google/wiki40b huggingface dataset:
Mariano Matamoros

Bakgrunn

Matamoros vokste opp i Ixtacuixtla (Tlaxcala). I 1789 fullførte han sine studier i kunst og i teologi ved Colegio de Santa Cruz de Tlatelolco i Tlatelolco, et nabolag i Ciudad de Mexico.

Prest

I 1796 mottok han prestevielsens sakrament. Som prest arbeidet han først i Mexico by, deretter i Tepatitlán (Jalisco) og Pachuca (Hidalgo), og i den senere forbundsstaten Querétaro i Mission Bucareli. Hans siste postering der han kunne utøve prestetjenesta var i det som nå er forbundsstaten Morelos i menigheten Jantetelco.

Uavhengighetsforkjemper

Fader Matamoros' sympatier for meksikanske uavhengighetsbestrebelser ble lagt merke til og førte til hans gangsling, rett før utbruddet av den meksikanske uavhengighetskrig. Han vart ikke den eneste meksikanske prest som gikk inn for uavhengighet; presten Miguel Hidalgo var den som i sin grito de la independencia i kirken i Dolores Hidalgo erklærte Spania krig, og fikk med seg store menneskemengder. 
I 1811 klarte Matamoros å flykte fra fengselet, og samme åtr sluttet han seg til opprørerne under José María Morelos.Han ble forfremmet av ham til obberst og satt til å rekruttere trene opp nye troppestyrker. Han klarte på kort tid å sette opp to kavaleriregimenter, to infanteribataljoner og ett artillerbatteri, i alt styrker på  2000 mann.
Han deltok i en rekke av krigens kamphandlinger, og ble etterhvert forfremmet til generalløytnant. I januar 1814 ble Matamoros tatt til fange. Han ble fradømt sine prestelige rettigheter, og henrettet den 3. februar 1814 i Valladolid (som senere fikk navnet Morelia). 
Han har blitt hedret blant annet med en rekke stedsnavn i landet.
Lygistopteroides

Utseende

En middelsstor, slank, halvblank, svart trebukk, dekkvingene og pronotums bakhjørner gulbrune til brunrøde. Antennene er tynne og litt mer enn halvparten så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet, med litt uttrukne bakhjørner og en markert "hals" foran. Dekkvingene er jevnbrede, beina middels lange, slanke.

Levevis

De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Utbredelse

Arten lever i Mexico (Durango).
Upper Subansiri (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 83 205 innbyggere i distriktet, mot 55 346 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 16,36 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 13,60 % i 2011 mot 19,69 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 968 i 2011 mot 985 i 2001.
Biblioteksentralen

Biblioteksentralen AL er en norsk bedrift som leverer produkter og tjenester til bibliotek i Norge.
Biblioteksentralen leverer bøker, katalogdata, innbindingstjenester, bibliotekmateriell, inventar og innredning, bibliografiske produkter og hjelpemidler og andre hjelpemidler og tjenester. Gjennom samarbeidspartnere i Bibliotekenes Hus, Bibliotekenes IT-senter og BS Eurobib er bedriften en totalleverandør i norske bibliotek. Biblioteksentralen ble opprettet 1952, da den overtok virksomheten til Folkeboksamlingenes Ekspedisjon som ble etablert i 1902. Den eies av kommunene, fylkeskommunene, Kommunenes sentralforbund og Norsk Bibliotekforening. Bedriften holder til på Alna i Oslo.
Tancítaro

Tancítaro er en vulkan og et fjell i den meksikanske delstaten Michoacán. Fjelltoppen befinner seg 3845 meter over havet og den inngår i Det transmeksikanske vulkanbeltet.
MediaWiki

Utvidelser

Det finnes over 2000 såkalte Extensions som gir programvaren utvidet funksjonalitet på de forskjelligste områder.
En av de mest spesielle er Semantic MediaWiki som gir brukeren muligheter for å utvikle database-liknende funksjonalitet gjennom bruk av semantiske/modell-type mekanismer.
Stonebreen

Stonebreen er en isbre på østsida av Edgeøya. Den er en østlig fortsettelse av Edgeøyjøkulen og strekker seg ut i havet, hvor den danner Edgeøyas østligste punkt. Breen er oppkalt etter en engelskmann ved navn Stone, sannsynligvis en ansatt i Muscovy Company i London.
Stonebreen er den viktigste bidragsyteren til isfjell i området mellom Svalbard og Bjørnøya.
Greske euromynter

Greske euromynter er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Hellas på revers.

