google/wiki40b huggingface dataset:
Heinrich Zimmern

Liv og virke

Zimmern ble i 1884 dr.phil. i semittiske språk ved Universitetet i Leipzig. Han habiliterte seg i 1889 ved Universitetet i Königsberg. Etter habilitasjonen var han fra 1889 til 1890 privatdosent i assyriologi i Königsberg. Fra 1890 til 1894 var han privatdosent i samme felt ved Universitetet i Halle. Deretter var han 1894–1900 dosent (außerordentlicher professor) ved Universitetet i Leipzig. Fra 1899 til 1900 hadde han også stilling ved Universitetet i Breslau. Zimmern ble i 1900 professor i orientalske språk ved Universitetet i Leipzig, en stilling han hadde til 1929.
Zimmern deltok i den av Frants Buhl ledede revideringen av Wilhelm Gesenius' Hebräisches und aramäisches Handwörterbuch über das Alte Testament fra og med 12. opplag (16. opplag 1915) og stod sammen med Hugo Winckler for det tredje, fullstendig omarbeidede opplaget (1902–03) av Eberhard Schraders verk Die Keilinschriften und das Alte Testament samt gav de assyriologiske bidrag til Hermann Gunkels Schöpfung und Chaos in Urzeit und Endzeit (1895).
Alexandropoltraktaten

Alexandropoltraktaten (Ալեքսանդրապոլի պայմանագիր; Gümrü Antlaşması) var en fredsavtale mellom Den demokratiske republikken Armenia og Tyrkias store nasjonalforsamling som avsluttet den tyrkisk-armenske krigen. Avtalen ble underskrevet den 2. desember 1920, før Republikken Tyrkia ble opprettet. Det var den første avtalen de tyrkiske revolusjonære underskrev med en internasjonalt anerkjent stat. Avtalen ble forhandlet frem mellom Kâzım Karabekir og den armenske utenriksministeren Alexander Khatisyan.
Det tiende punktet i avtalen nevnte at Armenia ga avkall på Freden i Sèvres, som merket opp Wilsonian Armenia.
Det andre punktet anerkjente den nye grensen mellom de to landene Grensen var den samme som ble tegnet opp i Freden i Brest-Litovsk (1918) mellom Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk og det osmanske riket. Den demokratiske republikken Armenia hadde tidligere avstått fra freden i Brest-Litovsk, men ble anerkjent etter en væpnet konflikt som endte med Batumtraktaten (1918). I det administrative vakuumet som oppstod etter at de osmanske styrkene ble oppløst på grunn av våpenhvilen i Moudros, ble det opprettet en ny stat i Kars, Den sørvestlige kaukasusrepublikken, ledet av Fakhr al-Din Pirioghlu. Den eksisterte ved siden av den britiske styret som ble grunnlagt under Ententemaktenes innblanding i Transkaukasia. Den ble forkastet i 1919 av den britiske admiralen Somerset Arthur Gough-Calthorpe, etter okkupasjonen av Istanbul. Dette gjorde det mulig for Armenia å fylle disse territoriene.
Alexandropoltraktaten endret grensene for Armeniarepublikken til Ardahan-Kars-grensen, og overga over halvparten av territoriet til Tyrkia. Gjennom traktatens artikkel 11 godtok armenerne at Sèvrestraktaten ble annullert. Samme artikkel bestemte at den armenske regjeringen skulle trekke sine utsendinger i Europa og Amerika, da disse var verktøy for enkelte imperialistiske regjeringer og krefter. Grunnen for det militære nederlaget kom til uttrykk i utgivelsen Dashnagzoutiun Has Nothing To Do Anymore av Hovhannes Katchaznouni.
Traktaten ble underskrevet av den armenske regjeringen, og skulle bli ratifisert av parlamentet innen en måned. Dette skjedde ikke da Russiske SFSR okkuperte Armenia og året etter ble traktaten erstattet av Karstraktaten.
Time Capsule

