google/wiki40b huggingface dataset:
Robin og Bugge

Karriere

Duoen møttes da de startet i samme klasse på videregående skole i hjembydelen Manglerud. Gruppen Robin og Bugge ble dannet i 2006 etter at de deltok i en lokal talentkonkurranse, som de forøvrig vant. De fikk først og fremst oppmerksomhet i musikkbransjen fordi de var landets første artister til å kombinere sjangerne hiphop og house.
I 2009 ble gruppa oppdaget av Norges største booking-og managementbyrå. Artistpartner så bandets friske innfallsvinkel til norsk hiphop, og signerte gruppa umiddelbart. I 2010 signerte gruppa sin første platekontrakt med plateselskapetselskapet MTG Music, som på den tiden hadde artister som Klovner i Kamp og Erik & Kriss i stallen.
I 2011 slapp de singelen «Monster», som også var bandets første radiolistede låt. Låta fikk noe radiorotasjon på NRK, og ga bandet noe mer oppmerksomhet. I de norske hiphop-kretsene ble det flittig diskutert om duoen kunne kalles en hiphop-gruppe, da duoen hellet mer og mer over mot popmusikken.
Det var først våren 2013, etter flere såkalte semi-hits, de skulle få sitt nasjonale gjennombrudd med hitlåten Elak Elak. " Duoen omfavnet raskt alt som fulgte med suksessen, og ble en umiddelbar publikumsfavoritt på den norske live-scenen. Høsten 2013 fulgte de opp med hitlåten «Bongo Drum», hvor de hadde med seg Freddy Kalas (tidligere Freddy Genius) som gjesteartist.
Mars 2014, slapp duoen debutalbumet «ELAK - En Landeplage Av Konspirasjonen». Med dette albumet og nyere radiohits som; Non Stop, Best når jeg er full, Fuck You og Fedrelandet, befestet Robin og Bugge for alvor sin posisjon i norskspråklig populærmusikk.
Januar 2016 signerte Robin og Bugge platekontrakt med et av verdens største plateselskaper, Sony Music. Duoen er i dag ansett som en av Norges mest selgende og -populære rapartister.

Konserter

Siden starten av deres profesjonelle karriere i 2009, har de spilt over 500 konserter landet rundt. Med debutalbumet «ELAK - En Landeplage Av Konspirasjonen», som mottok variert kritikk, la de ut på en albumturné som startet med to utsolgte konserter på Parkteatret i Oslo. Duoen har i en årrekke delt scenen på Norway Cups åpningsshow med andre etablerte artister som Astrid S, Karpe Diem og Madcon. I 2013 og 2015 deltok Robin og Bugge på VG lista topp 20 turnéen, og spilte blant annet i byene Stavanger, Bergen, Bodø og Trondheim. Under markeringen av Verdens Miljødag i Frogneparken, delte de scene med Admiral P og CC Cowboys foran 50 000 mennesker. Vinteren 2016 deltok duoen i P4 og Kreftforeningens Vinterlyd-turné med artister som Marcus & Martinus, Julie Bergan og Paperboys.

Oslos kulturarv

I 2014 ble gruppa offisielt utropt som en del av Oslos kulturarv, og hitlåten Elak Elak, ble spilt fra klokketårnet til Oslo rådhus, hver eneste dag, i et halvt år.
Igor Smolnikov

Landslaget

19. november 2013 fikk han sin første landskamp for Russland mot Sør-Korea.
Han ble tatt ut i Russlands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Han ble tatt ut i Russlands tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.
Han ble tatt ut i Russlands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.
Jean-Baptiste Du Halde

