google/wiki40b huggingface dataset:
Admiralty Arch

Admiralty Arch er en bygning beliggende sentralt i London. Bygningen danner en seremoniell inngangsport fra Trafalgar Square i øst til paradegaten The Mall i vest, som fortsetter sørvestover til Buckingham Palace. Admiralty Arch er et landemerke i London av betydelig historisk og arkitektonisk betydning. I august 2013 ble det kunngjort at Admiralty Arch skal omgjøres til luksushotell.

Bruk

Admiralty Arch ble opprinnelig brukt til kontorer og boliger for the Sea Lords of the Admiralty. Fram til 1994 ble bygningen brukt av Marinen og Forsvarsdepartementet. I 1998 kunngjorde regjeringen at det ville bli gjennomført organisatoriske endringer i the Cabinet Office (som kan sammelignes med Statsministerens kontor). Blant endringene var en flytting av mesteparten av personellet utenfor hovedkvarteret 70 Whitehall til tre ubrukte bygninger i Whitehall-komplekset, etter at disse var modernisert. Admiralty Arch var en av disse bygningene. Moderniseringen av Admiralty Arch ble fullført 2000-2001, og personell fra Cabinet Office kunne flytte inn.

Luksushotell

Høsten 2010 ble det meldt at Admiralty Arch skulle selges. Regjeringen ønsket å selge bygningen som en del av sitt effektiviseringsprogram innen eiendom, og Admiralty Arch ble ikke sett på som velegnet til kontorlokaler. Samtidig ble det pekt på at det var en verdifull bygning. En mulig bruk av bygningen ble oppgitt å være hotell. Et år senere ble det bekreftet at regjeringen ønsket å selge Admiralty Arch. Det ville bli for dyrt å modernisere bygningen. Cabinet Office hadde flyttet ut av bygningen tidligere samme år, og bygningen var nærmest tom. Planene om å selge Admiralty Arch ble også omtalt av Business Sale. I desember 2011 ble det meldt at bygningen var lagt ut for salg. Prisen var satt til 75 millioner pund. Det var forventet at en kjøper ville omgjøre bygningen til hotell. Kunngjøringen av salget ble også omtalt av Property Observer. Et års tid senere ble det bekreftet at Admiralty Arch skulle omgjøres til luksushotell. I august 2013 ble planene om å omgjøre Admiralty Arch til luksushotell godkjent av City of Westminster. Samme dag sendte regjeringen ut en pressemelding om beslutningen. Selskapet Prime Investors Capital fikk lease bygningen for 99 år for 60 millioner pund. Planlagt åpning av luksushotellet er 2016.
Det orfiske argonautertoget

Det orfiske argonautertoget (Ὀρφέως Ἀργοναυτικά) er et episk dikt fra den greske antikkens litteratur, trolig datert til år 450-470 e.Kr. Teksten gjenforteller myten om Jason og argonautene, og er i første person med Orfeus som jeg-fortelleren. I de eldste legendene om Orfeus var han en av argonautene.
Teksten er kortfattet, og ser ut til å forutsette at leseren kjenner andre versjoner, slik som Argonautica av Apollonios Rhodios. Det er ingen vesentlig avvik i forhold til fremstillingen i andre kjente verk, men Orfeus' rolle framheves, og det finnes flere vage hentydninger til orfismens riter og lære. Teksten hevder også at Argo var verdens første skip.
Lithoscarabaeinae

Utseende

Ganske store biller. Kjevene (mandibler) og overleppen (labrum) er godt synlige. På forbeina har leggen tre tenner på yttersiden. På mellom- og bakbeina har leggene to tverrkjøler. Mellomhoftene er adskilte ved en lengdekjøl.

Levevis

Det er (av åpenbare grunner) ikke mulig å si noe sikkert om biologien til denne gruppen.

