Astrid Anker-Hansen

Bakgrunn

Astrid Anker-Hansen fungerte som familiens overhode både i gode og i dårlige tider og er kjent som grunnleggeren av Anker-Hansen-konsernet. Hun er mor til den tidligere konsernsjefen, nå avdøde Georg Anker-Hansen. Hun har også sønnen Hugo som forsvant og først dukket opp en god stund etter at serien hadde startet.

Før serien

Astrid Anker-Hansen er en kvinne full av hemmeligheter. Hun kjenner hotellet ut og inn, og til tross for å være lenket til en rullestol og å være en kvinne på snart 95 år, får hun med seg alle de små detaljene som ofte går den vanlige mann i gaten hus forbi. Det er nok også derfor hun har lyktes så godt i livet, som hun har gjort. 
Som ung var Astrid en person full av liv, og hun elsket å ta for seg. På skolen gjorde hun det godt, og tilbragte flere år etter endt skolegang i Frankrike, der hun praktiserte både språket og den franske levemåten. Det kom som et sjokk for hennes nærmeste da hun valgte å gifte seg med postmesteren Hugo Anker-Hansen sr., de bosatte seg i Drammen i 1932 og sønnen Georg, kom til verden året etter. Astrid og Hugo sr. hadde en stor drøm om å bygge opp et hotellimperium i hovedstaden, og sønnen Hugo jr. skulle bli den selvsagte arvingen. Astrid elsket sin sønn, og lykken var fullkommen da også parets andre barn, Hugo jr. kom i 1936, selv om han alltid kom i skyggen av Georg, for Astrid. 
Astrid elsket sin ektemann, og fortalte ham på dødsleie at hun skulle "spare seg til hun kom på den andre siden". Derfor var det uaktuelt for Astrid å gifte seg på nytt. Etter Hugo sr. sin død, tok hun med seg Hugo jr og Georg til Oslo, der de slo seg ned, og Astrid kjøpte eiendommen Kongsbakken 5-13 i 1947, en forfallen kontorbygning – og ingen så det Astrid så, at tomten hadde potensial. Riktignok kjøpte Astrid tomten billig, og hun var uvitende om fakta som senere kom opp om at den var konfiskert av den jødiske familien Mandelstam. 
Astrids sønner vokste til, selv om hun tok seg lite av dem i barndommen, hun hadde et konsern å lede, og Astrid tok konsekvensene av lange netter med overtidsarbeid. Til tross for at Astrid aldri skulle gifte seg igjen, var hun høyst glad i det motsatte kjønn, og fikk seg tidligere en elsker i sin egen portier Alf Nygaard, faren til da nyfødte Åge Nygaard. Hun så til at både Hugo jr. og Georg fikk økonomiutdannelse, slik at deres fremtid skulle bli innad i firmaet – som stadig gjorde høyere og høyere profil i hovedstaden. Hugo gjorde riktignok kraftig motstand mot henne, da han heller ville vie livet sitt til kunsten, en livsvei Astrid var sterkt imot. Det var konsernet som gjaldt, og snart var familien Anker-Hansen blant de 50 rikeste familiene i Norge. Astrid kjøpte også ferieparadiset Fugleholmen, utenfor Drøbak, der familien tilbragte somrene. Det var etter at Georg innrømmet at det var han som hadde kjørt på en kvinne i Drammen, slik at hun døde av skadene, at Astrid ansatte datteren til denne kvinnen, Gjertrud Holmebakk, som kjøkkenhjelp på Fugleholmen. Etter noen måneder kom Gjertrud til Astrid og anklaget Hugo for å ha voldtatt henne. Astrid forsøkte å betale Gjertrud til å holde munn om affæren, men Gjertruds far anmeldte Hugo, og det ble en aldri så liten skandale i sositetsmiljøet. Da Hugo forsvant sporløst i 1962, ga Astrid den unge Gjertrud skylden for det som hadde skjedd. Sorgen etter å ha mistet Hugo slapp aldri taket i Astrid, og selv om både Georg og den øvrige familien og venner innså at han var død, nektet Astrid å akseptere det, og fortsatte å feire bursdagen hans årlig. For henne var han i livet, hun ga ikke opp håpet. 
Ingeborg Thorax hadde kommet inn i familien Anker-Hansen i 1959, og Astrid så med glede familien øke med Juni, Julie og Jens-August på 1960 og -70 tallet. I 1978 valgte hun å gi roret over til Georg, men holdt fremdeles øye med yngstesønnens arbeid, hun klarte aldri helt å gi fra seg ansvaret. Det var gjennom Georg hun ble kjent med hans nye forretningskompanjong Egil Espevoll, og Astrid var fortapt. De innledet et heftig forhold, til tross for at han var gift med sin kone Margit, og hadde sønnen Rolv. Egil døde senere, da han mente han var blitt lurt av Georg gjennom noen forretninger, og styrtet et fly fra Cæsar Airlines inn i hotellet, slik at hotellet brant til grunn i 1988. Astrid ble lenket til rullestolen som følge av brannen, hun var lam fra livet og ned, men flyttet liksågodt inn i toppetasjen av det nye hotellet som stod ferdig i 1989 sammen med Georg, Ingeborg, Julie og Jens August. Slagordet "Et hjem for oss, et hjem for deg" ble skapt. 
Astrid Anker-Hansen vil alltid familien og konsernets beste og har stadig besøk av familiemedlemmer i leiligheten sin i toppetasjen på Hotel Cæsar. Etter hotellbrannen på slutten av 80-tallet ble hun lam i bena og sitter nå i rullestol. Hennes eksakte alder er ikke kjent, men mye tyder på at hun er passert 90 år og kanskje nærmer seg 100-årsdagen.

I serien

I februar 2010, i episode 2000 av Hotel Cæsar, fylte Astrid 100 år. Samme dag hadde Astrid en hjerneblødning, men overlevde (men hun mistet taleevnen). Imidlertid døde Astrid allerede en måneds tid senere. Den eksakte dødsårsaken er ikke kjent, men stresset rundt henne og familien den siste tiden før hun døde, kombinert med den foregående hjerneblødningen og hennes høye alder, var nok ikke positivt.
Astrid Anker-Hansen ble spilt av Sossen Krohg, og sammen med karakteren Juni er Astrid den karakteren som hittil har medvirket i serien lengst (begge karakterene var med fra seriens start i 1998 til april 2010, så å si uten pauser).