Jean-Baptiste Du Halde (født 1. februar 1674 i Paris, død 18. august 1743 samme sted) var en fransk historiker tilhørende jesuittordenen. Han spesialiserte seg på Kina. Selv om han ikke hadde besøkt Kina selv, bidro han stort til forståelsen av landet ved å samle sammen 17 jesuitters rapporter og utvikle en encyklopedisk gjennomgang av kinesisk historie, kultur og samfunnsliv.
Han trådte inn i jesuittordenen i 1692, og ble etterhvert professor ved deres Collège de Paris. Som en av pater Charles Le Gobiens etterfølgere ledet han fra 1711 til 1743 publikasjonen av Lettres édifiantes et curieuses, écrites des Missions étrangères, par quelques missionnaires de la Compagnie de Jésus. Hans Kina-encykopedi het Description géographique, historique, chronologique, politique et physique de l'empire de la Chine et de la Tartarie chinoise, og utkom i Paris i 1735 og i overarbeidet utgave i Nederland i 1736.
Allocerus

Utseende

Middelsstore, brede og flate, gule og svarte trebukker. Med sine nokså korte antenner kan artene ligne mer på andre grupper av biller (blant andre lysbiller) enn på trebukker. Antennene er omtrent så lange som hode og pronotum, de midterste leddene kan være utvidete. Hodet er ganske lite. Pronotum er stort og bredt, med tre opphøyde lengderibber. Dekkvingene er jevnbrede eller litt rundede, hver dekkvinge med en skarp lengderibbe som løper langs sømmen. Beina er ganske korte.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i Sør-Amerika.
Dalsøyra

Dalsøyra er ei bygd i Gulen i Sogn og Fjordane. Her finnes barnehage, skole med barne- og ungdomstrinn og butikk. Fra gammelt av hadde bøndene på gården Dale allmenning og naust på Dalsøyra.

Historie

Folk på gården Dale skal fra gammelt av ha eid et jordstykke på Dalsøyra der de hadde naust. Da rutebåtene begynte å gå og det ble vanlig med motorbåter var det lite bruk for robåter og naust, og de forfalt et etter et.

Første landhandel

Den første landhandelen på Dalsøyra ble startet i 1902 av Isak Breidvik som også var damskipsekspeditør da fylkesbåtane fikk stoppested her. Dampskipskaien ble bygget i 1911. Fra 1904 var Isak Breidvik også ansvarlig for en telegrafstasjon inntil ca. 1920 da den ble flyttet og Staten tok over driften. Dalsøyra ble eget poststed i 1905, og den første poståpneren var John J. Kjellevoll.

Ny landhandel

1. juni 1928 fikk Sigurd Ellingsen kjøpe et stykke av naustgrunnen til tomt. Det ble da bygget to hus og de begynte med landhandel. I 1931 bygget de en liten trekai. Den ble bygget om og utvidet i 1948, og den fikk da en stor steinfylling og betongplate. Hovedbygningen hadde blitt bygget i 1939. I 1948 ble det satt opp to lagerbygg.
Einar Sigurson Ellingsen tok over forretningen i 1957. Det ble da bygget fryselager og hele butikken ble utvidet og nyinnredet i 1965.

Flystripe

Dalsøyra har en flystripe for mikrofly,  Rompene Airport, som etter siste utbedring måler 210x20 meter.
100 Photographs that Changed the World

LIFE: 100 Photographs That Changed The World er en bildebok fra 2003 satt sammen av redaktørene i Life.

Bakgrunn

Prosjektet begynte med et spørsmål som ble publisert på hjemmesiden til Life i 2003 og The Digital Journalist: Kan bilder skape den samme historiske effekten som litteratur? Basert på responsen fra leserne, plukket redaktørene ut 100 fotografier som de følte portretterte teknologiskfotografiske dåder, dokumenterte historiske hendelser og prestasjoner eller har oppnådd ikonstatus, både kulturelt og symbolsk. Boken ble redigert av Robert Sullivan og utgitt av Time Inc. Home Entertainment.
Ichthyostegalia

