Selforsbrua

Historie

Den første Selforsbrua ble bygd i 1914. Steinen som ble brukt i karene på denne brua, ble tatt ut i Åkerloberget i Selforslia og deretter fraktet på slede ned til elva.

Andre verdenskrig

Selforsbrua kunne ikke unngå å bli berørt av andre verdenskrig på grunn av dens sentrale rolle som allfartsåre i den tidligere Nord-Rana kommune og i hele det nordlige Helgeland.
Liksom tilfellet var med resten av Norge, stod det norske forsvaret svakt på Helgeland i 1940. Mosjøen var standkvarter for regionen, som hadde styrker fra 6. divisjon i infanteriregiment 14 (IR14). I tillegg var det en britisk styrke på Helgeland som bestod av fem uavhengige britiske kompanier, og små styrker fra 1. bataljon av Scots Guards (i Dalselv) og Irish Guards. Scots Guards ble satt i land i Mo i Rana den 12. mai 1940, to dager etter det tyske angrepet på Hemnesberget. Fire kompanier fra Irish Guards etablerte senere forsvarsstillinger ved Pothus i Saltdal.
De norske soldatene var generelt sett lite kampdyktige. Det gjorde ikke saken lettere at lederen for IR14, major Halfdan Sundlo – i likhet med sin bror oberst Konrad Sundlo som ledet infanteriregiment 15 (IR15) i Narvik, var medlem av Nasjonal Samling, og var kjent som en tyskvennlig offiser blant sine soldater. I 1943 ble Halfdan Sundslo utnevnt til ordfører i Mosjøen av Vidkun Quislings andre regjering.
Sent på ettermiddagen den 18. mai 1940 ble Selforsbrua sprengt av den norske motstandsbevegelsen og britiske styrker på retrett nordover. Sprengingen ble gjort for å trenere den tyske okkupasjonsmaktens fremmarsj nordover mot Finnmark. Sprengningen skjedde i et tett samarbeid mellom Forsvarssjefen i Helgeland, oberstløytnant Ragnvald Roscher Nielsen, og bataljonsjefen for Scots Guards, T. B. Trappes-Lomax.
Østerrikske soldater fra første selvstendige kompani i andre bataljon i det 137. gebirgsjägerregiment, 2. gebirgsdivisjon, under ledelse av regimentskommandør oberst Georg Ritter von Hengl (1897–1952), sørget for å gjenoppbygge en provisorisk pongtongbro samme måned. Dette kompaniet ble landsatt ved Mo i Rana den 4. mai 1940. Den provisoriske Selforsbrua ble brukt under den videre invasjonen nordover. Den 19. mai var bergjegerne på vei til Storforshei. Men der ble også Reinforsen bro over Langvassåga sprengt om kvelden den 19. mai, mens norske og britiske styrker i mellomtiden hadde trukket seg tilbake til Messingsletta i Dunderlandsdalen.
Det 137. regiment ble grunnlagt den 1. august 1938 i Wehrkreis XVIII innenfor Wehrmacht og omfattet Graz og Innsbruck og de østerrikske delstatene Steiermark, Kärnten, Tirol og Salzburg. Mellom 1941 og 1944 ble regimentet brukt under okkupasjonen av Finnmark, som ledd i det tredje rikes planer om å okkupere Russland fra nord (noen ganger omtalt som «den nordlige østfronten»).
Den andre av regimentets tre bataljoner, ble brukt på Helgeland. Oberstløytnant August Sorko (1891–1941) var bataljonsjef i andre bataljon i 1940, og bataljonen kalles derfor også uformelt for «Sorkobataljonen». Disse bergjegerne hadde gjennomgått harde øvelser, og var blitt opptrenet med tanke på å delta i angrepet på Ardennene under operasjon «Fall Gelb» (tilfelle gul) i Slaget om Frankrike. Istedet ble de sendt nordover til Nord-Norge.
Georg Ritter von Hengl ledet regimentet fra 24. februar 1940 til 2. mars 1942, altså på det tidspunkt da Selforsbrua ble sprengt. Den 1. april 1942 ble han utnevnt til generalmajor og den 20. april 1942 ble han kommandør for hele bergjegerdivisjonen. Den 21. januar 1943 ble han utnevnt til generalløytnant og sjef for Gebirgskorps Norwegen og var en sentral skikkelse under okkupasjonen av hele Nord-Norge.

Etter krigen

Flytebrua ble brukt frem til den ble revet den 17. mars 1965. Deretter ble en ny bru bygd og er den som står der i dag.