google/wiki40b huggingface dataset:
Blind Harry

Blind Harry (ca. 1440 – 1492), også kjent som «Hary» eller «Harry the Minstral» («Harry Trubaduren») er berømt som det tidligste overleverte kilde om livet til Skottlands store patriot og frihetskjemper, William Wallace. Blind Harry skrev The Actes and Deidis of the Illustre and Vallyeant Campioun Schir William Wallace rundt 1477, altså bortimot 170 år etter at Wallace ble henrettet i 1305. Til tross for de tallrike historisk feilene er boken den prinsipielle kilden til hva vi vet om William Wallace.

Betydning

Boken er blitt beskrevet som rasistisk, bloddryppende, brutal, anglofobisk, grovt forskjønnende, vulgær og motbydelig, klosset og oppstyltet, en litterær katastrofe, og er samtidig den skotske boken som mer enn noen annen har fremmet skotsk nasjonal identitet. Det er blitt sagt at den var den mest populære boken i skotske hjem på 1700- og 1800-tallet, nest etter Bibelen.
Blind Harrys arkaiske ord ble gjort mer tilgjengelig gjennom en oversettelse og tilpasning av William Hamilton av Gilbertfield (ca. 1665 – 1751) som ble utgitt i 1722. I denne formen ble boken lest av betydelige poeter som Robert Burns, Lord Byron, Robert Southey, John Keats og William Wordsworth. Den var også hovedkilden for Randall Wallace da han skrev filmmanuset til filmen Braveheart. Så sent som i 1998 har Elspeth King gjenutgitt Hamiltons populære tekst tilrettelagt for moderne lesere i Blind Harry’s Wallace.

Bakgrunn

Svært lite er kjent fra Blind Harrys liv, men noen enkelte informasjonsbiter finnes. Den øverste finansrådmannens regnskap fra 1473–1492 har nedtegnet utbetalinger på noen få shillinger for framførelser ved kong Jacob IV av Skottlands hoff. Historikeren John Major (Mair) skrev noe om Harry i 1518. Kildene motsier hverandre om han var blind fra fødselen av eller ikke, men alle synes å være enig i at han hadde en militær bakgrunn. 16 år etter hans antatte død lister William Dunbar (1465 – 1520?) ham i sin opptegnelser av døde poeter, Fra John Majors opptegnelser er det klart at Blind Harry tilhørte den klassen av omvandrende trubadurer som framførte, lik antikkens Homer, heltenes dåder for deres etterkommere.
Allerede John Major har kritisert Blind Harry for hans manglende nøyaktighet eller overdrivelser. Noen deler er så opplagt fantasifulle eller i så åpenbar strid med samtidige kilder, som at Wallace leder en hæravdeling til utkanten av London. I Blind Harrys beskrivelse av Wallaces liv som flyktning og lovløs forteller han om hvordan Wallace benytter tallrike forkledninger; som en munk, som en gammel kone, som en pottemaker. Blind Harry forteller også om hvordan Wallace reiste til Frankrike for å skaffe støtte for den skotske saken og der beseirer han to franske mesterer foruten en løve. «Er det flere bikkjer du trenger å slakte?» spør Wallace den franske kongen. Slike fortellinger er hva de gamle nordmenn kalte for en god, gammeldags ‘lygesaga’.
Terrorangrepet i Saada 2. mai 2008

Bakgrunn

Saada-området har vært åsted for flere sammenstøt siden konflikt mellom pro-regjeringsstyrker og opprørere lojale til den lokale lederen Abdulmalik al-Houthi brøt ut i 2004.

Angrepet

Det var motstridende meldinger om årsaken til eksplosjonen, noen kilder meldte at en minbuss hadde eksplodert utenfor moskeen, mens andre sa det var en motorsykkel som var rigget med en bombefelle som gikk av. Eksplosjonen skjedde da lokale innbyggere forlot den lokale Bin Salman-moskeen etter fredagsbønnen.

Skader

De fleste kildene opererte med 8 drepte i angrepet, men senere økte antallet drepte til 15. Antall sårede varierte fra 35 til så mange som 100 ifølge lokale medisinske kilder. Moskeen ligger i nærheten av en militærforlegning i byen, og mange av de drepte var soldater, selv om flere ofre var kvinnelige tiggere og barn på utsiden av moskeen.

