google/wiki40b huggingface dataset:
Rafting

Rafting i Norge

I Norge er Voss og Sjoa i Heidal mye benyttede rafting- og vannsportelvene. Sjoa omtales som en god rafteelv. Elvene i Skjåk brukes også mye til rafting. Også Otra brukes til rafting ved Syrtveit i Evje og Hornnes kommune. I Jølstra har det vært drevet rafting siden 1991 og kommersielt siden 1997.
Numedalslågen i Dagali er også velkjent i raftemiljøet. På en spesiell vannstand i juli blir den til og med kalt «lille Zambesi».

Raftingulykker

Rafting krever både lokalkunnskap, egnet utstyr og trening. I Sjoa er 13 mennesker druknet i forbindelse med rafting i perioden 1989-2010. Sjoa og Sogndalselva regnes som lunefulle og vanskelige for rafting.
Olav Torsteinsen Bjørgum

Liv og virke

Han var sønn av gårdbruker Torstein Olsen Bjørgum og hustru Maren Olsdatter Leren på Nordre Bjørgan i Lånke. Han hadde to eldre brødre som også var døpt Ole, og ble derfor kalt «litj-Ola» som ung. Flere av hans brødre ble lærere og underoffiserer. Lærer, kjøpmann og stortingsmann Ole Jullum var hans fetter på farssiden.
Han gikk Klæbu seminar, og begynte straks etter som lærer i Trøyte skolekrets i Hegra og klokker/kirkesanger i Hegra kirke. Han var preget av grundtvigianske ideer, og var i sin ungdom nært knyttet til Ole Vig og Selskabet for folkeoplysningens fremme. Bjørgum skal ha vært «en sjelden dyktig lærer». Han samlet også på gamle ordspråk og munnhell.
Han var også gårdbruker på Breidablikk, som han fikk utskilt fra Kyllo, i Hegra. Han var «en driftig jordbruker som drev sin gård på en mønstergyldig måte», het det i en nekrolog.
Bjørgum var den første ordføreren i Hegra etter herredsdelingen i Øvre Stjørdal i 1874 og frem til 1889. Han var også valgmann fra Øvre Stjørdal prestegjeld ved alle stortingsvalg i Nordre Trondhjems amt fra 1879 til 1900, som venstremann. Bjørgum var «glødende nasjonalt innstilt». Han var også mangeårig medlem av forstanderskapet i Stjørdalens Sparebank og en foregangsmann bak etableringen av Hegra Sparebank i 1897.
Han giftet seg i 1860 med Anna Pedersdatter Fornes fra Hegra. De var sterkt engasjert i kristelig arbeid, som ledere i misjonslag. Han reiste også et bedehus for egne midler. Blant Olav og Annas åtte barn var døtrene Aasta og Sigrid Bjørgum, som reiste til Kina som misjonærer. Olav og Anna var grandonkel og grandtante på farssiden til Hegras senere ordfører Johan Fornes.
Gruppe (matematikk)

