google/wiki40b huggingface dataset:
Danvikens hospital

Flytting på kongelig initiativ

Danvikens Hospital ble startet på initiativ av Gustav Vasa. Den 21. februar 1551 skrev han et brev fra Västerås hvor han bodde, og beordret Stockholms innbyggere til å flytte det daværende sykehuset, Stockholms hospital eller Helgeandshuset på Helgeandsholmen. I brevet klagde kongen på en mechtig ondh stanck som ble spredt derfra. Han ville derfor at det skulle flyttes så langt bort som mulig. I brevet utpekte han Damsviken som et passende sted, og ga 400 mark til bygginga av ei kirke der. Borgerne i Stockholm var – ikke uventa – uvillige til å flytte sykehuset til Danviken. På Hospitalet bodde også såkalte fribrødre, det vil si eldre personer som hadde betalt for å få bo der. Man kan anta at de og deres nærmeste så det som en forvisning å måtte flytte til det avsidesliggende Damsviken, til tross for at avstanden til Gamla stan bare er tre kilometer.
Flyttinga tok lenger og lenger tid, og kongen skrev flere sinte brev til borgerne der han anklagde dem for uærlighet og svik. Det fantes imidlertid uklarheter om hvordan sykehusets økonomi skulle bli, og for å sikre den beslutta kongen 15. mar 1557 at gårdene Duvnäs, Järla og Hammarby, samt leilighetene Skuru og Sickla, samt kverna Danviks kvarn. Det gjorde at sykehuset ble en stor jordeier i nåværende Nacka kommune. Sykehuset ble også finansiert av donasjoner og tollavgifter, blant annet Danvikspenningen.
Hammarby sjö hadde sitt utløp her i en liten elv kalt Danviks ström eller Kvarnströmmen, og takket være den og fallhøyden mellom den og Saltsjön hadde kongen allerede i 1540 fått Danviks kvarn bygget. Kverna var meget lønnsom, og var i mange år en god inntektskilde for sykehuset.

1558–1700

Det drøyde (troligvis) til 1558 innen flyttinga til Danviken skjedde. Da hadde sykehusledelsen oppført en liten trekirke, samt innreda to nærliggende bygninger som sykesaler. Tanken var at de syke kunne ligge i sengene sine, og derfra høre prekenene og slik bli friske. Fra begynnelsen var sykehuset først og fremst ment for spedalske. Dette var imidlertid aldri en vanlig sykdom i Sverige, så det ble også gjort plass for eldre, fattige, krigsskadde, foreldreløse barn, folk som led av kjønnssykdommer og sinnssyke.

Administrasjon og personal

I 1568 bodde det omkring 100 syke på sykehuset. Dessuten besto personalet av 50 ansatte, og siden sykehuset var selvforsynt, fantes det en rekke boder og hus til dette formålet. Også personalet bodde på området. Det var tjenestepiker, skomakere, gravgravere, barberere (også lege/kirurg), ordningsmann, skolemester, bokholder (også revisor) og en prest. Alt ble styrt av sysselmannen, som kan sies å motsvare dagens direktørstilling. Sysselmannen var ansvarlig for både økonomien og den daglige drifta.
Ivan Čičmanec

Liv

Ivan Čičmanec (uttales: tsjitsjmanjets) er født i 1942 i Bratislava, Slovakia. I perioden 1960-67 studerte han med noen avbrudd bygningsfag på Den Slovakiske Tekniske Høyskole i Bratislava, men fullførte ikke studiet. I 1969 emigrerte han til Norge. I perioder arbeidet han som fabrikk- og havnearbeider, servitør, vaskehjelp, nattevakt, tolk, fritidsklubbleder og frilansskribent. I 1970-75 studerte han russisk, engelsk og teatervitenskap på Universitetet i Oslo. I 1978-1999 arbeidet han i 21 år som lærer i grunnskolen i Oslo der han fremdeles er bosatt. F.o.m. 1978 har han vært aktiv som skribent, oversetter og skjønnlitterær forfatter. I 1980-årene var han regelmessig bidragsyter til slovakisk og tsjekkisk eksilpresse og til den tsjekkoslovakiske redaksjonen av Radio Fritt Europa. I 1993-95 var han den første formann i den nystiftede Norsk-slovakisk forening som holder til i Oslo. Etter 1989 har han publisert en rekke journalistiske, vitenskapelige og skjønnlitterære bidrag i slovakiske aviser og tidsskrifter.

