google/wiki40b huggingface dataset:
Ligebehandlingsnævnet

Ligebehandlingsnævnet er en dansk nevnd som behandler klager over en rekke former for forskjellsbehandling på og utenfor arbeidsmarkedet. Nevnden ble opprettet 1. januar 2009, som erstatning for Ligestillingsnævnet og Klagekomiteen for Etnisk Ligebehandling. Samtlige 12 medlemmer er jurister, hvorav tre utgjør formannskapet. Alle tre formenn er dommere. Medlemmene utpekes av Beskæftigelsesministeriet.
Ligebehandlingsnævnet behandler blant annet saker om forskjellsbehandling vedrørende etnisitet, likestilling, forskjellsbehandling på bakgrunn av seksualitet, likelønn og barsel.
Ankestyrelsen fungerer som sekretariat for Ligebehandlingsnævnet.
William Michael Rossetti

Familie og etterkommere

William var den ansvarlige i familien. Fra 15 år var han støttespilleren for familien Rosettis inntekter. Han arbeidet stødig i Inland Revenue Office, skatteetaten, fra 1845 og til han ble pensjonert. Han var «den eneste medlemmet av familien Rosetti, med mulig unntak av sin mor, som hadde mye sunn fornuft og følelse for finansiell ansvarlighet. Han møtte tallrike kriser i familien med snusfornuft, men han manglet fantasievnen, intelligensen og den inspirerte skrivingen til både Dante Gabriel and Christina Rossetti».
Han var en kapabel tegner og etterlot seg en del tegninger, skisser og mindre malerier, men valgte tidlig å ikke konkurrere med broren Dante Gabriels talent.
I 1874 giftet han seg med Lucy Madox Brown, datter av maleren Ford Madox Brown som hadde vært brorens læremester. Deres bryllupsreise gikk til Frankrike og Italia. Deres første barn, Olivia Frances Madox, ble født i september 1875, og hennes fødsel ble feiret i en ode av Swinburne. En sønn, Gabriel Arthur, ble født i februar 1877, fulgt av enda en datter, Helen Maria, i november 1879, og deretter tvillinger, Mary Elizabeth og Michael Ford, i april 1881. Deres sønn Michael døde som barn. Rossetti og hans hustru døpte ikke sine barn, og heller ikke ble de oppfostret i kristen husholdning. Barna ble undervist i hjemmet av deres mor og guvernanter. I 1897 giftet Olivia seg med en italiensk, anarkistisk flyktning, Antonio Agresti. De flyttet senere til Italia hvor Olivia ble en oversetter og skribent. Etter at hun ble enke i 1926 innledet hun et vennskap med forfatteren Ezra Pound, og de to brevvekslet hyppig.
Gabriel Arthur, kun kjent som Arthur til familien, ble en vitenskapsmann, giftet seg med Dora Lewis, og fikk flere barn. Helen ble en minatyrmaler, og i 1903 giftet seg med Gastone Angeli. Han var i dårlig tilstand og helse og døde kun noen få måneder senere. Helen fødte hans posthume datter, Imogene Lucy, i 1904.
William Michael Rossetti døde i 1919 og ble gravlagt på Highgate gravlund i Highgate i nordre London.
Herodium

Herodium eller Herodion (hebraisk הרודיון, arabisk هيروديون‎, Jabal al-Fraidees) er en høyde på ca. 758 moh. som ligger på Vestbredden omkring tolv kilometer sør for Jerusalem.  Festningen blir beskrevet av Josefus som også sier at Herodes ble begravet der. Festningen ble ødelagt i år 71 av den X. romerske legion (Legio X Fretensis) under romernes felttog mot Masada.