Time Capsule er en trådløs Network Attached Storage (nettverksplatelager) kombinert med en Wi-Fi-basestasjon iht. 802.11n-standarden produsert av Apple Inc.. Den ble introdusert på Macworld Conference & Expo 15. januar, 2008. Time Capsule er designet for å fungere med sikkerhetskopieringsprogrammet Time Machine, som ble introdusert i Mac OS X 10.5 "Leopard".
Bamble Idrettsforening

Fotball

Idrettslaget hadde seniorlag i fotball fram til 2007, med en 6.-plass i 1. divisjon for kvinner som beste prestasjon. Kvinnelaget deltok også fem ganger i norgesmesterskapet, og nådde 3. runde (⅛-finale) i NM 2005 etter seier over toppserielaget Liungen i 2. runde. I 2006 rykket laget ned fra 1. divisjon, men slo ut Larvik i cupen, og fikk dermed sin andre 3. runde-kamp på rad, en kamp som de tapte 0-7 mot Røa. Katrine Dreier Andresen spilte kampen for Bamble, og kom i 2010 til Røa. Andre spillere som har vært på Bamble inkluderer Jeanette Stavsholt og Gunhild Herregården.
120-film

120-film er et populært filmformat for stillbilder introdusert av Kodak for kameraet Brownie no. 2 i 1901. Det var opprinnelig rettet mot amatørfotografer, men i dette markedet ble det senere erstattet med 135-film. 120-film og dens nære slektning, 220-film, er fremdeles i bruk, og er de filmtypene i mellomformat som er lett tilgjengelig for både profesjonelle og amatører.

Kjennetegn ved formatet

120-film er nominelt 60 mm bred, men måler faktisk om lag 61 mm eller 2,4 tommer. Filmen er rullet opp på en åpen filmrull som opprinnelig var laget av tre med metall-klemmer, senere med i bare metall og til slutt med av plast. Lengden på filmen er vanligvis fra 76 cm opp til 84 cm, og er festet til en strimmel med papir som er noe lenger og bredere enn filmen. Dette støttepapiret beskytter filmen mens den er viklet opp på rullen, og har litt ekstra lengde slik at filmen kan settes i og tas ut av kameraet i dagslys. Bildenummeret for tre standard bildestørrelser er trykket på papirremsen.
220-formatet ble introdusert i 1965 og har samme bredde som 120-film, men med omtrent dobbelt lengde på filmen og dermed dobbelt så mange eksponeringer per rull. I motsetning til 120-film, er det ingen papirremse bak filmen, men en innledende og avsluttende papirende på selve filmstrimmelen. Dette resulterer i en lengre film på rullen, men det er ingen trykte bildenumre. Videre kan ikke denne filmen brukes i gamle kameraer som har et rødt vindu som viser bildenummeret, uten at kameraet blir modifisert. Også, siden filmen alene er tynnere enn en film med et underlag av papir, kan det være nødvendig med en spesiell trykkplate å oppnå riktig fokus. Noen kameraer er i stand til å bruke både 120- og 220- film. Disse vil enten ha en mulighet for å justere trykkplaten for riktig filmtype (f.eks. Pentax 6x7, Mamiya C220 eller Mamiya C330), eller de vil trenge spesielle bakstykker (f.eks. Pentax 645 eller Kowa Six).
Spesifikasjonene for 120- og 220-film er definert i standard ISO 732. Tidligere utgaver av ISO 732 også følger internasjonale standarder for 127-og 620-film formater.
Jørgen Buckhøj

Teater

Han medvirket bl.a. i  Den kaukasiske kridtcirkel, Frk. Julie, Hr. Puntila, Automobilkirkegården, Bal i den borgerlige, The boys in the band og Nonnerne. Kort før sin død medvirket han i musikalen Cyrano på Gladsaxe Ny Teater.

Film

Han filmdebuterte i filmen Kriminalsagen Tove Andersen, hvor han spilte blikkenslager og medvirket også bl.a. i Oktober 43, Gudrun og Jetpiloter. I 1977 spilte han i sin siste film; Pas på ryggen professor.