Litterær virksomhet

Ivan Čičmanec skriver essays, studier, artikler, bokanmeldelser, noveller, dikt og skuespill. I sin essayistikk beskjeftiger han seg hovedsakelig med litteratur, teater, religion, leilighetsvis også film, billedkunst, musikk, filosofi og samfunnsproblematikk.
Troy University

Troy University er et delstateid universitet i Troy i Pike County i Alabama, USA. Det ble grunnlagt i 1887 som Troy Normal School.
Ved lærestedet var det 27 938 studenter og 1 489 vitenskapelig ansatte i 2006, og dette året var skolepengene US$ 4 104 for studenter folkeregistrert i delstaten Alabama. Undervisningen gis opp til mastergradsnivå.
Hans Ernst Karl von Zieten

Bakgrunn

Han var sønn av Ernst Dietrich von Zieten (1739–1798), Herr auf Dechtow, og hans hustru Charlotte Sophie Margarethe, født von Moeller.

Militær karriere

I felttogene mot Napoleon gjorde han det godt som kavalerifører og korpsfører. Hans militære fremganger innbragte ham den 18. februar 1809 en førtidig forfremmelse til oberst. Etter forslag fra Gerhard von Scharnhorst ble han medlem av en kommisjon for «Avskaffelse av kavaleri-eksersisregimentet». Den 20. mars 1813 ble han generalmajor. Den 26. mai 1813 klarte han ved stor fremgang å styrke prøyssernes anseelse forut for våpenhvilen ved Poischwitz: Han kunne ved Haynau lokke den franske general Nicolas-Joseph Maisons styrker inn i et bakhold og beseiret dem; dermed lettet han de allierte styrkers tilbaketrekning fra Bautzen til Liegnitz. For dette ble han tildelt Jernkorset av I. klasse.
I kampene i Frankrike i 1814 utrettet han noe lignende under slaget ved Laon, der han kom seg rundt motstanderen og dermed var med på å sikre seieren. Hans skvadroner klarte samtidig å sikre seg storparten av motstanderens skyts og ammunisjonsvogner.

Kampene i 1815

Under opptakten til Waterloo i 1815 kommanderte generalløytnant von Zieten det prøyssiske I. korps. Korpset utkjempet en oppholdende kamp mot franskmennene den 15. juni, og var tungt engasjert mot de franske styrker den påfølgende dag i slaget ved Ligny, og igjen to dager senere den 18. juli i slaget ved Waterloo.  I en situasjon der hertugen av Wellingtons strekt pressede styrker stod i fare for å bli overrent, klarte Zieten å komme til unnsetning fra øst. Dette angrepet kan ha vært det som snudde et sannsynlig nederlag til seier over Napoleon. 
Den 1. kjempet Zietens I. korps i slaget ved Issy rett utenfor Paris' murer. Ved slutten av felttoget den 7. juli ble hans korps gitt æren av å være den første koalisjonsstyrke til å marsjere inn i Paris.
Kong Fredrik Vilhelm III av Preussen gav Zieten tittelen Graf, eller greve, den 3. september 1817. I en alder av 69 år ble han forfremmet til  Generalfeldmarschall den 9. september 1839. 
Zieten døde i Warmbrunn.
Hargreavesbreen

Hargreavesbreen er en isbre som ligger i den vestlige delen av fjellmassivet Sør-Rondane i Dronning Maud Land. Den er om lag åtte kilometer lang og strømmer bratt i nordvestlig retning mellom Nils Larsenfjellet og Widerøefjellet.
Breen ble fotografert fra fly under Operasjon Highjump i 1946–47 og er oppkalt etter fotografen R.B. Hargreaves som deltok på disse flygningene. Kart over området, basert på de amerikanske flyfotografiene, ble utarbeidet av Norsk Polarinstitutt i 1957.
Bureau National Interprofessionnel de l'Armagnac

