Storbritannias postkoder

Storbritannias postkoder er alfanumeriske koder som brukes av Royal Mail for å identifisere steder, tilsvarende postnummer. De ble innført gradvis i perioden 1959–1974. I tillegg til at postverket bruker kodene, blir de også brukt til identifisering av steder i ruteplanleggere, utregning av forsikringspremier og annet.
Ettersom postkodene ikke identifiserer hovedsorteringskontor og underkontor er det ikke optimale for postombæringen, og det er derfor innført en femsifret kode, Mailsort. Forretningskunder som skriver Mailsort-koden på sine brev ved sendinger på minst 4000 enheter får rabatt på porto.

Annen bruk

Postkodene ble innført kun for å sortere og dele ut post på en effektiv måte, og stemmer derfor i liten grad med administrative grenser. Allikevel har de blitt en viktig geografisk referanse, og visse postkoder har blitt synonyme med områdene de betegner. De har også blitt brukt til statistikkinnhenting, markedsføring og utregning av forsikringspremier basert på hvor stor risiko det er i område.
Noen steder er personer, vanligvis bosatt i utkanten av et postkodeområde, påvirket på en eller annen måte av koden. I Windsor and Maidenhead har det vært en bevegelse for å få endret koden fra SL til WM, for å unngå å bli forbundet med Slough. Bakgrunnen for dette er at Windsor og Maidenhead regnes som et bedre sted å bo, mens Slough er forbundet med industriområder. Det har også kommet krav fra en næringsdrivende i Ilford om å få endret kode fra IG1 til E19 fordi potensielle kunder ikke oppfatter at bedriften holder til i London.
I forhold til forsikringspremier har innbyggere i West Heath i SE2 bedt om å bytte til koden for Bexleyheath, DA6/DA7, fordi andre deler av SE2 har høyere kriminalitet og dermed trekker premiene opp. Det samme er tilfelle i Kingston Vale, hvor man ønsker å bruke koden for Kingston upon Thames. I Denham i Buckinghamshire brukes koden for Uxbridge, hvilke skaper forvirring blant varebud med forsinkede leveranser som konsekvens.
Royal Mail har i alle disse sakene svart at det er «praktisk talt intet håp» om å få endret postkode, ettersom dette bare gjøres for å tilpasse systemet til Royal Mails operative behov. Det har blitt gjort noen endringer i tråd med dette, som da innbyggerne på Wirral-halvøya gikk fra L (Liverpool) til CH (Chester) da et nytt sorteringskontor ble åpnet.
Endel selskaper deler inn sine kunder etter postkoder. Da noen koder krysser grensene mellom England og Wales eller Skottland har dette ført til at endel av British Sky Broadcastings kunder blir plassert i feil BBC- og ITV-regioner, og at radioamatører har fått feil kallesignal.

Postkoder i andre deler av landet

Før det moderne postkodesystemet ble innført hadde også enkelte andre byer, som Belfast, Birmingham, Edinburgh, Glasgow, Liverpool, Manchester, Salford, Newcastle upon Tyne og Sheffield egne postkoder. Da de nye kodene ble innført ble disse i stor grad innarbeidet; for eksempel har Toxteth tidligere Liverpool 8, som ble til L8 som første ledd i den nye koden.
Manchester og Salford hadde separate koder, men i det nye systemet fikk begge byer M for Manchester. De gamle postkodene i Salford finnes fortsatt på en del eldre gateskilt, i form av Salford 4 og lignende.
Glasgow hadde i likhet med London postkoder basert på himmelretningene, noe som var innført fordi byen ofte har vært regnet som Det britiske imperiets by nummer to. Disse ble omgjort da det nye systemet ble innført, slik at C1 ble G1, W1 ble G11, N1 ble G21, E1 ble G31, S1 ble G41, SW1 ble G51 og så videre.

Validering

Det kompliserte systemet betyr at for praktisk talt enhver regel som gjelder finnes det unntak. Det finnes heller ikke noe kontrollnummer, og det er dermed nesten umulig å lage et system for automatisk validering av postkoder ut fra mønsteret.
Validering foregår derfor normalt mot Postcode Address File (PAF), som er et adresseregister generert av Royal Mail. Det inneholdt pr. 2006 omkring 27 millioner adresser. Men også dette systemet inneholder feil, i form av feiltasting og utdaterte definisjoner.
Det er mulig å validere formatet i den grad at man kan vite om det er en gyldig kode eller ikke, men ikke om det er en eksisterende kode. Dette gjøres ved hjelp av reglene i British Standard BS 7666. Første tegn skal alltid være en bokstav, og de tre siste skal alltid være et tall fulgt av to bokstaver. Det er også noen restriksjoner på hvilke bokstaver som kan brukes i noen posisjoner. Dermed får man uttrykket:

[A-Z]{1,2}[0-9R][0-9A-Z]? [0-9][A-Z-[CIKMOV]]{2}
Det er også mulig å sette opp et mer komplisert uttrykk som sjekker alle regler i standarden

(GIR 0AA|[A-PR-UWYZ]([0-9]{1,2}|([A-HIK-Y][0-9](|[0-9]|[ABEHMNPRVWXY]))
|[0-9][A-HJKSTUW]) [0-9][ABD-HJLNP-UW-Z]{2})
Reglene i BS 766 gjelder ikke for kodene til British Forces Post Office, som har formatene BFPO NNN eller BFPO c/o NNN, der NNN representerer ett til fire siffer.

Postkoder i Nord-Irland

Nord-Irland var det siste området i Det forente kongerike som fikk postkoder, i årene 1970 til 1974. Belfast hadde allerede koder, men resten av landet var vanskelig å organisere, ikke minst fordi mange veier ikke hadde navn, og mange hus hadde ikke nummer. Det var derfor svært mange som delte adresse, noe man fortsatt finner mange tilfeller av på landet i Irland. Som følge av dette fikk alle veier navn, og de fleste hus, også på landsbygda, fikk nummer.

Kronbesittelser

Kanaløyene Jersey og Guernsey, samt Man, opprettet i 1969 egne postadministrasjoner, og ingen av dem tok i bruk postkoder før i 1990-årene. Kodene følger det britiske formatet, med JE for Jersey, GY for Guernsey og IM for Man (eng. Isle of Man).