google/wiki40b huggingface dataset:
Phoebe Halliwell

Tidlig liv

Phoebe ble født 2 november 1975 til Warrenheks Patty Halliwell og dødelig Victor Bennett. 24. mars 1975, viste Phoebe at hun hadde evner fra livmoren ved å gi moren en forutanelse (som ikke var morens evne). Etter dette, kombinerte ufødte Phoebe sin magi med sine to eldre søstre, Prue og Piper, ved å bruke Power of Three for å sende sine fremtidige selv tilbake til sin tid.
En gang etter at hun ble født, bandt hennes mormor, Penny, evnene hennes for å holde henne trygg fra trollmannen Nicholas som ble lovet evnene i en pakt og for å sikre hennes sikkerhet og en normal barndom, slettet Penny alle magirelaterte minner, noe som gjør at henne glemmer alt om magi.
Nesten tre år etter hennes fødsel, ble moren dessverse drept av en vann Demon. Hun fikk aldri muligheten til å virkelig bli kjent med henne.
I en alder av 10, ble Phoebe transportert, magisk av hennes fremtidige selv, til året 2002, hvor hun møtte to eldre versjoner av seg selv og hennes søstre Piper og Paige. Hun ble tatt med til himmelen av Whitelighter, Leo. Etter at hun hjalp hennes eldre selv å lytte til sitt hjerte om å gifte seg med Cole eller ikke, kom hun tilbake til sin egen tid, hvor Grams raskt slettet minne hennes om tidsreisen.
Hun var en flink elev, og en gang fikk en pris for månedens student, men utviklet et alvorlig opprørsk stadium i tenårene da hun begynte å lage bråk rundt skolen og gjøre kriminelle ting som butikktyveri. Denne endringen av karakter har ofte blitt kreditert til at Grams hadde ofte forsøkt å kontrollere henne, og dette resulterte i at hun gjorde opprør. Piper mente at hennes opprørske periode var fordi moren hadde dødd.
Sørøstasiatiske leker 2015

De sørøstasiatiske olympiske leker, offisielt kjent som de 28. sørøstasiatiske leker eller 28th SEA Games, var sørøstasiatiske multisportkonkurranser som ble avholdt i bystaten Singapore. Dette var fjerde gangen landet hadde vært vert for lekene og den første gangen siden 1993. Lekene ble avholdt fra 5. juni til 16. juni 2015.
Dopingtelefonen

Dopingtelefonen er en norsk riksdekkende informasjonstjeneste for alle som har spørsmål om doping og slankepreparater. Den består av en hjemmeside og gratistelefonnummeret 800 50 200. Tjenesten er gratis og anonym.
Dopingtelefonen driver antidopingarbeid gjennom informasjon og undervisning og er knyttet til hormonlaboratoriet ved Oslo universitetssykehus, Aker. Tjenesten finansieres av Helsedepartementet.

Vanlige spørsmål

Spørsmålene som stilles på Dopingtelefonen omhandler ofte anabole, androgene steroider (AAS) som anadrol, clenbuterol, durabolin, dianabol(russere), efedrin, nandrolon (deca), parabolan, primobolan, depot, sentralstimulerende, sustanon, winstrol, mgf, igf-1, epo (erytropoietin), hcg, melanotan (barbiedop), stack, genotropin mm. Tema er ofte testosteron, østrogen, tyroksin, veksthormoner og insulin som er naturlige hormoner som man tilsetter kroppen kunstig og i unaturlige mengder.

Bivirkninger

I kjølvannet av dopingbruk følger en del bivirkninger og bekymringer. Endringer i personlighet og oppførsel (aggresjon) er alvorlige bivirkninger som pårørende gjerne vil snakke om. Mannepupper (bitch-tits, gynekomasti), økt behåring eller hårtap, kviser, maskulinisering, femininisering, neseblod, diabetes, hodepine, skader på lever og nyrer opptar også mange. Doping i forhold til vekst, utvikling og pubertet  er også relevant å ta opp, samt bivirkningen akromegali.
Andre problemer som tas opp er problemer med impotens (decadick),sædceller (infertilitet), endret størrelse på klitoris, kjønnslepper, penis, prostata og testikler. Dopingtelefonen får også henvendelser om sex, sexlyst, graviditet og foster, blodverdier, testing, dopingkontroll, 
avhengighet, rus, megareksi mm. Dopingtelefonen gir ikke råd og tips (bruksanvisning) om bruk av doping.
Paraethecerus

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Argentina.
Senja sorenskriveri