Historie

Det tidligste studiet av grupper går antagelig tilbake til Lagrange på slutten av 1700-tallet. Men dette arbeidet var nokså isolert, og publikasjonene til Cauchy og Galois fra 1846 regnes ofte som begynnelsen av gruppeteori.
Den opprinnelige motivasjonen for gruppeteori var å finne løsninger av polynomligninger av grad høyere enn 4. Galois utvidet tidligere resultater av Ruffini og Lagrange og fant et kriterium for løsbarheten til en gitt polynomisk ligning ved hjelp av symmetrigruppen til ligningens røtter. Elementene i en slik Galoisgruppe tilsvarer visse permutasjoner av røttene. Ideene til Galois ble først avvist av hans samtidige, og de ble publisert etter hans død. Mer generelle permutasjonsgrupper ble undersøkt av Cauchy spesielt. Cayley ga i 1854 den første abstrakte definisjonen av en endelig gruppe.
Geometri var det andre feltet hvor grupper ble brukt systematisk, spesielt symmetrigrupper som del av Kleins Erlangenprogram fra 1872. Etter som nye geometrier som hyperbolsk og projektiv geometri hadde blitt oppdaget, brukte Klein gruppeteori til å organisere dem. Lie videreførte disse ideene da han begynte å studere liegrupper i 1884. 
Det tredje feltet som bidro til gruppeteori var tallteori. Visse abelske grupper hadde blitt brukt implisitt i Gauss' tallteoretiske arbeid Disquisitiones Arithmeticae fra 1798, og mer eksplisitt av Kronecker. I 1847 ledet noen tidlige forsøk av Kummer på å bevise Fermats siste teorem til utviklingen av grupper som beskriver primtallsfaktorisering.
Med Jordans verk Traité des substitutions et des équations algébriques fra 1870 begynte arbeidet med å samle disse forskjellige angrepsvinklene til én teori. von Dyck ga i 1882 den første moderne definisjonen av en abstrakt gruppe. På 1900-tallet ble gruppeteori vidt anerkjent gjennom arbeidet til Frobenius og Burnside, som arbeidet på representasjonsteori til endelige grupper, samt gjennom Brauers modulære representasjonsteori og artiklene til Schur. Teorien om liegrupper, og mer generelt lokale kompakte grupper, ble studert av Weyl, Cartan og mange andre. Dens algebraiske motstykke, teorien om algebraiske grupper, ble først formet av Chevalley og senere gjennom arbeidene til Borel og Tits.
University of Chicago arrangerte et gruppeteoriår i 1960–61, noe som brakte sammen gruppeteoretikere som Gorenstein, Thompson og Feit. Dette la grunnlaget for et samarbeid mellom en lang rekke matematikere, som kulminerte med klassifikasjonen av alle endelige simple grupper i 1982.
Negauhjelmen

Religiøse ritualer

Ingenting tyder på at hjelmene ble gravd ned. Alle 26 hjelmene ble plasserte tett innpå hverandre, og synes å ha blitt lagt direkte på jordoverflaten. Også Gundestrupkjelen i Danmark ble plassert på bakken, istedenfor å graves ned. Dette tyder på en religiøs kultus med ritualer. Området kan ha vært erklært som hellig grunn, hvor ingen fikk lov til å bevege seg, før arkeologer gjenoppdaget gjenstandene.

Tolkning av inskripsjonen

Lingvistikeren Tom L. Mackcay tolket inskripsjonen som harigasti teiva (urgermansk: *harjagastiz *teiwaz), hvor det første ordet består av de to elementene hari- og -gasti. Leddet hari- er beslektet med harja-, som betyr «hær» eller «forbund». Et av den norrøne guden Odins navn er herjann; navnet forekommer også i navnet på Odins krigere einherjar. Det andre leddet -gasti betyr «gjest». Det siste ordet teiwa tolket Mackay som en vestgermansk form av urgermansk *teiwaz, som vi gjenfinner i navnet på den norrøne guden Týr.
Navneformen harigasti er dokumentert på en rekke urnordiske kulturgjenstander, deriblant finnes varianten hlewagastiR på gallehus-hornene.
Mackay tolket også inskripsjonen som «presten Harigasti», og knyttet den til samfunnets religiøse side. Flere andre (for det meste keltiske) navn på funnstedet har religiøse titler. Hjelmene kan derfor ha blitt brukt under en rituell nedleggelse av en «hærgjest», som var himmelgudens tjener.
Mackay tolket skrifttegnene som forløperen til den eldre futharken, ettersom flere bokstaver er identiske med germanske runer. De fleste forskere er likevel idag enige om at skriften er en ren nord-etruskisk skrift, og ingen overgangsform mellom etruskiske tegn og germanske runer.
Mackays tolkning gjør dette til det eldste kjente eksempelet på det germanske språket. Inskripsjonen er eldre enn de eldste runene fra Vimose, Danmark (ca. 150  e.kr.). Den er også mellom tre og fem århundrer eldre enn De Origine et situ Germanorum av Tacitus. Hvordan denne flerkulturelle kombinasjon egentlig er kommet istand – en etruskisk hjelm, gravlagt av keltere, med en inskripsjon på urgermansk, er derimot ukjent.
Det har også blitt gjort forsøk på andre tolkninger. I 1957 foreslo Gustav Must at det kunne dreie seg om et Raetisk personnavn, Hariχas Titieva. Denne tolkningen forutsetter en blanding mellom det indoeuropeiske venetiske språk (Hariχas) og etruskisk (Titieva), og er ikke alment akseptert.
Åraksbø