Revy

Jørgen Buckhøj medvirket i en rekke revyer bl.a. Hva skal vi lave, Jeppe på Bjerget samt Dragør-revyen 1971. I 1971 skapte Jørgen Buckhøj de berømte tomannsrevyer sammen med sangeren Henning Hansen.

TV

Han hadde roller i TV-teateret fra 1963 og kunne i 1967 sees i TV-serien Ka' De li' østers?. I 1978 nådde hans skuespillerkarriere sitt høydepunkt, da han fikk rollen som Mads Skjern i TV-serien Matador. 
I årene 1982–1989 var han direktør for Amager Scenen etter Volmer-Sørensens død.
Informasjons- og kommunikasjonsteknologi

IKT i Norge

Norske skoler er tilknyttet lærende nettverk i alle landets fylker.
IKT-Norge er en interesseorganisasjon for den norske IKT-næringen. IKT-Norge er uavhengig fra parter i arbeidslivet, og er ikke en arbeidsgiverforening.

IKT-utdanninger

Det undervises i IKT ved ulike læresteder, bl.a. ved Høgskolen i Østfold, Høgskolen i Oslo og Akershus, og Universitetet i Agder, som har en Masterutdanning med fagprofilene: Mobilkommunikasjon, informasjonssikkerhet og systemutvikling.
Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) tilbyr blant annet et sivilingeniørstudium i ingeniørvitenskap og IKT.
På videregående skoler er det mulig å få fagbrev i IKT-servicefag med tittelen IKT-servicemedarbeider. Det er også mulig å velge fagene informasjonsteknologi 1 og 2 på studiespesialiserende linjer i videregående skoler. Disse fagene telles som realfag.

Sertifisering

Sertifisering innebærer at IKT-produkter gjøres gjenstand for en undersøkelse foretatt av en uhildet tredjepart samt at det er velprøvde og dokumenterte sikkerhetsmekanismer.
Sertifiseringsordningen er underlagt Nasjonal sikkerhetsmyndighet (NSM). Den har et fagråd under ledelse av Ingvild Myhre, som er konsernsjef i Network Norway.
RAF Bomber Command

RAF Bomber Command var organisasjonen som kontrollerte Royal Air Forces bombefly fra 1936 til 1968. Under andre verdenskrig bombet og ødela RAF Bomber Command en betydelig del av Tysklands industrielle kapasitet og mange tyske byer.

Begynnelsen

I juni 1936 presenterte Royal Air Force en ny organisasjonsform. Fram til da hadde luftforsvaret av De britiske øyer vært underlagt Air Defence of Great Britain Command. Med virkning fra 1. juli skulle det opprettes fire nye kommandoer, tre operative og en treningskommando; Bomber Command, Fighter Command, Coastal Command og Training Command. Bomber Command skulle administrere bombeflyskvadronene, organisert i grupper. Det var opprinnelig fire grupper (Nos. 1,2&3 (Bomber) Groups og No. 6 (Auxiliary) Group). Første sjef for kommandoen ble Air Vice-Marshal John Miles Steel.
Ved opprettelsen besto bombeflystyrken fremdeles av biplan som for eksempel Vickers Virginia og Vickers Vincent.  Men allerede før 1936 hadde man begynt å se opp for den tyske  opprustningen.

Andre verdenskrig

I september 1939, ved utbruddet av andre verdenskrig, hadde Bomber Command vokst fra fire til seks grupper.  Man kunne stille 280 fly med mannskaper, og disponerte 27 flystriper. Flyparken besto av Bristol Blenheim, Vickers Wellington, Armstrong Whitworth Whitley og Handley Page Hampden.
Ved krigens slutt kunne man mønstre 1 069 fly med mannskaper fordelt på 96 skvadroner og syv operasjonsgrupper fra 60 flystriper.

Kald krig

Demobiliseringen kom fort; allerede i 1948 var flystyrken kuttet fra 1560 til 160 fly. 96 Avro Lincoln, 48 Avro Lancaster og 16 Mosquito fordelt på 24 skvadroner var Bomber Commands frontlinjestyrke juni 1948.  Selv om Lincoln hadde erstattet Lancaster i løpet av 1949, manglet man kapasitet til å nå Moskva. I 1950 og 1951 ble det skaffet nok Boeing Washington-fly til å bestykke åtte skvadroner.