Ansvar

Ingen tok på seg ansvaret for angrepet, men jemenittiske myndigheter anklaget grupper lojale til Abdulmalik al-Houthi for å stå bak angrepet, men dette ble benektet av grupperingen.
Figurteater

Figurteater er en scenekunstart som kan omfatte dukketeater, skyggespill og andre former for scenekunst. Benevnelsen figurteater ble tatt i bruk på norsk etter inspirasjon fra tysk, foranlediget av at stadig flere scenekunstutøvere benyttet andre objekter enn dukker i sine forestillinger, og dermed anså at begrepet dukketeater ble for snevert.

Begrepet «figurteater»

Østerrikeren Richard Teschner (1879-1948), som var utdannet i Praha, oppdaget på en reise i Nederland i 1911 javanesiske stavdukker (wayang golek) som var blitt importert av hollendske kjøpmenn og kolonialister. Tilbake i Wien etablerte han et teater som han kalte Figuren Spiegel ("figurspeil"), med dukker inspirert av stavdukkene fra Java. Teschners dukketeater øvet sterk innflytelse på andre dukketeaterkunstnere i Vesten, og stavdukker ble også svært populære både i USA og Europa. Det tyske begrepet «Figurentheater» har senere dannet forelegg for etableringen av det norske figurteater.

Dr.phil. Anne Helgesen definerer begrepet slik:
«I Norge har man siden begynnelsen av 1990-tallet forsøkt å gi kunstarten navnet figurteater. Begrepet figurteater inkluderer alt som tidligere gikk under navnet dukketeater, men det omfatter også teater med objekter, med animert scenografi, materialteater og skyggeteater – kort sagt teater der en eller flere spillere gir gjenstander liv ved å manipulere dem.»
Dr.phil. Mona Wiig siterer i sin doktoravhandling Jaroslav Etlik, som gir følgende definisjon:
«Whenever the actor; through his play, endows any object onstage in such a way that the viewer perceives all the movement and behaviour of that object as an expression of the inner life of the image evoked in the mind of the viewer by the object, then the viewer's consciousness identifies that object as a puppet. From this point of view, any three-dimensional entity in the playing area can become a puppet (a prop, a light, a shadow, any object, simply anything), provided it fulfills the above condition of the movement mediated by the actor (an thus not its own movement) that refers to inner consciousness an to visible signs of inner life.»
I stortingsmeldingen Bak kulissene brukes en lite dekkende definisjon: «Figurteater er teater med dukker eller levende skuespillere.» Dette er åpenbart en for snever definisjon.

Organisasjon for figurteater

Den internasjonale organisasjonen Union Internationale de la Marionnette (UNIMA) ble opprettet i 1929 for å samle dukketeaterkunstnere over hele verden. Dette var før det utvidede begrepet «figurteater» ble lansert. Per 2018 er UNIMA blitt den internasjonale hovedorganisasjonen for alle figurteaterutøvere, med underavdelinger over hele verden.
Mange norske figurteatre og figurteaterkunstnere er i dag tilsluttet UNIMA Norge, en organisasjon som arbeider for å fremme figurteater som scenekunstart, samt som pedagogisk og terapeutisk virkemiddel.
Raghuram Rajan

Tidlig liv og utdanning

Rajan er sønn av en tidligere indisk diplomat, og tilbragte derfor deler av barndommen i utlandet. Hans familie er tamiler.
Han fullførte sin bachelorgrad innen elektroteknikk ved Indian Institute of Technology i Delhi i 1985. Etter dette tok han et MBA-studium ved Indian Institute of Management i Ahmadabad, og han har senere også tatt Ph.D innen sosialøkonomi ved Massachusetts Institute of Technology i 1991, med en doktorgradsavhandling med tittelen «Essays on Banking». Etter doktorgraden sin ble han tilknyttet Booth School of Business ved University of Chicago, som professor.

Yrkeserfaring

I 1991 begynte han som Assistant Professor ved Booth School of Business, University of Chicago. Senere fikk han tittelen Distinguished Service Professor i finans. Senere ble han også tilknyttet andre utdanningsinstitusjoner; han ble gjesteprofessor ved Handelshøyskolen i Stockholm og Kellogg School of Management ved Northwestern University i 1996.
Han gikk til Det internasjonale pengefondet (IMF) i 2003, der han ble økonomisk rådgiver og forskningsdirektør. Her jobbet han fra oktober 2003 til desember 2006. I januar 2003 mottok han også Fischer Black-prisen, som deles ut annethvert år av American Finance Association. Prisen deles ut til økonomer under 40 år, som har gitt et fremragende bidrag til finansfaget. Rajan var den første som mottok denne prisen, og han mottok den for sin doktorgrad.
Fra 2007 til 2008 ledet han Indias komité for å reformere finansnæringen (Committee on Financial Sector Reforms). Denne komiteen leverte sin sluttrapport i september 2008. I 2011 var han president i American Finance Association.
Rajan overtok som sentralbanksjef for Indias sentralbank 4. september 2013. I hans periode som sentralbanksjef har Indias økonomi gått fra nedgang i BNP til vekst på 9,6 prosent, inflasjonen sank fra 9,8 til 5,8 prosent, og verdien av den indiske rupien steg i verdi. Han gikk av 4. september 2016, da hans periode var over, og han ble da erstattet av visesentralbanksjef Urjit Patel. Han er også nestformann i styret i Den internasjonale oppgjørsbanken.
The Cannibal Man