Åraksbø er ei bygd som ligger på østsiden av Åraksfjorden i Sandnes sokn, 6 km sør for Ose og 15 km nord for tettstedet Bygland i Bygland kommune, Aust-Agder fylke. Åraksbø faller naturlig i tre deler: Bygda, Gardan og Kleivegrend. Gardan er nordbygda og følger Hovassåne fra Nordenåbrua til Haugetveit, som ligger fire kilometer langs vegen opp fra bygda. Kleivegrend hører til sørbygda og ligger på sørsida av juvet som Hovassåne har gravd ut. Fra bygda til Rosevall og Fossli, som er endepukt for postvegen, er det om lag 3 km. Folk fra Åraksbø kalles en «årakke» med lokal uttale. Altså en «årakk». I 2011 bodde det totalt 82 mennesker i Åraksbø og på Sandnes.

Gründere

I Åraksbø har de lange tradisjoner for å ligge langt framme som gründere, da de var først ute i Setesdal med meieri (1896). Likevel må det kunne hevdes at det mest ambisiøse var Koparværket som kom i drift i 1845, men som bare noen få år senere ble nedlagt grunnet økonomisk vanstyre og manglende kunnskap om slik drift. Krafta fikk de fra Hovassåne fra Hovatn som har utløpet i Åraksbø.
Her var også sag fra gammelt av. Denne var en særs god sag på grunn av den store vassføringa i åa. I 1922 ble det satt i sving kraftverk her. Dette var i drift til 1939. I 1935 ble kirken på Sandnes (Sandnes kirke) flyttet til Åraksbø på grunn av den store forskjellen i folketallet på de to stedene. På den gamle tomta etter Koparverket, «Kolbotn», ble nytt skolehus satt opp i 1926, dette var i drift til 1966, og bygningen brukes som samfunnshus i dag.

Et funn

I 1973 ble det gjort et unikt funn ved Topsæ, om lag halvannen mil inne på heia, øst for Åraksbø: En eldgammel stokkebåt som ble datert til om lag år 830. Dessverre har denne båten kommet på avveier. Av andre kulturskatter Åraksbø har å by på må «Haugeloptet» nevnes. Dette loftet med de enorme stokkene er tidsdatert nøyaktig til år 1219. Det vil si at de eldste stokkene var voksne trær da Harald Hårfagre samlet Norge.
Sha la la la la

Sha la la la la er en samleplate med Septimus, utgitt i 2001.
7. divisjon fotball for menn (Telemark)

Avdeling A

¹ Borg 2 ble trukket 3 poeng for bruk av ikke spilleberettiget spiller..
Buddhismens tre tidsaldre

Buddhismens tre tidsaldre eller Dharmas tre tidsaldre (forenklet kinesisk: 三时; tradisjonell kinesisk: 三時; pinyin: Sān Shí) er et teknisk begrep innenfor forskjellige retninger av mahāyāna-buddhismen i Kina, Korea og Japan. Begrepet brukes om en inndeling av tre tidsperioder som har fulgt etter Buddhas antatte bortgang.
Lovens første dager (kinesisk: 正法, pinyin: japansk: Zhèng Fǎ) forklares som de første tusen år eller 500 år etter Buddhas bortgang, avhengig av buddhistisk retning. I denne perioden skal Buddhas disipler ha vært i stand til å forkynne og leve etter Buddhas sanne lære.
Lovens midterste dager eller tidsalderen om den tlsynelatende læren (kinesisk: 像法; pinyin Xiàng Fǎ; japansk: zōhō) forklares som de neste tusen år (eller 500 år) etter Buddhas bortgang. I denne perioden ble det forkynt noe som bare lignet på Buddhas lære.
Lovens siste dager (kinesisk: 末法; pinyin: Mò Fǎ; mòfǎ; japansk: mappō) er de siste 10,000 år etter Buddhas bortgang. I denne perioden vil de etablerte skolene ha degenerert så mye at de ikke vil kunne føre til forløsning.
Denne inndelingen er primært nevnt i Lotussutraen og de skoler som bygger på denne – Tiantai, Tendai-shū og Nichirenbuddhisme. Den brukes også av skoler som er sentrert omkring Avatamsakasutraen: huayan zong i Kina, hwaeom jong i Korea og kegon-shū i Japan, såvel som ulike retninger innenfor det rene land.
Blåbærflatvikler