Senja sorenskriveri er et sorenskriveri i Troms fylke opprettet ved kongelig resolusjon 28. august 1854. Det oppstod ved at Senja og Tromsø sorenskriveri ble delt opp i to sorenskriverier, Senja
sorenskriveri og Tromsø sorenskriveri. Ved opprettelsen omfattet Senja sorenskriveri følgende tinglag: Kvæfjord, Sand, Fauskevåg, Torsken, Dyrøy, Astafjord og Gisund.
Ved kongelig resolusjon 23. mars 1855 ble Sand og Fauskevåg tinglag slått sammen til Trondenes tinglag. Ved kongelig resolusjon 18. oktober 1856 ble Målselv tinglag lagt under Senja sorenskriveri. Ved kongelig resolusjon 11. april 1863 ble Torsken, Dyrøy, Astafjord og Gisund tinglag benevnt Berg, Tranøy, Ibestad og Lenvik tinglag. Ved kongelig resolusjon 12. april 1886 ble Ibestad og Målselv tinglag delt i Ibestad, Salangen og Målselv tinglag. Ved kongelig resolusjon 2. mai 1886 ble Målselv og Lenvik tinglag overført til Tromsø sorenskriveri. Ved kronprinsens resolusjon 28. februar 1905 ble Berg tinglag delt i Berg og Torsken tinglag.
Ved kongelig resolusjon 6. oktober 1916 ble Trondenes sorenskriveri utskilt fra Senja sorenskriveri gjeldene fra 1. januar 1917. Senja sorenskriveri omfattet nå Ibestad, Salangen og Tranøy tinglag. Ved kongelig resolusjon 8. mai 1925 ble Lavangen herred overført fra Ibestad tinglag til Salangen tinglag.
Etter kongelig resolusjon 11. februar 1927 skulle Senja domssogn utgjøre ett tinglag. Fra slutten av 1920-tallet brukes ikke lenger betegnelsen tinglag. Fra 1928 hørte følgende herred til Senja sorenskriveri: Tranøy, Sørreisa, Dyrøy, Ibestad, Andørja, Gratangen, Astafjord, Lavangen, Salangen og Bardu.
Som følge av endringer i kommuneinndelinger i Troms ved kongelig resolusjon 11. januar 1963 og endringer i inndeling av Senja domssogn ved kongelig resolusjon 22. november 1963 omfattet Senja sorenskriveri Ibestad, Bardu, Sørreisa, Dyrøy, Tranøy og Lenvik kommune. Ved kongelig resolusjon 9. april 1965 ble Ibestad overført til Trondenes sorenskriveri, mens Berg og Torsken ble overført fra Trondenes sorenskriveri til Senja sorenskriveri. Fra 1987 omfattet Senja sorenskriveri Bardu, Sørreisa, Dyrøy, Tranøy, Torsken, Berg, Målselv og Lenvik kommune.

Arkiv

Arkivet etter Senja sorenskriveri ble overført fra Statsarkivet i Trondheim til Statsarkivkontoret i Tromsø (Statsarkivet i Tromsø) i 1983. Dette bestod av det eldre arkivmaterialet fra 1854 frem til 1944. I 1995 sendte Sorenskriveren i Senja inn resten av sitt arkiv frem til ca. 1974. Arkivet utgjør 120,9 hyllemeter ved Statsarkivet i Tromsø, av dette består 7 hyllemeter av pantebøker og panteregistre.
Adalto Batista da Silva

Karriere

Han har spilt for Nacional, Consadole Sapporo, Palmeiras, Guarani og Vitória FC.
26. september

Navnedag

Einar, Endre
Vektløfting under samveldelekene 1998

Vektløfting under de britiske samveldeleker 1998. Vektløfting var en av flere sporter under de sekstende samveldelekene som ble arrangert i Kuala Lumpur i Malaysia i perioden 11. til 21. september 1998. Det var trettende gangen som vektløfting var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 1998 ble det konkurrert i åtte vektklasser i vektløfting, kun for menn. Det ble utdelt tre sett medaljer i hver vektklasse; rykk, støt og sammenlagt. Australia ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Canada med fem.
Enkeltvedtak

Enkeltvedtak er innen norsk forvaltningsrett et vedtak med en eller flere bestemte personer som adressat. Når enkeltvedtaket fattes av Kongen skjer det i form av en kongelig resolusjon. Et vedtak som retter seg mot «et ubestemt antall eller ubestemt krets av personer» er en forskrift.
Enkeltvedtak kan skilles fra forskrift ved å se på hvorvidt vedtaket er gitt individualiserte adressater eller ikke. Det kan tenkes enkeltvedtak som retter seg til en store mengde personer på den ene side, og forskrifter som er generelle, men som kun vil få betydning for et ganske begrenset antall personer på den annen side.