Forekomst

Gruppen er bare kjent fra lokaliteten Baissa som er fra Nedre Kritt og ligger i den asiatiske delen av Russland.
Tacutu

Tacutu (også skrevet Takutu (i Guyana) og Itacutu) er ei elv i delstaten Roraima i Brasil og regionen Upper Takutu-Upper Essequibo i Guyana. Den utgjør en del av grensa mellom de to landene, og er ei sideelv til elva Branco i Amazonas nedbørfelt. Den har et nedbørfelt på 42 906 km².
Elva har utspring ved Acarafjellet lengst sørvest i Guyana. Den renner først over 200 kilometer mot nord, og danner her grensa mellom Guyana og Brasil. Den passerer mellom byene Lethem i Guyana og Bonfim i Brasil, hvor det i 2009 ble åpnet ei bru som er den eneste faste veiforbindelsen mellom Guyana og Brasil. Ved Conceiçao de Mau renner den sammen med sideelva Ireng (Maú) og snur mot sørvest og renner inn i Brasil. Sideelva Cotingo kommer inn fra nord, og Tacutu renner deretter sammen med Uraricoera og danner elva Branco.
Middelgrunden

Middelgrunden er en grunne (et område med lav vanndybde) i Øresund.
På Middelgrunden bygget man i 1890-1894 Middelgrundsfortet og i 2001 Middelgrundens vindmøllepark.
Selina Büchel

Idrettskarriere

Büchel representerte Sveits ved U23-EM i friidrett 2011, der hun kvalifiserte seg til finalen. I finalen satte hun ny personlig rekord på 800 meter, med tiden 2:04,25, og endte på 5.-plass. 
I mars 2013 deltok hun ved EM i friidrett innendørs 2013, der hun ble slått ut i semifinalen, til tross for ny personlig rekord på 2:01,64. Hun kom på 4.-plass i sin semifinale, men kun tre fra hver semifinale kom til finalen. Hun deltok ved Lag-EM i friidrett 2013 i juni 2013, der Sveits deltok i First League, som er nest øverste divisjon. Her kom hun på 3.-plass på 800 meter, bak Mirela Lavric og Lenka Masná. Sveits kom på 12. og siste plass i First League dette året, og rykket dermed ned til Second League ved Lag-EM i friidrett 2014. 
Hun satte igjen ny personlig rekord ved U23-EM i friidrett 2013, som ble arrangert i Finland. Hun kom på 2.-plass i sitt innledningsheat, og i finalen løp hun på 2:02,74, som holdt til 3.-plass. Elena Mirela Lavric vant denne øvelsen, foran Olga Ljakhova. 
Ved VM i friidrett innendørs 2014 satte hun ny personlig rekord i kvalifiseringen, med 2:00,93, og ble kvalifisert til finalen. I finalen løp hun på 2:01,06, og kom på 4.-plass. Hun deltok igjen ved Lag-EM i friidrett 2014, der Sveits konkurrerte i Second League, og kom her på 2.-plass på 800 meter, bak bulgarske Vania Stambolova. I juni deltok hun også ved ved EM i friidrett 2014 i Zürich, der hun ble slått ut i semifinalen på 800 meter. Kun 8 deltakere gikk til finalen, og hun hadde niende beste tid (2:01,80). 
I 2015 vant hun sin første individuelle mesterskapsmedalje i et større seniormesterskap, ved EM i friidrett innendørs 2015 i Praha. Hun løp under 2:02 i både kvalifiseringen, semifinalen og finalen, og vant finalen med tiden 2:01,95, foran Jekaterina Poistogova og Natalija Lupu. I juni deltok hun ved Lag-EM i friidrett, der Sveits deltok i first league. Der vant hun 800 meter og deltok på Sveits' stafettlag som kom på 2.-plass på 4 x 400 meter. Sveits kom på 8.-plass i lagkonkurransen i dette mesterskapet. Hun satte ny sveitsisk rekord på 800 meter ved Meeting Areva 4. juli 2015, med en tid på 1:57,95.
Bærum Kunstforening