Utseende

En ganske stor (vingespenn 19 – 25 mm), mer eller mindre brunlig vikler. Forvingen er utvidet nær roten (markerte "skuldre") og nærmest rektangulære. Fargen er svært variabel, den kan være nærmest ensfarget brun eller hvit med brune tegninger. Vanligvis er det en bred, trekantet, brunlig flekk ved framkanten. Bakvingen er brunhvit.

Levevis

Arten har larver som lever mellom sammenspunne blader av blåbær (Vaccinium myrtillus) eller blokkebær (Vaccinium uliginosum). De utvikler seg i juli – august.

Utbredelse

Den er utbredt i det meste av Europa, unntatt den sørligste delen, og det nordlige Nord-Amerika. I tillegg finnes den ved Stillehavet i Nordøst-Asia.
Den finnes trolig over hele Norge.
Rytterskole

Rytterskoler eller De kongelige Skoler var 260 skoler i Danmarks 12 rytterdistrikter opprettet av Frederik IV i perioden 1721–27. Beslutningen om å oppføre rytterskolene ble stadfestet av kongen den 28. mars 1721.Det ble opprettet mellom 10 og 25 rytterskoler i hvert distrikt. Skolene fungerte som almueskoler for rytterdistriktenes barn.
Det ble oppført nye grunnmurte bygninger til skolene og det ble utstedt instrukser om skoleplikt og undervisning samt om lærernes ansettelse og avlønning. Alle skolene ble oppført etter samme grunnplan, som sa at bygningen skulle være 13,2 meter lang og 7,5 meter bred. Fra gulv til loft var det 2,8 meter. Skolene inneholdt en forstue og skolestuen. Dessuten var det et sovekammer, spiskammer og et kjøkken til læreren, som bodde på skolen. Flere steder ble den opprinnelige teglsten på taket etter hvert skiftet ut med stråtak. Teglstenene ble nemlig knust når guttene kastet sten på taket.
Skolene ble for det meste oppført i umiddelbar nærhet av den lokale kirken, da det normalt var presten, som førte tilsyn med undervisningen.

Almueskoler

Kretsen rundt kongefamilien, hoffet og de høyeste embedsmenn samt enkelte storgodseiere oppførte også børneskoler for almuen på sine gods. Imidlertid var ikke undervisningen ensartet på disse skolene og først mye senere fikk man et samlet skolevesen.
Sølvbåndet

Sølvbåndet (Nastro d'Argento) er en italiensk filmpris som utdeles av Nazionale Giornalisti Cinematografici Italiani, interesseorganisasjonen for italienske filmjournalister.
Den ble etablert i 1946 og blir utdelt årlig i en rekke kategorier for bidrag både foran og bak kamera.
Geoff Tate