Legaldefinisjon

Definisjonen av «enkeltvedtak» er gitt ved en legaldefinisjon i forvaltningsloven. Det heter at et enkeltvedtak er «et vedtak som gjelder rettigheter eller plikter til en eller flere bestemte personer»
Forvaltningsloven gir også en legaldefinisjon av «vedtak» som er bestemmende for hva som menes med «vedtak» i definisjonen av enkeltvedtak. Det heter om «vedtak» at det er «en avgjørelse som treffes under utøving av offentlig myndighet og som generelt eller konkret er bestemmende for rettigheter eller plikter til private personer (enkeltpersoner eller andre private rettssubjekter)» Av dette følger at ikke alle avgjørelser av forvaltningen er vedtak i forvaltningsrettslig forstand.
Forvaltningsloven bestemmer også at avgjørelser som gjelder «ansettelse, oppsigelse, suspensjon, avskjed eller forflytting av offentlig tjenestemann» skal regnes som enkeltvedtak. Dermed vil ikke slike forhold anses for å bygge på kontrakt eller anses for å ikke rette seg mot «private personer».
Videre bestemmer forvaltningsloven at «avgjørelser som gjelder avvising av en sak eller bruk av særlige tvangsmidler for å få gjennomført et vedtak» også er enkeltvedtak. Dette ville etter hovedregelen ikke falt innenfor vedtaksbegrepet ettersom det «prosessledende» / «saksstyrende» avgjørelser, altså ledd i behandlingen av en annen sak.
Sinosfæren

I områdelingvistikk er sinosfæren (forenklet kinesisk: 汉字文化圈; tradisjonell kinesisk: 漢字文化圏; pinyin: Hànzì Wénhuà Quān) en gruppe av land og regioner som er bebodd av et flertall av kinesisk befolkning eller historisk sett ble påvirket av kinesisk kultur. Lingvisten James Matisoff innførte begrepet «sinosfære» i 1990 i kontrast til Indosfæren.
Frigjøringsteologi

Praksis

Frigjøringsteologiens bærebjelke er det konkrete engasjement, som ble utformet gjennom diskusjon og utvikling i sognerådene, og på grunnplanet blant de fattige og undertrykte. Retningen kan derfor omtales som mer praksisorientert enn teoretisk fundert, og skiller seg på dette område fra den etablerte europeiske kristendommen.

Motstand

Frigjøringsteologien har gjentatte ganger blitt utsatt for kritikk, blant annet fra Vatikanet. Kritikken har gått ut på at retningen er marxistisk inspirert og altfor revolusjonær.

Politisk motstand

CIA støttet en periode pinsevenner og protestantiske misjonærer i et forsøk på å begrense fremveksten av katolisisme og frigjøringsteologi i latinamerika. Rapporten "NSSM 200" fra 1969 hevdet at befolkningsvekst i fattige land var en sikkerhetstrussel for USA, og motstand mot abort gjorde dermed katolisisime til en trussel. Samtidig hevdet en rekke frigjøringsteologer, også katolske, at marxisme og kristendom hørte sammen, og ble ansett som en enda større trussel. Ronald Reagan iverksatte enkelte av strategiene i NSSM 200-rapporten, og gikk til ideologisk kamp mot frigjøringsteologien ved å støtte anti-marxister inkludert katolikker.

Teologisk motstand

Mange katolske teologer var kritiske til frigjøringsteologi, blant andre biskop Hengsbach, kardinal Rossi og kardinal Ratzinger (senere pave Benedict XVI). Kardinal Ratzinger hevdet at frigjøringsteologi var en trussel mot troen, men at misforståelser ikke overlever uten å inneholde et frø av sannhet.
I 1984 utga kardinal Ratzinger skriftet ”Instruksjon vedrørende noen aspekter ved frigjøringsteologien”, der bevegelsen og særlig den brasilianske fransiskanermunken Leonardo Boff ble klandret for å være marxistisk, med den følge at Boff ble pålagt ett års taushet i 1985.
Vatikanets fordømmelse har likevel ikke vært entydig. Pave Johannes Paul II utnevnte i 1985 en annen frigjøringsteolog, den ecuadorianske biskopen Leonidas Proaño til ”indianerbiskop” for hele Latin-Amerika, og besøkte etter dette Latin-Amerika flere ganger. I slike sammenhenger snakket han varmt om gjeldssanering for de fattigeste landene. Paven skrev i 1986 at frigjøringsteologi var "ikke bare i tide, men nyttig og nødvendig".
500-årsmarkeringen for Columbus' ilandstigning på Bahamas ble markert i 1992 av pave Johannes Paul II utenfor Santo Domingo. Liberale katolikker kritiserte paven for å fokusere på kirkens åndelige rolle, og mindre på sosial urett og frigjøringsteologi enn ved tidligere besøk.
I 2018 takket pave Frans Gustavo Gutierrez for hans "utfordring til alles samvittighet" som kom gjennom frigjøringsteologien.
VM i skiflyging 2002