Euro

Euro (€) er Den europeiske unionens offisielle valuta, som benyttes i mange av EUs medlemsstater samt enkelte andre stater utenfor unionen. Landene som benytter euroen kalles med et fellesnavn eurosonen. De lavere valørene av euroene utgjøres av mynter, mens de høyere valørene utgjøres av sedler. Euromynten har en felles europeisk side som viser verdien på mynten og en nasjonal side som viser et symbol valgt av medlemsstaten der mynten blir preget. Hver medlemsstat har således en eller flere symboler som er unike for landet.
For bilder av den siden myntene alle EU-land har felles og en detaljert beskrivelse av mynten, se artikkelen om euromynter.

Greske motiver

Alle de greske euromyntene prydes av ulike motiver og Georgios Stamatopoulos har formgitt dem alle. De mindre valørene avbilder greske fartøy: 1-centmynten viser en modell av et velutviklet athensk fartøy, 2-centmynten et fartøy som ble brukt under Hellas' selvstendighetskrig (1821-27) og 5-centmynten av et moderne lastefartøy for åpent hav. 10-, 20- og 50-centmyntene viser berømte grekere: 10-centmynten viser Rigas Velestinlis-Feros (1757-1798), 20-centmynten Ioannis Capodistras (1776-1831) og 50-centmynten Eleftherios Venizelos (1864-1936). 1- og 2-euromynten har gresk historie og mytologi som tema: 1-euromynten viser bilde av en ugle med utspring fra en firedrakmemynt fra 500-tallet f.Kr. og 2-euromynten forestiller en mosaikktavle fra 200-tallet i Sparta; ifølge gresk mytologi har Zeus tatt en formen til en okse og røvet bort jomfruen Europa. De greske 2-euromyntene har dessuten en tekst på kanten: Ελληνική Δημοκρατία (Ellinikí Dimokratía, den greske republikken). Samtlige greske euromynter prydes også av EUs tolv stjerner og den greske riksbankens symbol, samt det årstall mynten er preget.
Til forskjell fra alle andre euroland har Hellas valgt å ikke kalle euroens mindre enhet cent, men lepton (λεπτον; flertall lepta, λεπτα). Euro skrives ΕΥΡΩ i Hellas, noe som står på 1- og 2-euromyntene. Sedler i den gamle valutaen, drakmer, kan veksles inn frem til 1. mars 2012.
Hellas har preget én serie mynter.
Trøndelag Høyre

Historie

I 1804 ble Trondhjems amt delt i Nordre og Søndre Trondhjems amt; i 1919 ble de omdøpt til Nord- og Sør-Trøndelag fylker.
I august 1884 var en rekke konservative velgerforeninger (grunnlovsforeninger) i Trøndelag med på å danne partiet Høyre. Blant de eldste av velgerforeningene var Grundlovsforeningen i Trondhjem (nå Trondheim Høyre), stiftet i januar 1883. Ved stortingsvalget i 1921 gikk man over fra enmannskretser med flertallsvalg til flermannskretser med forholdstallsvalg, så Sør-Trøndelag Høyre og Nord-Trøndelag Høyre ble opprettet i 1920 og 1921. Kjøpstedene Trondheim og Levanger var en egen byvalgkrets ved stortingsvalgene til og med 1949, så Trondheim Høyre og Levanger Høyre stod for seg selv all den tid.
På 1900-tallet stod Høyre relativt sterkest i Trondheim, i kystbygdene på Hitra, Fosenhalvøya og i Ytre Namdalen, i Levanger samt opprinnelig også i Stjørdalsbygdene. Generelt har Høyre også styrket sin stilling i Trøndelag gjennom urbaniseringen av bynære bygder.
I april 2016 vedtok fylkestingene i Nord- og Sør-Trøndelag å søke Stortinget om sammenslåing med virkning fra 2018, hvilket ble innvilget i juni samme år. Trøndelag Høyre ble stiftet i oktober 2016 og valgte et interimstyre med Yngve Brox som leder. Trøndelag Høyre avholdt sitt første fylkesårsmøte i januar 2017 og valgte Michael Momyr til leder. Vel å merke hadde Nord- og Sør-Trøndelag Høyre holdt et felles fylkesårsmøte året før også.
Erawan-helligdommen

