Hemmet seksuell opphisselse hos kvinner

Inndeling

Det finnes flere inndelinger på nedsatt seksuell respons hos kvinner. Disse kan indikere utbruddet: primær (livslang) eller sekundær (ervervet). De kan være basert på kontekst: det kan være i enhver sammenheng (generalisert) eller situasjonsbetinget. For eksempel kan problemet være tilstede med en ektefelle, mens det ikke er noe problem med en annen partner.
Hvor lenge tilstanden har vart, og i hvilken grad den er partner- eller situasjonsspesifikk, kan være et resultat av ulike årsaksfaktorer og kan påvirke behandlingen for tilstanden. Det kan skyldes psykologiske faktorer eller en kombinasjon av faktorer.

Årsaker

En rekke studier har undersøkt hvilke faktorer som bidrar til hemmet seksuell respons og orgasmeforstyrrelse hos kvinner. Det omfatter både psykologiske og fysiske faktorer. Psykologisk sett kan følger av erfaringer fra barndom- og oppvekst, samt aktuelle hendelser – både hos kvinnen selv og i den aktuelle parrelasjonen være mulige årsaker til problemet.

Følger av hendelser i barndoms- og ungdomstiden

De fleste studier som har vurdert følgene av opplevelser i oppveksten på kvinnelig seksuell dysfunksjon blir vurdert som potensielt metodisk svake. Studiene stoler på retrospektiv hukommelse, noe som er spesielt problematisk når følelsesmessige reaksjoner på hendelsen blir rapportert så vel som den faktiske hendelsen . Det ser imidlertid ut til å være koblinger mellom seksuelle overgrep i barndommen og senere seksuelle problemer.

Enkeltfaktorer hos kvinnen

Det har vært lite undersøkelser av følgen av enkeltfaktorer på kvinnelig seksuell dysfunksjon. Slike faktorer er stress, tretthetsgrad, kjønnsidentitet, helse og andre individuelle egenskaper og erfaringer som kan påvirke seksuell lyst eller respons. Overeksponering for pornografilignende media antas å føre til dårlig kroppsbilde, selvbilde og nedsatt selvfølelse. En enkeltpersons seksuelle aktivitet kan forstyrres av overveldende følelsesmessig ubehag som resulterer i manglende evne til å oppnå seksuell nytelse.

Faktorer i parforholdet

En betydelig mengde vitenskapelige studier har utforsket rollen mellommenneskelige faktorer spiller på kvinnelig seksuell dysfunksjon, spesielt i forhold til orgasmerespons. Disse studiene har i stor grad fokusert på følger av kvaliteten på forholdet når det gjelder den seksuelle funksjonen til partnerne. Noen studier har vurdert betydningen av spesifikke relasjonsvariabler, mens andre har undersøkt generell tilfredshet i forholdet. Noen studier har utforsket hendelser, mens andre har fokusert på holdninger som et empirisk mål på hvordan forholdet fungerer. Populasjoner som har blitt undersøkt har variert fra ulykkelige par og seksuelt dysfunksjonelle klienter til par med høy grad av tilfredshet i forholdet.

Fysiske faktorer

Anslag over andelen kvinnelig seksuell dysfunksjon som kan tilskrives fysiske faktorer har variert fra 30 % til 80 %. Lidelsene som med størst sannsynlighet kan føre til seksuell dysfunksjon er de som fører til forstyrrelser i kar- eller nervefunksjon. Disse faktorene har blitt mer omfattende undersøkt blant menn enn hos kvinner. Fysiske årsaker som for eksempel nevrologiske og hjerte- og karsykdommer har vært direkte innblandet i både tidlig og forsinket utløsning, samt erektil dysfunksjon (Hawton 1993), men bidraget av fysiologiske faktorer til kvinnelig seksuelle dysfunksjoner er ikke like tydelig. Men nyere litteratur tyder på at det kan være en svekkelse i opphisselsesfasen hos kvinner med diabetes. Gitt at kvinner med diabetes viser en betydelig variasjon i sine svar på denne medisinske lidelsen, er det ikke overraskende at sykdommens påvirkning av opphisselse også er svært variabel. Faktisk tyder mangelen på en klar sammenheng mellom medisinske lidelser og seksuell funksjon på at psykologiske faktorer spiller en betydelig rolle i virkningen av disse lidelsene på seksuell funksjon (Melman et al. 1988).
Kenneth Maravilla, professor i radiologi og nevrologisk kirurgi og direktør for MR Research Laboratory ved University of Washington, Seattle, presenterte forskningsresultater basert på bildediagnostikk av kvinners seksuelle funksjon. I en liten pilotstudie på fire kvinner med hemmet seksuell opphisselse, rapporterte Maravilla at det var mindre hjerneaktivisering sett i denne gruppen, blant annet svært lite aktivering i amygdala. Disse kvinnene viste også økt aktivering i temporale områder, i motsetning til kvinner uten seksuelle problemer som viste deaktivering i lignende områder. Dette kan tyde på økt grad av hemming ved opphisselsesstimuli hos denne lille gruppen av kvinner med FSAD.

Behandling

Selv om det er stor variasjon i hvordan sviktende seksuell respons og orgasmeforstyrrelser uttrykkes hos kvinner, er det ingen dokumentasjon som tyder på at forskjellige faktorer bidrar til de to tilstandene, eller at ulike behandlingsstrategier bør brukes. Faktisk anvendes generelt de samme behandlingsstrategiene for begge tilstandene. Disse strategiene må kanskje suppleres med ekstra teknikker for å løse spesifikke problemer for enkelte kvinner, men de er generelt gode utgangspunkter for å løse problemene som bidrar til utvikling og vedlikehold av det seksuelle problemet. Fordi forholdet mellom kvinnen og hennes partner har vist seg å spille en betydelig rolle i både utvikling og vedlikehold av seksuelle problemer, er de fleste programmer laget slik at de skal gjennomføres av paret. Det finnes imidlertid også andre strategier som fokuserer på individet. Det er også viktig å skille tilstanden fra manglende seksuell lyst.

Kritiske bemerkninger

Begrepet hemmet seksuell respons hos kvinner  er ikke uten kritiske bemerkninger.