Bærum Kunstforening er en kunstforening og et kunstgalleri i Sandvika, etablert i 1993.
Bærum Kunstforening arrangerer ti utstillinger i året, hovedsakelig salgsutstillinger og har blitt gjestet av kunstnere som Kjell Nupen, Inger Sitter, Frank Brunner, Elisabeth Werp, Lars Elling, Thor Furulund, Karl Erik Harr, Frans Widerberg, Odd Nerdrum og Pushwagner.
Foreningen er også en medlemsorganisasjon som tilbyr sine medlemmer kunstreiser, kurs og foredrag, rabatter på kunstkjøp m.m.
Intendant/daglig leder fra 2002 til 2013 var Ingunn Stuvøy. Siden 2014 er Stig Olai Kapskarmo daglig leder.
Italias demografi

Oversikt

Fra Istat "Demography in figures" 2005, http://www.demo.istat.it/index_e.html
Folketall: 58 462 375 (1. januar 2005) – 28 376 804 menn og 30 085 571 kvinner
Aldersfordeling:
0-14 år: 14,2% (menn 4 181 946; kvinner 3 935 565)
15-64 år: 66.9% (menn 19 590 497; kvinner 19 256 747)
65 år og mer: 18,9% (menn 4 608 479; kvinner 6 484 243)
Gjennomsnittsalder:
totalt: 41,4 år
menn: 39,8 år
kvinner: 43 år (2004 est.)
Fødselsrate: 9,7 fødsler/1 000 innbyggere (Istat 2005)
Dødsrate: 9,4 dødsfall/1 000 innbyggere (Istat 2005)
Migrasjon: 9,6 migranter/1 000 innbyggere (Istat 2005) 
Forholdet menn/kvinner:
ved fødsel: 1,07 menn/kvinner
under 15 år: 1,06 menn/kvinner
15-64 år: 1,02 menn/kvinner
65 år og mer: 0,71 menn/kvinner
folketallet under ett: 0,96 menn/kvinner(2004 est.)
Spedbarnsdødelighet:
totalt: 6,07 dødsfall/1 000 levende fødte
menn: 6,68 dødsfall/1 000 levende fødte
kvinner: 5,41 dødsfall/1 000 levende fødte (2004 est.)
Forventet levealder ved fødsel:
totalt: 80,75 år
menn: 77,8 år
kvinner: 83,7 år (Istat 2005)
Fødselsrate: 1,45 fødte barn/kvinner (Istat 2005)
Hiv/aids – andel av folketallet: 0,4% (2001 est.)
Hiv/aids – mennesker som lever med hiv/aids: 100 000 (2001 est.)
Hiv/aids – dødsfall: mindre enn 1 000 (2003 est.)
Lese og skrivekyndighet:
definisjon: de over 15 år som kan lese og skrive
totalt: 98,6%
menn: 99%
kvinner: 98,3% (2003 est.)

Migrasjon

Italia har tradisjonelt vært en nasjon med emigrasjon, først og fremst til Amerika, men også Europa og Oseania.
De siste 20 årene har Italia hatt en større innvandring enn utvandring og spesielt de siste 5 årene har landet opplevd en kraftig innvandringsbølge. I 1971 fantes det 156 197 utlendinger i landet ifølge Caritas. 1. januar 2005 fantes det 2 402 157 utlendinger i Italia og bare i løpet av 2004 økte det med over 400 000 mennesker. De største innvandringsgruppene kommer fra Albania med 316 659 mennesker, Marokko med 294 945, Romania med 248 849 og fra Kina med 111 712 (Istat 2005). Man regner med at det bor mellom 800 000 og 2 millioner ulovlige innvandrere i Italia.
Gabriel Shelly