Bureau National Interprofessionnel de l'Armagnac (BNIA) er et fransk organ som kontrollerer produksjonen og regelverket for produksjon av armagnac.
BNIA setter regler for bl.a. hvilke druetyper som er tillatt, hvilket geografisk område armagnac må komme fra, krav til produksjon, destillasjon, lagring, merking o.l.
I tillegg skal organet bistå aktører i armagnac-bransjen med teknisk og praktisk hjelp, samle statistikk og data fra bransjen, og generelt promotere armagnac.
Idrettslaget Korlevoll-Odda

Etymologi

Korlevoll kommer av området Korlebu, og at det tidligere var en plass for orrfuglspill med kutling, eller korling.
Alle skal få vite det

Alle skal få vite det er et musikkalbum av Ole Børud. Platen kom ut i 1988.
Atrocolus

Utseende

Middelsstore, mørke trebukker med litt matt, bronseaktig glans. Antennene er sagtakkede hos hannene, noe kortere enn halve kroppslengden. Pronotum er nærmest sekskantet, gjerne med litt rundede sider. Dekkvingen er litt utvidete bakover, bredest bak midten, med avrundede "skuldre". De har åtte opphøyde lengderibber. Pronotum og dekkvinger kan være mer eller mindre røde.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika.
Sinuaria

Utseende

En stor (ca. 40 millimeter), bred, halvblank, mørk smeller med bronseaktig metallglans. Antennene er sagtakkede. Pronotum er betydelig bredere enn langt, firkantet, forhjørnene noe framskutte, bakhjørnene er uttrukne nesten rett ut til sidene.  Dekkvingene er nokså brede, tilspisset bak, med markerte "skuldre".

Utbredelse

Arten lever på Borneo.
Stige

En stige er et loddrett eller skråstilt sett av trinn som er festet til en vegg eller til to langsgående bærere. Den siste typen er vanligvis transportabel, men kan være fastmontert som nødutgang på hus.
Der er to varianter: stiv stige og taustige. «Stive taustiger» finnes på gamle seilskip, og kalles vevlinger. Stive stiger blir ofte laget i sett som ved å skyves oppover, kan forlenge høyden. Denne egenskapen er spesielt godt synlig på brannvesenets stigebiler, hvor forlengelsen etterhvert foregår hydraulisk.
Paris Metrolinje 7

Metroen i Paris' linje 7 har endestasjonen La Courneuve – 8. mai 1945. Ved Maison Blanche splittes linjen i to, den ene går til Mairie d'Ivry og den andre til Villejuif – Louis Aragon. Linjen ble tatt i bruk i 1910.
Traséen går hovedsakelig nord-syd, og er på totalt 18,6 km. Denne linjen har 38 stasjoner, det største antall stasjoner på en metrolinje i Paris.

Materiell

Linje 7 har brukt vognsett av type MF77 siden 1979.
Ilma irvina

Utseende

En ganske stor (vingespenn 60-65 millimeter), brun, forholdsvis slank smyger. Vingene er ensfarget brune bortsett fra et litt uregelmessig buet, oransje tverrbånd på forvingen.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Sulawesi.
Fjellkatt

Beskrivelse

Fjellkatt er på størrelse med en gjennomsnittlig huskatt, og som hos denne (og de fleste kattedyr) blir gjerne hannen noe større enn hunnen. Den tykke pelsen og den lange halen, som gjerne utgjør cirka 2⁄3 av kroppslengden, gjør imidlertid sitt til at fjellkatten framstår som større enn tamkatten. Fjellkatten har sølvgrå pels med brune eller brun-oransje flekker. Undersiden er blek grå. Den lange halen og lemmene har ringlet mønster (halen har 6–9 ringer). Den tykke pelsen gjør arten godt egnet til å tåle det kalde været som forekommer i leveområdet. Hodet er relativt lite og nesebrusken nærmest sort. Labbene er runde og forholdsvis store i forhold til størrelsen.
Kroppslengden hos voksne individer er omkring 74–85 og skulderhøyden cirka 36 cm. Halen måler cirka 41–48 cm. Vekten er usikker, da den varierer mellom kildene, men den ligger trolig på cirka 4–5,5 kg.