Biografi

Kort tid etter at Geoff ble født flyttet familien fra Tyskland til Tacoma, Washington. Han startet sin musikalske karriere i bandet «Myth», som vokalist og keyboardist, sammen med Kelly Gray (som senere var den første erstatningen i Queensrÿche for gitaristen Chris DeGarmo). 
Senere ble han i 1981 med i Queensrÿche som da het «The Mob». Bandet hadde allerede en demo nesten ferdig, men en låt manglet tekst, «The Lady Wore Black». Denne ble Geoffs første låt som han skrev sammen med bandet.
I 1993 kom bandets selvtitulerte debutalbum Queensrÿche, og hans stemme som spente over 4 oktaver, sammen med hans spesielle sangstil, satte ham permanent på kartet som en av de beste vokalistene innen heavy metal-sjangeren. Geoff har også skilt seg ut blant andre innen sjangeren med sin sosiale samvittighet som blir gjenspeilt i tekstene.
I 2002 utgav Geoff sitt første soloalbum, Geoff Tate på Sanctuary Records.
I en periode verserte det endel rykter da Geoff var involvert i et prosjekt med vokalisten i Judas Priest, Rob Halford, og vokalisten i Iron Maiden, Bruce Dickinson. Etter kun noen få opptredener har prosjektet tilsynelatende blitt lagt på is.
Han ga ut sin egen vin, en Cabernet Sauvignon med navnet «Geoff Tate Insania», i februar 2009. Produksjonen var på kun 190 kasser og ble raskt solgt ut, kun to butikker hadde igjen et begrenset antall flasker vin en måned senere.

Geoff og Queensrÿche

I 2012 ble det kjent at Queensrÿche hadde sparket Tate. Tate uttalte i et intervju med Rolling Stone kort tid etter at det hadde vært en episode i São Paulo i Brasil hvor han hadde angrepet Rockenfield og dyttet Wilton så han falt, etter at Rockenfield skulle ha sagt: «We just fired your whole family, and you're next». (Vi sparket akkurat familien din og du er nestemann), hvor han refererte at de (bandet minus Tate) hadde sparket tre familiemedlemmer av Tate som jobbet for bandet (manageren, en gitartekniker og  kontormedarbeideren). Det hele begynte med at Tate konfronterte resten av bandet rett før konserten om ryktene at han skulle erstattes. Tate uttalte i intervjuet at han har tatt ut søksmål mot resten av bandet angående diverse rettigheter osv. Han uttalte også at han regnet med at hovedårsaken til han ble sparket var økonomisk relatert.
Geoff Tate sitter med kontrollen på www.queensryche.com og Fecebooksiden til bandet, og 1. september 2012 gikk han ut og annonserte at han vil fortsette under navnet Queensrÿche med musikerne Rudy Sarzo, Bobby Blotzer, Glen Drover, Kelly Gray og Randy Gane i tillegg til han selv. Dette på tross at det opprinnelige Queensrÿche eksisterer uten ham.
Seksjon IR

Seksjon IR er en avrusningsenhet tilhørende Akershus universitetssykehus. Institusjonen tilbyr avrusning og kartlegging til personer over 18 år som har et hovedmisbruk av illegale rusmidler, derav navnet Seksjon IR (illegale rusmidler). Institusjonen har døgndrift 365 dager i året. Avdelingen har ikke en akutt mottaksfunksjon. Innleggelser skjer på dagtid etter henvisning. Ahus har også et tilbud, Klosteret, for personer som er avhengig av alkohol og medikamenter.

Historisk bakgrunn

Institusjonen ble etablert på Nordbyhagen i Lørenskog i 1991 som et skadereduserende tiltak i forbindelse med HIV-epidemien blant rusmiddelavhengige. I forbindelse med bygging av nytt sykehus (Ahus) ble Seksjon IR midlertidig flyttet til Skedsmokorset. I april 2011 flyttet Seksjon IR tilbake Nordbyhagen i Lørenskog. Den nye avdeling er etablert som en tredelt enhet med totalt 17 plasser. Deler av enheten, med to senger, vil da være tilrettelagt for å ta i mot pasienter innlagt på tvang i henhold til Helse- og omsorgstjenesteloven.
Avdelingen har siden etablering endret navn flere ganger. Tidligere navn har vært Rusakutten og Enhet for stoffmisbrukere.
Dialogus creaturum

Dialogus creaturum (egentlig Dialogus creaturum optime moralisatus eller Dyalogus creaturarum moralizatus), Dialoger om skapelsens sedelære, er en fabelsamling på latin bestående av 122 dialoger.