Karriere

Som friidrettsutøver konkurrerte han i klassen F32, der han fikk bronse i sleggekast ved EM i 1999 og 2003.
Ved VM i boccia 1990 fikk han bronse i lagkonkurransen. Neste VM var VM i boccia 1994 i Sheffield, der han kom på 14.-plass. 
Shelly deltok første gang i Paralympics da han deltok i boccia ved Paralympiske sommerleker 1996 i Atlanta. I den individuelle konkurransen tapte han fire av sine fem kamper i gruppespillet, og gikk ikke videre til sluttspillet. Han endte dermed på 15.-plass individuelt. Han deltok også det irske laget i klassen BC1-2, sammen med Thomas Leahy, Jason Kearney og Eoin Cleare, men dette laget ble også slått ut i gruppespillet; kun 4 lag fra de to gruppene gikk til finalespill, og Irland kom på 3.-plass i sin gruppe. 
Han deltok igjen ved VM i boccia 1998 i New York, der han kom på 15.-plass. To år senere deltok han ved sine andre paralympiske sommerleker, som ble arrangert i Sydney i 2000. Der spilte han seg fram til finalen, der han slo spanske Antonio Cid 4-3, og vant sin første paralympiske gullmedalje. I lagkonkurransen ble Irland slått ut av Sør-Korea i kvartfinalen, der de tapte 1-14. Ved VM i boccia 2002 i Portugal kom han på 10.-plass. 
I 2003 deltok han ved Verdenscupen i boccia 2003, der han kom på 8.-plass individuelt, og Irland kom også på 8.-plass i lagkonkurransen i klassen BC1-2. Året etter deltok han ved Paralympiske sommerleker 2004. I gruppespillet fikk han tre seire og to tap, og gikk ikke videre til sluttspillet. I lagkonkurransen BC1-2 kom Irland på 4.-plass av 6 lag i sin gruppe i gruppespillet, og gikk ikke til finalespill.
Ved EM i boccia 2005 fikk han en ny internasjonal medalje. Her kom han på 3.-plass individuelt, mens Irland kom på 4.-plass i lagkonkurransen. Etter 7.-plass individuelt og 5.-plass i lagkonkurransen ved VM i boccia 2006 var han rangert som nummer 4 i verden ved utgangen av 2006.
Han kom på 4.-plass ved Verdenscupen i boccia 2007 i Vancouver i Canada. Han vant alle sine tre kamper i gruppespillet, og gikk videre til sluttspillet. I sluttspillet spilte han seg fram til semifinalen, der han tapte på tie-break mot David Smith, og måtte dermed spille bronsefinale som han tapte for sørkoreanske Park Jae-suk. Irland kom på 8.-plass i lagkonkurransen i dette mesterskapet. Året etter deltok han ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. I den individuelle konkurransen i klassen BC1 tapte han 1-4 i semifinalen mot portugisiske António Marques, men vant den påfølgende bronsefinalen mot Wang Yi, og fikk dermed 3.-plass og bronse ved disse paralympiske lekene. I lagkonkurransen ble Irland slått ut av Kina i kvartfinalen, med tap 2-12. Ved utgangen av 2008 var Shelly rangert som nummer 3 i verden i sin klasse.
Shelly deltok verken ved EM i boccia 2009, VM i boccia 2010 eller Verdenscupen i boccia 2011, men han deltok igjen ved paralympiske sommerleker 2012 i London, i lagkonkurransen i klassen BC1-2. Irland tapte imidlertid begge sine kamper i gruppespillet, og gikk ikke videre til sluttspillet.
Midt i planeten

Midt i planeten er et barneprogram som gikk på NRK1 fra 2003 til 2005. Programmet ble sendt fra Nordlysplanetariet i Tromsø, og programleder var Jon Kristian Gaare Blix. Han tok for seg temaer som tyngdekraft, naturen, musikk og mye annet. Andre medvirkende var Lars Kristian Holm, som hjalp Jon Kristian i mange episoder, og bassisten Hogne Rundberg, som var med i noen episoder.
Den store Atonhymnen