Erawan-helligdommen er en hinduisk helligdom  i Bangkok i Thailand med en statue av Phra Phrom, den thailandske versjonen av den hinduiske skaperguden Brahma. Helligdommen befinner seg nær Grand Hyatt Erawan Hotel ved Ratchaprasong-krysset i distriktet Pathum Wan. Den er en populær turistattraksjon. 
Erawan-helligdommen ble bygd i 1956 som del av det statseide Erawan Hotel for å eliminere den dårlige karma man antok var oppstått ved det at man la hotellets grunnstein på feil dato.
Hybolasius

Utseende

Stort sett små, grå- eller brunspraglete trebukker. Disse artene er gjerne kamuflasjefargede. Antennene er nokså kraftige, gjerne lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg på den rundede sidekanten. Dekkvingene ender gjerne i en pigg bak.

Levevis

Larvene inne i små greiner og kvister.

Utbredelse

Slekten er endemisk for New Zealand.
Admiralitet

Admiralitet i Nederlandene

I tiden rundt Republikken de syv forente Nederlandene var det fem admiraliteter i landet. Zeelands i Middelburg, Frieslands i Harlingen (inntil 1645 i Dokkum), den vest-frisiske eller nordkvarterets i Hoorn og Enkhuizen, Amsterdams og Rotterdams (den siste kaltes også Admiraliteit van de Maze). Admiralitetene hadde ansvar for å utstyre og bemanne skip.
Stattholderne var både flåtenes øverstkommanderende (admiral-general) og formann for provinsenes styrer. I periodene der en provins ikke hadde en stattholder, hadde Admiralitetet stor frihet i å utnevne offiserer. Utnevnelse av løytnant-admiral og viseadmiral ble foretatt av Admiralitetet selv. Først i 1795 lyktes det å sentralisere Admiralitetene ved at de ble byttet ut mot en sentral komité. Alle tidligere forsøk på det samme var mislykket.
I begynnelsen ble skip leid inn eller fordret fra rederiene. Senere, i det 17. århundre, ble stadig oftere skip bygget for permanent tjeneste. Johan de Witt var en av drivkreftene bak dette.
De fleste av flåtens kommandører kom fra Holland, da denne provinsen hadde mer å si innen republikken enn de øvrige. Da Michiel de Ruyter i august 1665 ble forfremmet fra viseadmiral i Amsterdams Admiralitet til kommandør av flåten, fant dette ikke sted uten diskusjoner. Johan de Witt stod bak forfremmelsen av offiseren fra Zeeland. Dette førte også senere til flere diskusjoner blant kommandantene, blant annet Cornelis Tromp. Johan Evertsen fra Zeeland  ble passert i 1654, noe som også antas å ha sin årsak i at han var meget pro-oranje.

Admiralitet i Tyskland

I Tyskland ble det første gang i 1853 opprettet et admiralitet for den prøyssiske marine. Den første sjefen for Admiralitetet var den daværende statsministeren Manteuffel. I 1859 ble Admiralitetet oppløst, og delt i Marineforvaltningen og Marineoverkommandoen.
Etter rikssamlingen ble det i 1872 opprettet et nytt keiserlig admiralitet for Den keiserlige marine. Admiralitetet hadde sammen med Marineministeriet ansvaret for å lede marinen. Etter at Vilhelm II tiltrådte som keiser i 1888 ble Admiralitetet igjen oppløst, og delt i Marineoverkommandoen og Riksmarinekontoret. Mellom 1914 og 1918 ble så Admiralitetet gjenopprettet, som erstatning for det oppløste Riksmarineministeriet.
I dag er admiralitetsoppgavene lagt til Flåtekommandoen.
Mossø

Mossø er en innsjø på Jylland i Danmark, den er Danmarks fjerde største innsjø og Jyllands nest største, etter Stadil Fjord. Den har et overflateareal på ca. 16,9 km² og en maksimal dybde på 22 meter.
Innsjøen er omgitt av skoger, enger og jordbruksland. Mossø ligger på grensen mellom Skanderborg kommune og Horsens kommune. Nærmeste byer er Skanderborg og Ry.
Helga Hjetland