Bygning og utseende

Ichthyostegalia har navnet fra slekten Ichthyostega fra Grønland, som lenge var eneste kjente medlem. Ichthyostega ble sett på som et manglende mellomledd mellom fisk og de tidlige landdyrene fordi den kombinerte en flat hodeskalle med tungt hudpanser slik som hos panserpadder med en hale med finnebrem med finnestråler, slik som hos fisk. Senere forskning har avslørt at Ichthyostega og andre devonske panserpadder hadde 7-8 tær på hver fot, og hele foten var finneaktig.  På tross av gjeller og finnebrem, kan gruppen relativt enkelt skilles fra sine nære slektninger blant kjøttfinnefiskene ved at skulderbeina ikke var en del av hodeskallen slik som hos fisker. Dette gav en bevegelig nakke, og tillot disse beina å fungere som feste for overarmsmuskelaturen og bære vekten av forenden av dyret. En slekning funnet senere i tilsvarende lag, Acantostega, hadde et mykt gjellelokk, og både den og Ichthyostega hadde indre gjeller som voksne.
Ichtyostegalia var alle relativt store dyr, fra en halv meter og oppover i kroppslengde som voksne. Skalletaket var flatt og uten andre åpninger enn for øyne, nese og et pinealøye. I munnen satt det to rader med labyrinthodonte tenner, en rekke med små skarpe tenner langs kanten og en rekk med større, huggtannaktige tenner i ganetaket. De var kjøttetere og levde av fisk, kadavere av sjødyr som var skylt opp på stranda og de store leddyrene som levde langs bekker og sumper. Som voksne ville de vært for tunge til å bevege seg effektivt på land, og var mer å anse som en type fisk som av og til beveget seg opp på land enn som et virkelig landdyr.
Tolfa

Tolfa er en småby og kommune i Roma. Den ligger i regionen Lazio i det sentrale Italia, ikke langt fra Civitavecchia. Den er sentrum for Monti della Tolfa, en gruppe utdødde vulkaner mellom Civitavecchia og Braccianersjøen.

Historie

Middelalderbyen lå innenfor Viterbos innflytelsesområde og ble del av Kirkestaten. Først ble den gitt til Capocci-familien å styre, og deretter til de romerske adelsmenn Ludovico og Pietro Frangipani som stod for byggingen av bymur. Tolfa fikk brått en større betydning etter at man i 1461 fant rike forekomster av alunitt der. Fra alunitt kommer alun, og dette stoffet kan brukes ved fargesetting av tekstiler. Dermed kom Tulfa under direkte romersk kontroll, etter noen sammenstøt med slekten Frangipani. Det apostoliske kammer sikret seg kontroll med byen som var blitt en slik viktig råvareprodusent for noe som spilte en vesentlig rolle i senmiddelaldersk og tidligmoderne italiensk økonomi.
Før dette funnet var det bare mulig å skaffe seg alun ved å importere det fra Østen, slik at osmanene og deres handelspartnere venetianerne profitterte stort på etterspørselen. Pavedømmet hadde nå plutselig monopol på alun. Pave Pius II gav Medicislekten enerett på distribusjonen, under den forutsetning at inntekten fra monopolet skulle komme den kristne sak (res publica) til gagn, etter som den vantro tyrk, ansporet av sine fremganger, truet selve kristendommen. Senere ble monopolet for utvinning av alun ved Tolfa overdratt som en pavelig skjenkelse til Agostino Chigi.
I 1530 gav pave Klemens VII kommunestatus til Tolfa, som da hadde vokst ut over sine middelalderske murer. Også senere fortsatte Tolfa å ha alun-utvinningen som sin økonomiske ryggrad. Nær selve gruven ble det bygget en landsby for arbeiderne, Allumiere. Den ble autonom comune i 1826.
R12 (Russland)

R12 (Lotta, 47A-059) er en regional hovedvei i Russland. Den går fra hovedstaden Murmansk til havnebyen Ivalo i Finland. Veiens lengde er rundt 231 km.
Gaupne