Nedleggelse

I april 1968 ble Bomber Command og Fighter Command slått sammen til én kommando, RAF Strike Command, etter et politisk vedtak i 1967.
Fabula Rasa

Fabula Rasa (stiftet i 2004) er en fri teatergruppe med tilknytning til Nesodden, Akershus som produserer ny scenekunst med inspirasjon fra performance, film, billedkunst, konsert og teater, med utgangspunkt i en tematikk som oppleves som relevant for samtiden. Fast ensemble består av kunstneriske ledere Marius Kolbenstvedt og Nina Ossavy, skuespiller Thomas Hildebrand og Runhild Olsen. 
Fabula Rasa ble nominert til Gullsekken 2007 for deres barneforestilling En Hemmelig Hage, og vant konkurransen om å lage ny dramatikk for barn, utlyst av Norsk Dramatikkfestival i samarbeid med Dramatikerforbundet og Scenekunstbruket; barneforestillingen Istialia i 2009.
Mahmud av Ghazni

Militære felttog

I 994 gikk Mahmud og faren Sebüktigin, en tyrkisk slave, som generelt anses som grunnleggere av Ghaznavid-dynastiet, med i erobringen av Khorasan fra opprøreren Fa'iq, med bistand fra samanidenes Emir, Nuh II. I løpet av denne perioden ble samanidenes stat svært ustabil, med skiftende politise forhold og ulike fraksjoner. Lederblant dem var Abu'l-Qasim Simjuri, Fa'iq, Abu Ali, og general Behtuzun, som også stod Buyid- og Qarakhanid-dynastiene nært.

Konsolidering

Sultan Mahmuds første kampanje var mot Qarakhanid-riket, som kontrollerte den nordlige delen av hans rike. Etter nederlaget gikk han i allianse mellom seldsjukkene som var et sunni-muslimsk dynasti i Sør-Soghdia, og Khoresm som hjalp ham med å sikre nord et diplomati i 998. I 999 engasjerte samanide-lederen 'Abd al-Malik II seg i fiendtligheter med Mahmud over Khorasan etter politiske allianser flyttet under et nytt samanidenes emir.  Disse styrkene ble beseiret da Qarakhanids under Nasr Khan invaderte dem fra nord.  Han ønsket de en allianse som ble grunnlagt gjennom sitt ekteskap med Nasr Khans datter.

Multan og hinduistiske Shahi kamper

Sultan Mahmud sine første kamper mot sør var mot Ismaili fatimidenes riket ved Multan i et forsøk på å skaffe seg politisk gunst og anerkjennelse med Abbassid kalifatet engasjerte han med fatimidene andre steder. På dette tidspunktet forsøkte Raja Jayapala de hinduistiske Shahi -dynastiet i ( Lahore og Kashmir) forsøkte å få hevn over en tidligere militært nederlag  på Mahmuds far, som hadde kontrollert Ghazni i slutten av 980 og hadde kostet Jayapala omfattende område.  Han samlet en mektig hær med krigere som sto overfor et uheldig nederlag. 
Mahmud hadde allerede hatt et forhold til ledelsen i Balkh gjennom ekteskap. Den lokale Emir Abu Nasr Mohammad, tilbød sine tjenester til Sultan og hans datter og til Mahmud sønn.  Etter Nasr død ble Mahmud brakt under Balkh sin ledelse.  Denne alliansen hjalp ham under sine ekspedisjoner i Nord-India.  De senere invasjoner fra Mahmud var spesielt rettet mot templer i  byer som disponerte stor rikdom og hadde økonomiske og ideologiske tyngdepunkt for hinduer.