Den store Atonhymnen er en religiøs tekst fra oldtidens Egypt. Teksten ble funnet i farao Kheperkheprure Ais klippegrav ved el-Amarna, og tilskrives farao Akhnaton (ca 1351-1334 f.Kr.) i det attende dynasti. 
Teksten er en av de viktigste kildene til den monoteistiske egyptiske religionen atonismen, og formulerer tanken om at Aton som den eneste gud, og som universets skaper og livgiver. Teksten kan minne om Salme 104 i Bibelens Salmenes bok.
Flere lignende solhymner ble skrevet i denne monoteistiske perioden. Brødrene Suty og Hor, som var ingeniører i farao Amenhotep IIIs tjeneste, skrev bare noen tiår tidligere hymner til Ra og til Aton.
Briançon

Severdigheter

Byens festning ble bygd av den fransk militæringeniøren Vauban, på 1600-tallet for å beskytte regionen mot Østerrike, og inngår i verdensarvminnet Vaubans festninger.
Byen ligger i nærheten av Ecrins nasjonalpark, en av Frankrikes ni nasjonalparker.
Kromosom 7

Kromosom 7 er ett av de 23 kromosomparene hos mennesker. Kromosom 7 er det syvende største menneskelige kromosomet. Mennesker har normalt to versjoner av dette kromosomet, ett fra hver av foreldrene. Dette kromosomparet dekker omtrent 158 millioner basepar som er byggematerialet til DNA. Kromosom 7 står for mellom 5% og 5,5% av den totale mengden DNA i cellene.
Identifiseringen av genene på hvert kromosom har i lang tid blitt sett på som ett av de viktigste forskningsområdene, og blitt viet mye tid og resursser. Siden forskere bruker forskjellige metoder til å identifisere genene, har man ikke klart å stadfeste ett nøyaktig antall gen. Det er antatt at kromosom 7 inneholder omtrent 1400 gen.
Myrmexocentroides

Utbredelse

Slekten er bare kjent fra Filippinene.
Tom Holland (skuespiller)

Priser

I 2017 mottok han BAFTAs Rising Star Award.
Med Julius til Capri

Med Julius til Capri er en norsk dokumentarfilm i farger fra 1952. Regissør og produsent var Johnny Bjørnulf. Han spiller også seg selv sammen med Reidar Lunde og tegneren Audun Hetland. Filmens lengde er 103 minutter.
«Julius» er navnet på en campingvogn og filmen skildrer en biltur gjennom flere land og steder i Europa (Fredrikstad, Danmark, Frankrike, Luxembourg, Sveits, Tyskland og øya Capri).
Filmen hadde norsk premiere 14. april 1952.
Esenboğa internasjonale lufthavn

Beliggenhet

Flyplassen ligger nordøst for Ankara, 28 km fra sentrum. Transport ned til sentrum skjer vanligvis med taxi (ca. 45 TRY en vei) eller med buss (Havaş, ca. 11 TRY 11 en vei). Veien mellom flyplassen og sentrum ble bygget ut sommeren 2006 og kuttet kjøretiden til sentrum med mange minutter.

Alternativ NASA landingsplass

Esenboğa lufthavn er en av nødlandingsflyplassene for NASAs romferger.

Selskaper og ruter

Per april 2017 har flyplassen 20 selskaper som flyr til 94 destinasjoner.
Villetaneuse

Utdanning

Kommunen er kjent for sitt universitet, Université Paris XIII.
Noen som passer for meg

Noen som passer for meg (orig: Love Soup) er en britisk romantisk komi- og dramaserie som gikk på BBC fra 2005 til 2008. Serien handlet om parfymeekspeditøren Alice Chenery (Tamsin Greig) og den innvandrede amerikanske TV-forfatteren Gil Raymond (Michael Landes) som hver på sin side var ute etter å finne «den rette», dog uten stort hell. Andre faste figurer var Alices kolleger Cleo (Sheridan Smith) og Milly (Montserrat Lombard) på den ene siden og Gils naboer Irene (Trudie Styler) og Bob (Brian Protheroe) på den andre.
Serien er skrevet av David Renwick og produsert av Verity Lambert. 
I Norge har serien gått på NRK.
Økonomisk sosiologi

