på den andre siden av Palace Green fra katedralen, har siden 1837 vært en del av universitetet. Katedralen og slottet er sammen plassert på UNESCOs liste over verdens kulturarv.
I byen er Gertrude Bell født, hun var en drivende kraft bak det arabiske opprøret under første verdenskrig og ved fredsslutningen var hun med og trakk opp grensene som definerer dagens Irak.
Dolichopeza

Utseende

Middelsstore, langbeinte stankelbein med smale vinger som har mange, lange årer. De er gjerne mørkt fargede, beina gjerne delvis lyse. Hodet har lang "snute" og lange palper, antennene er trådformede og litt lengre enn hodet. Thorax er avlang med dype furer, en V-formet fure på ryggen er særlig påfallende. Svingkøllene (halterene) er ganske lange. Bakkroppen er lang og sylindrisk, hunnen har et nokså langt, spisst eggleggingsrør, hannens ytre kjønnsorganer er gjerne ganske kompliserte. Disse artene er svært spinkle, også til stankelbein å være, med lange, tynne bein.
Larvene er pølseformede mer litt læraktig, tykk hud.

Levevis

Larvene lever på fuktige steder, gjerne mellom fuktig mose.

Utbredelse

Slekten har en holarktisk utbredelse, de fleste av artene er nordlige.
A Ti'a Porinetia

A Tia Porinetia (fransk: Rassemblement des Polynésiens) er et politisk parti i Fransk Polynesia.
Det ble grunnlagt i januar 2013, i forkant av valget til Fransk Polynesias forsamling senere samme år, og ledes av Teva Rohfritsch. En annen frontfigur er Gaston Tong Sang, som tidligere ledet partiet O Porinetia To Tatou Ai'a. A Tia Porinetia er tilhenger av selvstyre for Fransk Polynesia og motstander av selvstendighet.
Ved valget til Fransk Polynesias forsamling i 2013 fikk A Tia Porinetia 25,63 % av stemmene og åtte representanter.
I februar 2016 gikk A Ti'a Porinetia sammen med parlamentsgruppen ledet av Edouard Fritch og det nye partiet Tapura huiraatira ble lansert. Rohfritsch ble nestleder i det nye partiet.
Cyclocephala pugnax

Utseende

En middelsstor (ca. 15 millimeter), kraftig, blank, brunsvart hornbille med gulbrune dekkvinger. Hodet har en bred, nokså mye framstikkende snute. Beina er mørkt rødlige, dekkvingene gulbrune med smale, svarte tegninger. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede. Oversiden er fint og spredt punktert.

Levevis

De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. I alle fall noen arter besøker blomster (for eksempel på planter i myrkonglefamilien) og kan være viktige pollinatorer. Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter.

Utbredelse

Arten er utbredt i Guyana, Surinam, Bolivia og Brasil.
Minehead

Minehead  er en kystby i grevskapet Somerset i England. Den har omkring 11 699 innbyggere (2001). 
Byen ligger på sørsiden av Bristolkanalen, 34 km nordvest for byen Taunton, 19 km fra grensen til Devon og tett på Exmoor nasjonalpark, som begynner rett vest og sør for byen. 
Den ble nevnt i Domesday Book (1086), og ble der kalt Maneheue/Maneheua.
Rylsk

Rylsk (russisk: Рыльск) er en by i Kursk oblast i Russland. Den ligger ved elva Sejm (i Dneprs nedbørfelt), rundt 100 km vest for Kursk. Innbyggertall: 17 603 (folketelling 2002).
Per Flatberg

Bakgrunn

Flatberg ble utdannet farmasøyt (cand. pharm) fra Universitetet i Oslo 1961 og har yrkesmessig vært knyttet til både forskjellige apotek og øvrige organisasjoner.

Apoteker

Som apoteker var han først på Lørenskog fra 1981-1990 for så å overta apoteket i Levanger fra 1990-2005. Flatberg har vært både generalsekretær i arbeidstakerforeningen Norges Farmaceutiske Forening (1974–1978) samt president i arbeidsgiverforeningen Norges Apotekerforening (1995–1999) der han også er æresmedlem. Han ble i 1998 tildelt ordenen Det giftige kors (Crux venenifera) som er den høyeste utmerkelse innen norsk farmasi.

