google/wiki40b huggingface dataset:
Weasel word

Weasel word («veselord», «hul frase») er en betegnelse for ord og vendinger som får et villedende eller innholdsløst utsagn til å se riktig og tillitvekkende ut. Eksempelvis kan et vagt eller udokumentert utsagn komme til å se mer substansielt ut enn det faktisk er, og en tilsynelatende konkret påstand kan modereres, så den reelt blir vag.
Weasel word benyttes til å fjerne oppmerksomheten fra ufullstendige eller motstridende opplysninger, så påstanden blir vanskeligere å argumentere mot. De brukes dessuten til å dempe virkningen av ladede eller kontroversielle utsagn. Brukes de bevisst, er det en form for spin.

Opprinnelse

Betegnelsen weasel word stammer fra engelske navnet for vesel. Veselen betraktes i folkemytologien som et listig og ondsinnet dyr. En vesel kan tømme et fugleegg for innhold gjennom et ganske lite hull, slik at egget fortsatt ser helt ut. Egget ser således ut til å være intakt, men er i virkeligheten tomt. På samme måte kan veselord få en setning til å se troverdig ut, selv om den ved nærmere analyse viser seg å være innholdsløs.
Uttrykket opptrer første gang i Stewart Chaplins novelle Stained Glass Political Platform (utgitt i The Century Magazine 1900), hvor de omtales som «ord som suger livet ut av ordene omkring dem, som en vesel som suger et egg og etterlater seg skallet.» President Theodore Roosevelt tilskriver uttrykket Dave Sewall, som skulle ha brukt det i en privat samtale helt tilbake i 1879.
Will & Grace

Handling

Serien handler om advokaten Will Truman og interiørdesigneren Grace Adler, et vennepar som har kjent hverandre siden de studerte på Colombia University. I første episode kommer det frem at Will er homoseksuell, men samtidig at Will og Grace har et svært nært forhold. I begynnelsen er Grace forlovet med Danny, men Will mener at han er gal mann for henne på grunn av sterkt ulik personlighet. Etter noe krangel bestemmer Grace seg for først å framskynde, for så å avbryte, bryllupet. Som resultat av dette trenger Grace et sted å bo, og etter noe frem og tilbake, ender hun opp hos Will.
Grace Adler er en noe rotete, hetroseksuell ikke-praktiserende jøde fra Schenectady , tre timers kjøretid nord for New York City. Hun har et eget kontor der hun har én ansatt, Karen Walker. Karen er gift med Stan Walker, en mann med en svært stor formue, og hun jobber hos Grace stort sett for å komme seg unna mann og barn, ifølge henne selv. Karens innsats på kontoret er svært begrenset, men Grace trenger Karens sosiale nettverk til sin forretning. Karen konsumerer store mengder alkohol og mer eller mindre lovlige piller, men er livsglad. Hun er vant til å kritisere Grace for klesvalget og håret, men under kritikken ligger det en respekt og muligens også vennskap.
Will Truman er korrekt antrukket og veldig ryddig. Han har få eller ingen fakter som knytter ham til stereotypisk homoseksualitet. Han har i begynnelsen et eget advokatbyrå, og han får ofte besøk av sin venn Jack McFarland, som er langt mer outrert homoseksuell enn Will. Jack er kontinuerlig arbeidsledig, med småjobber fra tid til annen. Jack har også svært mange, og korte, affærer, og er også uten økonomisk sans. Utover i serien mister Will kontoret sitt etter at hovedklienten trakk seg, men han blir ansatt i et advokatfirma.
Jack møtte relativt tidlig Karen, og de to kom svært godt overens. Begge er bekymrings- og ansvarsløse, begge har en stor porsjon skadefryd, begge er opptatt av overflatiske ting og begge liker å bruke penger.

Popularitet

TV-serien hadde premiere i USA, på NBC 21. september 1998, og økte etter hvert stadig i popularitet. Seertallene steg ytterligere da NBC flyttet programmet til torsdagskveldene. Seriens popularitet begynte å synke etter sesong seks, og i juli 2005 ble det offentliggjort at sesong åtte ville bli den siste. Siste episode av Will & Grace ble sendt 18. mai 2006 i USA.
Etter et elleve år langt opphold kom serien tilbake høsten 2017 med sesong 9. Og alle de fire originale skuespillerne er gjenforent.
Söderbergelektroden