Stedet

Gaupne ligger i nærheten av blant annet Jostedalsbreen, Sognefjellet/Jotunheimen og Urnes stavkirke og blir dermed mye brukt som utgangspunkt for turister. Stedet er omgitt av fjell og fjorder. 
Blant de større bedriftene i Gaupne er AveryDennison. AveryDennison NTP AS er landets ledende leverandør av etiketter og merkesystemer for tekstil og konfeksjon. Luster Mekaniske Industri ble etablert i 1981 og har spesialisert seg på prefabrikasjon av rørsystemer både til offshore og landbaserte anlegg. Statkraft Region Midt-Norge har også hovedsentralen sin her.
Gaupne har også idrettshall og kjøpesenteret Pyramiden. På høsten 2012 fikk Gaupne også et badeanlegg, Lustrabadet, som raskt har blitt veldig populært både i og utenfor kommunen. Bygda sitt idrettslag er Idrettslaget Bjørn og har både langrennsmiljø og fotballmiljø. Fotballaget spiller i 5. divisjon. Hver sommer arrangeres flere fester i Parken, en stevnearena med to scener. Flere kjente norske band og artister, blant annet Hellbillies, Erik og Kriss, Wig Wam, Cir.cuz, Sirkus Eliassen, Plumbo, DDE og Staut, har spilt her i tillegg til noen utenlandske, som Vikingarna og Smokie.
På lokal dialekt uttales Gaupne «Gåp'n», og en person fra Gaupne er en «gåpning». Fra Gaupne til Sogndal er det ca. 25 minutter med bil langs fylkesvei 55.

Lustrabadet

Gaupne fikk i 2012 Norges mest moderne badeland, Lustrabadet. I løpet av ett år har badet hatt 59.000 besøkende.
Fylkesvei 6098

Fylkesveg 6098 går mellom Flatset og Amundøya i Kristiansund kommune. Veien er 6,1 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv266.
Vassenden kirke

Kirkens orgel

Etter over ti år fikk kirken eget orgel. Instrumentet er fra 1889 og metodistkirken i den walisiske byen Bangor. Orgelet var ikke lenger i bruk i Wales, men lå i opplag i Belfast. Meningheten fikk kjøpt orgelet for 4000,- pund og fraktet det med båt til Oslo. Etter en rekke dugnadstimer ble det nyoppussede klenodiet innviet mai 2012.
Mørk papirveps

Utbredelse

Mørk papirveps er utbredt i Europa, Nord-Afrika og Asia.  I Norge er den sjelden og er funnet bare på sør- og østlandet.

Utseende

Mørk papirveps varierer i størrelsen og er mellom 14-16 millimeter lang. Fargene er typiske for stikkvepser, gult og svart. Vingene er svakt brunlige. Bakkroppen er spindelformet, det første bakkroppsleddet er mye smalere enn ledd nummer to.
Mørk papirveps har kjever med parallelle sider, hos de andre artene stikkveps i Norge er kjevene mer trekantet. De store fasettøynene har en kraftig innskjæring i fremkanten, slik at de får en C-form. På toppen av hodet, mellom fasettøynene, finnes tre punktøyne. 
Arbeiderne er sterile hunner som har eggleggningsrøret omdannet til en stikkebrodd. Brodden har noen små mothaker, men disse er for små til at brodden sitter igjen, derfor kan samme veps stikke flere ganger.  Brodden står i forbindelse med giftkjertler. Normalt er giften ufarlig for mennesker, men enkelte kan få allergiske reaksjoner.

