google/wiki40b huggingface dataset:
Magne Teigen

Lederverv

Teigen var leder av Buskerud Skøytekrets (2004-2005), skøytegruppa i Kongsberg IF og både leder og initiativtager til Statistikk- og rekordutvalget i Norges Skøyteforbund i 1975. Han var også i flere år medlem av forbundets hurtigløpskomite (1988-1990 og 1992-1999) og var siden 1999 medlem av TKH med hovedansvar for blant annet godkjenninger av rekorder og til distansemerket. Teigen var inntil det siste ansvarlig for Norges Skøyteforbunds statistikkssider.

World Speed Skating Statisticians Association (WSSSA)

Teigen var med å stifte WSSSA den 17. januar 1971. Idéen om å stifte WSSSA ble han inspirert av fra friidrettens statistikkforening ATFS (grunnlagt 26. august 1950) av den italienske lederen Roberto Quercetani. Teigen samarbeidet med Quercetani under sin NFIF-tid på slutten av 1960-tallet og begynnelsen av 1970-tallet. Hans tilknytning til NFIF var hans medlemskap i NFIFs statistikkutvalg og medarbeider sammen med Ole Petter Sandvig til NFIFs 75års jubileums-statistikkbok utgitt i 1971. WSSSA har siden utgitt medlemsbladet Skøytenytt i flere utgaver per år. Den første publiserte medlemslista til WSSSA viser utenom Teigen: Hedman Bijlsma, Kenth Borgström, Per G. Hermansen, Ge du Maine og de to tidligere italienske skøyteløperne Guido Gillarduzzi og Icilino Perucca med flere. Andre gode medhjelpere i WSSSA har vært Paul Bandusch fra Vest-Tyskland, Kaj Boström fra Finland, Owe Fröberg fra Sverige, Erich Kamper fra Østerrike, Jan Kleine fra Nederland og Preben G. Petersen fra Norge/boende i Danmark. Det er pêr 2015 Kent Borgström som har lengst fartstid av dagens aktive i WSSSA.

Annet statistikkarbeide

Han er også kreditert som bidragsyter på Sports-reference/Olympics. I 2012 var han medredaktør sammen med Arne Nestegård for 90-årsjubileumsboka for Buskerud Skøytekrets På skøyter i Buskerud gjennom 150 år.

Utmerkelser

Teigen ble i juni 2015 under Skøytetinget tildelt Norges Skøyteforbunds høyeste utmerkelse Gullmerket og i 1974 tildelt Kongsberg IFs æresbevisning Sølvmerket.
Zopyrion

Utseende

Middelsstore smygere. Oversiden er ensfarget brun, undersiden vatret i brunt og hvitt.
Bakvingen kan ha øyeflekker langs bakkanten.

Levevis

Larvene lever på busker og trær i kattostfamilien (Malvaceae).

Utbredelse

Slekten er neotropisk og forekommer i Sør- og Mellom-Amerika.
Lapin Kansa

Lapin Kansa (Lapplands folk) er ei finsk dagsavis som blir utgitt i Rovaniemi, og som har hele finsk Lappland som nedslagsfelt. I sør konkurrerer Lapin Kansa med Pohjolan Sanomat, som blir utgitt i Kemi, og delvis også med Kaleva, som blir utgitt i Uleåborg.
Lapin Kansa ble grunnlagt i 1930.
Nidaros Studio

Nidaros Studio er et norsk platestudio med base i Trondheim og er et av Norges eldste platestudioer. Platestudioet ble etablert av bl.a. Bjørn Nessjø og Rune Nordal i 1977 og siden dengang så har Nidaros Studio vært innspillingsted for både det ene og det andre av både norske og internasjonale platesuksesser som Åge Aleksandersen & Sambandet, Terje Tysland, D.D.E., Zoo, Violent Femmes, S Club Juniors, Haywire, DumDum Boys, The Kids og Motorpsycho. Nidaros Studio holder til i Nordslettveien 2 og itillegg til Rune Nordal og Bjørn Nessjø så jobber også Ronny Wikmark og Skjalg Raaen i studioet.
Thomas Humble