Utbredelse

Fjellkatten er meget sjelden og lever kun i tilknytning til Andesfjellene (Peru, Bolivia, Chile og Argentina), der den typisk lever langt over tregrensen og kun der den har tilgang på vann. Lenge trodde man at den bare fantes i høyder over 3 500 moh., men nyere observasjoner har konstatert at den sør i Andesfjellene kan opptre i elevasjoner ned mot 1 800 moh. Mest typisk er den imidlertid i høyder over 4 000 moh. Likeledes har det blitt konstatert at arten lever lenger sør enn tidligere antatt, trolig også i elevasjoner under 1 800 moh.
Totalbestanden teller trolig færre enn 2 500 voksne dyr og ingen enkelt populasjoner teller over 250 voksne dyr. Bestanden har en negativ utvikling, som følge av tap av habitat og mindre tilgang på byttedyr. Spredningen av dette kattedyret settes i nær sammenheng med distribusjonen av korthalechinchilla (Chinchilla chinchilla) og fjellviscacher (Lagidium spp.), som regnes som artens viktigste byttedyr.

Atferd

Fjellkatten er solitær og livnærer seg i hovedsak av fjellviscacia (Lagidium viscacia). Den må konkurrere om byttedyrene med pampaskatten, som er en jevnstor katt som holder til i store deler av fjellkattens utbredelsesområde. Disse kattene er dessuten ganske så like, slik at det er lett å ta feil av dem. Pampaskatten har imidlertid kortere hale i forhold til kroppen og alltid 9 mørke ringer på den. Ringene er dessuten mye smalere (cirka 20 mm mot fjellkattens 60 mm). Fjellkatten har dessuten mer markerte øyestriper, mens pampaskatten skiller seg ut med lys nesebrusk.
Lite er kjent om artens reproduktive atferd, men hunnen føder typisk 1–2 unger på vårparten.
Sekstilliard

Sekstilliard, eller 10³⁹, eller 1 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 er det samme som 1000 sekstillioner eller en milliard kvintillioner.
Dynamine

Utseende

Middelsstore, brokete fargede sommerfugler. De er gjerne mønstret i hvitt, brunt, gult og svart, vingenes overside kan ha en blåaktig eller grønnlig glans.

Levevis

Biblidinae er tropiske skogsinsekter. Larvene lever spesielt på planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae), almefamilien (Ulmaceae) og Burseraceae. De voksne sommerfuglene besøker gjerne blomster, men drikker også fra råtnende frukt og åtsler.
Presidentvalget i Tyskland 1925

Presidentvalget i Tyskland 1925 var det første valget til tysk president, kalt Reichspräsident. Den første presidenten, Friedrich Ebert (SPD) var blitt valgt indirekte (av parlamentet) i 1919, men Weimar-forfatningen bestemte at hans etterfølger skulle velges av «hele det tyske folk». Etter to stemmerunder, 29. mars og 26. april, ble Paul von Hindenburg valgt til president.
Den partiløse generalen Hindenburg var kandidat for en bred koalisjon på borgerlig side. Mange på høyresiden håpet at dersom monarkisten Hindenburg ble valgt ville han gjenopprette tilstanden slik den var før Weimar-forfatningen. De to andre store kandidatene var den prøyssiske statsminister Otto Braun for SPD og tidligere rikskansler Wilhelm Marx for Det katolske senterpartiet.

Valgsystem

I henhold til den daværende tyske forfatningen måtte det dersom ingen kandidat oppnådde en absolutt majoritet (mer enn 50 %) i første runde holdes en ny valgomgang hvor den som fikk en pluralitet (flest stemmer) vant valget. Det var tillatt for en gruppering å nominere en alternativ kandidat i annen runde.
Amara equestris

Utbredelse

Amara equestris finnes i nesten hele Europa, samt østover i Asia. Finnes i Norge.

Utseende

Amara equestris er i underkant av 10 mm lang. Fargen er mørk brunlig, nesten svart, med en svak metallglans. Antennene og beina er lysere, rødlige. Brystskjoldets bakhjørner er tydelig avsatt, men uten å være markert utstikkende. Sidene og bakhjørnene er like brede som dekkvingenes skuldre, slik at billen får et ovalt utseende. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midtlinjen / sømmen) mangler helt børstepunkter, en fordypning med ett stivt oppstående hår.