Handling

Den unge slakteren Marcos dreper ved et uhell en taxi-sjåfør. Kjæresten hans ønsker å gå til politiet, så Marcos blir nødt til å drepe henne også. For å ikke skape en mistanke blant familien blir han så nødt til å drepe hennes bror, hennes brors forlovede og hennes far.
Huangshigang

Huangshigang (kinesisk: 黄石港区; pinyin: Huángshígǎng Qū) er et bydistrikt i Huangshi i den kinesiske provins Hubei.
Det har et areal på 34,9 / 25,92 / 30 km² og teller 206 849 / 196 569 innbyggere (2004).

Administrative enheter

Distriktet består av fem subdistrikter: Shenjiaying 沈家营街道, Huangshigang 黄石港街道, Hongqiqiao 红旗桥街道, Shengyanggang 胜阳港街道, Huahu 花湖街道
Horgi opp

Horgi opp var et skirenn på Voss som ble arrangert hvert år i perioden 2007-2010 i et samarbeid mellom skiklubbene på Voss.
Initiativtaker til rennet var Kristen Skjeldal, inspirert både av den bratte avslutningsetappen i Tour de Ski og den nye motbakketrenden i Norge. Han vant selv det første rennet i 2007.
Løypa gikk fra Bavallen i bunnen av skisenteret Voss Resort og fulgte løypene opp til toppen av Horgaletten på 965 meters høyde. Totalt hadde løypa en høydeforskjell på 684 meter, men fordi løperne underveis også hadde nedkjøringer, var den totale stigningen på rundt 900 høydemeter. Løypa var 7,3 km lang, og hadde i de bratteste partiene en stigning på hele 25 %. Løpet gikk i fristil, og det var innlagt spurtpriser underveis.
I tillegg til konkurranseklasser for herrer og damer var det også en mosjonsklasse. Det ble også arrangert en bedriftsstafett der løypa ble delt inn i 9 etapper. For aktive utøvere under 17 år ble det arrangert en såkalt langrennscross, som var et showrenn som gikk ved starten av Horgalettheisen.
Horgi opp 2011 ble avlyst etter at man ikke lyktes med å sette sammen en god organisasjonskomité for det årets arrangement. I 2011 ble Horgi opp nedlagt for godt.
Den lynraske lampen

Den lynraske lampen (tibetansk: སྒྲོན་མ་འབར་བ; THL: drönma barwa; wylie: sgron ma 'bar ba; rekonstruert sanskrit: āloka-jvala; devanagari: आलोक ज्वल​​​) er en tantrisk tekst innenfor tibetansk buddhisme. Teksten er en av de 17 tantraer som utgjør den fjerde og siste seksjon av menngagdé. Menngagdé er den tredje og mest avanserte delen av dzogchen, som igjen er en av tre inndelinger av de indre tantraer i den tibetanske tekstsamlingen Nyingma Gyubum. Nyingma er den eldste av de fire retninger i tibetansk buddhisme.
R-330Zj (Zjitel)

R-330Zj (Zjitel) (russisk:Житель) er en pakke eller et system med installasjoner for elektronisk krigføring. Systemet kan oppdage, lokalisere og jamme GSM mobiltelefonssystem i frekvensområdene 900, 1800 og 1900 Mhz. Systemet kan kan også jamme ut GPS navigasjon, Inmarsat satellittelefoni og Iridium satellittsamband. Systemet kan bruke plattformer som lastebiler, panserbiler, fartøy, fly, helikoptre og ofte droner.Det kan settes opp individuelt med operatører i hvert enkelt element, eller settes opp som et system av noder med fjernstyring fra
kontrollenheten R-330KMK "Diabazol".
Rekkevidden for jamming er 20 - 30 kilometer fra jammeren, avhengig av fri sikt (LOS) og geografi generelt.
Systemet er ofte registrert brukt i Ukraina.
Runologi

Runologi er studiet av runer og deres historie. Runologi er en spesialisert gren innen germansk lingvistikk.