Söderbergelektroden er en kontinuerlig, selvbrennende karbonelektrode som anvendes i elektrometallurgiske smelteovner og som katode i elektrolysebaserte smelteverk. Før utviklingen av denne kullelektroden som brant direkte og kontinuerlig brukte man forhåndsbakte elektroder som krevde at en operatører måtte stoppe smelteovnene for å montere nye elektroder når den gamle var brukt opp.
Elektroingeniøren Carl Wilhelm Söderberg (1876–1955) fikk den opprinnelige ideen til den kontinuerlige elektroden i 1916. Sammen med dr. ing. Mathias Ø. Sem ved Det norske selskab for Elektrokjemisk Industri (Elkem ASA) drev han forsøk på å utvikle en kontinuerlig elektrode ved å fylle en elektrodemasse av kull, tjære og bitumen inn i et jernrør med en jernkjerne som ble koplet til elektrisk kraft. Sammen med ingeniør Jens Westly utviklet han en modell med langsgående ribber på innsiden av elektrodemantelen for å bedre kontakten mellom denne og den bakte delen av elektroden. Til oppfinnelsens hovedpatent fra 1918 er det knyttet over 300 patenter.
Söderbergelektrodens stålmantel fylles idag med en pasta bestående av kalsinert antrasitt, petrolkoks og bek. Elektrodemassen brennes til en fast karbonelektrode etterhvert som den forbrukes og mates nedover i ovnen. Når elektroden brukes i prosesser der jern ikke er skadelig for produktet, som ved fremstilling av råjern, mates stålmantelen ned og forbrukes sammen med elektroden. Nye seksjoner kan da sveises på oventil. Fra 1924 ble søderbergelektroden også tatt i bruk  aluminiumindustrien. Ved bruk i aluminiumelektrolyse er mantelen stasjonær og bare selve karbonelektroden mates inn i elektrolysebadet.
Oppfinnelsen førte til at Elkem ble et teknologiselskap med hele verden som arbeidsområde. En regner med at rundt 75 % av alle smelteverk basert på elektrisk kraft og reduksjonsovner verden over har kjøpt teknologien og utstyret fra Elkem. Selskapets forskningssenter ved Fiskaa bruk i Vågsbygd, like utenfor Kristiansand, er i dag en av verdens fremste laboratorium for ferrolegeringsindustrien.
Giovanni Battista Riccioli

Bakgrunn

Giovanni Battista Riccioli ble født i Ferrara. Han trådte inn i jesuittordenen den 6. oktober 1614. Etter fullført novisiat begynte han studier i humaniora i 1616, først i Ferrara, og deretter i Piacenza.
Fra 1620 til 1628 studerte han filosofi og teologi ved Kollegiet i Parma. Parmas jesuitter hadde utviklet et sterkt eksperimentelt forskningsprogram, blant annet om fallende legemer. En av tidens mest kjente jesuitter, Giuseppe Biancani (1565–1624), underviste i Parma da Riccioli kom dit. Biancani akaspterte nye astronomiske ideer som for eksempel om eventuelle månefjell og himlenes eventuelt flytende beskaffenhet, og samarbeidet med jesuitt-astronomen Christoph Scheiner (1573–1650) vedrørende solflekksobservasjoner. Riccioli nevner ham med takknemlinghet og beundring.
I 1628 hadde Riccioli ansluttet sin grunnutdannelse.

Astronomi

Riccioli ble presteviet, og bad sine foresatte i jesuittordenen om å bli sendt ut som misjonær. Dette ble avslått. Han virket så om lærer i filosofi, teologi og astronomi. Han foretok flere eksperimenter sammen med sin medbror jesuitten Francesco Maria Grimaldi. 
Han er kjent for å ha arbeidet med kart over Månen, og gav flere av overflatetrekkene de navnene som brukes den dag i dag. En omfattende beskrivelse av Månen gav han i verket Almagestum Novum i 1651. En rekke av navnene som ble valgt for månekratre var ment som en implisitt anerkjennelse av det kopernikanske system. Både Kopernikus, Kepler, Galileo og Lansbergius fikk således store kratre oppkalt etter seg. Grimaldi og Riccioli oppkalte også to kratre etter seg selv i samme område, mens noen andre jesuittastronomer fikk krateroppkallinger i et annet område, nær krateret Tycho.  
Riccioli oppdaget skyggene av Jupiters måner på planeten Jupiter.
Han observerte også Saturn og dens ringer, og var en av de første europeere som anførte at Mizar var en dobbelstjerne. Han arbeidet videre på en metode for målingen av solens tverrsnitt, og var en ivrig forkjemper for den gregorianske kalender. 
Riccioli var også den første som beregnet aksellerasjonraten til et fritt fallende legeme.
Sarpsborg Arbeiderblad