Krigsinnsats

Humble gikk i skole ved Galashiels Academy. I 1937 gikk han inn i RAF, der han også tjenestegjorde da andre verdenskrig brøt ut. Han ble gjentatte ganger sendt på oppdrag i Norge.
I mai 1940 deltok han i kamper i Bodø og utmerket seg på en slik måte at han ble innstilt til norsk utmerkelse. I norsk statsråd i London 20. mars 1942 ble Humble tildelt Krigskorset med sverd med begrunnelsen at han: «displayed gallantry in the handling of ground defence guns against heavy scale enemy bombing, machine gun and cannon attack at Bodö on 27th May, 1940.»
Humble tjenestegjorde i 50 Squadron Bomber Command, som var basert i Waddington. I romjulen 1941 deltok han i Operasjon Archery, eller Maløy-raidet, der RAF ga luftstøtte til operasjonene på bakken. Han var da Flight Lieutenant og fløy som bombesikter på et bombefly av typen Handley Page Hampden. Oppgaven var å slippe røykbomber til hjelp for landgangstroppene.

Etter verdenskrigen

Humble fortsatte sin tjeneste i RAF til 1948. Etter dette arbeidet han som ammunisjonsekspert ved Royal Arsenal i Woolwich i London til han ble pensjonert.
Ubåter i den amerikanske marinen

Den amerikanske marinen opererer med tre hovedtyper av ubåter, strategiske missilubåter/ballistiske missilubåter (SSBN), missilubåter (SSGN) og angrepsubåter (SSN). Alle typene er atomdrevet.
Strategiske missilubåter eller ballistiske missilubåter er ubåter som kan avfyre ballistiske missiler. I 2008 opererer Den amerikanske marinen ballistiske missilubåter i Ohio-klassen.
Missilubåter er ubåter som kan avfyre kryssermissiler. I 2008 opererer Den amerikanske marinen fire modifiserte Ohio-klasse ubåter som missilubåter.
Angrepsubåtene er USAs mest moderne ubåter.
Alle ubåtene er atomdrevene og kan operere ute på havet for ca. 5. måneder om gangen.
Ubåtene opererer hver for seg eller i Carrier Strike Group der oppgaven er å beskytte hangarskipene.
I 2008 opererer Den amerikanske marinen angrepsubåter i Los Angeles-klassen, Seawolf-klassen og Virginia-klassen.
Claude-Gaspard Bachet de Méziriac

Liv og virke

Bachet ble selv medlem av jesuittordenen i 1601, men ble bare det for en kort stund, og giftet seg siden. Han ble en elev og venn av jesuitt-matematikeren Jacques de Billy (1602–1679) ved jesuittenes høyskole i Reims.
Han skrev poesisamlinger på fransk og latin, og ble medlem av Det franske akademi da det ble grunnlagt i 1634. I matematikken arbeidet han med tallteori og stilte blant annet opp hypotesen om at ethvert helt tall kan skrives som en sum av fire kvadrattall. Dette ble senere bevist av Joseph Louis Lagrange. 
Studiene av Méziriac, og særlig oversettelsen hans av verkene til Diofant fra gresk til latin i 1621, inspirerte Pierre de Fermat i det tallteoretiske arbeidet hans. Det mest kjente verket til Méziriac er en samling matematiske underholdningsproblem, Problèmes plaisans et délectables qui se font par les nombres, fra 1612, som siden er kommet ut i mange utgaver.
Klosterøya