Historie

Runologi ble først påbegynt av Johannes Bureus (1568–1652) som var interessert i lingvistikken til det götiska språket, det vil si norrønt språk. Han anså også runer som hellige og magiske.
Runestudiene ble fortsatt av Olof Rudbeck d.e. (1630–1702) og ble presentert i hans samling Atlantica. Fysikeren Anders Celsius (1701–1744) utvidet vitenskapen rundt runene og reiste rundt i hele Sverige for å studere de megalittiske monumentene (nå kalt runesteiner). En annen tidlig fagbok om emnet var Runologia av Jón Ólafsson of Grunnavík i 1732.
Montenegros flagg

Montenegros flagg består av en rød duk med gule kanter med landets riksvåpen i midten av flaggduken. Riksvåpenet viser en gul dobbeltørn som holder et gult septer i høyre klo og et blått rikseple i venstre. Ørnen har et hjerteskjold som er blått med grønn skjoldfot og der det står en gull løve i det blå feltet. Flagget er i størrelsesforholdet 1:2. Riksvåpenet skal utgjøre to tredeler av flaggets bredde. De gule kantene skal utgjøre en tjuedel av flaggets bredde.
Flagget ble innført av parlamentet i Montenegro 12. juli 2004. En ny lov om nasjonalsymbolene, der flagget fastsettes i paragraf fem, ble da vedtatt som et ledd i forberedelsene til full selvstendighet. Motivet i riksvåpen og flagg ble i denne sammenheng forklart med at en gull dobbelthodet ørn var Montenegros riksvåpen under Danilo II (1851–1860), som regnes som grunnleggeren av den montenegrinske staten. Flagget ble første gang offisielt heist 15. juli 2004. Det fortsatte å være Montenegros nasjonalflagg etter at landet brøt ut av unionen med Serbia og erklærte selvstendighet 3. juni 2006.

Tidligere flagg

I tiden da Montenegro var fyrstedømme var det vanligste armefanen et rødt flagg med en gyllen ramme og et kors i midten. Korset representerte St. Georg, skytshelgenen til Montenegro. Fyrsten førte et flagg bestående av en hvit dobbelthodet ørn med en gul løve under på rødt felt innrammet i hvitt. Dette flagget var gitt gule frynser, noe som kan være opphavet til de gule kantene i dagens flagg.
I 1880 innførte Montenegro et eget handelsflagg, en trikolor i de panslaviske fargene rødt over blått over hvitt. I midten av den blå stripen var det plassert et kronet monogram med de kyrilliske initialene HI, for Nikolai I. Med unntak av monogrammet var flagget identisk med Serbias flagg, noe som også har vært tilfelle i senere perioder. I kommunisttiden var Montenegros flagg identisk med Serbias, men trikoloren fikk da tillegg av den jugoslaviske stjernen, en gulkantet rød stjerne.
Først i 1993 innførte Montenegro eget flagg, og for å skille flagget fra Serbias valgte man en lyseblå farge i Montenegros flagg. Størrelsesforholdene ble forandret til 1:3. Likheten mellom Montenegros og Serbias trikolorer er en forklaring på valget av et helt annet motiv for flagget av 2004.
Stormyra (Bodø)

Stormyra er en drabantby, et strøk og et industriområde i Østbyen bydel i Bodø. Strøket har ingen fastslått grense, men dekker området sørøst i bydelen. Selve drabantbyen, som består hovedsakelig av kjøpesenter, ligger mellom riksvei 80, Hålogalandsgata, Gamle Riksvei, Plassmyrveien, Gidsken-Jakobsens vei, får så og følle en rett linje sør til Olav V gate, og så østover tilbake til Riksvei 80. Rett vest for dette ligger Bodø Spektrum og Nord luftfartsmuseum, som også medregnes i Stormyra. Ellers går det to akser med industri- og forretninger, én mot nord og én mot vest, som i enkelte tilfeller også regnes til Stormyra.
Stormyra er kjent for sine store kjøpesentre. Dette inkluderer City Nord, Trekanten og Bodø Storsenter. Dette har ført til, ifølge en undersøkelse gjort av Avisa Nordland, at flere foretrekker å handle på kjøpesentrene her enn i Bodø sentrum, som har ført til endringer i Bodøs handlevaner.
Max Amann

Første verdenskrig

Under første verdenskrig tjenestegjorde Amann i 16.reservinfanteriregimentet (RIR 16) som innikk i 6. bayerske reservedivisjon. Regimentet var kjent under navnet «Regiment List» etter Julius List (1864–1914), som var dets første sjef. I dette regimente kjempet visekorporal Adolf Hitler, og Amann var som feldwebel tidvis hans overordnede. Hitler tjenestegjorde i hovedsak som ordonnans.
Amann foreslo Hitlers forfremmelse til underoffiser.