Politikk

Flatberg representerte Venstre i Lørenskog kommunestyre i perioden 1974-1990, og var varaordfører i kommunen. Flatberg har vært medlem i diverse utvalg i Venstre, og regnes som en sentral person bak partiets vernepolitikk for vassdrag.

Miljøvern

Flatberg har i mange år vært en sentral del av den norske miljøbevegelsen. Fra protestene mot utbygging av Mardøla (1971), via verv som generalsekretær i Norges Naturvernforbund (1978–1980) til arbeidet som informasjonsleder i Folkeaksjonen mot utbygging av Alta-Kautokeinovassdraget (1981–1982). For arbeidet i Folkeaksjonen mot utbygging av Alta-Kautokeinovassdraget ble Flatberg dømt for brudd på Oppviglerparagrafen. Flatberg var en av initiativtakerne til dannelsen av Samarbeidskontoret for frie Vassdragsverngrupper. Flatberg ble valgt til æresmedlem i Norges Naturvernforbund i 2003. Flatberg er tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.
Polyphon

Polyphon er varemerket for mekaniske instrumenter fra Polyphon-Musikwerke AG. Firmaet ble etablert i 1887 av Gustav Adolph Brachhausen (1860–1943) og Ernst Paul Rießner i Leipzig. De kom da fra konkurrenten Symphonion i samme by der den ene hadde arbeidet som forman, den andre som tekniker. I 1890 stilte de ut en platespilledåse for første gang. I de første fem årene søkte de syv patenter og presenterte et dusin modeller. De fikk en sølvmedalje på verdensutstillingen i Antwerpen 1894. I 1895 ble firmaet omdannet til aksjeselskap. I 1900 hadde firmaet ca. 800 ansatte og en årlig årsproduksjon på 40.000 instrument. Med det var de verdensledende på markedet for platespilledåser.
I 1904 gikk Polyphon inn i grammofonplateindustrien og i 1914 ble merket Polydor etablert som paraply for musikkinstrumenter, noter, plater, stiftvalser og grammofonplater (Polyphon produserte også skrivemaskiner og biler).). I 1917 ble Deutsche Grammophon kjøpt og firmaet ble omdannet til Polyphon Werke AG. Etter hvert kom plateselskapet PolyGram å bli skapt av denne konstellasjon.
Det ble laget modeller med fjorten ulike størrelser på plater fra 16,5 cm til 63 cm i diameter, samt i en rekke ulike varianter i form og materiale. Større modeller ble laget kun som myntopererte laget for å leies ut i hoteller, cafeer, jernbanestasjoner osv. Myntopererte instrument ble i katalogene kalt «Automata». Hver modell fikk systematisk et suffiks etter modellnavn som fortalte dets finesser. Automata ble «A». Noen modeller ga også en premie i tillegg til melodien (eller bedre omvendt) i form av sjokolade, sigaretter eller tyggegummi, «C» for «chocolate». Andre modeller kunde være utstyrte med register for klokkespil, og merket «G» (for tyske «Glocken»), register for xylofon, «K» (tysk «Klangplatten»), for å passe i en klokke, «U» (tysk for «Uhr»), kombinasjonsinstrument med både spilledåseplater og fonografruller, «PG» (tysk «Polygraphon») og så videre. Fra 1897 ble innført en automatisk plateskifter, som på en juke-boks, med plass for inntil tolv plater.
Polyphon var kjent for sin kraftfulle lyd og den velorganiserte distribusjonen. I Storbritannia, som importerte en stor del, fikk modellene tilpasset navnene sine: modell nr 1 ble kalt «The Gold Medal», nr40, Paris, 44D Waterloo, nr 52 «The Carmen» og så videre.
I Norge har Polyphon vært til stede siden 1890-tallet. Navnet har lenge blitt brukt som en generisk term for alle merker av platespilledåser. Den er representert på flere museer, blant annet Ringve Musikkmuseum, Norsk Teknisk Museum og Vest-Agder-museet IKS.
Ervik (Bergen)