Historie

Omkring 24-12 f.Kr. lot Herodes den store bygge et festningsverk og et palass på denne høyden. Under romertiden var Herodium et av de største palassene i det romerske rike.
Etter Herodes' død i år 4. f.Kr. overtok hans sønn Archelaos festningen, og da landet ble en romersk provins ble det den romerske prefektens høysete. Fra festningen kunne man se Jerusalem i nord og Betlehem i sør. 
Under den første jødisk-romerske krig (66–73) ble festningen omkjempet. Dette opprøret ble utløst da en romersk stattholder gjorde krav på tempelskatten. Jødene drepte både stattholderen og mennene hans. Roma svarte med krig, og i 70 e.Kr. erobret keiser Vespasians sønn Titus Jerusalem etter et halvt års beleiring. Byen og tempelet brant ned til grunnen, og 30 000 jødiske fanger ble solgt som slaver. Opprøret holdt imidlertid på en stund til, og Herodium ble erobret og ødelagt av romerne i 71 e.Kr. av legio X Fretensis under kommando av Lucilius Bassus, under denne legionens fremrykning mot Masada. 
Seksti år etter etter Jerusalems fall ble restene av den da raserte festningen benyttet av jødiske opprørsmenn under Bar Kokhba-opprøret (132–136) - den var da opprørslederen Simon bar Kokhbas sekundære hovedkvarter. En mengde arkeologiske funn her er fra dette opprøret. Kommandanten her var Yeshua ben Galgula, som sannsynligvis var Bar Kokhbas nestkommanderende. 
Senere overtok bysantinske munker over høyden og gjorde den til en koloni for spedalske. På 600-tallet ble høyden helt forlatt.
Den 7. mai 2007 ble det bekjentgjort av professor Ehud Netzer ved det hebraiske universitet i Jerusalem hadde gjenfunnet Herodes' grav i det området som man hadde utgravd siden 1972. I november 2018 ble det kjent at man hadde klart å tyde innskriften på en mynt som var blitt utgravet allerede sent på 1960-tallet: Den tilhørte enten prefekten Pontius Pilatus eller en person i hans nære omkrets. Ved siden av en avbildning av et vinbeger står navnet Pilatus (Pilates) i greske bokstaver. Navnet er sjeldent og det er bare én som historikerne kjenner til fra denne region og den aktuelle tid; forskerne vil ikke konkludere sikkert, men mener likevel at det er rimelig å slutte at det er den første romerske prefekt, som også er nevnt i Bibelen og i kristne trosbekjennelser.

Bygningen

Festningen er beskrevet av historieskriveren Josefus Flavius. Etter at høydens topp ble ytterligere forhøyet hadde Herodes latt bygge et citadell med doble murer og fire vakttårn. Innenfor var det blant annet et palass med borggård, ett stort badehus, en hall (triclinium) och en rekke vanncisterner.
Ved foten av haugens nordre side ble «Nedre Herodium» bygd, et ytterligere palassområde med flere bygninger og haver som ble bevannet med vann fra et bassäng som var oppkalt etter kong Salomo.
Tangstikling

Kjennetegn

Tangstiklingen er en relativt avlang fisk med slank kroppsbygning. Både snuten og halen er lang. Langs siden har den lengdekjøler som består av 40-50 beinplater. Foran ryggfinnen har den 14-17 frittstående pigger som peker vekselvis til høyre og venstre. Gattfinnen og ryggfinnen er helt symmetriske og danner en «vifte».
Hannens brystfinner når helt bak til de sterkt reduserte bukfinnene, mens hunnens brystfinner er kortere.
Tangstiklingen er som regel 8-14 cm lang, men kan i sørlige deler av utbredelsesområdet bli så lang som 20 cm.

Levesett

Tangstiklingen lever, som navnet tilsier, mellom tang og ålegress ned til ca 10 meters dyp. Den er godt kamuflert når den står stille i vannet. Arten er en rovfisk som eter små virvelløse dyr, egg og fiskeyngel.
Som andre stiklinger har tangstiklingen en avansert gytebiologi. Hannen bygger et reir i en tangkvase av algetråder han syr sammen med et klebrig limstoff han skiller ut fra nyrene. Gytesesongen er fra april til juni, og fiskene er monogame. Etter en spesiell paringsdans lokker hannen hunnen inn i reiret, hvor hun legger 150-200 egg. Kort tid etter dør hun. Hannen holder vakt over eggene til de klekkes etter et par ukers tid, og blir ofte værende og holde vakt over yngelen videre. Hannene dør som regel etter 4-5 uker med total vakttid. Dette faller ganske godt samman med tida yngelen har brukt opp plommesekken sin.