Sarpsborg Arbeiderblad er en avis som blir utgitt i Sarpsborg i Østfold.
Ansvarlig redaktør er Bernt Lyngstad.
Møre bispedømme

Møre bispedømme er et bispedømme i Den norske kirke som omfatter menighetene i Møre og Romsdal, med Molde domkirke som bispesete. Det er delt i 7 prostier, 32 kirkelige fellesråd og 97 sogn, og er fra 2008 ledet av biskop Ingeborg Midttømme.
Bispedømmet ble opprettet 18. september 1983 da de tre prostiene på Sunnmøre ble overført fra Bjørgvin bispedømme, og de to prostiene på Nordmøre og de to i Romsdal fra Nidaros bispedømme. Før dette var Møre og Romsdal det eneste fylket i landet som var delt mellom to bispedømmer, hvilket gikk helt tilbake til 1622 da Sunnmøre ble overført fra Nidaros til Bjørgvin.
Bispedømmet heter «Møre» selv om det også omfatter Romsdal og kommer av et kompromiss der Sunnmøre, med cirka halvparten av innbyggerne, aksepterte at bispesetet ble lagt til Molde, fremfor Ålesund, mot at Romsdal ikke ble med i navnet.
Møre bispedømme har også et aktivt ungdomsråd, som består av ungdommer bosatt innenfor bispedømmets grenser. Disse velges på bispedømmets Ungdomsting blant delegater fra menighetene og ungdomsorganisasjonene. Ungdomsrådet fungerer som et rådgivende organ til bispedømmerådet og biskopen i ungdomsspørsmål, og som en ressurs for menigheter, da ungdomsrådet også arrangerer inspirasjonssamlinger og kurs for ungdommer i menigheter tilknyttet bispedømmet.

Ungdomsrådet i Møre bispedømme

Ungdomsrådet er et rådgivende organ for Møre bispedømmeråd og Møre biskop i ungdomsspørsmål. Ungdomsrådet består av maksimalt seks medlemmer og to varamedlemmer fra menighetene og to medlemmer og ett varamedlem fra ungdomsorganisasjonene i fylket. Rådet sender også to delegater til Ungdommens kirkemøte.
Én gang i året avholdes Ungdomstinget, som er det øverste organet i ungdomsstrukturen i bispedømmet. De siste årene har dette blitt avholdt sammen med festivaler arrangert av de kristelige organisasjonene, som NMS U og KFUK-KFUM. Her legger ungdomsrådet frem sin årsrapport, de viktigste sakene diskuteres i plenum eller i grupper, og det avholdes valg. I dette valget velges ca. halvparten av ungdomsrådet hvert år, slik at en har en viss kontinuitet i arbeidet. Som medlem sitter man i to år, mens varamedlemmer kun sitter i ett. Hver menighet og ungdomsorganisasjon i bispedømmet kan sende to delegater med tale- og stemmerett, og eventuelt flere med observatørstatus. Lederen i ungdomsrådet velges internt ved første møte etter Ungdomstinget.

Prosti

Møre bispedømme har følgende prosti: 
Molde domprosti
Søre Sunnmøre  prosti
Austre Sunnmøre prosti
Nordre Sunnmøre prosti
Indre Romsdal prosti
Ytre Nordmøre  prosti
Indre Nordmøre prosti
Christian Frederiks plass (Oslo)