Ervik (Erviken), gårdsbruk innerst i Eidsvågbukten i Åsane bydel, Bergen. Gården tilhørte i begynnelsen av 1600-tallet Allehelgenkirkens gods.
Gården ble tidlig delt, og lyststedet Erviken hovedgård ble etablert av kjøpmann Christian Jürgens. Hovedbygningen ble oppført i 1732 og restaurert i 1911. Eiendommen ble tidlig parkmessig opparbeidet, og ca. 40 dekar ble fredet i 1984.
I Ervik ligger tidligere Ervik skole som nå huser barnehage, samt Kalvatræet skole. Åsane Billag L/L hadde tidligere sine kontorer og verksteder her. Området har også en del tettbebyggelse som for det meste består av eneboliger. Ervik er omgitt av Åstveit i nordvest, Eidsvåg i sørvest, og av Selvik i Jordal i sørøst.
Ervik grunnkrets i Bergen kommune hadde 888 innbyggere 1. januar 2012, og et areal på 1,52 km² hvorav 0,06 km² ferskvann.
GRAU

Hoveddirektoratet for Missiler og Artilleri underlagt forsvarsdepartementet i den russiske Føderasjonen (GRAU) (russisk: Главное ракетно-артиллерийское управление МО РФ (ГРАУ), Glavnoye raketno-artilleriyskoye upravleniye MO RF (GRAU)) er en avdeling i den russiske (ex-Sovjet) forsvarsdepartementet. Det er underordnet Sjefen for våpen og ammunisjon i de russiske Væpnede Styrker, en viseforsvarsminister.
Direktoratets rolle er å lage en GRAU-indeks til alle viktige våpen og alt viktig materiell i hele Russland. Ved hjelp av denne indeksen kan en raskt finne fram til materiellbiten og få en indikasjon om hva det er.

Historie

Organisasjonen kan dateres tilbake til 1862 da den ble etablert under navnet "Главное артиллерийское управление" (ГАУ – GAU).  "R" fra "raketter" ble lagt til tittel i 1960.

Sjef

Generalløytnant Nikolaj Parshin har vært sjef for GRAU siden 2012.
Kreditfradrag

Kreditfradrag er et norsk skattefradrag for inntektsskatt eller formuesskatt betalt i utlandet av personer eller selskaper skattemessig hjemmehørende i Norge etter norsk internrett og skatteavtale. Kreditfradraget skal tilsvare skatten er betalt i utlandet, men får ikke overstige skatten du får utliknet i Norge av den aktuelle inntekten/formuen (såkalt maksimalt kreditfradrag).
Deltakere i selskaper som er deltakerlignet for norske skatteformål kan få kreditfradrag for en forholdsmessig del av skatten som er betalt i utlandet av det deltakerlignede selskapet.
Det gis ikke kreditfradrag for kildeskatt på utbytte som omfattes av fritaksmetoden.
Krav om kreditfradrag må fremsettes før utløpet av selvangivelsesfristen for det året inntekten fra utlandet er skattepliktig her i riket, eller om kravet ikke kan godtgjøres før, senest seks måneder etter at endelig skatt er fastsatt i utlandet. Kravet kan ikke under noen omstendighet fremsettes senere enn ti år etter utløpet av det året inntekten fra utlandet er skattepliktig her i riket.

Fremføring og tilbakeføring av kreditfradrag

Ubenyttet kreditfradrag kan fremføres i inntil fem år for bruk i kreditkapasitet innenfor sin inntektskategori. Hvis skattyter kan godtgjøre at det ikke vil være aktuelt for skattyter å få utenlandsinntekt med kreditkapasitet i løpet av de neste fem årene, kan skattyter kreve kreditfradrag i ubenyttet kapasitet for fjoråret.
Grøsserne

Grøsserne – originaltittel Goosebumps – er en amerikansk grøsserserie for barn skrevet av R.L Stine. Serien handler om forskjellige barn som opplever skumle ting, og det finnes over 50 bøker i denne serien. R.L Stine har også skrevet noen «Grøssernes mysterier» der man kan velge forskjellige muligheter osv. Det finnes også en serie «Grøsserne 2000». Men det er flest grøsserne. De fleste av dem er skrevet på 1990 tallet. Noen grøsserne er f.eks: The night of the living dummy eller One day in Horrorland.
Noen av bøkene er oversatt til norsk.
Georg Sørbø

Georg Sørbø (født 28. juli 1919 i Hyllestad, død 6. november 1992) var en norsk redaktør og journalist. Han begynte som journalist i Firda i Førde i 1945. Fra 1957 til 1963 var han redaktør i Fjordenes Tidende og fra 1963 til 1986 jobbet han i Sunnmørsposten.
Georg Sørbø er far til journalisten Kari Sørbø som jobber i NRK.
Sabine Land