«Værfisken»

I gamle dager brukte en gjerne tangstiklingen til å spå været. En tørka fisken og hang den i vannrett stilling etter en tynn snor.
Siden fisken trakk til seg fukt i fuktig luft og vice versa, endret den tyngde ut fra luftfuktigheten. Tyngdeendringene førte til at snora ble dreid i ulike retninger, noe som igjen førte til at selve fisken endret retning. En brukte himmelretninga fisken pekte mot til å avgjøre om en kunne vente regn eller ikke.
Cyclommatus elaphus

Utseende

En middelsstor til meget stor (hannen 35-102 millimeter lang), metallisk farget hjortbille. Arten er svært variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Også fargen varierer en god del - det vanligste er svart med grønnlig, metallisk glans men den kan også være kobberfarget. Store hanner har store, krumme mandibler med en stor tann på undersiden i den indre delen, for øvrig bare noen ganske små tenner i spissen. Et karakteristisk trekk er at det er et oransjerødt felt på oversiden av mandibelen ved roten. Noen ganger er det også en innoverrettet tann litt utenfor midten av mandibelen (oftest hos middelsstore eksemplarer), små eksemplarer har korte, tykke og kraftige mandibler som er sagtakkede på innersiden. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Pronotum er omtrent dobbelt så bredt som langt, og utvider seg forover. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke, lårene ofte rødlige.  Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, ofte mørk på farge, i motsetning til hannen er kroppen tydelig punktert.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Arten lever i Sørøst-Asia (Vest-Malaysia og Sumatra).
Norsk geoteknisk forening

Aktivitet

NGF arrangerer blant annet møter, kurs og seminarer, utgir faglige retningslinjer og representerer landet utad i geotekniske fora.
NGFs mest kjente arrangementer er Geoteknikkdagen, Fjellsprengningsdagen og Bergmekanikkdagen, som årlig arrangeres samtidig i Oslo.
Tumbesspurv

Underarter og utbredelse

Det er beskrevet ingen underarter av tumbesspurv:. Arten forekommer fra det sørvestlige Ecuador sør til det nordvestlige Peru.
Samarbejdspolitikken

Samarbejdspolitikken var det politiske samarbeid som de ledende danske partiene førte med den tyske okkupasjonsmakten under andre verdenskrig fra april 1940 til august 1943.
Som ledd i samarbeidspolitikken ble det dannet samlingsregjeringer bestående av de fire største partiene, Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, Det Konservative Folkeparti og Venstre.
Samarbeidspolitikken er et omstridt emne i okkupasjonens historie, og det er stadig meget delte meninger om hvorvidt den var en fordel for Danmark.
Dessuten kan det diskuteres hvorvidt uttrykket «samarbejdspolitik» er en korrekt betegnelse, da et samarbeid forutsetter frivillighet. Denne frivilligheten var ikke til stede for de danske politikerne overfor den tyske okkupasjonsmakten. Politikerne ble bestandig presset til å gi innrømmelser og tilpasse seg, og det var således tale om en innrømmelses-, tilpasnings- eller forhandlingspolitikk med okkupasjonsmakten – ikke en samarbeidspolitik.
Erik Scavenius var utenriks- og senere statsminister i denne perioden etter press fra kongen som hadde nektet å godta et ministerium hvori P. Munch fortsatte. Scavenius forbindes i høy grad med samarbeidspolitikken.
Tunesteinen

Tunesteinen er en runestein som opprinnelig stod på Tune kirkegård i Østfold. Den er først omtalt i 1627, da den ble funnet innmurt i kirkegårdsmuren ved Tune kirke. I 1857 ble den flyttet til Universitetets Oldsaksamling i Oslo. På steinen står en av de lengste kjente norske runeinnskriftene. Innskriften er i klassisk urnordisk språk. Den er hugget en gang i perioden 200-450 e.Kr.
Ånden fra 1914