Levevis

Amara equestris tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Sansui

Sansui (kinesisk: 三穗县 ; pinyin: Sānsuì Xiàn) er et fylke i det autonome prefekturet Qiandongnan i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 192 138 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.
Fron badeland

Fron Badeland (også kalt Fronsbadet) er et regionalt badeanlegg på Harpefoss som Sør-Fron og Nord-Fron kommuner eier halvparten av hver. Før byggingen av badelandet tok til, var det en bred og stor diskusjon mellom kommunene i hvilken av kommunene badelandet skulle ligge.
Badeanlegget ble ferdigstilt på nyåret i 2010, etter to års byggeperiode. Offisiell åpning foregikk fredag 29. januar 2010 ved ordfører Aksel Eng for Sør-Fron kommune. Tidligere var det et mindre basseng der Fron badeland ligger i dag, som ble brukt hovedsakelig av skolelever i Sør-Fron kommune, fra barneskolene i Midtbygda, Lia og Harpefoss.

Beliggenhet

Badeanlegget ligger på samme sted som Sør-Fron kulturhus i Harpefoss i Sør-Fron kommune.
DMX512-A

DMX512-A er en RS-485 basert kommunikasjonsprotokoll som brukes innen lysindustrien til å styre dimmere, moving heads, scannere og annet utstyr som styres fra et lysbord.

Historie

DMX512-protokollen ble først laget av USITT i 1986 som en felles standard innen lysindustrien, og har gjennomgått flere endringer. I dag brukes DMX512-A-protokollen fra 1990. Tidligere DMX-produkter har i noen tilfeller et problemer med å fungere sammen med nyere DMX-utstyr.
DMX512 erstattet raskt den gamle 0-10V-standarden for dimmere.

Protokollen

Et DMX-univers kan ha 512 kanaler, hver kanal kan ha en verdi fra 0-255. I større applikasjoner med mange intelligente lyskastere og dimmere, trengs det ofte flere DMX-universer. Det er ofte 2048 DMX-kanaler (4 universer) på mange avanserte lysbord i dag og flere går opp til 16 DMX-universer eller flere. Her brukes ofte Art-Net som er en protokoll som frakter DMX-signal over et vanlig LAN-nettverk.

Kobling

DMX512-utstyr er spesifisert med en 5 pins XLR-kontakt. Men man ser en økende trend til bruk av 3 pins XLR-kontakter, hovedsakelig på grunn av prisen og man kan ofte bruke høykvalitets mikrofonkabel til kortere kabelstrekk. Dette selv om at USITT ikke anerkjenner bruk av annen kontakt enn 5 pins XLR.
Pin 1: Jord (Commond)

Pin 2: Data 1- (Primær)

Pin 3: Data 1+ (Primær)

Pin 4: Data 2- (Sekundær)

Pin 5: Data 2+ (Sekundær)
Pin 4 og 5 er i mange tilfeller ikke i bruk, og få produkter tar i bruk det sekundære dataparet.
Cooch Behar (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 2 822 780 innbyggere i distriktet, mot 2 479 155 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 10,25 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,77 % i 2011 mot 15,62 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 948 i 2011 mot 964 i 2001.
Iván Ramis

Real Mallorca

Ramis er et produkt av Real Mallorcas talentprogram. Han fikk sin debut for A-laget den 15. februar 2004 mot Albacete Balompié, en kamp som endte 0-0. Sesongen 2005-2006 ble han lånt ut til Real Valladolid, som da spilte i Segunda Division.
Da han returnerte til Real Mallorca igjen i sesongen 2006-2007 ble han et fast innslag på A-laget.

Wigan Athletic

Den 2. august 2012 signerte Ramis en treårskontrakt med den engelske klubben Wigan Athletic. Hans debut for klubben kom den 19. august mot Chelsea, en kamp Wigan tapte 0-2.
Den 27. oktober scoret Ramis sitt første mål for klubben i en 2-1 seier over West Ham United.
Ramis forlot Wigan i januar 2015, og signerte for Levante UD.
Mantoididae

Utseende

Små, gulbrune eller mørke knelere (15-30 mm). Antennene er lange og trådformede, fasettøynene er runde og noe utstående. Hodet er temmelig stort, markert bredere enn forkroppen og nesten så bredt som kroppen på det bredeste. Pronotum er kvadratisk. Forbeina er mindre ekstremt utviklet til gripeorganer enn hos de fleste andre knelere, forlårene er bare moderat fortykkede. Forlårene- og leggene har ganske små pigger på undersiden for å holde fast på byttet, og griper mot hverandre som vanlig for knelere. Forleggen har en krum, skarp torn ytterst. Mellom- og bakbeina er slanke. Vingene er mer eller mindre klare med tydelig, ganske regelmessig årenett. Bakvingen er bare litt bredere enn forvingen. Haletrådene (cerci) er lange.