Sabine Land er et landområde på det sentrale Spitsbergen, innerst i Isfjorden på Svalbard. Sabine Land utgjør det tynne landområdet mellom Isfjorden i vest og Storfjorden i øst, som forbinder det sørlige og nordlige Spitsbergen med hverandre. I vest ligger Bünsow Land.
Landområdet er moderat kupert og når opp i drøye 1000 moh med Langtunafjella. Mot sør ligger Nordenskiöld Land, og mot nord Olav V Land. Det er ingen bosettinger i området, men en rekke scooterløyper og fritak i den vestlige delen for meldeplikt for Sysselmannen ved ferdsel. Denne delen tilhører Sassen-Bünsow Land nasjonalpark.
Den østlige halvdelen av Sabine Land, mot Storfjorden, er ikke vernet på noe vis, og her er det meldeplikt ved ferdsel.
Landområdet er oppkalt etter den irske astronomen og geofysikeren Edward Sabine (1788-1883). Blant stedene hvor han gjorde sine pendelobservasjoner var Norge, Spitsbergen og Øst-Grønland i 1823.
Tinkerbells

Tinkelbells er en norsk countrytrio fra Fredrikstad. De har sunget sammen siden 2006 og deltatt både i Lyden av lørdag og Melodi Grand Prix 2008. Bandet spilte i 2006 inn en EP, som kom på markedet i 2007 og hadde navnet Corn Fed. Bandet deltok i Melodi Grand Prix 2008 med låten «Hold On» som var skrevet av Svein Gundersen, Jan Groth og bandmedlem Aina Beate Gundersen.
Snøkanon

En snøkanon er en maskin som brukes til å lage «kunstig» snø. Kunstig snø er egentlig feil uttrykk, et mer presist uttrykk er menneskelaget snø. Teknikken baserer seg på små vannpartikler og trykkluft som forstøver vannet som så fryser og blir til snøpartikler. Snøkanoner brukes ofte i skibakker for å forlenge skisesongen. Snøen som produseres skiller seg fra naturlig snø ved at det ikke formes krystaller, men heller små ispartikler.
Partiklene som en snøkanon produserer er ikke runde og fine som vanlig snø, men det er 2-3 spisse ispinner satt sammen. Dette skyldes at den snøen som kommer fra himmelen har lengre tid på seg til å samle flere vannmolekyler, enn den snøen som kommer fra snøkanonene.
Shoaib Sultan

Yrkesliv

I september 2011 ble Sultan ansatt som rådgiver med ansvar for kartlegging av høyreekstreme miljøer hos Antirasistisk Senter. Fra november 2010 til mars 2011 arbeidet han som sekretariatsleder i Kontaktutvalget mellom innvandrerbefolkningen og myndighetene. Sultan var ansatt som generalsekretær i Islamsk Råd Norge i perioden 2007–2010. Sultan har tidligere arbeidet som informasjonsansvarlig i European Council of Religious Leaders.

Styreverv

Sultan ble valgt inn som nestleder i Nei til EU og som styremedlem i Nei til atomvåpen i 2015 og sitter i det rådgivende organet til Oslokoalisjonen for tros- og livssynsfrihet.
Han har tidligere vært styremedlem i antikrigsbevegelsen Fredsinitiativet, miljø-/klima-organisasjonen Global Migrants for Climate Action og satt i det regjeringsoppnevnte religionpolitiske utvalget som ble ledet av Sturla Stålsett, i brukerutvalget ved Oslo universitetssykehus, og har sittet i utvalget ved Universitetet i Oslo som utredet et mulig Senter for islamske studier ved universitetet.
Sultan var valgt sekretær i Islamsk Råd Norge i perioden (2002–2005).

Partipolitisk engasjement

Sultan stilte til fylkes- og kommunalvalget i Oslo i 2011 som tredjekandidat for Miljøpartiet De Grønne, og ble valgt som andre vara for Harald August Nissen etter første vara Hanna E. Marcussen. Han stod på 11.-plass på valglisten til Miljøpartiet De Grønne ved Stortingsvalget 2013 i Oslo, og 7. plass ved Stortingsvalget 2017. 
Sultan ble foreslått av Miljøpartiet De Grønne som partiets ordførerkandidat til fylkes- og kommunevalget i Oslo i 2015. Miljøpartiet De Grønne fikk innvalgt fem representanter i bystyret, deriblant Sultan. Han sitter der som medlem av finanskomiteen.