Levevis

Mørk papirveps er rovdyr og lever av andre mindre dyr, ofte larver til insekt som lever i vegetasjonen. Dersom byttet har bein eller vinger, fjernes disse med de kraftige kjevene. Larvene blir matet med en blanding av byttedyr, nektar og spytt. 
Mørk papirveps hører til blant de sosiale insektene og danner svermer. Bolet er på sitt største utpå sensommeren. Inntil da har larvene blitt utviklet til sterile arbeidere, men nå dannes hanner og kjønnsmodne hunner. Disse parrer seg. Hver høst (vinter) dør svermen ut og bare de befruktede hunnene, kalt dronningene overlever vinteren. Om våren danner hver dronning en ny sverm.
VM i innebandy 1999

Verdensmesterskapet i innebandy for kvinner i 1999 ble arrangert i Borlänge i Sverige 9 til 15. mai. Det var andre gang verdensmesterskapet i innebandy for kvinner ble arrangert og åtte lag deltok.
NOU 2011: 7, Brochmann-utvalget

Innholdsfortegnelse

Kap. 3 Den norske velferdsmodellen 
Kap. 4 Innvandringspolitikk og utlendingslovgivning
Kap. 5 Integrerings- og arbeidslivspolitikk
Kap. 6 Velferdsordninger ved inn- og utvandring 
Kap. 7 Migrasjon og demografiske hovedtrekk
Kap. 8 Arbeidsmarkedstilknytning
Kap. 9 Inntekt, velferd og levekår
Kap. 10 Den norske velferdsstaten i utlandet
Kap. 11 Utviklingsrekk og reformer i andre land
Kap. 12 Økonomisk bærekraft
Kap. 13 Velferdsmodellens legitimitet
Kap. 14 Vurdering av tiltak
Melhus Boligbyggelag

Melhus Boligbyggelag ble etablert 14. juni 2000 og var et boligbyggelag som opererte i Melhus i Sør-Trøndelag. I 2010 fusjonerte laget med Trondheim og Omegn Boligbyggelag.
Boligbyggelaget hadde 243 medlemmer og forvaltet 54 boliger i 3 borettslag, sameier og andre selskap.
Melhus Boligbyggelag var en del av Norske Boligbyggelags Landsforbund (NBBL).
Fjell (Østre Toten)

Fjell er en matrikkelgard på Nordlihøgda i Østre Toten (gnr. 133). Eiendommen ble på 1700-tallet delt i to bruk, Ner-Fjell (Nigarden) og Øver-Fjell (Oppigarden).
Fjell var i middelalderen en av de største gardene i Nordlia, og her var det kirkested. Kirka er belagt skriftlig fra 1313, men ble trulig nedlagt etter svartedauden. Områdebetegnelsen Fjellsmarka, etter kirkesognet, har imidlertid levd videre til våre dager.
En av Øver-Fjells eiere var Kristian Tokvam (1928–2002). Han grunnla i 1958 Tokvam-verkstedet, som fra 1960-åra ble en av landets største produsenter av snøfresere.
Skalmeie

Skalmeie er et treblåseinstrument med dobbelt rørblad eller et klemt sylindrisk rørblad og konisk rør. På det meste har den syv hull på oversiden og det kan også være et hull for venstre tommelfinger. Klangen er svært høy, skarp og – spesielt for de lave tonene – nasal. Toneomfanget er 1½-2 oktaver. Ved hjelp av gaffelgrep kan man spille kromatisk med unntak av halvtonen over den dypeste tonen.
Skalmeien stammer fra den orientalske zurna og dukket opp i Europa i middelalderen. I renessansen ble den bygget i c/f-stemming med omfangene piccolo, sopranino, sopran, alt, tenor og bass. Bass-skalmeien er lite håndterlig og krever svært mye luft. 
Skalmeie var utgangspunktet for utviklingen av barokkoboen, som ble konstruert i musikkmiljøet rundt franskekongens hoff på midten av 1600-tallet, og oboen fortrengte snart skalmeien fullstendig fra konsertscenene.
I noen deler av det vestlige middelhavsområdet og i Bretagne har instrumenter av skalmeiefamilien vært brukt i folkemusikk fram til vår tid (og dels revitalisert). Eksempler på slike skalmeielignende folkemusikkinstrumenter er bretonsk bombarde, katalansk tarota, oksitansk autbòi, sør-italiensk ciaramella, ligurisk piffero og kroatisk sopila. Utenfor Europa har instrumenter av skalmeiefamilien vært svært utbredt, og er det fremdeles. 
Fra midten av 1900-tallet har det på ny blitt bygget og spilt skalmeie til bruk under framføring av europeisk middelalder- og renessansemusikk, av folkemusikere og i moderne musikk.
Bessemerprosess