Ånden fra 1914 (tysk: Augusterlebnis) var den angivelige feiringen i det tyske keiserrike ved utbruddet av første verdenskrig. Mange individer husket euforien som brøt ut den 4. august 1914, etter at alle partiene i Riksdagen, inkludert det tidligere antimilitaristiske Sozialdemokratische Partei Deutschlands (SPD), støttet krigskreditter i en enstemmig avstemning, senere referert til som Burgfrieden. Mange, deriblant i middelklassen, trodde at Tyskland hadde avsluttet flere tiår med bitter innenrikspolitisk konflikt. De millitære seirene de følgende ukene, som viste hva Tyskland kunne oppnå når det var forent, og som antydet at krigen skulle bli kortvarig, styrket euforien. Mange på den politiske høyresiden trodde (og fortsatte å tro inn i nazitiden) at disse ukene av krig var Tysklands fineste tid, og tilsvarte 1789 i Frankrike. Frem til 1990-årene tok de fleste historikere opp minnet om ånden fra 1914, og hevdet at entusiasmen i august 1914 var universell.
Inka Grings

Klubbkarriere

Grings ønsket egentlig å bli tenisspiller, men ble ikke tatt opp i den lokale tennisklubben. Dermed spilte hun fotball for det lokale laget TSV Eller 04. Hun skiftet etter hvert til Garather SV, også Düsseldorf, der hun ble til hun ble 18. Deretter ble hun oppdaget av FC Rumeln-Kaldenhausen (senere FCR 2001 Duisburg), der hun har holdt seg siden. Grings spilte seg fort inn på førsteelleveren. 
I begynnelsen ble det noen semifinaler og en finale, som laget tapte. Det forandret seg i 1998, da Duisburg vant cupen og kom på tredjeplass i den nystartede serien. Sesongen etter ble Grings toppscorer, uten at hun greide å hindre at Duisburg rotet bort seieren i ligaen i siste runde. Grings gjentok imidlertid toppscorerprestasjonen i neste sesong, og var en viktig brikke da laget vant Bundesliga.
Etter årtusendet var imidlertid Grings skadeforfulgt, og i 2004 vurderte hun å gi seg. Under rehabiliteringen skiftet hun mening og returnerte. Med henne tilbake gikk Duisburg fra fjerde til andreplass, en plass de har beholdt siden, med unntak av 2009, da de endte på tredjeplass, ett poeng bak de to på første og andre. Imidlertid ble innsatsen til Duisburg i serien overskygget av innsatsen i UEFA Women's Cup det året. Grings scoret i samtlige kamper fra kvartfinalene til finalen, med unntak av siste finale. Hun ble toppscorer i Mesterligaen også. I den tyske cupen fikk Duisburg på sett og vis hevn, da serievinner 1. FFC Turbine Potsdam fikk juling 7-0. Grings scoret to mål, da laget allerede ledet 4-0.
Grings har også utmerket seg på en annen måte. Hun kom i krangel med daværende trener Dietmar Herhaus i oktober 2006 etter et forsmedelig tap mot 1. FFC Frankfurt. Han fratok henne kapteinsbindet, og hun fulgte opp med å proklamere at hun kom til å skifte klubb om han fortsatte. På tross av mekling, ble Grings suspendert. Noe etter at Herhaus trakk seg som trener, i desember samme år, ble Grings' suspensjon opphevet. Også privatlivet hennes kom i media, etter at hun, Linda Bresonik og Holger Fach var involvert i et trekantdrama.

Landslagskarriere

Grings debuterte på landslaget i 1996, etter bare en sesong i Bundesliga. Imidlertid ble hun ikke tatt ut til EM i 1997. Hun var med i VM i 1999 og scoret tre mål, men greide ikke å hjelpe Tyskland til å slå USA i kvartfinalen. Grings var også med i OL i 2000, men scoret bare ett mål. Skade forhindret henne i å bli med til EM i 2001, VM i 2003 og 2004-OL. I 2005-EM var hun tilbake, og ble toppscorer da Tyskland ble europamestre. Deretter trakk hun seg fra landslaget i en periode, og ble dermed ikke verdensmester i 2007. Også OL i Beijing gikk hun glipp av. Hun kom imidlertid tilbake igjen, og ble europamester i 2009. Hun ble også toppscorer.
Gråsteinsegga

Gråsteinsegga er et fjell i Ålesund kommune, Møre og Romsdal. Med sine 548,5 moh. regnes den som høyeste toppen i kommunen. Det høyeste punktet i kommunen ligger imidlertid på kommunegrensen nær toppen på Vasstrandfjellet i Skodje kommune, på 552 moh.
Folkehøgskoler i Danmark