Historie

På øya lå Gimsøy kloster som var nonnekloster og ble overtatt av kronen som statlig eiendom ved reformasjonen. På midten av 1500-tallet var Klosterøya senter for bergverksdrift. Klosterbygningene brant i 1546 og deretter var det en enklere bebyggelse der. Lensherrene i Bratsberg hadde en tid en bolig der. Kronen solgte i 1662 øya med tilhørende eiendommer fra klostertiden. Et par danske adelsmenn eide dette inntil det ble kjøpt av admiral Cort Adeler i 1666. Hans etterkommere lot oppføre en herregård med store uthusbygninger, et større haveanlegg, senere med veksthus, badehus m.m. Hovedbygningen ble ombygd etter at eidsvollsmannen Didrich (von) Cappelen hadde kjøpt eiendomskomplekset med bl.a. Klosterøya i 1820, og da hans sønn Hans Cappelen (1803-1846) hadde arvet stedet. Hovedbygningen brant i 1885 og ble ikke gjenoppført. Portbygningen eksisterer imidlertid fortsatt, den ble flyttet og er nå hovedinngangen til Brekkeparken, Telemark museum. 
Fram til 1890-årene var Klosterøya administrasjonssenteret for trelastvirksomheten og de gamle eiendommene som til dels stammet fra klostertiden i middelalderen. Denne næringsvirksomheten gikk i Cappelens tid under navnet Gjemsø kloster, men firmanavnet «Hans Cappelens Enke» ble også brukt. Eiendommene og Klosterøya ble i 1890-årene solgt til forskjellige andre eiere etter at Cappelens virksomhet var innstilt.

Kronprinsemonument og Lagaardgården

På øya sto et obeliskformet monument med kongekrone øverst og en høyttravende innskrift. Det var til minne om et besøk der i 1788 av kronprins Fredrik (den senere unionskongen Fredrik VI), og ble reist av klosterets eier Fredrik Georg Adeler. Idag står det en kopi på stedet, mens originalen står i Brekkeparken. På øya ligger fortsatt den gamle trebygningen Lagaardgården fra 1700-tallet, og til venstre for denne, ses en statue av ingeniør Benjamin Sewell. På 1800-tallet var det både utskipningsanlegg for tømmer og et mindre skipsverft på øya.

Industribygg

På Klosterøya ble det i 1890-årene oppført store industribygninger. Papirprodusenten Norske Skog Union var med sin papirfabrikk det siste foretaket som drev industrivirksomhet på Klosterøya. Etter at industrivirksomheten opphørte i 2005, er det utarbeidet flere planer om forskjellig bruk av bygningene og tomtene på Klosterøya. Den lokale næringslivsaktøren Bratsberggruppen kjøpte området av Norske Skog i 2010.

Teater Ibsen

Fra 2011 holder Teater Ibsen til i lokaler på Klosterøya.

Skien videregående skole

I 2016 vedtok Skien bystyre å bygge nytt skoleanlegg på Klosterøya for Skien videregående skole. Byggingen startet i september 2016, og åpnet ved skolestart høsten 2018.
For Whom the Bell Tolls (sang)

Komposisjon og betydning

Sangen handler om en scene i Hemingways roman hvor fem soldater tar en bakketopposisjon og blir drept av et luftraid. Hovedriffet i sangen har en noe høyere tone enn det en gitar med standard stemming burde ha. Dette være et resultat av at sangen kan ha blitt speedet opp under innspillingen; ettersom vokalist James Hetfields stemme ikke har en høyere tone, er teorien at bare instrumentalversjonen av sangen ble redigert. En utbredt teori er at den lysere stemmingen er for at gitarene skal være stemt til klokkelyden i starten av sangen. 
«Kirkeklokken» i starten av sangen er faktisk et amboltslag; for å få lyden slo Lars Ulrich en ambolt med et hammerslag i et rom laget av betong.
Marcus Annæus Lucanus

Neros yndling

Han ble suksessfull under keiser Nero, og vant en pris for sin poesi i 60 for improvisere Orpheus og Laudes Neronis ved quinquennial Neronia (en festival innstiftet av Nero). Hans uferdige epos Pharsalia (kalt Bellum civile, «Om borgerkrigen», i manuskripter), som fortalte om innbyrdeskrigen mellom Julius Cæsar og Pompeius, fikk også stor hyllest. Pharsalia var kunstferdig i henhold til tiden og retorikkens krav, men skrevet med språklig mesterskap og original ved å gjengi den republikanske politikken i poetiske vendinger. Det var også servilt rosende overfor Nero.