Bakken

Čerťák hadde K-punkt 185 meter og jurylengde (en forløper for bakkestørrelse) 203 meter. Før mesterskapet var bakkerekorden 212,5 meter, satt av Risto Jussilainen (Finland) 14. januar 2001. I prøveomgangen 9. mars 2002 tangerte Anders Bardal (Norge) bakkerekorden før Matti Hautamäki (Finland) forbedret den til 214,5 meter.
Melsom

Melsom er en del av tettstedet i Stokke i Sandefjord kommune, som ligger mellom Tønsberg og Sandefjord i Vestfold fylke. Navnet Melsom er et gammelt gårdsnavn. Denne gården har også gitt navn til tettstedet Melsomvik i Stokke. I dag er navnet brukt blant annet i navnet til barneskolen (Melsom skole) og Melsom videregående skole.
Her ligger også Norsk Senter for Seniorutvikling, tidligere Norsk pensjonistskole.
Artssjåvinisme

Begrepet artssjåvinisme eller spesiesisme (av engelske species, som betyr «art)» betyr å tillegge ulike rettigheter og verdier til vesener utelukkende på grunnlag av deres artstilhørighet. Spesiesisme kan beskrives som diskriminering av andre individer og grupper basert på deres artstilhørighet.
Begrepet spesiesisme ble lansert i bokform for første gang i 1970 av britiske Richard D. Ryder. I 1975 publiserte Peter Singer den klassiske boka Animal Liberation hvor han tar for seg spesiesismen som forklaring på menneskers fordommer mot dyr. Singer mener spesiesismen, på linje med rasisme og kjønnsdiskriminering, bidrar til å undertrykke og rettferdiggjøre overgrep mot utsatte grupper – i dette tilfellet dyr. Ifølge Singer er spesiesisme en fordom eller en tilbøyelighet til å favorisere interessene til ens egen art, på bekostning av medlemmer av andre arter.
I 1983 fulgte forfatter og aktivist Tom Regan opp Singers ideer i boka The Case for Animal Rights, hvor han støtter opp under forklaringer av overgrep mot dyr ut ifra en forestilling om spesiesime. Oxford English Dictionary definerte i 1985 spesiesisme som «menneskers diskriminering mot eller utnytting av visse dyrearter, basert på en antakelse om menneskehetens overlegenhet».

Antispesiesisme

Begrepet antispesiesisme omfatter ulike former for eksplisitt motstand mot spesiesisme.
Typisk er det de mer politisk og teoretisk orienterte dyreverngruppene som tar i bruk begrepet antispesiesisme. Spesiesismens årsaker og virkninger sees da ofte i sammenheng med fordommer på individnivå og ulike samfunnsstrukturer som både oppstår- og reproduseres som følge av spesiesismen.
En praktisk konsekvens av å ta et antispesiesistisk standpunkt er å leve vegansk.
Begrepet er foreløpig lite utbredt i Norge, men dyreverngruppa Nettverk for dyrs frihet definerer seg selv som «en anti-spesiesistisk sammenslutning».
Pycnosiphorus

Utseende

Forholdsvis små (11–17 millimeter), avlange, svarte eller brunsvarte hjortebiller. Oversiden er mer eller mindre kledt med gulaktige eller oransje skjell, disse kan forme en oransje sidekant på pronotum og dekkvingene. Hannens kjever er noe forstørrede og krumme.

Levevis

Artene lever i tempererte skoger, oftest høytliggende.

Utbredelse

Slekten, slik den her er avgrenset, finnes bare i Chile og tilgrensende områder av Argentina.
Pareumerus

Utseende

Greinpraktbiller er små til middelsstore (3-17 millimeter), avlange biller, oftest med metalliske farger. Hodet er forholdsvis stort og bredt, antennene ganske korte. Pronotum er kort og bredt, dekkvingene gjerne lange og smale, beina ganske korte.

