Astri Welhaven Heiberg

Familien

Welhaven Heiberg ble født inn i en familie med nære relasjoner til sentrale personer i norsk kulturliv. Hennes søster Sigri Welhaven var billedhugger.
Faren, Hjalmar Welhaven (1850–1922) var nest eldste sønn av dikteren Johan Sebastian Cammermeyer Welhaven (1807–1873) og hans danske kone Josephine Angelica Bidoulac (1812–1866). Johan Sebastian Welhavens far, Johan Ernst Welhaven (1775–1828), var prest, blant annet ved St. Jørgen i Bergen, som var kirke og hospital for de spedalske i distriktet. Hjalmar Welhaven var utdannet arkitekt, og tegnet fortrinnsvis trebygninger og arbeiderboliger i Kristiania. Han er likevel mest kjent for huset til Fridtjof Nansen, Polhøgda (1900–02) på Fornebu, utført i stein. I 1883 ble han slottsforvalter for Oscar II. 
Moren til Welhaven Heiberg var Margrethe Backer (1851–1940). Hun og hennes tre eldre søstre var kulturelt interessert.  Harriet Backer (1845–1932) var nest eldst, og regnes blant Norges største malere. I søskenflokken finner vi også pianisten og komponisten Agathe Backer (1847-1907, gift Agathe Grøndahl), som har et stort navn i norsk musikkhistorie. Inga Agathe (1842–1915) var eldst, og en dyktig sanger. Margrethe Backer var, som sin søster Harriet, interessert i malerkunst. Hun fikk utdannelse hos Vilhelm Kyhn i København samt Bergsliens malerskole i Kristiania.

Læretid

Astri Welhaven gikk i lære hos sin tante, Harriet Backer, 1902-1907. Backer drev malerskole i Kristiania i nærmere 20 år i tiårene før og etter århundreskiftet 1900. I de årene Astri Welhaven var elev hos Harriet Backer har hun, uten tvil, fått mye erfaring i å male akt. I tillegg har hun trolig adoptert tantens strenge disiplin og arbeidsmoral. 
I november 1907 giftet Astri Welhaven seg med Christen Fritzner Heiberg (1878–1943), en eldre bror av maleren og Matisse-elev Jean Heiberg. De nygifte flyttet til New York kort tid etter, hvor Christen Heiberg var ansatt som arkitekt. Astri Welhaven Heiberg fikk sitt eneste barn, Hjalmar Welhaven Heiberg, i New York høsten 1910. Astris søster Sigri var for øvrig gift med Jean Heiberg i årene 1913-1920.

Debut

Høsten 1912 debuterte Welhaven Heiberg på Høstutstillingen med et portrett. Harriet Backer skal ha rådet henne til ikke å debutere for tidlig. Hun ville at niesen ikke skulle stille ut før hun hadde et solid grunnlag. Etter debuten i 1912 fikk Welhaven Heiberg antatt malerier til Høstutstillingen åtte ganger de neste ti årene, noen år med opptil fire og fem arbeider. Hun fikk forholdsvis gode kritikker i pressen, hvor enkelte  uttrykte forhåpninger til hennes fremtidige kunstneriske virke.
Astri Welhaven Heiberg oppnådde en viss anerkjennelse i årene etter debuten. I 1916 og 1917 mottok hun Henrichsens legat, som hun søkte med anbefalinger fra Jens Thiis og Harriet Backer. Hun mottok legatet som eneste maler begge årene. Noen kilder mener at hun i tillegg mottok A.C. Houens legat i 1920-årene. Dette kan ikke dokumenteres, men heller ikke utelukkes, idet det er meget sannsynlig at et reisestipend har muliggjort et lengre studieopphold i Paris i 1924.

Kunst

Welhaven Heiberg hadde to separatutstillinger, begge hos Blomqvist, i 1919 og 1925. Nasjonalgalleriet kjøpte maleriet 'Vår i Asker' fra den første separatutstillingen. På Høstutstillingen 1919 ble 'I haven' innkjøpt til samlingen. Welhaven Heiberg deltok på flere skandinaviske gruppeutstillinger, blant annet Jubileumsutstillingen i Gøteborg 1923. Andre internasjonale gruppeutstillinger omfatter den norske utstilling i Riga 1934, International Women Painters (New York, 1939) og Contemporary European Women Painters (London, 1947). Hun er representert med arbeider i de fleste norske offentlige samlinger, blant annet Bergen Kunstmuseum, Lillehammer Kunstmuseum, Sørlandets Kunstmuseum og Trondheim Kunstmuseum. 
Mest oppsiktsvekkende er hennes malerier av nakne kvinner i landskap, såkalte uteakter. Frem til 1922 malte hun antagelig 12 slike motiver. I løpet av 1920-årene går Welhaven Heiberg i økende grad over til å male bestilte portretter. I løpet av årene påtok hun seg flere store oppdrag. Hun malte blant annet kong Haakon VII, kronprinsesse Märtha og de tre kronprinsbarna. I årene 1916-1924 bodde Welhaven Heiberg i Asker. På tross av at hun valgte å bo i Oslo etter 1924, holdt hun kontakten med Asker hele livet. Welhaven Heiberg var aktiv som maler til sitt siste leveår, og var med på Høstutstillingen mange ganger, sist i 1961 som 80-åring. Etter dette stilte hun ut utelukkende i Asker. Av Welhaven Heibergs produksjon kan rundt 150 malerier dokumenteres og dateres til perioden 1907-1966. Det er grunn til å tro at mange av hennes malerier befinner seg i private hjem, og at den totale produksjonen er større en det antallet som per i dag kan dokumenteres.