Bessemerprosess (patentert 1855 av Henry Bessemer i Sheffield, England) er en teknikk for foredling av metall, mye brukt i norske jernverk.
Teknikken var kjent i Kina på 1200-tallet, og innebærer fjerning av urenheter i jernet gjennom oksidering, ved at luft blåses gjennom det smeltede jern og forårsaker temperaturøkning som vedlikeholder smeltetilstanden.  
En Bessemer-konverter er en beholder med 8 til 30 tonn kapasitet (vanligst er 15 tonn). Råmateriale tilføres via en skråstilt toppåpning, der man også tar ut det faste avfallet (slig) som silisium, mangan og karbon.  I omdannelsen vil luft presses inn fra bunnen via luftkanaler, tuyères.  Beholderen er innvendig belagt med leire eller dolomitt (av og til kalksten eller magnesitt), avhengig av om det er henholdsvis lav eller høy gehalt av fosfor i råmaterialet. Ferdiggraden i omdanningen ble anslått ved å observere flammen, i senere tid ved fotoelektriske metoder. Etter ferdig omdanning (ca. 20 minutt) ble det tilsatt speiljern (et jern-karbon-mangan stoff) for å gi de ønskede egenskaper i stålet, som så tømmes over i former.
Bessemerprosessen avløste teknikker der man (før 1700) varmet opp 1 del råjern med 3 deler kull i ukeslange perioder. På 1700-tallet brukte Benjamin Huntsmans (også fra Sheffield) mindre modifikasjoner som ga et bedre stål. Bessemer reduserte tidsbruk til en halv time, brukte langt mindre kull (til å smelte råjernet) og oppnådde å få kostnadene redusert til £7 pr tonn, en dramatisk lavere pris som hadde store ringvirkninger i industrien.
Bessemerprosessen avgikk utover 1900-tallet, i USA sist i 1968. Den ble avløst hovedsakelig av Linz-Donawitz-prosessen, som ga bedre kontroll bl.a. med fosfor-behandlingen. 
En av Storbritannias siste eksempler på en fungerende Bessemer-konverter (fra Workington i Cumbria) er fortsatt på utstilling i Kelham Island Museum i Sheffield.
Mohammed Khamiss Khalaf

Idrettskarriere

Khalaf deltok ved Para-VM i vektløfting 1998, der han kom på 10.-plass i 82,5-kilosklassen med 175 kg. Han deltok ved Paralympiske sommerleker 2000, der han kom på 4.-plass med 205 kg. Egyptiske Hustafa Hamed vant her bronsen, med 217,5 kg.
Han fikk bronse ved Para-VM i vektløfting 2002, med 210 kg, og vant 82,5-kilosklassen ved Paralympiske sommerleker 2004. Ved Para-VM i vektløfting 2006 kom han på 2.-plass i 90-kilosklassen, med 225 kg. 
Han deltok i sitt tredje Paralympics ved Paralympiske sommerleker 2008, der han fikk sølv i 90-kilosklassen, bak kinesiske Cai Huichao. Polske Ryszard Rogala tok her bronsemedaljen. Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London var Khalaf flaggbærer ved åpningsseremonien, men han brøt konkurransen etter ett forsøk på 215 kg. 
I 2014 vant han 97-kilosklassen ved Asian Para Games, og han kom på 5.-plass ved Para-VM i vektløfting 2014. 
Ved Paralympiske sommerleker 2016 vant han 88-kilosklassen med et løft på 220 kg. Evânio da Silva kom her på 2.-plass, og Sodnompiljee Enkhbayar på 3.-plass.
Mimonephelotus