Levevis

Som det norske navnet skulle tilsi utvikler disse billene seg gjerne i død ved av små dimensjoner - greiner og kvister. I motsetning til mange av de større praktbillene er utviklingstiden ikke svært lang. Noen arter lever i galler. Disse billene ser stort sett ut til å være vertsspesifikke på én vertsplante-art.
Mange tropiske arter minerer i blader. De voksne billene finnes oftest på bladverket til vertsplanten, sjeldnere på blomster.

Utbredelse

Arten er utbredt i den neotropiske økosonen.
WorldCat

WorldCat er felleskatalog som lister boksamlingene til rundt 72 000 bibliotek i 170 land og områder  som deltar i det globale fellesskapet Online Computer Library Center (OCLC). Det er bygd og blir administrert kollektivt av de deltagende bibliotekene.

Historie

Katalogen ble opprettet i 1971 og inneholder mer enn 289 millioner ulike opptegnelser som peker til over 1,93 trillioner fysiske og digitale aktiva i mer enn 470 språk per januar 2013. Det er verdens største bibliografiske database. OCLC gjør WorldCat i seg selv fritt tilgjengelig for biblioteker, men katalogen er grunnlaget for andre avgiftsbaserte OCLC-tjenester (slik som ressursdeling og administrasjon av samlinger). WorldCat ble grunnlag av Fred Kilgour i 1967.
I 2003 begynte Charles A Martinez pilotprogrammet «Open WorldCat» som gjorde forkortede opptegnelser fra et uttrekk av WorldCat tilgjengelig til partner-nettsteder og bokhandlere for å øke tilgjengeligheten til samlingene til dets medlemsbiblioteker. I 2006 ble det mulig å søke i WorldCat via dets nettsted. I 2007 ble WorldCats «Identiteter» opprettet, noe som ga tilgang til 20 millioner «identiteter», det vil si hovedsakelig forfattere og personer som er gjenstand for utgitte boktitler.

Modell

WorldCat opererer i en satsvis behandlingsmodell framfor en sanntidsmodell. Det betyr at opptegnelsene i WorldCat er synkronisert ved periodevise mellomrom med de underliggende bibliotekskatalogene framfor i sanntid eller daglig. WorldCat viser en særskilt artikkel eid av et særskilt bibliotek, men gir ikke bibliotekets plassignatur. Det indikerer heller ikke om den særskilte artikkelen er lånt eller leid eller tapt eller flyttet til et annet sted. Slike foresmørsmål krever særskilte søk. WorldCat viser heller ikke om et bibliotek eier flere kopier av en særskilt artikkel.
Som et alternativ tillater WorldCat deltagende institusjoner til å legge til lenker fra WorldCat til deres egne katalogoppslag for den særskilte artikkele, noe som gjør det mulig å avgjøre artikkelens status i sanntid. Imidlertid krever det at brukeren må åpne tallrike nettsider som hver peker til ulike OPAC med deres egne særskilte brukergrensesnitt.
The Song Remains the Same (film)

The Song Remains the Same er en konsertfilm fra 1976 av Led Zeppelin.
«Albatros» (1926)

Torpedoboot «Albatros» var en av fartøyene i «Kampfgruppe V» den tyske angrepsflåten som kom inn Oslofjorden natt til 9. april 1940.
I nærheten av Færder fyr ble de tyske fartøyene anropt av det vesle norske bevoktningsfartøyet «Pol III». «Albatros» ble beordret til å ta seg av dette. «Pol III» ble skutt i brann og mannskapet tatt ombord på «Albatros». Fartøyet opptok igjen sine oppgaver i kampgruppen. Senere på natten gjorde «Albatros», sammen med søsterskipet «Kondor» og to marinesveipere R-17 og R-27, et forsøk på å erobre Horten. De kom i kamp med den norske mineleggeren «Olav Tryggvason». R-17 fikk alvorlige skader og den tyske styrken trakk seg tilbake til Son. Senere på dagen ble Horten besatt fra landsiden og «Albatros» gikk til Horten.
10. april forlot «Albatros» Horten for å delta i besettelsen av Bolærne fort. Etter å ha landsatt soldater, fortsatte «Albatros» mot Østfold. Senere på dagen rennte «Albatros» i stor fart på skjæret Gyren mellom Søsterøyene og Vesterøy i Hvaler kommune. Årsaken er ikke avklart, kommandanten på «Albatros» hevder å ha sett noe han oppfattet som en ubåt og forsøkte å vedre denne. Han kan ha oppfattet staken på Gyren som et periskop, eller det kan være en bortforklaring av dårlig navigasjon.
Albatros ble stående fast på skjæret. 4.mai ble hun erklært tapt og alt som kunne reddes fra vraket ble tatt i land. Etter en tid brakk skroget og det som er igjen av «Albatros» ligger nå fordelt på to plasser, på ca. 20 meters dyp ligger akterenden og noe bortenfor på 35-45 meter ligger baugen, like ved Gyren.
NM i telemarkskjøring