Neros motstander

På et tidspunkt oppsto det en feide mellom keiseren og poeten. To svært forskjellige opptegnelser om hendelsene som har overlevd trivialiserer begge striden. I henhold til Tacitus ble Nero sjalu på Lucanus og forbød ham utgi sine dikt. I henhold til Suetonius mistet Nero interessen av Lucanus og dikteren svarte med å skrive niddikt om Nero som keiseren valgte å overse.
Andre verk peker derimot mot en mer alvorlig grunn for motsetningene. Verk av grammatikeren Vacca og poeten Statius synes å støtte påstanden at Lucanus skrev niddikt om keiseren. Vacca nevner at et av Lucanus’ verk hadde tittelen De Incendio Urbis (Om brenningen av byen). Statius' ode til Lucanus nevner at dikteren beskrev «de unevnelige flammer som den kriminelle tyrannen lot flakke over Remus’ høyder» I tillegg er de senere bøkene av Pharsalia, Bok IX, både mot imperiet og for republikken. Denne kritikken av Nero og keiserens autoritet kan ha vært den egentlige grunnen til sensuren av Lucanus.

Selvmord

I 65 ble Lucanus med i konspirasjonen til Gaius Calpurnius Piso mot Nero. Hans påståtte forræderi ble oppdaget og han var forpliktet til å begå selvmord ved å åpne en blodåre, men ikke før han hadde tystet og kriminalisert sin mor og andre i håp om frigivelse. Han var da 26 år gammel
Hans far var innblandet i fordømmelsen, hans mor flyktet og hans enke, Polla Argentaria, overlevde ved å bli beskyttet av dikteren Statius under keiser Domitian. Lucanus’ fødselsdag ble æret ved en festival etter hans død, og et dikt som ble adressert til hans enke ved disse anledningene og som omhandlet dikterens verk og karriere er fortsatt bevart.
Lagtingsvalget på Færøyene 1998

Lagtingsvalget på Færøyene 1998 ble avholdt over hele Færøyene den 30. april 1998. Valget ble holdt i etterkant av bankkrisen på Færøyene og gav selvstyrepartiene Tjóðveldisflokkurin, Fólkaflokkurin og Sjálvstýrisflokkurin en betydelig fremgang og lot dem danne en flertallsregjering under ledelse av Anfinn Kallsberg, som avløste Edmund Joensens regjering. Størst tilbakegang hadde Joensens parti, Sambandsflokkurin. To partier falt ut av Lagtinget ved dette valget: Kristiligi Fólkaflokkurin var i oppløsning etter etableringen av Miðflokkurin, mens Verkamannafylkingin for en stor del hadde gått tilbake til Javnaðarflokkurin.
Melbærprydvikler

Utseende

En middelsstor (vingespenn 13-16 millimeter), vakkert farget vikler. Kroppen og forvingen er rødoransje med smale, sølvfargede tverrstriper. Bakvingen er lyst gråbrun med en hvit stripe langs ytterkanten.

Levevis

Larvene lever på melbær (Arctostaphylos uva-ursi) og blokkebær (Vaccinium uliginosum).

Utbredelse

Den er utbredt i Europa, unntatt Den iberiske halvøya og de sørøstlige og østlige delene. I Norge er den funnet spredt over hele landet.
Rajkot (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 3 799 770 innbyggere i distriktet, mot 3 169 881 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 58,12 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,16 % i 2011 mot 13,48 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 854 i 2011, det samme som i 2001.
Viktor und Viktoria

Viktor und Viktoria er en tysk musikalsk komediefilm, produsert av UFA i 1933 og regissert av Reinhold Schünzel.
Filmen har blitt refilmatisert en rekke ganger. Bl.a. er den Oscarbelønnede filmen Victor/Victoria fra 1982 basert på Viktor und Viktoria. Det ble også laget en engelskspråklig refilmatisering i 1935 (First a Girl) og en tyskspråklig i 1957 (Viktor und Viktoria). I 1995 ble det laget av TV-film (Victor/Victoria).
Egg bhurji