Forfatterskap

Det er blitt foreslått to forskjellige forfattere av verket, Mayno de Mayneri (en lege i Milano, død 1376) og Nicolaus Pergamenus (fra Bergamo), som begge levde på 1300-tallet.

Trykt bok

Dialogus creaturum ble senere trykket. Boktrykkerkunsten gav den stor utbredelse. Den ble utstyrt med tresnitt av Gerard Leeu og trykket i latinsk utgave i 1480 i Gouda; en nederlandsk versjon ble utgitt av Leeu i 1481. Han fikk trykket flere utgaver i 1486 og 1491 i Antwerpen, dit han hadde flyttet sitt officin i 1484. Likeså utkom i 1481 en utgave i Köln, utgitt av Conrad Winters de Homborch. I 1482 oversatte Colard Mansion i Brugge verket til fransk og anferdiget to manuskripter, hvorav ett befinner seg på det østerrikske nasjonalbibliotek (Cod. 2572). Jean Bellot utgav den i 1500 i Geneve, Claude Nourry i 1509 i Lyon og Pigouchet i 1510 i Paris.

Sveriges første trykte bok

Den ble den første boken som ble trykket i Sverige. Det var den 20. desember 1483 på nåværende Riddarholmen der Johann Snell fra Rostock hadde sitt trykkeri. Fem eksemplar av denne utgave, som ble håndkolorert, er bortsatt bevarte.

Beskrivelse

De 122 frittstående delene av Dialogus minner i meget om moderne barneeventyr. I hver dialog treffes menneskeliggjorte vesener, og de kortfattede fortellingene formidler et enkelt moralbudskap som forklerande avslutter dialogen. Moralen berører jordiske bekymringer og er hentet fra forskjellige etiske autoriteter som Bibelen, kirkefedrene og antikkens filosofer. Flere av fanlene er fra Æsop, som Løvens andel, Frosken og oksen og Ulven og lammet.
Tittelens «dialoger» skyldes den doble forfatterrollen, der fortellingen anskueliggjør det påfølgende sitatet. Antagelig har fablene blitt benyttet av prester som inspirasjon til prekenen.
Et fotolitografisk avtrykk av 1483 års utgave ble utgitt i 1883. I samband med svensk boktrykks 500-årsjubileum 1i 983, utgav Michaelisgillet i samvirke med Bra Böcker en faksimile av denne bok med oversettelse og kommentar.
Elayne Angel

Tidlig karriere

Angel ble interissert i piercing etter et tilfeldig møte med en kvinne som hadde en brystvortepiercing på sammenkomsten renaissance faire i 1981. Gjennom denne personen ble hun involvert med piercingstudioet Gauntlet. Der ble hun ansatt, og var da en av de første profesjonelle piercerne i amerika. Senere jobbet hun for Gauntlet sine piercingstudioer i Los Angeles, New York og San Francisco.
Hun var den første til å motta masterprisen hos Gauntlet av Jim Ward. Senere har hun stått for å poppularisert piercinger som fourchette og lorum-piercing. Hun står også for mye av populariteten til tungepiercing.

Senere karriere

I 1993 åpnet Angel sitt eget piercingstudio, Rings of Desire, i French Quarter av New Orleans. Rings of Desire var det første piercingstudioet i Louisiana. Etter orkanen Katrina valgte Angel å stenge studioet sitt og flytte det til Mérida (Yucatán) i Mexico.
Yumi Uetsuji

Landslaget

Yumi Uetsuji spilte 4 landskamper for Japans kvinnelandslag.
Panikk

Etymologi

«Panikk» kommer fra det greske panikon som betyr «vedrørende Pan». Pan var den greske guden for skog og mark, som var kilden til en mystisk lyd som forårsaket smittsom, grunnløs frykt blant buskap, grupper av folk eller folk som er alene på øde plasser.