Plassen

Plassen ble i 1914 oppkalt etter Christian Frederik (1786–1848), dansk-norsk kronprins fram til 1814 og dansk konge 1839-1848, i forbindelse med at det var 100 år siden han var norsk konge fra 17. mai til 10. oktober 1814. Hans navn ble knyttet til denne plassen fordi mesteparten hadde tilhørt hagen foran Paléet, landets første kongebolig i nyere tid, og fordi Christian Frederik var den første konge som bodde der. 
Plassen er 7,4 mål stor og avgrenses av Østbanehallen (tidligere Østbanestasjonen) i nord, Strandgata i vest, Prinsens gate i syd og trappene mot Flytogterminalen og Hotell Opera i øst. 
Området plassen ligger på ble fylt opp som land på begynnelsen av 1700-tallet. 
Skulpturgruppen «Solen og Jorden», utført i stein og bronse av Ørnulf Bast, ble satt opp i 1986 i en fontene på plassen. Anlegget ble bekostet av Den Norske Amerikalinje, kommunen og legatene til Oslo Bys forskjønnelse. På plassen er det uteservering i sommersesongen.
I noen år frem til 2004 var området vest på plassen, som fikk navnet Plata, samlingssted for narkomane. Omfattende mengder stoff ble omsatt, og handelen ble stiltiende tolerert av myndighetene. Det ble kritisert at dette var det første som møtte turister som kom med tog til hovedstaden. I 2004 grep politiet inn og miljøet ble til fortvilelse for handelsstanden i Skippergata flyttet dit. Våren 2009 hadde imidlertid mange i miljøet flyttet tilbake til plenen på gamle plata.
Plassen vil få økt betydning når E18, som i dag går mellom plassen og Bjørvika, er lagt i rør og plassen blir en del av Operaallmenningen, et bindeledd mellom det nye Bjørvika og eksisterende sentrum. Fremtidig utforming av plassen er ikke bestemt per 2008.
Arvefølgen til Nederlands trone

Arvefølgen til Nederlands trone går i Huset Oranien-Nassau og er regulert av Nederlands grunnlov, som på dette punkt sist ble revidert ved dronning Beatrix' tronbestigelse i 1980. Arvefølgen gjelder Kongeriket Nederlandene, som består av Nederland, Aruba, Curaçao og Sint Maarten. Monarkens etterkommere i tre ledd har arverett. Den som gifter seg uten parlamentets godkjennelse, taper sin arverett.
Kong Willem-Alexanders tre døtre er nærmest i arvefølgen. Deretter følger prins Constantijn, hans barn og så prinsesse prinsesse Margriet.
Dronningens tredje sønn, prins Johan Friso, tapte sin rett til å arve Nederlands trone da han i 2004 giftet seg uten parlamentets samtykke. På samme måte tapte dronningens søstre, prinsesse Irene og prinsesse Christina, og prinsesse Margriets sønn, prins Pieter-Christiaan, retten til å arve tronen.
De to sønnene av Beatrix' søster Margriet, prins Maurits og prins Bernhard, var arveberettiget før Beatrix abdiserte. De falt ut av arvefølgen da Willem-Alexander overtok tronen og er heller ikke lenger medlemmer av kongehuset. Margriets to øvrige sønner mistet arveretten da de giftet seg uten parlamentets samtykke.
Berg (Troms)

Tusenårssted

Kommunens tusenårssted er Geitskartunnelen som forbinder bygdene Ersfjord og Senjehopen. Tunnelen, som ble åpnet i 2004, har forkortet reisestrekningen mellom Skaland og Senjehopen/Mefjordvær med 95 km.
Glansrørfly

Utseende

Et middelsstort (vingespenn 28 – 35 mm), gulgrått nattfly. Den kjennes forholdsvis lett på at forvingene helt mangler tegninger. Hele sommerfuglen er ensfarget gulgrå, med en svak, silkeaktig glans.

Levevis

Arten finnes på fuktige steder, larven lever inne i stråene til takrør (Phragmites australis). De voksne sommerfuglene flyr i juli – august.

Utbredelse

Arten er utbredt i Mellom- og den sørligste delen av Nord-Europa. I Norge finnes den langs kysten vest til Vest-Agder.
Firda kaserne

Nordfjordeid som ekserserplass i gamle dager

Ekserserplassen på Nordfjordeid er første gang beskrevet i 1628 som ekserserplass for Nordfiorske Compagnie og gjør den til den eldste kjente ekserserplassen i landet. Ekserserplassen fikk på folkemunne navnet Plassen. I 1718 endret ekserserplassen status til bataljonssamlingsplass for Nordfjordeid bataljonsamlingsplass som en del av Nordre Bergenhusiske Regiment. Gården Osnes i Eid kommune ble i 1792 kjøpt som sjefsgård for Hærens aktivitet i Nordfjord og etappevis flyttet til Plassen. Plassen ble benyttet av Hærens Infanteriregiment 10 (IR 10) som hadde hovedsete på Plassen frem til 1930.

Bygninger

Foruten Firda kaserne hører også noen mindre bygninger og skytefeltet i Remmedalen til anlegget.
De eldste byggene på Plassen er to eldre lagerhus og utgjør i dag "Hærmuséet" og ble bygget i perioden 1791–1793. Under andre verdenskrig bygde okkupasjonsmakten store brakkebyer for opptil 1 000 mann og hadde egen underoffisersskole på Plassen. Plassen var og kommandoplass under Måløyraidet i 1941. Måløyraidet bar kodenavn "Archery"  hos de allierte og er i dag navnet på HV-11 sin innsatsstyrke.