Egg bhurji eller egg khagina (som den er kjent som i Pakistan) eller anda bhurji er en rett som er populær i det nordlige og vestlige India og i Pakistan. Den kan feilaktig forveksles med eggerøre og parsi-retten akuri. Forskjellen er i tilberedelsen og ved at det inngår sautért hakket løk, chili og visse krydder. Den serveres vanligvis med roti eller indisk naanbrød.
Kongsbergregionen

Kongsbergregionen er et samarbeids- og interesseorgan for de syv samarbeidende kommunene Hjartdal, Tinn og Notodden i østre Telemark og Nore og Uvdal, Rollag, Flesberg og Kongsberg i Buskerud.
Kongsbergregionen ble stiftet 8. februar 2005 som et interkommunalt samarbeidsorgan i henhold til kommunelovens § 27.
Det øverste organet i samarbeidet er representantskapet. Dette er de syv kommunenes formannskap. Styret for samarbeidet omtales som Regionrådet - og består av de 7 ordførerne. Styreledervervet går på rundgang mellom de deltagende kommuners ordførere, og vedkommende som innehar dette verv omtales som Regionrådsleder.
Kongsbergregionen har et fast sekretariat, som holder til i Kongsberg. Det daglige arbeidet ledes av en sekretariatsleder, som har tittel «Daglig leder» og også «Regional koordinator». Jan Erik Innvær innehadde denne stillingen fom 01.01.2006 tom 30.04.2014.
Tecktonik

Tecktonik (også kjent som electro dance eller milky way) er en hektisk og sær dansestil. Dansen er en blanding av forskjellige dansestiler, som for eksempel disko, vogue, waacking og hiphopdans. Tecktonik ble grunnlagt på begynnelsen av 2000-tallet i Paris i Frankrike på Metropolis-nattklubber. Tecktonik blir danset til rask og hektisk technomusikk og electro house-musikk. Når man danser tecktonik bruker man nesten bare å svinge med armene, og lage åttetall og andre former med armene. Det er også elementer i tecktonik som er inspirert av glowsticking, toprock og breakdance-liknende fotarbeid.
Kunstig åndedrett

Kunstig åndedrett er en etterligning av åndedrettsbevegelsene når disse av en eller annen grunn er stanset, f.eks. drukning, kvelning, sykdom o.l. Ved kunstig åndedrett forsøker man å få luft til henholdsvis å trenge inn i og ut av en persons lunger.
I dag har man for helsepersonell HLR hjertelunge redning og AHLR, mens for legfolk har en Norsk grunnkurs i førstehjelp, der HLR (hjerte og lungeredning) inngår.
Grammodesma

Utseende

Middelsstore, ovale, blanke, mørke bladbiller, dekkvingene gjerne gulaktige med svarte tegninger. Kroppen kan ha noe avdempet metallglans.

Utbredelse

Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.
Mieldemningen

Mieldemningen, eller Miel I, er en demning med vannkraftstasjon i elva La Miel i Colombia. 
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 396 MW.  Det stod ferdig i 2002.
Konge (kortspill)

Historie

Kongene er de aller eldste billedkortene i kortstokken – de har røtter helt tilbake til persiske kort laget omkring år 1100.
På 1700-tallet var det vanlig å gi kongene navn etter kjente historiske herskere. Disse kunne variere fra land til land, men i Norge var disse navnene i bruk: sparkonge = (kong) David, hjerterkonge = Karl (den store), ruterkonge = (keiser Julius) Cæsar, kløverkonge = Alexander (den store). Denne navngivningsskikken gikk ut av bruk omkring 1850.
Opprinnelig ble kongene fremstilt i helfigur (med ben og underkropp), men under Napoleontiden begynte en å produsere dagens todelte billedkort med to hoder og i Skandinavia på 1830-tallet.
Opprinnelig ble kongene rangert som de øverste kortene i kortstokken, men de ble etter hvert utkonkurrert av essene.
På internasjonale kortstokker er hjørnemarkeringen for konge bokstaven «K» (for engelsk «king» «konge»).
Hjerter konge i en vanlig kortstokk har ikke bart, mens alle andre har det.
Al-Sukhnah