Liv og utvikling

Som andre knelere er Mantoididae rovdyr som fanger andre insekter ved hjelp av de spesialiserte frambeina.

Utbredelse

Slekten Mantoida finnes nesten bare i den neotropiske økosonen. Slekten er utbredt fra Florida i nord til Argentina i sør.
Margaretha av Sverige

Bakgrunn

Hun var det eldste barnet av prins Carl av Sverige, hertug av Västergötland, og prinsesse Ingeborg av Danmark. Søstrene Märtha og Astrid ble senere henholdsvis kronprinsesse av Norge og dronning av Belgia. I tillegg hadde hun en lillebror, Carl.
Caspar Memering

Landslaget

Han deltok i flere internasjonale turneringer for Vest-Tyskland. Han ble europamester i fotball i 1980.
Operant betinging

Operant betinging er en form for læring der individets atferd endres som en følge av de konsekvensene atferden har hatt. Hvis konsekvensene av en atferdsform gjør at denne øker, kalles dette forsterkning. Hvis konsekvensene gjør at atferden minker, kalles det reduksjon eller straff. Disse definisjonene er «empiriske» - man må se hvordan konsekvenser faktisk virker før man kan avgjøre om forsterkning foreligger. 
Ordet «operant» ble lansert av B.F. Skinner som en betegnelse på at organismen «opererer» på omgivelsene. Skinner foretrakk å beskrive atferd-konsekvens-relasjoner uten å tolke hvorfor atferdsendringer skjer. Dette skiller operant betinging fra Thorndikes instrumentelle betinging, der Thorndike nettopp antok at læring skjedde fordi organismen (i hans tilfelle: katten) opplevde behag ved å få belønning. (Av denne grunn var Thorndike ikke behaviorist.)
Operant betinging skiller seg fra klassisk betinging ved at organismen i operant betinging må vise en atferd før læringsprosessen kan starte. Med andre ord: I operant betinging tar man alltid utgangspunkt i en respons hos individet, og så undersøker man hvordan konsekvenser av responsen påvirker senere forekomst av responsen. 
I operant betinging vil det typisk være en foranledning for at en respons skal forekomme, eks. at telefonen ringer. En slik forutgående stimulus kalles diskriminativ stimulus, Sᴰ. Slike stimuli er foranledninger for responser, og signaliserer at en gitt respons - i dette tilfellet å ta telefonen - gjør at en bestemt konsekvens er sannsynlig. Denne treleddede kjeden Sᴰ - R - Sᴿ - er grunnleggende i operante analyser av atferd.  
Operant betinging er en viktig læringsform fordi den tillater tilpasning til de ulike situasjoner vi interagerer med. Det å være sensitiv til de konsekvenser atferd har i ulike situasjoner og under betingelser er en evne de aller fleste organismer har som biologisk utrustning.  
Prinsipper for operant betinging er viktige i anvendte sammenhenger, ikke minst i anvendt atferdsanalyse.

Ekstinksjon

Når en lært respons ikke lenger etterfølges av de konsekvenser som opprettholder den, vil atferden avta og etter hvert kanskje forsvinne. Dette kalles ekstinksjon eller utslokning. Ekstinksjon er et svært mye studert tema i læringspsykologien. Spesielt mye studert er de læringsbetingelser som gjør at ekstinksjon foregår langsomt vs. raskt. Her viste Skinner tidlig (1938) at forsterkning «av og til» (intermitterende forsterkning) ser ut til å gi en respons som er motstandsdyktig mot ekstinksjon. Dette funnet ses i en rekke sammenhenger og med ulike arter, men er likevel omdiskutert.