Politiske utfordringer

De siste fire årene av Mahmud sitt liv ble tilbrakt konkurrerende med tilstrømningen av huz tyrkiske heste stammer fra Sentral-Asia og med Buyid dynastiet og opprør ved Seljuqs. Opprinnelig ble seldsjukkene slått tilbake av Mahmud og trakk seg tilbake til Khoresm men Toğrül og Cagri førte dem til fange ved Merv (Oasen kalt silkeveien) og Nishapur som lgger ved foten av Binaludfjellene (1028–1029). Senere hadde de gjentatte ganger plyndret og handlet territorium med hans etterfølgere over Khorasan og Balkh og til og med herjet Ghazni i 1037. 
Sultan Mahmud døde den 30. april 1030.  Hans gravsted ligger i Ghazni i moderne Afghanistan.
Byte

Enhet for datamengde

Av og til brukes begrepet kbyte/s eller kB/s for å angi hastighet over nettverk, men dette er ingen standardisert måleenhet og bør unngås grunnet overhengende fare for sammenblanding med bit/s, bit per sekund.
Prefiksene kilo (k), mega (M), giga (G) med flere, blir ofte brukt til å angi hvor mange byte en datamengde opptar. Disse prefiksene er tierpotenser, men siden datamaskiner opererer med totallsystemet, er det ofte mer hensiktsmessig å oppgi tallene i toerpotenser, slik som kibibyte (KiB), mebibyte (MiB), gibibyte (GiB), og så videre. 
Når man snakker om overføringshastihet, betyr liten k vanligvis 1000, men dersom man snakker om lagringskapasitet betyr k 1024. Noen benytter derfor en stor K hvis det er snakk om 1024. Likevel hender det at tierpotensprefiksene brukes i betydning av toerpotensprefiksene.
European Telecommunications Standards Institute

European Telecommunications Standards Institute (ETSI) er en organisasjon som arbeider med standarder innen telekommunikasjon.
ETSI ligger i Frankrike, og har pr. 2004 688 medlemmer fra 55 land. Disse medlemmene er aktører i kringkasting og mobilbransjen, og er de som sammen utvikler nye standarder, f.eks. GSM, TETRA, DECT, DAB og UMTS.
Ligue 1 2016–2017

Ligue 1 2016–2017 var den 79. sesongen siden det startet. Paris Saint-Germain varr regjerende mestere. Sesongen begynte 12. august 2016 og avsluttes 20. mai 2017. De nyopprykkede lagene var Nancy, Dijon og Metz.
Hay River

Hay River er en by i Nordvestterritoriene i Canada. Den ligger ved sørbredden av Store Slavesjø, ved munningen av elva Hay, som den også er oppkalt etter.
Byen består av to deler, gamlebyen ved innsjøbredden og den nye byen rundt 5 kilometer sørvest for denne, med byens lufthavn mellom dem. Hay River hadde i 2006 et innbyggertall på 3 648, og er den nest største byen i Nordvestterritoriene, etter Yellowknife.
Den første faste bosetningen på stedet fant sted på 1890-tallet. Hay River fikk bystatus 16. juni 1964.
Byen er et trafikknutepunkt i regionen. Den er det nordlige endepunktet for jernbanen i Canada, og er utgangspunktet for båttransporten på Mackenzie-elva. Byen var på slutten av 1940-tallet den første i Nordvestterritoriene som fikk veiforbindelse til resten av Canada, da den nåværende Mackenzie Highway ble bygget fra Grimshaw i Alberta. Hay River lufthavn har faste flyruter til Yellowknife.
Snø i Beverly Hills

Forskjeller fra boken

Filmen avviker fra den primære handlingen i boken på flere måter. I boken må Clay velge mellom å fortsette sitt forhold med Blair, mens i filmen er forholdet allerede over, og Blair har nå et forhold med Julian. På grunn av dette er Clay fast bestemt på å vinne tilbake Blair, mens i boken virker han usikker på om han i det hele tatt ønsker et forhold med henne, og han sier tilogmed i boken at han aldri har elsket henne. I tillegg er Clay fast bestemt på å få Julian nykter fra narkotika i filmen, mens i boken desillusjonerer Julians oppførsel Clays oppfatning av folk i Los Angeles mer.
Andre små endringer inkluderer at Rip er Julians narkotikalanger i filmen, mens i boken er han Clays langer, og Julian er en langer selv, og står i gjeld til en annen langer som heter Finn. I tillegg er Clays venn Trent, som var en viktig figur i boken, bare en liten rolle i filmen.