Al-Sukhnah (arabisk: السخنة) er en by øst i Syria i Homs guvernement, øst for Homs i Den syriske ørken. Byer i nærheten er Mayadin og al-Asharah i øst, al-Taybah og al-Raqqah i nord, Salamiyah i vest, Arak i Syria og Tadmur (Palmyra) i sørvest. 
Ifølge Syrias statistiske sentralbyrå (CBS) hadde al-Sukhnah ei folketall på 16 173 i 2004. Byen er det administrative senteret i al-Sukhnah nahiyah («underdistrikt») som består av seks amåbyer med et samlet folketall på 21 880 i 2004. Innbyggerne i byen er hovedsakelig sunnimuslimer. Al-Sukhnah har tiltrukket seg hundrevis av innbyggere fra nærliggende landsbyer i løpet av 1900-tallet og er i dag et senter for naturgassindustrien.

Historie

I 634, ds Rashidun-armeen til Khalid ibn Walid erobret Arak, tok al-Sukhnah i mot den muslimske styrken i fred da de hørte om de generøse kapitulasjonsvilkårene som ble gitt i Arak.  
I 1225 ble al-Sukhnah skildret av den arabiske geograf Yaqut al-Hamawi som «en liten by i Den syriske ørken, mellom Tadmur og 'Urd og Arak. Utrnom kilden her finnes det her palmer. Den ligger ved veien til Damaskus fra ar-Raqqah, og du kommer til den før du når Arak.» 
Midt på 1300-tallet skrev Ibn Batuta at al-Sukhnah var «en vakker by», med hovedsakelig kristne innbyggere. Han noterte at al-Sukhnah fikk sitt navn fra varmekildene her og at det var bad i byen.
På 1600- og 1700-tallet ble al-Sukhnah et viktig handelssenter i Den syriske ørken for innbyggerne i nærliggende landsbyer og forskjellige beduinstammer. Særlig var Sawakhina («folket fra al-Sukhnah») viktige i handelen med 'Anizzah-føderasjonen. I motsetning til de fleste beduingruppene hadde ikke 'Anizzah økonomiske forhold med landsbyane i det indre av Syria og frtrd handel med al-Sukhnah var unik. 'Anizzah handlet kameler, hester, alkalisk aske og leire, mens handelsfolk fra al-Sukhnah solgte hvete, klær, våpen og redskaper. Midt på 1800-tallet ble byen mindre viktig etterhvert som Deir ez-Zor ble viktigere. På 1900-tallet og fremover dag har Sukhnah vedvart å fungere som handelssenter for området.

Økonomi

Innbyggerne i Sukhnah var knyttet til forskjellige stammer i regionen gjennom forskjellige hierarkiske økonomiske bånd. Dei betalte avgift på kornavlingane til Sba'a, som til gjengjeld vernet handelen deres. De gav også saueflokkene til 'Umur og Hadidiyin. Til alle disse stammene gav innbyggerne i al-Sukhnah korn, klær og forskjellig utstyr, mens de tilbake fikk fe-produkter som de kunne selge i de store syriske byer. I dag har al-Sukhnah blitt et lite industrisenter for naturgass.
ISO 3166-2:AL

Nåværende koder

Inndelingsnavna er sortert i albansk alfabetisk rekkefølge: a–c, ç, d, dh, e, ë, f-g, gj, h-l, ll, m-n, nj, o-r, rr, s, sh, t, th, u-x, xh, y-z, zh.
Badehette

Badehette er en hodeformet lue av gummi eller plast som skal dekke håret under bading og svømming.

Bruk og typer

Badehetter kan brukes for å holde håret forholdsvis tørt, beskytte det mot klorholdig badevann eller sterkt sollys, eller for å hindre at sluk og filtre i svømmebasseng tettes med hår. Glatte badehetter beregnet for konkurransesvømming blir laget av silikon, latex eller lycra og former seg stramt om hodet og håret slik at løst hår ikke skaper unødvendig motstand i vannet. Stramme hetter som dekker ørene kan også holde øreplugger på plass slik at svømmeren ikke får vann i ørene. Under lange svømmeøkter holder badehetter dessuten hodet varmere.
Badehetter finnes i ulike farger og også med dekor og detaljer som overflatepreg, plastblomster, hakereim, borrelås, knyting, innerfôr og annet.

