Olympiaparken i Berlin

Olympiaparken i Berlin (tysk: Olympiapark Berlin) befinner seg i Westend i den administrative bydel Charlottenburg-Wilmersdorf. Området har vært brukt til idrettsanlegg siden 1906. Det var planlagt som hovedanlegg under den avlyste olympiaden i 1916 og ble sentrum for lekene i 1936. Anlegget var mellom 1957 og 1994 hovedkvarter for de britiske okkupasjonsstyrker etter den andre verdenskrigen.
Olympiaparken er et helhetlig idrettsanlegg med særpregete bygninger og områder for trening og konkurranse, men brukes også til andre formål og arrangementer. Området grenser til Naturvernområdet Murellenschlucht og Schanzenwald, naturvern- og Natura 2000-området Fließwiese Ruhleben, elven Havels våtmarksområder og skogsområdet Grunewald. Olympiaparkens karakteristiske bygninger og nære beliggenhet til naturområder skiller den fra andre sportsanlegg i byen.

Historie og oversikt

Rennbahn Grunewald ble påbegynt på stedet i 1906 og fullført i 1913. I 1913 ble Deutsche Stadion (Det tyske stadion) fullført på travbanens indre bane og var ment som hovedarena for de olympiske leker i 1916. Søylearkaden til Det tyske stadion ble oppført 1912–1913 og er blant de eldste bygninger på området. Bygningen ble gjenoppdaget under arbeider i 2001 og sto ferdig renovert i 2009.
Det tyske sportforum nord for stadion ble anlagt med bygninger, idrettsbaner og et eget kvinneområde. Sportforum var ment som nasjonalt senter for sport og kroppsøving med utgangspunkt i den tyske høyskolen for kroppsøving, stiftet i 1919. Arbeidene tok som følge av pengemangel lengre tid enn planlagt, men i 1936 sto anlegget ferdig. Kuppelsalen i Den tyske sportens hus ble brukt som fektearena under olympiaden i 1936.
Travbanen og Det tyske stadion ble i 1934 revet for å gi plass til det nye olympiastadion for lekene i 1936, og hele området ble riksanlegg (Reichssportfeld (Rikssportområde).)
Olympiaparken ble fra 1952 til 1994 brukt som hovedkvarter for de britiske okkupasjonsstyrkene etter den andre verdenskrigen. Det var først etter at myndighetene Berlin fikk hånd om anlegget i 1994 at hele parken igjen kunne tas i bruk av byens befolkning. Stadionet fra 1936 ble i perioden 1994 til 2004 fullstendig renovert og fikk blant annet et stort tak over tribunene. Olympiastadion var arena for finalen i fotball-VM i 2006 og for VM i friidrett 2009.
Øverst i Glockenturm (Klokketårnet) finnes en utsiktsplattform. Sammen med tribunene danner tårnet den vestlige ramme omkring den 90 000m² store gressletten Maifeld, opprinnelig tenkt som oppmarsjområde for store propagandamøter. I dag brukes området blant annet til polokamper, verdensmesterskapet i fyrverkeri og utstillinger. Under tribunene finnes Langemarckhallen, opprinnelig et minnesmerke over unge tyske falne i en trefning under det første slaget ved Ypres. Hallen er nå et nasjonalmonument over samtlige falne tyske ungdommer i den første verdenskrigen.
I tillegg til klokketårnet finnes seks tårn i olympiaparken, hvert av dem oppkalt etter de tyske folkegruppene friserne, sakserne, schwaberne, frankerne, bajovarene og prøysserne. Fire av dem er plassert parvis på linje mellom Maifeld og stadion: Friesertårnet og Sachsertårnet i nord og Schwabertårnet og Frankertårnet i sør. På motsatt side av stadion finnes Bayer- eller Bajovartårnet og Prøyssertårnet som sammen danner Olympiaporten med de olympiske ringer hengende mellom seg.
Friluftsscenen Waldbühne vest for stadion var under lekene i 1936 turnarena og er i dag i bruk som konsertscene. Anlegget omfatter også den olympiske svømmestadion, den olympiske landhockeybane og den olympiske ridearena.
I Olympiaparken finnes det kunstverker av blant andre Georg Kolbe og Arno Breker.