Økonomisk sosiologi er studiet av de samfunnsmessige årsakene til og effektene av forskjellige økonomiske fenomener. Faget deles gjerne i klassisk økonomisk sosiologi og moderne økonomisk sosiologi. Klassisk økonomisk sosiologi var særlig opptatt av emner som modernitet, rasjonalisering, sekularisering, urbanisering og sosial lagdeling. Klassisk sosiologi hadde stor vekt på økonomiske fenomener. I dag kan økonomisk sosiologi betegne enhver form for sosiologiske studier av økonomiske fenomener. Faget kan dermed sies å ligge i skjæringsfeltet mellom sosiologi og samfunnsøkonomi.
Mago C kraftverk

Eidsvollsverkene

Det er fire kraftstasjoner som betegnes som Mago A, B, C og D og ligger i Andelva som renner mellom Hurdalsjøen og Vorma.
Glommen og Laagen Brukseierforening regulerer vannmengden i elven ved Sagdammen, og Akershus Energi har ytterligere et kraftverk (Bøhnsdalen kraftverk) på elvestrekningen.
Kraftverkene er bygget i perioden 1960 til 2005 og har installert 3 kaplanturbiner og en francisturbin. Maksimal kapasitet er 3,5 MW og midlere årsproduksjon er 23 GWh.
Det gamle industribygget tilknyttet stedet brant 07.05.13.
Eier er Hafslund Produksjon. Etter restrukturering av Hafslund ASA i 2017 eies Hafslund Produksjon fra 4. august 2017 av E-CO Energi (90 prosent) og Fortum (10 prosent).
La Une

Historie

Prøvesendinger med fjernsyn startet i Belgia 2. juni 1952, med kroningen av Elizabeth II av Storbritannia. 31. oktober året etter hadde kanalen – da under navnet Télé-Bruxelles – sine første offisielle sending, en varietéforestilling kalt Boum!. I starten sendte kanalen to timer daglig, seks dager i uken. Mye av dette var videreformidling av sendingene til franske RTF. I starten var det bare 6500 tv-apparater i Belgia. I 1956 passerte tallet 100 000, og i 1960 var det over 700 000 registrerte tv-apparater i landet.
I 1960 vedtok Belgias parlament en ny lov som delte Det nasjonale kringkastingsinstituttet INR/NRI opp i vallonske Radio-Télévision Belge (RTB) og flamske Belgische Radio en Televisie (BRT). De to kringkasterne var uavhengige av hverandre, og de hadde full sende- og pressefrihet. Kanalen skiftet dermed navn fra INR til RTB.
I 1977 endret RTB navn til dagens RTBF. Samtidig lanserte RTBF sin andre tv-kanal, RTbis (i dag kalt La Deux), førstekanalen endret navn til RTBF 1. Tyve år senere, i 1997, gjorde vallonske myndigheter RTBF om til et selvstendig og egenstyrt offentlig selskap. Samtidig endret kanalen navn til RTBF La 1, og i januar 2004 ble navnet endret til dagens La Une. I 2011 sluttet La Une med analoge sendinger og gikk over til digitale sendinger. I dag er La Une tilgjengelig over hele Belgia på alle digitale plattformer, satellitt-tv og kabel-tv.
Slăntsjev brjag

Slăntsjev brjag (bulgarsk: Слънчев бряг; engelsk: Sunny Beach) er et turistby i Bulgaria som ligger ved Svartehavet, ca. 4 km fra Nesebăr og omtrent 35 km nord for Burgas. Slăntsjev brjag er Bulgarias største reisemål, med over 200 hoteller og 130 restauranter.
Slăntsjev brjag ble bygd ut som turiststed på 1950-tallet. Stedet har bare en liten lokalbefolkning, men blir i sommermånedene besøkt av mange titalls tusen turister.
Sunny Beach, som er navnet Slăntsjev brjag markedsføres som internasjonalt, er direkte oversatt fra det bulgarske navnet.