Mottakelse

Da den ble lansert var angivelig Bret Easton Ellis så flau over resultatet at han nektet å gå på premieren. Etter at tiden gikk virket det imidlertid som om Ellis ombestemte seg, og han uttalte i et intervju på Amazon.com at selv om hans fortsatt var uenig i enkelte a valgene som ble gjort i manus og med rollebesetningen, syntes han filmen var «vidunderlig», og at han ikke visste om noen annen film som fanget opp den aktuelle perioden i Los Angeles så godt. Han mente også at hvis det fantes uavhengige filmer på 1980-tallet, ville filmen vært ennå mer trofast mot boken, og at filmen ble «utvannet på grunn av at den ble laget av et stort filmstidio»
Filmen fikk en blandet mottakelse blant filmkritikere. Mens enkelte mente at filmens store avvik fra boken tok livet av den, og at den ble for mye stil og for lite innhold, var det enkelte som applauderte den og sa at den traff midt på der den skulle.
Lago di Nemi

Lago di Nemi eller Nemisjøen (latin Nemorensis Lacus) er en liten kratersjø i Lazio i Italia, om lag 30 km sør for Roma. Den har et areal på 1,67 km² og er 33 meter på det dypeste, og noe mindre enn nabosjøen i nord, Lago di Albano. Tettstedene Genzano og Nemi er kommunesentre for Genzano og Nemi og ligger ved sjøen.
Sjøen er kanskje mest kjent for de to Nemiskipene som ble avdekket i 1932 etter at man tappet den for vann. Man antar at det var Caligula (12–41) som brukte de som lystskip, men hans forgjenger, keiser Tiberius (42 f.Kr.–37 e.Kr.) seilte også på Nemisjøen for å kjøle seg i varmen. Skipene ble plassert i et nybygg ved sjøens bredd, men brent av tyskerne under retretten fra Albanerfjellene i 1944.
Ovenfor innsjøen står det en treklynge vidd til Diana som var skogens og jaktens gudinne. Fra helligdommen renner det en bekk ned til sjøen som også har vært kalt Speculum Dianae, altså Dianas speil for sin stille overflate. Restene av et Dianatempel står også i skråningene ved Nemi. Den engelske sosialantropologen James Frazer (1854–1942) omtaler kulten i sin bok Den gylne grein fra 1890.
Det var her i området at Henrik Ibsen på 1860-tallet fikk inspirasjon til Keiser og Galileer (utgitt 1873). Stedet er også åsted for barneboken Skyggene fra Månen av norske Jon Bing (1944–2014).
Deler av slåssespillet Assassin's Creed: Brotherhood foregår ved Nemisjøen.
Frode Saugestad

Akademisk karriere

Frode Saugestad er utdannet ved Universitetet i Oslo (cand. mag. 2002), og har en Master (MA 2003) og en doktorgrad (Ph.D 2005) fra School of Oriental and African Studies (SOAS), University of London. Hans forskning fokuserer på den moderne romanen hovedsakelig fra det 20 århundre.
Saugestad var i perioden 2007–2010 post-doctoral research fellow ved CMES, Harvard University. Ved Harvard underviste han iløpet av våren 2010 kurset «The Novel of the Periphery» ved Department of Comparative Literature,
Saugestad utga i 2009 boken «Individuation and the Shaping of Personal Identity: A Comparative Study of the Modern Novel» som er en studie av romanene til Knut Hamsun, James Joyce, Naguib Mahfouz og Tayeb Salih.