17. mai-komitéen

Sultan satt i Oslos 17. mai-komité fra 2012, og ble 2013 valgt til leder for komitéen. Vervet fikk hets i sosiale medier, men han fikk støtte fra Oslos ordfører, Fabian Stang, og varaordfører Libe Rieber-Mohn. I perioden 2015-2019 er Sultan fortsatt medlem av komitéen.

Integreringsdebatten

Han har vært aktiv i integreringsdebatten, og skrevet en rekke artikler om dette og flere andre temaer. Sammen med Øyvind Strømmen skrev han i 2007 en artikkel i Samtiden som advarte mot høyre-ekstrem terrorisme og ble i debatt beskyldt for at han maksimerte trusselen fra påstått høyre-ekstremisme

Utdanning

Sultan gikk på videregående skole ved Nes videregående skole i Årnes.
Han har en bachelorgrad i statsvitenskap fra Colorado State University i Colorado, USA. Han har også en Master of business administration med fagområdene finans og ledelse fra samme universitet.
Compsognathus

Compsognathus (Gresk: Kompsos: elegant og gnathus: kjeve) var en kjøttetende dinosaur i theropod familien, og var en av de minste kjøttetende dinosauren som levde. Microraptor, Caenagnathasia og Parvicursor var enda mindre. Det er funnet to fossiler; et i Tyskland og et i Frankrike

Beskrivelse

Den var 70 cm lang og veide 3-3,5 kg. Den levde i sen Juraperiode for ca. 140 – 155 millioner år siden i det som nå er Europa. Nakken og halen var lang og fleksibel og den hadde to fingre på hver hånd, ulikt andre rovdinosaurer fra Juratiden som hadde tre fingre. Senere i kritt – tiden ble det mer vanelig med to fingre som for eksempel på Tyrannosaurus rex. Compsognathus hadde ben som var dobbelt så lange som armene og tre tær med små klør.
Den fikk navnet sitt av Johann Andreas Wagner ut i fra dens "fine skjøre kjeve" i 1859.
Compsognathus er en av de få dinosaurene vi vet hva spiste. Det ble funnet levninger av små øgler i magen på begge eksemplarene. Dette konkluderte med at Compsognathus var en kjøtteter. Øgla var hel i magen til eksemplarene, så dinosauren må ha svelget byttet helt. For å kunne fange denne kjappe øgla trengte Comsognathus muligheten til å akselerere raskt for å fange den.

Archaeopteryx

En Archaeopteryx ble oppbevart i Solnhofen-kalkstein og i kalksteinen var det tydelige avtrykk etter fjær. Archaeopteryx har mange likhetstrekk med Compsognathus. De hadde lik størrelse, levde i samme periode og hadde liknende skjelett. Derfor tror noen forskere at de to dinosaurene kan ha vært i slekt selv om Compsognathus-fossilene ikke viser tegn til fjær.

Funn

Paleontologene har funnet to godt bevarte fossiler; et i Frankrike 125 centimeter lang i 1971, og et i Tyskland 89 centimeter lang i 1859 av Joseph Oberndorfer. Det største fossilet var det i Frankrike, som de mener tilhører en annen lignende Compsognathus – art: Compsognathus corallestris.
Det større franske eksemplaret ble oppdaget av Louis Ghirardi i Canjuers i Nice og det var Alain Bidar som sa at ekesmplaret var Compsognathus corallestris og ikke enda en Compsognahus longipes som den i Tyskland.
Kronstad

Kronstad er et boligområde i Årstad bydel i Bergen like sør for byens sentrum, som strekker seg fra Store Lungegårdsvann i nord og over Kronstadhøyden til Nymark ved Brann Stadion i sør, og fra Haukeland universitetssykehus og Møllendal gravplass i øst til Danmarks plass (tidligere Kronstadtorget) og Solheimsvatnet i vest.