NSDAP

Eter krigen vendte Amann hjem til München. Han var med i Thuleselskapet, og ble 1921 med i NSDAP (nazistpartiet); han hadde partibok nummer 3. Hitler utpekte Amann til partiets første kasserer (1. Geschäftsführer der NSDAP) og pressesjef. I november 1923 forøvet Hitler det såkalte ølkjellerkuppet. Kuppet var mislykket, og Hitler og flere andre tilhengere ble internert på festningen i Landsberg am Lech.
Amann avtjente seks måneder i fengsel. Etter løslatelsen gav Hitler i 1925 Amann i oppdrag å bygge opp partiets bokforlag, Eher-Verlag. Amann var ansvarlig for avisene Das Schwarze Korps og Völkischer Beobachter. Amann foreslo tittelen Mein Kampf på den bok som Hitler først hadde tenkt å kalle «Fire og et halvt års kamp mot løgner, dumhet og feighet» og ordnet med publiseringen av den.
Amann mistet sin venstre arm i samband med en jaktulykke i september 1931.
Da nazistene i januar 1933 kom til makt i Tyskland fikk Amann, ved siden av Joseph Goebbels og Otto Dietrich, en vesentlig rolle i ensrettingen (Gleichschaltung) av den tyske presse. Amann ble ordførende i Rikets pressekammer (Reichspressekammer) og Rikets organisasjon for avisutgivere, og han kontrollerte dermed pressesensuren. Han sørget for at nazistene fikk kontroll over avisene i landet og fikk lagt ned aviser som ikke fullt ut støttet Hitler-regimet. I 1933 fikk NSDAP kontroll over 120 aviser og ukeblader, i 1939 kontrollerte partiet 2000 direkte.
Den 30. juni 1934 var Amann til stede under mordaksjonen mot den homoseksuelle SA-Gruppenführer Edmund Heines. I 1941 ble Max Amman forfremmet til Obergruppenführer i SS.
I 1943 inkorporerte han Alfred Hugenbergs aviskonsern i nazistpartiets eiendomsmasse.
Amann var den største avis-baronen i det tredje rike og profitterte økonomisk på nazismen. Amanns formue økte fra 108 000 i 1934 til 3 800 000 mark i 1944.

Etterkrigsoppgjøret

Amann ble funnet skyldig i å ha vært en «hovedskyldig» (Hauptschuldiger) under rettsoppgjøret etter krigen. Han ble dømt til ti år i arbeidsleir i 1948, men han ble løslatt i 1953. Han ble fradømt eiendeler og pensjonsrettigheter og døde i fattigdom i München i 1957.
Ramsteina overbygg

Ramsteina overbygg er et rasoverbygg på fylkesvei 13 i Balestrand kommune i Sogn og Fjordane. Det er 176 meter langt.
Ding yao

Ding yao (kinesisk: 定窑, pinyin: Dìngyáo, engelsk: Ding Kiln, «Ding-brennovn») er fagbetegnelse for en porselensbrennovn i det tidligere fylket Dingxian i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Herfra kom fine porselensprodukter som var utbredte og populære i tiden fra Tangdynastiet til Songdynastiet. Produksjonsstedet er ett av de fem fremste i Song-tiden (Wu da ming yao). Det er særlig kjent for sin hvite porselen.
Det sentrale produksjonsstedet i landsbyen Jianci (Jiancicun Dingyao yizhi 涧磁村定窑遗址) i fylket Quyang ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Dreamhack

Dreamhack (ofte forkortet DH) er verdens største offentlige demo- og datafestival. Vinterarrangementet 2004 hadde 5 272 deltakere og 5 852 PC-er koblet sammen i det som av Guinness rekordbok ble godkjent som verdens største LAN-party (jfr. den engelske artikkelen).
Dreamhack arrangeres i messeområdet Elmia i Jönköping i Sverige med en stab på 350 frivillige for å gjennomføre arrangementet. Det første Dreamhack ble arrangert i 1995 og forkortelsen for det ble DH95. Senere ble det 2 lan i året, Dreamhack Winter og Dreamhack Summer.
Dreamhack arrangeres i Skellefteå to ganger hvert år, vår og høst.