Historikk

De første moderne badehettene ble utviklet tidlig på 1900-tallet og ble laget av gummimaterialer. Tidligere var det vanlig at badende kvinner satte opp løst hår eller dekket det med hodetørkler, lettere hatter, kyser, nattlueliknende hårkapper eller egne badeluer. Disse kunne være av ulike typer, men var gjerne poseformede, av lette tekstiler og festet med et bånd eller en strikk omkring hodet.
Den tyske kirken (Helsingfors)

Den tyske kirken (svensk: Tyska kyrkan, finsk: Saksalainen kirkko) er en kirke i bydelen Gardesstaden i Helsingfors, Finland. Kirken tilhører den tyske evangelisk-lutherske menigheten i Finland. Kirken var ferdigstilt i nygotisk stil i 1864, og var tegnet av arkitektene Harald Bosse og C.J. von Heideken. Tårnet ble bygd høyere ved en restaurering i 1897. 
Den tyske kirken er en de mest populære bryllupskirkene i Helsingfors.
Fylkesvei 4112

Fylkesvei 4112 går mellom Hananger og Kviljo i Farsund kommune. Veien er 1,4 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 662.
Begum Anwar Ahmed

Begum Anwar Ahmed var en pakistansk kvinnesakskvinne, som var leder for FNs kvinnekommisjon i 1958 og president i International Alliance of Women fra 1964 til 1970.
Hennes mann var Pakistans ambassadør til USA.
Shadow of the Blues

Shadow of the Blues er et musikkalbum med Little Charlie & the Nightcats fra 1998.
Kobberkveldvikler

Utseende

En liten (vingespenn 10-14 millimeter), brunlig vikler. Forvingen er gulbrun ved roten, mer rødbrun lenger ute, med to mer eller mindre tydelige, lyse tverbånd. Bakvingen er brun og forholdsvis smal.

Levevis

Larvene lever på edelgran (Abies alba), i Nord-Europa finnes arten der denne er plantet. De voksne viklerne flyr i juni-juli.

Utbredelse

Arten er utbredt i de sentrale og vestlige delene av Europa, fra Bulgaria og Romania vestover.
I Norge er den funnet i Østfold, Akershus, Agderfylkene og Hordaland.
Loch Aline

Loch Aline er en liten sealoch eller fjord i Morvern i Lochaber i Skottland. Den strekker seg nordover fra Sound of Mull. Kinlochaline Castle, Ardtornish Castle og Ardtornish Estate ligger alle ved fjorden.
Lochaline er den største landsbyen i Morvern og ligger på nordsiden av munningen av fjorden.
Hessdalen

Hessdalen er en vel 12 km lang fjelldal som ligger i Holtålen kommune i Trøndelag, om lag 120 km sør for Trondheim. Det bor ca. 150 mennesker i dalen.
Hessdalen er blitt kjent etter at det fra desember 1981 ble sett uforklarlige lysfenomener i dalen, og folk begynte å snakke om observasjoner av uidentifiserte flygende objekt. Lokalt har dette vært kalt Hessdalsfenomenet
David Sawatzky

Biografi

Sawatzky flyttet til Alaska i 1983 etter tidligere å ha jobbet i Montana. Han startet med hundekjøring i 1986, og året etter deltok han i Yukon Quest. Totalt har han deltatt ti ganger i dette løpet, og hans beste plassering er nummer 3 fra 1993. 
I 1995 debuterte han i Iditarod med en 15.-plass, og ble med den plasseringen Beste førstegangskjører dette året. Totalt har han deltatt sju ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hans beste plassering er fra 1996 da han ble nummer 8.
Han har også deltatt i Copper Basin i årene 1995, 1998 og 1999.
David Sawatzky har jobbet som utstyrsoperatør i kullgruven Usibeli siden 1991.