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Arten er utbredt i Asia (Vietnam).
Macquarieøya

Fauna

Dyrelivet omfatter blant annet flere selarter, deriblant over 80 000 sydlige sjøelefanter (Mirounga leonina). Øya er også hekkeplass for mer enn 800 000 hvitkinnpingviner, og både kongepingvin, bøylepingvin og sørlig klippehopperpingvin hekker her. Dessuten finnes det kaniner på øya.
Psaligrafi

Psaligrafi er kunsten å lage bilder, mønstre og ornamenter av papir. Et psaligrafisk verk er formet av et sammenhengende stykke papir og er klippet utelukkende med en skarp saks. Papiret brettes ofte en eller flere ganger før klippingen. Arbeidet er tidkrevende og krever stor konsentrasjon. Klipper man feil, kan det ikke rettes opp. Det ferdige bildet i papirklipp monteres oftest mellom to glassplater. Større arbeider kan bestå av flere ark.
Karen Bit Vejle er en kjent dansk-norsk utøver i denne kunstarten. Hun er bl.a. inspirert av H.C. Andersens arbeider i denne type bildekunst.
Friidrett under Stillehavslekene 1987

Friidrett under Stillehavslekene  1987. Friidrett var en av flere sporter som var med i de åttende stillehavslekene som ble arrangert i Nouméa på Ny-Caledonia i perioden 8. til 20. desember 1987. Det var åttende gangen som friidrett var med på programmet under stillehavslekene. Det var trettiåtte øvelser, seksten for mann og tolv for kvinner. Fransk Polynesia ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Amerikansk Samoa som også vant fire gull.
Shulan

Shulan (kinesisk: 舒兰; pinyin: Shūlán) er et byfylke i byprefekturet Jilin i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 670 279 innbyggere i 1999.

Kulturminner

Familiegravene til Wanyan Xiyin-klanen (Wanyan Xiyin jiazu mudi, 完颜希尹家族墓地) ble i 2001 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Tverrnipa

Tverrnipa er en fjelltopp, 2 196 moh. i Dronning Maud Land i Antarktis. Den rager over nordenden av Tverrveggen i H.U. Sverdrupfjella.
Området ble fotografert fra luften av Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39. Det ble kartlagt på nytt av norske kartografer fra landmålinger og flyfoto tatt av Maudheimekspedisjonen (1949–52) og flyfoto av Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.
The Notwist

The Notwist er et band fra Tyskland som spiller indie rock. 
Bandet startet opprinnelig som et punkeband, men har på de siste albumene fjernet seg helt fra det musikalske uttrykket, og nærmet seg elektronika. Bandet ble startet i 1989 i Weilheim, nær München, av brødrene Markus og Michael Acher og Mecki Messerschmidt. Det første selvtitulerte albumet var en blanding av grunge og metal, mens det neste, Nook, var indie rock. På 12 begynte flørtingen med elektronikaen. I 1997 ble Martin Gretschmann med i bandet, og den påfølgende utgivelsen Shrink var en blanding av jazz, elektronika rock. Med Neon Golden, fra 2002, fikk bandet sitt internasjonale gjennombrudd. Da musikknettstedet Pitchfork kåret de beste albumene utgitt i perioden fra 2000 til og med 2004 kom albumet på 23.-plass.
I 2004 startet tre av medlemmene bandet 13 & God sammen med medlemmene av hiphop-gruppa Themselves. De har gitt ut et selvtitulert album. Vokalist Markus Acher er også med i bandet Lali Puna.
Stjørdal St. Johannes Broderforening

Stjørdal St. Johannes Broderforening er en broderforening i Den Norske Frimurerorden. Broderforeningen ble grunnlagt i Stjørdal den 20. oktober 1999, og er underlagt St. Johanneslogen Nordlyset.
Hiroji Imamura

Japans herrelandslag

Hiroji Imamura spilte 4 landskamper for Japans herrelandslag.