Dette er en liste over folkehøgskoler i Danmark i 2009. Den første danske folkehøgskolen som ble opprettet var Rødding i Nordslesvig i 1844 etter initiativ fra N.F.S. Grundtvig. På den tiden var det stor diskusjon om omrdets tilhørighet til Danmark, og i tillegg til å være et ledd i kampen for opplysning og det danske språket, var plasseringen av skolen viktig for å demme opp for tyske krav på regionen.
Danmark har i dag 79 folkehøgskoler som hvert år tar imot mellom 5 000 og 7 000 elever på del- og helårskurs.
Færøyske frimerker 1983

Færøyske frimerker 1983. Det ble utgitt i alt fjorten frimerker av Postverk Føroya i 1983. Det var niende året som Færøyene utga egne frimerker. I 1983 var det fem utgivelser, 21. februar en serie på tre merker med motiv av dampskip, 2. mai to merker med motiv av håndskårne sjakkbrikker, 6. juni to Europa/CEPT-merker med tema vitenskapsmenn, 19. september fire merker med motiv av fisk i færøyske farvann og til slutt 4. november kom et miniark med tre merker i forbindelse med at Nordens hus blitt åpnet på Færøyene med motiv av nordiske folkedrakter.

Sjakk

Sjakkbrikkene er håndskåret av Pol í Bud (1791–1818), Nólsoy
Butuan

Butuan er en by på øya Mindanao i Filippinene. Den er administrativ hovedstad for provinsen Agusan del Norte samt regionen Caraga og hadde 337 063 innbyggere ved folkestellingen i 2015. 
Byen er inndelt i 86 smådistrikt, barangayer, hvorav 15 er klassifiserte som urbane.
Karl XIIs torg

Karl XIIs torg er et torg i den søndre delen av Kungsträdgården i Stockholm i Sverige. Her står den svenske kongens Karl XIIs statue av Johank  Peter Molin, som ble avduket til 150-årsdagen for kongens død 30. november 1868. Han holder en lanse og peker mot øst. På plassen foran torget sto fra 1630-tallet til 1825 barokkpalasset Makalös.

Statuen

Statuen er laget av Johan Petter Molin og er støpt i bronse. Den viser den svenske kongen Karl XII. I bestillingen for verket sto det at det skulle være en «fotstatue», altså ikke kongen til hest, dessuten skulle kongen ikke ha noe på hodet, slik at hans «edle panne» var synlig. Kongen ble avbildet med lansen i den ene hånden og den andre pekende ut over slagmarken, mot øst, en gest som ble ansett å holde kongens helterenommé levende. Som forslag til klærne tjente den uniform som Karl XII bar da han døde ved Fredriksten festning i 1718.
Statuen står på en pidestall av svensk granitt.

Avdukingen i 1868

Statuen ble avduket i dramatiske former den 30. november 1868, årsdagen for kongens dødsdag. Selve statuen var blitt laget takket være innsamlede midler fra almenheten, samt etter forslag fra August Blanche (som døde på vei til avdukingen). Myndighetene hadde til avdukingen bygget store tribuner for Stockholms mest fremtredende innbyggere. Dette gjorde at almenheten knapt kunne se statuen eller avdukingen, noe som førte til at kavaleriet red mot folkemassen. Deretter ble det stengt fordi myndighetene hadde solgt for mange billetter til avdukingen og det fortsatte å være urolig under hele avdukingsdagen.

1970-tallet

Like nord for Karl XIIs statue står 13 store almetrær som måte fjernes for å gi plass til en ny oppgang til tunnelbanen. Tusenvis av stockholmere protesterte og i løpet av en ukes tid ble plassen okkupert med hengekøyer og en teltleir. Hendelsen skjedde den 11. mai 1971 og kalles vanligvis for «Almstriden».
Senere på 1970-tallet organiserte Narvaförbundet hvert år en seremoniell høytidelighet på Karl XIIs dødsdag (den 30. november) ved statuen. På grunn av motdemonstrasjoner gikk man isteden i 1983 over til å legge ned en krans på Karl XIIs grav i Riddarholmskyrkan.
Asiana Airlines Flight 214

