Galicia (Sentral-Europa)

Etter Polens delinger

Etter Østerrikes anneksjon av området ble Kongeriket Galicia og Lodomeria (Königreich Galizien und Lodomerien) et habsburgsk kronland. Det fulle offisielle navnet var Kongeriket Galicia og Lodomeria med hertugdømmene Auschwitz og Zator. Etter innlemmelsen av en stor del etnisk polske områder i vest (blant annet med Kraków i 1846), ble navnet endret til Kongeriket Galicia og Lodomeria, og storhertugdømmet Krakau med hertugdømmene Auschwitz og Zator (Königreich Galizien und Lodomerien mit dem Großherzogtum Krakau und den Herzogtümern Auschwitz und Zator), noe som forandret den geografiske referansen av begrepet Galicia.
Hver av disse var formelt separate og listet slik i den østerrikske keiserens titler. I administrative henseender utgjorde de derimot en felles provins. Hertugdømmene Auschwitz og Zator var små historiske fyrstedømmer vest for Kraków, på grensen til prøyssisk Schlesien. Lodomeria eksisterte bare på papiret, og hadde ikke noe eget territorium.
Det var Østerrikes største og nordligste provins fra 1772 til 1918. Lviv (da kjent under det tyske navnet Lemberg), som befolkningsmessig var dominert av polsk aristokrati, ble hovedstaden i østerriksk Galicia. I tillegg til polakker som bebodde nesten alle deler av Galicia, og ukrainere som dominerte i de østlige områdene, fantes også en større jødisk befolkning, hovedsakelig i Øst-Galicia.
Under første verdenskrig var det kraftige kamper mellom russiske på den ene siden og tyske og østerrikske styrker på den andre. Etter at russerne hadde slått de østerrikske styrkene rett etter krigsutbruddet i 1914 i slaget om Galicia, ble de presset ut av en felles tysk-østerriksk offensiv i den store retretten i 1915.

Polen og Ukraina

I 1918 ble Vest-Galicia en del av den nye polske staten, mens den ukrainske befolkningen i Øst-Galicia erklærte uavhengighet. Etter et kort mellomspill som uavhengig, ble også den østlige delen en del av Polen som følge av Riga-freden i 1921 og dette fikk internasjonal godkjennelse i 1923.
Den ukrainske befolkningen i Galicia utgjorde etter dette rundt 15 % av det nye Polens befolkning og ble slik den største minoriteten, hvilket skapte en del spenninger.
Hitler og Stalins deling av området førte til at området øst for elvene San, Bug og Neman ble overtatt av Sovjetunionen og dette inkluderte en stor del av Galicia. Da området ble tatt av tyskerne under Operasjon Barbarossa i 1941 ble det innlemmet i Generalguvernementet som Distrikt Galizien. Nazi-Tyskland så på området som et allerede arisk og sivilisert område, slik at den ikke-jødiske befolkningen ikke ble utsatt for de samme forfølgelsene som i ukrainske områder, bortsett fra jøder som ble utsatt for den samme utryddelsen.
På den tiden ble også konfliktene mellom polakker og ukrainere forsterket i Galicia og Volynia, blant annet mellom den polske Hjemmearmeen (AK) og den ukrainske Oppstandsarmeen (UIA) og sovjetiske partisaner, med massakren på polakker i Volynia og Galicia, samt hevnaksjoner mot ukrainerne.
Etter krigen ble grensene fra 1944-1947 godkjent av de allierte, og Polen måtte avstå Øst-Galicia til Sovjetunionen (i dag ligger denne delen i Ukraina). Som følge av etnisk rensning (massedeportasjon) igangsatt av sovjetere og de polske kommunistmyndighetene ble begge delene (polsk og ukrainsk Galicia) praktisk talt etnisk enhetlige.