Panikk og lovverket

De fleste lovverk begrenser ytringsfriheten med det formål å forhindre folk fra å skape potensielt farlige panikksituasjoner, særlig ved hjelp av falsk alarm. Det klassiske eksempelet er at det er forbudt å rope «Brann!» i et teater fullt av folk, når det faktisk ikke er brann.
Enkelte anklagede har under rettssaker forsøkt å minske alvorlighetsgraden av en eventuell straff ved å hevde at den utøvde volden ble fremkalt av panikk. Enkelte jurisdiksjoner kan begrense en straff dersom en selvforsvarshandling var urimelig sterk på grunn av en panikkreaksjon.
Panikkfølelsen som kan oppleves blant flyreisende i løpet av de siste minuttene i et kommersielt fly som styrter har dannet basis for flere søksmål i millionklassen mot flyselskaper, basert på det rettslige prinsippet om følelsesmessig lidelse.
Syngrou-Fix

Syngrou-Fix (gresk: Συγγρού-Φιξ) er en stasjon på metroen i Athen. Den ble åpnet 16. november 2000, som ledd i utvidelsen av metroens linje 2 til stasjonen Dafni. Syngrou-Fix ligger ved nordøstre del av Andrea Syngrou-avenyen, som er en av de travleste gatene i Athen. Første del av navnet fikk stasjonen etter denne avenyen. Andre del kom fra bryggeriet Fix, som lå der hvor stasjonen nå ligger, og som har gitt navn til området. Stasjonen har inngang og utgang fra begge sider av avenyen. Fra Syngrou-Fix går det også busser i retning av sentrum, såvel som til flere av Athens forsteder, såsom Voula, Faliro, Nea Smyrni og Kallithea. Det er også overgang til trikk.
Beothuk (språk)

Beothuk er et språk som ble talt av indianerstammen beothukene i Newfoundland. Språket har vært utdødd siden 1829, og det er få skriftlige levninger av det, og svært lite som er kjent om det.
Det har vært foreslått at det var beslektet med det langt mer utbredte nabospråket algonkinsk, men det finnes ikke nok bevis for å trekke noen konklusjoner.
En DNA-studie fra 2007 viste genetiske forbindelser mellom beothukene og det algonkinsk-talende mi'kmaqfolket.
Beothuk er kjent fra kun fire ordlister som ble skrevet ned på 1700- og 1800-tallet. De har over 400 ord, men ingen eksempler på sammenhengende tale. Hypotesen om beothuks forbindelse med algonkinsk er datert tilbake til minst Robert Latham i 1862. Fra 1968 og framover har John Hewson fremmet bevis på lydoverensstemmelse og delt morfologi med ur-algonkinsk. Mangelen på enhver systematisk eller konsistent representasjon av språkomfanget i ordlistene, gjør det tvilsomt å fastslå hvilket lydsystem som beothuk hadde, og ord listet hver for seg på listene kan være det samme ordet transkribert på ulikt vis. Det er også kjent at det eksisterer feil i de nevnte listene. Dette, sammen med mangelen på sammenhengende tale, betyr at det er svært lite å bygge en form for rekonstruksjon av beothukspråket på. Med mangelen på bevis har språkforskere som Ives Goddard og Lyle Campbell uttalt at enhver forbindelse mellom beothuk og algonkinsk er ukjent og vil forbli det.
I 1910 innspilte den amerikanske antropologen Frank Speck inn en 75 år gammel beothuk-kvinne ved navn Santu Toney som sang en sang på beothuk-språket. Innspillingen skjedde på begynnelsen av århundret, og en del kilder har oppgitt året 1929, men datoen 1910 har blitt bekreftet av Specks bok Beothuk and Micmac.
Ordene er vanskelige å høre og ikke lette å forstå. Santu fortalte at hun hadde lært sangen av sin far. (Noe som kan være bevis på at minst en beothuk var i live etter at Shanawdithit, den siste kjente levende av stemmen, var død i 1829, gitt at Santu Toney var født en gang rundt 1835.) Samtidige forskere har forsøkt å gjøre en transkripsjon av sangen med håpet at lydinnspillingen kan bli renset med moderne metoder. En del indianergrupper har forsøkt å lære seg sangen.
Satoshi Tsunami

Japans herrelandslag

Satoshi Tsunami spilte 78 landskamper for Japans herrelandslag.