Media

Saugestad skriver jevnlig for Dagens Næringsliv og har skrevet kronikker for Aftenposten og Dagbladet, samt artikler og intervjuer for Vinduet litterære tidsskrift og Babylon, tidskrift for Midtøsten og Nord-Afrika, og Politiken.
Våren 2009 arrangerte Saugestad «Hva nå for Midtøsten? 15 år etter Oslo-avtalen», en tre dagers internasjonal konferanse om Midtøsten ved Litteraturhuset i Oslo. Konferansen samlet ledende politikere, forskere, journalister og forfattere for å diskutere de historiske konsekvensene av Oslo-avtalen.
I 2009 røpet Saugestad i intervjuer med Dagens Næringsliv Forskerforum magasinet Massiv og D2 at han ønsket å legge sin akademiske karriere på hylla for å bli eventyrer. I mai 2010 krysset han Grønland på ski.
Frode Saugestad har også gjestet Nytt på nytt og Trygdekontoret_(TV-program) på NRK3. På Trygdekontoret hyllet Saugestad Åge Aleksandersen og trønderrocken.
Våren 2011 debuterte han som skjønnlitterær forfatter med novellen «En ung manns bekjennelser om kjærlighet» i antologien «Gruppe 11» på Kolon forlag. Novellen ble også trykket i Vinduet No. 2, 2011.
I 2013 ga han ut romanen En ung manns bekjennelser om kjærlighet på Kolon Forlag. Boken ble dårlig mottatt og fikk slakt i blant annet Aftenposten.
Bakkebø

Bakkebø ligger i Egersund i Eigersund kommune, og Bakkebø er en del av Slettebø-området.

Institusjon for psykisk utviklingshemmede

I 1947 ble Bakkebø hjem og arbeidsskole opprettet av Norges Røde Kors, med tilholdssted delvis i brakker og andre bygninger oppført av tyskerne under andre verdenskrig (Slettebø leir). 

Bergens Arbeiderblad beskrev oppstarten slik i en artikkel 
«I slutten av februar 1947 kom bestyrer Tveit til Slettebø, eller Bakkebø, som leiren ble omdøpt til, med to jernbanevogner utstyr og 100 000 kroner. Og så ble arbeidet satt i gang.
De forholdsvis få brakkene som en bestemte seg til å benytte ble restaurert og delvis bygget helt om. De øvrige brakker ble revet, i noen tilfeller har en imidlertid latt grunnmuren stå med tanke på siden å sette opp nye bygninger på disse.»
Det nye anlegget ble tegnet av arkitektparet Karen og Odd Brochmann.
Bakkebø ble etablert som en sentralinstitusjon for psykisk utviklingshemmede barn og ungdommer. Etter hvert ble eierskapet overført til Rogaland fylkeskommune. Ansvarsreformen i helsevernet for psykisk utviklingshemmede (HVPU-reformen) i 1991 innebar en gradvis nedtrapping av institusjonen og overføring av ansvaret til den enkelte kommune.
Institusjonsområdet hadde i sin tid både eget storkjøkken, festsal, idrettsanlegg, gårdsbruk, stall, administrasjonsbygg og ikke minst egen kirke (Bakkebø kirke).
Etter 1991 ble institusjonen gradvis avviklet. Den siste delen av institusjonen Bakkebø var driften av en bondegård med kyr og hester. Gården ble drevet av Egersund kommune, som etter hvert besluttet å nedlegge gårdsvirksomheten og auksjonere bort dyrene på gården. Auksjonen fant sted i 2011. Etter at institusjonsdriften var avviklet var det fortsatt en del boliger på Bakkebø–området bebodd av psykisk utviklingshemmede. Det finnes også en god del PU-boliger lokalisert rundt på andre plasser i Eigersund kommune. En god del tidligere klienter/brukere fra Bakkebø har meldt flytting til Eigersund og bor her til tross for at de opprinnelig kommer fra andre deler av landet.
Dalane folkemuseum har også sitt tilholdssted på Bakkebø/Slettebø.
I 1970 ble billedhugger Emma Matthiasens byste av Leiv Tveit, som var Bakkebøs grunnlegger og første bestyrer, avduket ved Bakkebø kirke i Egersund.
Damkarse

Etymologi

Artsnavnet parviflora betyr liten blomst.