Historie

Kronstad var en del av gamle Årstad kommune som ble innlemmet i Bergen i 1915, og hører til Årstad sogn under Bergen domprosti i Den norske kirke. Sognekirken Årstad kirke ligger på grensen mot nabostrøket Årstad i øst. Området dekkes av lokalavisen Årstadposten

Infrastruktur

På Kronstad ligger også Kronstad hovedgård, Haukelandshallen, Krohnsminde idrettsplass, Kronstad skole, Hunstad skole, Gimle skole, Møllebakken skole, Årstad videregående skole, Kunstskolen i Bergen, Adventkirken, Den Evangelisk-Lutherske Frikirken, tidligere Kronstad stasjon og tettbebygde boligområder. På Kronstad ble lokalsykehuset Kronstad distriktspsykiatriske senter samlokalisert i et nytt bygg i 2013, og Høgskolen i Bergen ble samlokalisert i et nytt bygg som ble tatt i bruk i august 2014. Kronstadparken bolig- og næringsområde er under utbygging like ved og vil ferdig utbygget bestå av rundt 4000 arbeidsplasser og 600 boliger. Bybanen i Bergen har to holdeplasser på Kronstad (Danmarks plass og Kronstad). I tillegg ligger depotet til Bybanen her. 
Kronstad hadde 5 071 innbyggere 1. januar 2014 og et areal på 0,99 km² hvorav 0,01 km² er ferskvann, fordelt på grunnkretsene Gimleveien, Kronstad, Jørgen Moes gate, Grønneviken, Hunstad, Pinnelien, Krohnsminde, Bjørnsons gate, Garborgs gate og Fabrikkgaten.

Gatenavn

Mange av gatenavnene i området hedrer forfattere og kulturpersonligheter, som Ibsens gate, Bjørnsons gate, Jonas Lies vei, Edvard Griegs vei, Kiellands gate, Sivles gate, Asbjørnsens gate, Jørgen Moes gate, Zinken Hopps gate, Lucie Wolffs gate, Camilla Colletts gate, Arne Garborgs gate, Hulda Garborgs gate, Johanne Juells gate, Arnoldus Reimers gate og Laura Gundersens gate. I andre deler av området hedres helgener, som St Olavs vei, St Hallvards vei, St Clemens vei, St Sunnivas vei og St Torfinns vei, og noen gater har tilknytning til lokale stedsnavn som Kronstadveien, Pinnelien, Hunstadsvingen og Gimleveien. Klaus Hanssens vei er oppkalt etter legen og politikeren, Ole Landmarks vei er oppkalt etter arkitekten, og Kronstadtorget endret navn til Danmarks plass etter andre verdenskrig som takk for danskehjelpen under krigen.
Daphnis hypothous

Utseende

En stor (vingespenn 86–120 mm) og kraftig svermer, ganske lik oleandersvermeren men skiller seg fra denne ved at fargen er brunlig med lite eller intet innslag av grønt. Hodet og den fremste del av brystet er grå, den bakerste delen av brystet svartbrun med en lysere, gråbrun kileformet flekk. Bakkroppen er brun, de to fremste leddene grønnaktig svarte, det fremste med hvit bakkant. Forvingen er mønstret som hos oleandersvermeren, men uten grønnskjær i fargen, og har en lys flekk ved vingespissen som oleandersvermeren mangler. Bakvingen er mørkt sjokoladebrun med et bølgete, gulhvitt tverrbånd. Larven er grønn med et gul (i den fremre delen) og rød (i den bakre delen) lengdestripe. Under denne stripen sitter det en rekke med avlange, blå flekker. «Hornet» på bakkroppen er rødbrunt.

Levevis

Den er en rask og utholdende flyger. Larven lever på planter i maurefamilien (Rubiaceae).

Utbredelse

D. hypothous lever fra India og Sri Lanka i vest til Indonesia i øst. Den kan vandre en del og det finnes en del funn fra langt nord for det normale utbredelsesområdet. Det ble en gang funnet et eksemplar i Skottland, men dette hadde trolig klekt fra en puppe som var kommet inn med varer fra India.
Tennis for Two

Tennis for Two er et tennisspill utviklet av William Higinbotham i 1958 på en analog datamaskin. Spillet vises på et oscilloskop. Det blir regnet for å være et av de første videospill som ble utviklet.
Taydebis peculiaris

Utseende

En middelsstor (vingespenn ca. 40 millimeter), brun sommerfugl med avrundede vinger. Oversiden er brun, hos hannen med et bredt, uregelmessig kantet, litt lysere tverrbånd i den ytre delen. Det er to små øyeflekker nær forkanten av bakvingen, men ingen på forvingen.

Utbredelse

Arten er utbredt i det sørøstlige Brasil.