NERA

Norsk Elektronisk Radio Aparatur (akronym: NERA), stiftet 11. januar 1947 i Bergen, er en tidligere norsk produsent av telekommunikasjonsutstyr for overføring via radiolinje og satellitter. Det ble i 2011 solgt til israelske Ceragon, utviklingsavdelingen ligger fortsatt delvis på Kokstad i Bergen.

Historie

Bergen Telefonkompani (etablert 1888) ble i 1945 nasjonalisert, kjøpt av Den norske stat for 17 millioner kroner. Via direktoratet for fiendtlig eiendom ble 6 millioner fra salget brukt i 1947 til å kjøpe de norske datterselskapene til de tyske foretakene AEG, Siemens og Telefunken. Det norske AEG-selskapet ble til Elektro-Generator AS (EGA), Siemens-selskapet ble til Proton ⅍ og Telefunkens norske datterselskap ble til NERA.   
Telefunken var opprinnelig etablert 1919 som Det norske Radioaktieselskab, men endret navn til Norsk Telefunken ⅍ i 1924. Under den andre verdenskrig leverte Telefunken radar til den tyske krigsmakten.

1947–1959

NERA ⅍ ble stiftet den 11. januar 1947 med Johan Bostad som administrerende leder. Man lyktes umiddelbart å vinne anbud om enerett til produksjon av mikrobølge-radiolinjer for Forsvaret. Utstyret
var utviklet av Helmer Dahl ved Forsvarets forskningsinstitutt/Radar (FFI/R) som lå samlokalisert. Selskapet NERA Bergen ⅍ ble etablert 19. desember 1951 og få måneder efter åpnet de ny fabrikk på Mindemyren.  Trådløst VHF-utstyr fra Nera brakte sanntids rapporter  fra Vinter-OL 1952 til redaksjonen i Aftenposten.
Med Olaf Bordewick som administrerende direktør åpnet man i 1954 linjen Oslo til Bergen med NERA-utstyr.  I 1959 fikk man kontrakter for 14 millioner kroner for å bygge ut NATO sitt «forward scatter»-nettverk for pan-europeisk varsling via ultra-kortbølger i troposfæren.  Det var tidligere FFI-direktør Fredrik Møller som ledet utbyggingsprogrammet for Supreme Headquarters Allied Powers Europe 1957–1960. 
I konkurranse med tolv andre selskaper vant NERA anbudskonkurransen om å bygge TV-linjen Oslo til Bergen for NRKs prøvesendinger i 1959.

1960–1985

Utover 1960-tallet fikk Nera kontraktene på utbygging av TV-nettet, også det landsomfattende FM-nettet.
Man gikk også over til å bruke transistorer i stedet for radiorør.  
I 1969 opprettet man Nera UK Ltd. for å betjene det britiske markedet.
Med Bjørn Standal som direktør og 600 ansatte i Bergen var 1970-tallet også preget av overgangen til digitale linjer.
På 1960- og 1970-tallet utviklet Nera også mye utstyr for skipskommunikasjon.  I 1974 etablerte Nera og Elektrisk Bureau (EB) firmaet United Marine Electronics (UME).  EB hadde da telefoner for satellittsystemet Marisat og senere Inmarsat.  EB kjøpte i januar 1977 et konkurstruet Nera for 1 krone.
De leverte en Inmarsat-prototype på M/S Høeg Trigger i mai 1978 og fire år efter Europas stasjon for Inmarsat på Eik jordstasjon i Lund (Rogaland). Senere leverte Nera 
bakkestasjoner for Hellas, Saudi-Arabia og Singapore og etablerte seg i over tjue land. Året etter ble de den 12. vinner av «Kvalitetsprisen».
I 1989 fikk EB Nera kontrakten på å bygge jordstasjonene for «Skyphone», flytelefoni for Telenor, British Telecom og Telecoms Singapore,
jordstasjonene plassert på Eik i Norge, Goonhilly i England og i Singapore. Tjenesten ble tatt i bruk i september 1991.

2000-2012

Etter IT-krisen i 2000 hadde NERA ca. 400 millioner i underskudd. Per 2004 var underskuddet redusert til 86 millioner, og omsetningen var da på 2,4 milliarder hvorav 90 % kom fra eksport.
Radiolinjedelen Nera Networks ble i oktober 2006 kjøpt for knapt 2 milliarder kroner
av Eltek ASA i Drammen. Produksjonen ble flyttet til Slovakia, mens utviklingsavdelingen forble på Kokstad.  
I januar 2011 ble Nera Networks solgt for knapt 300 millioner kroner fra Eltek 
til israelske Ceragon. Nera Networks hadde da litt over 200 ansatte, og omsatte for 1,4 milliarder kroner.
På Kokstad hadde man pr. 2012 deler av utviklingsavdelingen i behold.