«Bloody Beach»

I 2007 førte mange tragiske hendelser på feriestedet til at stedet ble kalt «Bloody Beach» i skandinaviske medier. Saken ble aktuell etter at en svensk turist ble drept, en dansk ungdom døde og en nederlender druknet. I august 2007 ble situasjonen så alvorlig at norske myndigheter sendte sin ambassadør i Bulgaria til møte med de bulgarske, for å diskutere kriminaliteten som forekommer i Slăntsjev brjag.
Ryktet som «Bloody Beach» har med tiden blitt fjernet, og stedet er også kjent for å være et velegnet familiested.
Sniper Alley

Sniper Alley var det uformelle navnet på hovedgaten i Sarajevo under Bosnia-krigen. Snikskyttere var plasserte langs gaten og den ble fryktet blant sivilbefolkningen.
Veien går mellom det industrielle området og den gamle delen av byen hvor det kulturelle er samlet. Langs veien er det mange høye bygninger som gav mange gode plasseringer for snikskyttere. Fjellene i nærheten av veien var også gode utgangspunkter for snikskyttere, da det var trygg avstand og gav god oversikt over byen. Sarajevo var under konstant beleiring under hele krigen, men folk var allikevel tvunget til å bevege seg rundt for å overleve, men samtidig risikerte de også livene sine. Skilt hvor det stod «Pazi – Snajper!» (Pass opp – snikskyttere!) ble vanlige. Folk kunne enten bevege seg raskt og løpe eller vente på FN-biler og brukte dem som skjold. Ifølge informasjon samlet i 1995 ble 1 030 personer såret og 225 drept, derav 60 som var barn.
Sniper Alley har blitt fremstilt i flere filmer bla, The Peacemaker og Welcome to Sarajevo.
Odontosida

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 50 millimeter), brunlige svermere. Thorax er mørk foran og på sidene, grønnlig brun i midten. Bakkroppen er ganske mørk. Forvingene er smale, lett sigdformede og flikete langs ytterkanten. De er grønnlig brune eller gulbrune med mørke flekker og bånd.
Bakvingen er brunoransje, eller med et rødt felt i spissen.

Levevis

Larvene har blitt funnet på planter i slektene Dovyalis (vierfamilien) og Hermannia (kattostfamilien).

Utbredelse

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.
Nordflåten

Nordflåten (russisk: Северный флот, Severnij flot) er en avden russiske marines flåter, med baser ved Kolahalvøya og Hvitehavet. Flåten utgjør størstedelen av OSK Nord. Den omfatter kystartilleri, marinefly og kystforsvarsenheter. Nordflåten ble grunnlagt i 1937 og fikk sin base i Vajenga, (dagens Severomorsk). Under andre verdenskrig spilte den en heller beskjeden rolle, og syslet mest med enkelte landstigningaksjoner i små enheter.
I sovjettiden ble den kalt Røde Banner-Nordflåten.
Noe helt annet ble det under den kalde krigen da atomubåtene med kjernevåpen for en stor den ble basert her. Disse måtte ha omfattende serviceinnretninger, og måtte beskyttes av store styrker. Nordflåten vokste raskt til Sovjets største marine, og den er fortsatt størst i Den russiske flåte. Kolahalvøya ble svært militarisert i sovjettiden. I juni 1956 ble en ombygd ubåt av typen Prosjekt 611 den første ubåten med kjernvåpenbærende ballistiske missiler.
Nedgangsperioden etter Sovjetunionens fall ble komplisert av blant annet store miljøproblemer grunnet atomavfall fra kasserte atomubåter og våpen. Forliset av atomubåten Kursk i 2000 kastet også skygger over Nordflåtens ledelse.
«Nordflåtens 32. separate arktiske hydrografiske gruppe» var det «offisielle militære namnet på den sovjetiske Kapp Heer-basen på Svalbard. 
Dekknamnet som ble brukt, var "Arktikugol geologiske ekspedisjon», skrev Erling Folkvord i 1998.