Militærvirksomhetens betydning for Nordfjordeid

Forsvaret og okkupasjonsmaktens virksomhet har dannet en stor del av grunnlaget for handelsvirksomheten, arbeidsplasser og bosetting på Nordfjordeid på 1900-tallet.
Master of arts

Master of arts (forkortet M.A.) er en akademisk grad brukt i engelskspråklige land, særlig i USA. Begrepet er ofte også brukt internasjonalt som et generelt uttrykk for grader på tilsvarende nivå. I USA har Master of Arts-grader typisk et totalt omfang på fire eller fem års studier. Det er den laveste graden som tildeles på universitetsnivå (dvs. etter college). MA-delen av graden kan i USA være rent undervisningsbasert, utelukkende oppgavebasert, eller en kombinasjon av dette.
Graden er mest brukt innen humaniora og teologi.
Niphoropica

Utseende

En liten, kraftig, lysbrun trebukk. Antennene er litt kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er nesten jevnbrede, for det meste kledt med silkehvite skjell.

Levevis

Larvene lever i død ved.

Utbredelse

Arten lever på Borneo.
Odinfeltet

Odinfeltet er et gassfelt som ligger i blokk 30/10 på norsk kontinentalsokkel i Nordsjøen. Feltet ble oppdaget av Esso med boreriggen Drillmaster 28. mars i 1974. Odinfeltet er en geologisk del av Friggfeltet og ligger 26 kilometer nordøst for Frigg. Gassen som ble utvunnet ble transportert i rørledning til TCP2 plattformen på Friggfeltet. Der ble gassen behandlet før den ble transportert i Frigg-rørledningene til St. Fergus i Skottland. Gassen ble solgt til British Gas.

Konsesjonen

Blokken ble tildelt i andre konsesjonsrunde i 1969 og utvinningstillatelsen fikk nummer PL030. Esso var rettighetshaver (100 prosent) på Odinfeltet. Odin produserte gass i ti år mellom 1984 og 1994.
Kystredningstjenesten

Historie

Redningsvæsenet ble opprettet ved lov av 26. mars 1852 etter anbefaling fra Christopher Berent Claudi som hadde fått ideen etter britisk inspirasjon. Tjenesten, underlagt Indenrigsministeriet, ble delt i to avdelinger; en nørrejydsk og en bornholmsk. I 1896 ble ansvaret overført til Landbrugsministeriet og allerede i 1906 ble tjenesten igjen flyttet, denne gang til Marineministeriet. I 1926 ble de to avdelingene slått sammen og fikk en samlet organisatorisk ledelse plassert i København innen tjenesten ble flyttet til Forsvarsministeriet i 1950.
I 1973 ble Redningsvæsenet (omdøpt til Kysteredningstjenesten) sammenlagt med en rekke andre myndigheter som tilsammen dannet Farvandsvæsenet. Denne konstellasjonen holdt frem til 2012 da Farvandsvæsenet ble oppløst og Kystredningstjenesten ble overført til Søværnet underlagt 1. Eskadre.

Oppgaver

Kystredningstjenesten skal med det materiell og personell som den råder over, under koordinasjon av Joint Rescue Coordination Centre i Århus, bistå og utføre sjøredning i danske farvann.
Pachyoryctes solidus

Utseende

En stor (hannene ca. 45-50 millimeter), blank, brunsvarte hornbille. Som vanlig for hornbiller (Dynastinae) er det stor forskjell mellom kjønnene, hannen er større og har horn på hodet og pronotum som hunnen mangler. Hos denne slekten har hannen et langt, tynt, krumt horn på hodet. På pronotum har den to spisse knøler eller korte horn.

Levevis

Larvene lever i morken, død ved.

