Slussen

Slussen er en sluse i Stockholm som forbinder Mälaren med Saltsjön, beliggende i elva Söderström mellom Gamla stan og Södermalm. Med tiden har dog navnet først og fremst blitt brukt som navn på trafikknutepunktet og de nærliggende områdene, inkludert Slussen tunnelbanestasjon, som også er endestasjon for Saltsjöbanan, og bussterminalen like ved. Slussen er også endepunkt for Djurgårdsfärjan.
Den nåværende vannveien, kalt Karl Johanslusen, ble innviet 15. oktober 1935 og er åpen fra 1. mai til 31. oktober. Slusen har en fri seilingshøyde på 3,8 meter. Den eldre Nils Ericsons sluse eksisterer ennå, men er helt overbygd og benyttes kun til regulering av vannstanden i Mälaren. Det firkløverformede veikrysset ble innviet samtidig med slusen.

Eldre historie

I middelalderen gikk Söderström mellom Stadsholmen (Gamla Stan) og Södermalm, og etter at Norrström hadde blitt sperret av bru og pæleverk var dette den eneste seilbare leden. Ifølge en legende fortalt av Snorre Sturlason laget den norske kongen Olav den hellige vannveien da han ble innestengt i Mälaren av den svenske kongen og måtte grave en kanal i det smale eidet sør for Stadsholmen for å komme ut. Legenden er med stor sannsynlighet en legende, men på begynnelsen av 1200-tallet synes den ryggen som strakte seg under vannet fra Åsön mot Stadsholmen å ha blitt så grunn at man må ha gravd gjennom den for å lage et utløp i Söderström. Muligens var dette blitt gjort allerede innen Snorres besøk i Sverige.
Med landhevingen og den økende høydeforskjellen mellom Mälaren og Saltsjön ble det stadig vanskeligere å passere Söderström, spesielt under vårflommen.

Dronning Kristinas sluse (1642)

Den første slusen på dette stedet kalles Dronning Kristinas sluse. Den ble konstruert av hollendere mellom 1637 og 1642, og var 6 meter bred og 1,5 meter dyp. Om arbeidet ble det skrevet at ti steinhoggere «brände stora stenar sönder ur slussenströmmen», som er en beskrivelse av fyrsettingsmetoden som ble brukt for å fjerne fjell og stein før man kunne sprenge. Slusen var utstyrt med såkalte vannskruer i hver ende, det vil si vribare, kobberkledte porter, som ble dratt av hester.

Christopher Polhems sluse (1755)

Allerede på begynnelsen av 1700-tallet ble Dronning Kristinas sluse for liten. Mellom 1744 og 1755 ble det derfor oppført en ny sluse, konstruert av Christopher Polhem, som da var over 80 år gammel. Polhem brukte samme byggemetode som hollenderne: Han bygde en senkekasse av tre ved Kornhamnstorg, som ble slept på plass og kledd med kalkstein.
Polhem fikk ikke oppleve den ferdige slusen, ettersom han døde i 1751. Hans sønn Gabriel sluttførte prosjektet. Den nye slusen var 45 meter lang, 9,6 meter bred og 3 meter dyp, og lå noe sør for den nåværende slusen. Den var utstyrt med to vindebruer. En tremodell av Polhems sluse finnes på Tekniska Museet i Stockholm.

Nils Ericsons sluse (1850)

Mot midten av 1800-tallet var det igjen på tide å bygge en ny sluse. To ganger utlyste byen en konkurranse, men ingen meldte seg på. Nils Ericson tilbød seg da å tegne en ny sluse. Også Ericson benyttet seg av en senkekasse av tre som ble bygget på Djurgården, og han var selv sjef for byggingen. Nils Ericsons sluse ble oppført mellom 1845 og 1850, og også den var 45 meter lang, men 9,5 meter bred og 3,6 meter dyp. Han plasserte slusen inntil Polhemslusen, ved den nordre strømfuren av Söderström.
Polhems sluse eksisterte ennå på 1920-tallet, der det nåværende Karl Johans torg dannet en liten holme mellom slusene. Slusebruene kunne ikke bære sporvogner, så vogner på det nordre nettet vendte ved Slussplan og vogner på det søndre nettet ved Karl Johans torg, og de reisende måtte gå mellom de to stedene helt fram til 1922, da bruene ble forsterket.
I forbindelse med byggingen av 1935-slusen ble Nils Ericsons sluse dekt over og brukes idag som reguleringsrenne for Mälaren. Polhemslusen ble fylt igjen med stein.

Slussens framtid

Slussen har omfattende skader som lappes og repareres hvert år. Bare i 2003 ble 5 tonn betong fjernet for at den ikke skulle skade mennesker og kjøretøy. Noen av de gamle betongtrappene er blitt revet, taket på kuppelen, som engang slapp inn dagslys via betongglassblokker, er tettet igjen på grunn av inntrenging av regnvann og konstruksjonen blir stadig støttet opp og forsterket med ytterligere stålbjelker og -påler. Store deler av Slussen synker langsomt på grunn av utilstrekkelige påler. Bare reparasjonene koster hver år 3-5 millioner kroner.
Etter å ha vurdert renovering opp mot riving og nybygg anbefalte et utvalg fra forvaltningen i oktober 2005 at politikerne burde velge nybyggingsalternativet «Nya Slussen», som ble presentert i . Forslaget innebar at den nåværende Slussen rives i sin helhet og erstattes med en bred veibru og en separat gangbru. Forslaget ble gjenstand for en omfattende debatt, hvor mange krevde en videreutvikling. Høsten 2007 ble det besluttet at den framtidige utformingen skulle studeres videre av i alt fem nasjonale og internasjonale arkitektselskap i en ny konkurranse.
17. april 2009 ble det kunngjort at flertallet i Stockholms Stadshus ønsket å gå videre med forslaget fra Foster+Partners og Berg Arkitektkontor. Ifølge finansborgerråd Sten Nordin (M) var dette en endelig beskjed - flere kursendringer blir det ikke, sa han. Byggestart for «Nya Slussen» er planlagt i 2013 og det nye anlegget beregnes å stå ferdig i 2020 og vil koste rundt 8 milliarder kroner.