NM i telemarkskjøring har vært arrangert årlig siden 1992med klassisk og storslalåm, og den første kongepokalen ble delt ut i 1996. Det er totalt delt ut ni kongepokaler, fem til kvinner og fire til menn.
I Morgedal avholdt Svingen Skiklubb i 1986 Lancia Cup, som ble regnet som uoffisielt NM, og man avholdt også en norgescup med fire renn samme året. I 1987, da telemarkskjøring ble inntatt i Norges Skiforbund avholdt man skihopp-rennet NM i Telemark både for lag og individuelt.
Antipassiv

Antipassiv er en grammatisk diatese som dannes ved å eliminere objektet til et transitivt verb. Antipassiv forekommer mye sjeldnere enn passiv, som den har mye til felles med ettersom begge konstruksjonene reduserer verbets valens med én. Antipassiv forekommer hovedsakelig i australske og indoamerikanske språk.
Antipassiv forekommer i mange ergativspråk. Objektet til transitive verb elimineres, og subjektets kasus endres fra ergativ til absolutiv. Det er med andre ord en metode for å gjøre at et transitivt verb fungerer som om det var intransitivt.
Det er også enkelte akkusativspråk som har antipassivkonstruksjoner.
Objectivism: The Philosophy of Ayn Rand

Innhold

Boken er inndelt i tolv kapitler. De første fem kapitlene dekker Rands syn på metafysikk og epistemologi, som hun anså som filosofiens grunnleggende grener. De resterende kapitlene omhandler Rands syn på etikk, politisk filosofi og estetikk. Hun mente selv at disse feltene var avstammet fra metafysikk og epistemologi. En epilog titulert «The Duel between Plato and Aristotle» diskuterer objektivismens historiefilosofi.

Mottakelse

Objectivism: The Philosophy of Ayn Rand ble godt mottatt av mange av Peikoffs objektivist-meningsfeller, som mente at den var en omfattende presentasjon av Rands filosofi. I en anmeldelse for objektivist-tidsskriftet The Intellectual Activist skrev Harry Binswanger at boken ga det «første systematiske faglitterære inntrykket» av objektivisme, og sa at den var fylt med «mange gnistrende ideer, elegante formuleringer og storslåtte overblikk». I en avhandling som forsvarte Rands etikk kalte filosofen Tara Smith Peikoffs bok «en autoritativ kilde til [Rands] synspunkter». Edward W. Younkins skrev i sin bok Champions of a Free Society at Rands ideologi ble «autoritativt beskrevet og systematisk forklart» av Peikoff. Den ikke-objektivistiske Rand-forskeren Mimi Reisel Gladstein skrev i The New Ayn Rand Companion: «den som ønsker seg et omfattende overblikk over ortodoks objektivisme slik den har utviklet seg siden Rands død bør starte med Peikoffs bok».
Peikoffs «ortodokse» tilnærming til Rands ideer har mottatt kritikk. Rand-forskeren Chris Matthew Sciabarra kalte Peikoffs tilnærming «ukritisk». Den ikke-ortodokse objektivist-filosofen David Kelley skrev at Peikoffs introduksjon til boken var basert på fadeser. I en anmeldelse for Library Journal kalte filosofen Leslie Armour Peikoff en «autorisert evangelist» og «offisiell fremviser» som var for «bundet til Rands ord» til å kunne skrive et godt forsvar for hennes ideologi.
Andre anmeldere kritiserte innholdet i Peikoffs synspunkter, ikke bare ortodoksheten ved hans tolkning av Rand. Den libertarianske skribenten David Ramsay Steele kalte Peikoffs anstrengelser «skjødesløse» og fylt med standpunkter som var «feilaktige, tomme eller banale». Filosofen Henry B. Veatch skrev at Peikoff burde ha «fulgt bedre med på samtidig akademisk filosofi», istedenfor å «kun dytte akademisk etikk til side».