Ulykken

Den 6. juli 2013 klokken 11.26 PDT (18.26 UTC, 20.26 norsk tid) krasjet en Boeing 777-200ER med registreringsnummer HL7742 under landing på rullebane 28L på San Francisco internasjonale lufthavn. Tidlige indikasjoner antyder at flymaskinen traff diket mot San Francisco-bukta. En motor samt haleseksjonen bak trykkskottet akterut ble skilt fra resten av flymaskinen. Den vertikale og begge de horisontale stabilisatorene ble liggende igjen på rullebanen før terskelen, mens resten av flymaskinen med vinger stoppet på venstre side av rullebane 28L. Øyenvitner beskrev en stor ildkule da flymaskinen landet, samt ytterligere en eksplosjon minutter etter krasjen som resulterte i en stor mørk røykkule som steg opp fra flykroppen. De oppblåsbare rømningsskliene ble aktivert på en side av flyet og disse ble benyttet til å evakuere passasjerene.

I kjølvannet

Årsaken til krasjet er fortsatt uklar. Terrorisme er ikke en faktor i ulykken, ifølge offisielle uttalelser. Dette var det første tilfellet med passasjerdødsfall i relasjon til Boeing 777-serien av flymaskiner.
Under en pressekonferanse holdt på SFO bekreftet San Franciscos brannsjef Joanne Hayes-White at det var to døde; begge var kvinnelige tenåringer med kinesiske pass. Begge likene ble funnet utenfor flykroppen. Ifølge en talsperson fra sykehusene var det fem personer som var kritisk skadet. Ni sykehus i området mottok totalt 182 skadede personer. Under en SFO-pressekonferanse uttalte talsmann Doug Yakel at kun én person var savnet, som var et mye lavere antall enn de tidligere omtalte 60 personene. Under en senere pressekonferanse uttalte Hayes-White at alle ombord var gjort rede for etter en avstemning av registreringene fra de to stedene på flyplassen som hadde tatt i mot passasjerer og besetning fra det forulykkede flyet. 12. juli samme år annonserte San Francisco General Hospital at en tredje passasjer, en 15 år gammel kinesisk jente, hadde dødd av skadene fra ulykken.
Flyplassen var stengt i omtrent fem timer etter krasjen, slik at innkommende fly på vei til San Francisco ble omdirigert til de andre større flyplassene i San Francisco Bay Area samt til Sacramento og Los Angeles. Senere ble rullebanene 01L/19R og 01R/19L åpnet igjen, mens ulykkesrullebanen og den parallelle rullebanen forble stengt.

Etterforskningen

National Transportation Safety Board har startet sine undersøkelser og har sendt personell til åstedet. Asianas adm.dir Yoon Young-Doo uttalte «foreløpig forstår vi at det ikke var noen motor- eller mekaniske problemer.» Han kunne ikke si om hjul eller understell fungerte som det skulle. De foreløpige indikasjonene tilsier at flyet kom inn for lavt og traff demningen da det forsøkte å lande.
Yankee Doodle

Norsk versjon

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst («Reise til Amerika»). Den ble utgitt som baksiden til «Jeg vil ha en blå ballong» på singlen Triola TN-309 i 1962.
Beelzebub

Beelzebub eller Beelsebul er et annet navn på fruktbarhetsguden Ba'al som filisterne dyrket i Ekron. I senere kristne skrifter brukes det også som et annet navn for en demon.
Folkegruppen og guden deres ble oppfattet som en trussel for jødene da de kom fra Egypt for å innta området Palestina. Jødiske profeter som Elia talte ofte imot Ba'alsdyrkelsen. Ifølge deres syn var Beelsebul en av mange falske guddommer. Dette gjorde de på en måte som gjorde at navnet ofte er forbundet med ordet demon, Satan eller djevel. I Det nye testamente er Beelsebul demonenes overherre og blir også likestilt med Satan.
Ba'al Zebûb kan også bety «Zebûbs herre», noe som viser til «Herre over det som kan fly». Zebub kan også bety «flue» og den østerlandske oppfatningen av djevelen som en flue- og loppegud gav opphavet til Beelzebubs tittel «Fluenes herre». Navnet ble i den konteksten brukt av William Golding i romanen Fluenes herre. Petter Dass beskrev samenes gand som ekle, mørkeblå fluer,og omtalte dem som «Beelzebubs fluer». I norrøn tro mente man at Loke brakte med seg lopper.