Begynnelsen

Det hele begynte som et kamerattreff i kjelleren på en grunnskole i Malung. De møttes for å bytte disketter, og for å vise frem sine ferdigheter i programmering, grafikk og musikk. Arrangørene Martin Öjes og Kenny Eklund skapte et par år senere et offentlig dataparty i skolekantina under navnet DreamHack og siden 1994 har det blitt avholdt årlig. Det har vært et utstrakt samarbeid mellom DreamHack og det tilsvarende norske arrangementet The Gathering.

Verdens største dataparty

På DreamHack Winter 2007 ble den siste verdensrekorden satt med 10 455 datamaskiner tilkoblet nettverket. DreamHack arrangeres av Dreamhack AB med hjelp av 350 frivillige funksjonærer (kalles Crew) oppdelt i ulike team som jobber med spesifikke oppgaver.
DreamHack består i dag av selve 'LAN-et' – To eller tre store rom hvor tusentalls besøkende har en fast plass med sin egen maskin. Det arrangeres spill- og demokonkurranser som også vises på storskjermer, gjerne med kommentarer til de viktigste kampene på spillsiden. DreamHack består også av utstillingen DreamExpo hvor forskjellige datafirma viser og lar deltagerne teste den seneste teknologien, delta i seminarer og forelesninger, stille opp i konkurranser o.l.
Veitvet kunstgress

Veitvet kunstgress er en fotballbane med kunstgressdekke og gummispon ved Veitvet skole på Veitvet i bydel Bjerke i Oslo. Banen er hjemmebane for fotballagene til Veitvet Sportsklubb. Garderobene i Veitvethallen nyttes også for brukerne av banen.
Banen er undervisningsarena for skolene Bjerke videregående skole og Veitvet skole.
How is Annie Records

How is Annie Records er et uavhengig norsk plateselskap, og ble startet i 2004 av Morten Samdal. Selskapet arbeider blant annet med band som Youth Pictures of Florence Henderson, Monzano, Soup, Kråkesølv, The Little Hands of Asphalt, Flight Mode, Ben Leiper, Fighterpilot, Rest of my life, Avind, Sirka Ragnar, og Morfar. Selskapet drives av medlemmene i Youth Pictures of Florence Henderson. I tillegg til plateselskapvirksomheten arrangerer de også konserter i Oslo og Trondheim.
Gaspésie-Îles-de-la-Madeleine

Gaspésie–Îles-de-la-Madeleine er navnet på den østligste administrative regionen, eller fylket, i provinsen Québec i Canada. Regionen er satt sammen av Gaspé-halvøya og øygruppa Îles de la Madeleine. Regionen består av 53 kommuner, samlet i fem såkalte MRC, eller regionale kommuner.

Geografi

Gaspésie-Îles-de-la-Madeleine ble opprettet 22. desember 1987, og består av to ulike geografiske enheter. Gaspéhalvøya, som på fransk ofte også kalles Gaspésie, og øygruppa Îles de la Madeleine (Engelsk: Magdalen Islands). Gaspésie utgjør 20 223 km², noe mindre enn Nord-Trøndelag, mens Madeleine-øyene utgjør 202 km², litt under halvparten av Oslos areal. Det meste av halvøya utgjøres av kupert ås- og fjellandskap, og 80% er skogkledd, for det meste med barskog. Langs kysten og i elvedalene drives det en del jordbruk, og befolkningen bor nesten i sin helhet i små lokalsamfunn langs kysten. Noen steder finnes det også gruvedrift. Næringsveiene er preget av fiske, skogbruk og reiseliv. 
Den etniske og språklige sammensetningen er dominert av franskspråklige. I Gaspésie regner de fleste seg som québecois, men noen regner seg også som tilhørende den franskspråklige etniske gruppa acadiens, akadierne. Mindre grupper av engelskspråklige holder til i lokalsamfunn på sørkysten av Gaspé-halvøya og på Madeleine-øyene. På Gaspé-halvøya holder også micmacfolket til, den opprinnelige urbefolkninga, i to reservater og et lokalsamfunn. På grunn av svakt næringsgrunnlag går befolkningen gradvis tilbake, noen som skyldes sterk avhengighet av primærnæringene og store sesongvariasjoner i behovet for arbeidskraft.