Bakgrunn

Hun er vokst opp på Sandane i Nordfjord og bosatt på Kyrkjebø i Høyanger i Sogn og Fjordane. Hun er gift med Ottar Hjetland, rektor på Høyanger vidaregåande skule og har tre voksne barn.
Hjetland er utdannet adjunkt. Tidligere har Hjetland jobbet som lærer og rektor på Løvås skole i Bergen og Kyrkjebø skule i Høyanger.  Hun har vært leder av Bjørgvin bispedømmeråd.  I Utdanningsforbundet har hun hatt tillitsverv på alle nivåer.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1973

Norgesmesterskapet i fotball for menn 1973 ble vunnet av  Strømsgodset etter seier over Rosenborg med 1–0 den 21. oktober. Målscorer for Strømsgodset var Steinar Pettersen som scoret i det 78. minutt på straffe. Rosenborgs Odd Iversen ble utvist i det 90. minutt.
23 209 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Ullevaal Stadion i Oslo. Dommer var Svein Inge Thime. Dette var tredje gangen Strømsgodset vant et Norgesmesterskap.
Strømsgodsets vinnerlag: Inge Thun, Per Rune Wølner, Johnny Vidar Pedersen, 
Tor Alsaker-Nøstdahl, Svein Dahl Andersen, Odd Arild Amundsen, Finn Aksel Olsen, Bjørn Odmar Andersen, 
Thorodd Presberg, Steinar Pettersen, Ingar Pettersen, Bjørn Erik Halvorsen, Helge Widemann Karlsen og Runar Larsen.
Zona Oeste (Rio de Janeiro)

Zona Oeste (portugisisk for Vestsonen) er et geografisk område i Rio de Janeiro i Brasil som omfatter omtrent halvparten av byens areal. Området har omtrent tre millioner innbyggere. Pedra Branca-massivet deler området i en sydlig og en nordlig del.

Bydeler

Den inneholder bydelene Anil, Bangu, Barra da Tijuca, Barra de Guaratiba, Camorim ,Campo Grande, Campo dos Afonsos, Cidade de Deus, Colônia, Cosmos, Curicica, Deodoro, Freguesia de Jacarepaguá, Gardênia Azul, Gericinó, Grumari, Guaratiba, Inhoaíba, Itanhangá, Jacarepaguá, Jardim Sulacap, Joá, Magalhães Bastos, Paciência, Padre Miguel, Pechincha, Pedra de Guaratiba, Praça Seca, Realengo, Recreio dos Bandeirantes, Santa Cruz, Santíssimo, Senador Camará, Senador Vasconcelos, Sepetiba, Tanque, Taquara, Vargem Grande, Vargem Pequena, Vila Militar og Vila Valqueire.
Klebe Sportsklubb

Historikk

Klubben ble stiftet i 1978 og har sitt utspring i Klepp Kristelige Ungdomsforening. Sommeren 1978 trente en gjeng ungdommer fra ungdomsforeningen, som tidligere hadde spilt i Klepp Idrettslag, sammen på Klepp Stadion. De spilte én kamp den høsten, mot Tananger Kristelige Ungdomslag, og derav ble klubben stiftet.

Tabellen 2011

Kilde: Speaker.no
Pablo Javier Robledo

Karriere

I World Cup 2012/13 kom han på 13.-plass sammenlagt, med 166 poeng.
Robledo deltok i VM på ski for funksjonshemmede i 2013 i klassen for stående utøvere. Han kom på 15.-plass på 10 km og 20 km, og på 22.-plass på 1 km sprint. 
Han deltok i langrenn i de paralympiske vinterleker i 2014.
Utjevningsmandat