Utbredelse

Arten er utbredt i Sørøst-Asia, i alle fall i Thailand og Burma.
Jimalalud

Jimalalud (Bayan ng Jimalalud) er en kommune i Filippinene. Kommunen ligger på øya Negros, og tilhører provinsen Negros Oriental. Folkemengden var i 2015 på 30 645 innbyggere.
Mogen turisthytte

Mogen er en betjent turisthytte tilhørende Telemark Turistforening, et lokallag av Den Norske Turistforening (DNT). Mogen ligger i Vinje kommune i Telemark ved den nordvestlige enden av Møsvatn, i enden av Juvikfjorden, og er et utgangspunkt for fotturer på Hardangervidda.
Mogen ligger ca. 950 moh.
Båtfergen MB «Fjellvåken II» går mellom Skinnarbu og Mogen i sommerhalvåret.
Evighetsflamme

En evighetsflamme er en flamme, lampe eller fakkel som brenner uavbrutt og på ubestemt tid.
Naturlige evighetsflammer kan oppstå ved utspring av naturgass og lignende, og brenne i tiår eller århundrer. Kunstige evighetsflammer finnes i enkelte apparater (f.eks. klippapparat), minnesmerker, statuer, monumenter eller andre kunstverk.
Gruver, oljebrønner og lignende kan være åsted for menneskeskapte evighetsflammer som brenner naturgass eller kull, og som kan være umulige å slukke.
Iven Austbø

Retur til Viking

19. november 2013 returnerte Austbø til Viking FK. Han signerte en kontrakt som strekker seg over to år. Austbø redebuterte for viking i tippeligaen i kampen mot Start da han kom inn for Arild Østbø i det 44 minutt.
Språkteigen

Språkteigen (tidligere kjent som Språkrøret og Språkøret) er et norsk radioprogram om det norske språk som har gått på NRK Radio siden 1974. Programmet består hovedsakelig av intervjuer, reportasjer og spørsmål fra lytterne om norsk språk. Det tar ofte for seg tema som ordhistorie (etymologi), språklig påvirkning av norsk, normering på bokmål eller nynorsk samt stedsnavn og personnavn. Programmet varer en halv time og sendes på P2 på søndag formiddager.   
Språkteigen har gått igjennom flere endringer. Det startet under navnet Språkrøret med Olav Vesaas og Finn-Erik Vinje som programledere. Vinje var språkkonsulent for NRK, og fast deltager i programmet i perioden 1974–1989, sammen med Frank Nordli som overtok for Vesaas. Deretter kom Språkøret med Einar Bjorvatn og Sylfest Lomheim. Lomheim var professor ved UiA og tidligere direktør i Språkrådet. I 1993 skiftet programmet navn til Språkteigen. Mellom 2005 og 2009 var Randi Lillealtern programleder, og Ann Jones hadde rollen 2011-2016. Deretter overtok Torunn Myhre som programleder. Sylfest Lomheim bidrar i de fleste sendingene hvor han svarer på språkspørsmål fra lytterne. 
Programmet sendes også som podkast.
Språkteigen hadde et lyttertall på 27 000 i 2015, noe som gav programmet en andel på 5 %.
O'Neal Nunataks

O'Neal Nunataks er en liten rekke nunataker helt sør i Bastien Range i Ellsworth Mountains. Den ble navngitt av en geolog-gruppe fra University of Minnsota til Ellsworth Mountains og oppkalt etter Jerry O'Neal, en flyfotograf for disse gruppene i 1963-64 og 1964-65.
Hérouville-Saint-Clair

Historie

Kommunen ble kalt Hérouville fram til 1957. Fram til begynnelsen av 60-årene var det en mindre landsby med 2 000 innbyggere, men i løpet av 15 år steg folketallet raskt til rundt 25 000, noe som gjorde kommunen til den mest folkerike forstaden til Caen. Folketallet har vært ganske stabilt siden 1975.

Befolkningsutvikling

Referanse: INSEE
Pekka Fredrik Lappalainen

Pekka Fredrik Lappalainen (født 1. januar 1880 i Leppävirta, død 24. februar 1913 i Kivijärvi var en finsk prest. Han var blant annet sjømannsprest i Antwerpen. Han er representert med en salme i Norsk salmebok 2013.
Knapsack gasskraftverk

Knapsack gasskraftverk (tysk: GuD Kraftwerk Knapsack) er et varmekraftverk utenfor Köln i Nordrhein-Westfalen i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 800 MW fordelt på en blokk med 2+1 gassturbiner fra Siemens, operert av Fortum. Anlegget ble ferdig i 2007. Brenselstypen er naturgass. Det leveres også fjernvarme.
De totale CO2-utslippene i 2008 var 1.541.848 tonn, godt under det som er tillatt i kvoten på 1.839.857tonn.
ANlegget ligger integrert i samme område som Hagen-Kabel gasskraftverk, med felles treningsfasiliteter.
Nicolae Stanciu

Landslaget

23. mars 2016 fikk han sin første landskamp for Romania mot Litauen. Han ble også matchvinner med å score sitt første landslagsmål.
Han ble tatt ut i Romanias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.