Norge

Det politiske valgsystemet ved stortingsvalg har flere ganger ført til en skjev fordeling mellom partiene. Dette skyldes at valgoppgjøret skjer fylkesvis, slik at hvis 4–5 mandater fra et valgdistrikt (fylke) skal fordeles på 7–8 partier, kan det ikke bli en mandatfordeling som fullt ut representerer de stemmeberettigetes stemmer. Flere partier kan derfor ikke bli representert. For å rette på dette ble det i 1989 innført en ordning med åtte utjevningsmandater.
For at et parti skal kunne få et utjevningsmandat må det ha passert en sperregrense, det vil si oppnådd en oppslutning på minst fire prosent på landsbasis (Grunnloven § 59). Det er derimot ingen sperregrense for valget av distriktsrepresentantene.
Fra og med stortingsvalget 2005 ble det innført ett utjevningsmandat fra hvert fylke, og den gamle ordningen med åtte utjevningsmandater fordelt på hele riket falt bort. 
Det velges dermed 169 stortingsrepresentanter: 150 som distriktsrepresentanter og 19 som utjevningsrepresentanter.
Ordningen med utjevningsmandater kan medføre at et parti som oppnår lav oppslutning i et fylke likevel mottar et utjevningsmandat der på grunn av oppslutningen i resten av landet. Ved valget i 2005 fikk Venstre 5,9 prosent av stemmene på landsbasis og fikk i alt 10 mandater, hvorav fire utjevningsmandater. Ett av Venstres utjevningsmandater gikk til Finnmark, hvor representanten Vera Lysklætt ble valgt inn selv om partiet i fylket kun mottok 826 stemmer, eller 2,2 prosent av stemmene. Med andre ord ble Lysklætt innvalgt av Venstres velgere i andre fylker enn Finnmark – partiet hadde et stort antall reststemmer i det sentrale østlandsområdet som virket inn her. Høyre mottok til sammenligning 3 439 stemmer i Finnmark, en oppslutning på 9,3 prosent og lå nærmest til å vinne et mandat (Sosialistisk Venstreparti lå nærmest til å tape sitt mandat, med 4 768 stemmer), men mistet likevel sitt ene finnmarksmandat. 
En ordning med utjevningsmandater ved fylkestingsvalgene, for å sikre representasjon fra alle kommuner i et fylke, ble praktisert fra 1975 til 1999.

Sverige

Fra og med 1970 brukes et lignende system med utjevningsmandater ved valg til Sveriges riksdag og til landstingene (de svenske fylkestingene). Derimot er det en sperregrense på fire prosent til Riksdagen, og en grense på tre prosent til landstingene. Siden 1976 er det 39 utjevningsmandater i riksdagsvalget.
Félix Houphouët-Boigny-fredsprisen

Félix Houphouët-Boigny-fredsprisen (fransk: Le Prix Félix Houphouët-Boigny pour la recherche de la paix, engelsk: The Félix Houphouët-Boigny Peace Prize) er en internasjonal pris til belønning av fremragende innsats for sikring, opprettholdelse og søken etter fred i tråd med FNs charter og UNESCOs grunnlov. Prisen ble innstiftet av UNESCOs generalkonferanse i 1989 og ble første gang tildelt i 1991. Den er oppkalt etter Elfenbenskystens president Félix Houphouët-Boigny. Prisen kan tildeles enkeltpersoner, så vel som organisasjoner og institusjoner.

Prispenger, medalje og diplom

Til prisen er det knyttet prispenger, en medalje og et diplom. Prispengene er på 150 000 amerikanske dollar.
Medaljen er i gull. På advers bærer denne portrett av Houphouët-Boigny, mens den på revers har UNESCOs emblem omgitt av en omskrift med prisens navn på fransk med store bokstaver.

Jury

Prisvinnerne utpekes av en jury bestående av framtredende statsmenn, diplomater, forskere, jurister og menneskerettighetsforkjempere. Juryen består per desember 2013 av åtte medlemmer. Portugals tidligere president Mário Soares var juryformann.

Nominasjon

UNESCOs medlemsstater og organisasjoner med konsultativ status har rett til å nominere til Félix Houphouët-Boigny-fredsprisen. Nominasjoner kan også framsettes av jurymedlemmene selv, tidligere prisvinnere og vinnere av Nobels fredspris, akademier og akademimedlemmer, fredsinstitusjoner, menneskerettighets- og fredsorganisasjoner, institutter for internasjonal rett, dommere i Den internasjonale domstolen, regjerings- og parlamentsmedlemmer, universitetsrektorer og professorer i historie, stats- og rettsvitenskap.
Makin' Whoopee

«Makin' Whoopee!» er en amerikansk jazz/bluessang, først popularisert av Eddie Cantor i musikalen Whoopee! fra 1928. Walter Donaldson skrev musikken og Gus Kahn skrev teksten både til sangen og til hele musikalen. 
Tittelen er en eufemisme for seksuell intimitet, og sangen selv er en «forskrekkelig advarsel», overveiende til menn, om ekteskapets «felle».
«Makin' Whoopee» begynner med bryllupsfeiring, hvetebrødsdager og ekteskaplig lykke, men beveger seg over til babyer og ansvar og endelig til utenomekteskaplige affærer og mulig skilsmisse. Den avsluttes med en dommers råd.

Nordnorsk versjon

Terje Nilsen har skrevet en versjon på nordnorsk. Den bærer tittelen «Mann og kone».
Modu Chanyu

Modu, Modun eller Maodun (kinesisk: 冒頓單于, pinyin: Mòdú Chányú, født ca 234 f.Kr., død ca 174 f.Kr.) var den fjerde kjente lederen og grunnleggeren av riket Xiongnu. Han ble regent over Xiongnu etter at han beordret henrettelsen av sin far Touman i året 209 f.Kr.
Coptognathus

Utseende

Middelsstore, kraftige, mørkt rødbrune hornbiller. Hannene mangler horn på hode og pronotum. Kroppen er litt matt til ganske blank, pronotum nokså tett og kraftig punktert, dekkvingene likeså med ganske kraftige punkter som stedvis danner antydninger til punktrader.

Levevis

De lever i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener. De kan finnes i sanddyner.

Utbredelse

Slekten forekommer i det nordlige Afrika (i alle fall Marokko, C. crassipes) og Sentral-Asia (i alle fall Kasakhstan, C. attila).
Storfors

Storfors er et tettsted i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. Det er Storfors kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 2 337 innbyggere.
Sportsklubben Hajduk Bergen

Sportsklubben Hajduk Bergen (stiftet 9. mars 1996) er en norsk futsalklubb fra Bergen. Klubben ble først stiftet under navnet Hajduk Split, oppkalt etter det kroatiske fotballaget med samme navn, men skiftet navn til Sportsklubben Hajduk Bergen i 2006. Klubben består primært av spillere fra bergensområdet. Hajduk er kroatisk og betyr landeveisrøver, fredløs eller lovløs.
Sportsklubben Hajduk Bergen er et av Norges mestvinnende futsallag. Sesongen 09-10 spiller de 1. div. avd. vest i Norges fotballforbunds futsalserie. I tillegg deltar de i turneringer både i Norge og i utlandet.
Sportsklubben Hajduk Bergen har deltatt i 99 turneringer (pr. 15.02.09). Av disse har de vunnet 42, og vært i finalen i 73. De ble Norgesmestere i innendørsfotball i 2005 og 2006. Og i 2005 ble de Skandinavisk seriemester i SIS (Scandinavian Indoor Series). Sesongene 08-09 og 09-10 vant de 1. div. avd. vest.
Sportsklubben Hajduk Bergen ble i 2008 registrert som Hai Bergen Sportsklubb i Norges idrettsforbund, for å oppfylle NIFs krav om at idrettslag skal ha norsk navn. Klubben fikk derfor ikke bruke sitt opprinnelige navn. Sportsklubben ønsker imidlertid fortsatt å bli kalt Sportsklubben Hajduk Bergen. Det er også dette navnet som stort sett blir brukt om klubben.
Galakserotasjon

Galakserotasjon beskriver en spiralgalakses rotasjon. Rotasjonen tilsvarer en planets kretsløp rundt en solen i solsystemet eller en stjerne i et planetsystem. Stjernene i en spiralgalakse roterer rundt galaksens sentrum hvor det antas at det befinner seg et sort hull. Melkeveien er en spiralgalakse som vårt solsystem er en del av, og solen kretser rundt galaksen sentrum med en periode på 250 millioner år.
Spiralgalakser roterer rundt sin egen akse, billedlig noe lignende en svært langsomt roterende grammofonplate. Spiralgalakser er imidlertid ikke faste skiver, men bygget opp av små komponenter: stjerner og interstellare støv- og gasskyer.
Hesperophanoschema

Utseende

En nokså liten, avlang, brunrød trebukk. Antenner, bein og dekkvinger er kledt med lange, fine, lyse hår. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Pronotum er rundet, noe innsnevret ved roten. Dekkvingene er jevnbrede med rettvinklede "skuldre", beina er middels lange med tykke lår.

Utbredelse

Arten er utbredt i Brasil (Espirito Santo)