google/wiki40b huggingface dataset:
Saltenposten

Saltenposten er en avis som utgis i Nordland, med Indre Salten (dvs kommunene Fauske, Saltdal, Beiarn og Sørfold) som dekningsområde. Ansvarlig redaktør er Frank Øvrewall. Avisen har hovedkontor på Fauske.
26. april 1995 kom Saltenposten ut for første gang. I begynnelsen var det en ukesavis, som hadde hovedsete på Fauske.
I januar 1999 ble bemanningen doblet og mer av produksjonen ble flyttet fra eierne av Nordlandsposten til kontorene på Fauske.
Da avisfusjonen mellom Nordlandsposten og Nordlands Framtid var en realitet i februar 2002, fikk Saltenposten mulighet til å stå på egne ben. Dette gjennom å stable på plass et nytt eierskap. Fra å være eid av et konsern ble avisa eid lokalt av privatpersoner og bedrifter i Indre Salten. Eierskapet har blitt noe forandret i forhold til lokalisering, og de største eierne er nåOdd Reidar Øie fra Snarøya og Helgelands Blad fra Sandnessjøen.

Utgivelser

Saltenposten kommer tirsdag, torsdag og lørdag ut som papiravis.
Ubotamål

Ubotamål (eller úbotamál) var forbrytelser som i norsk middelalder ikke kunne bøtes. Lovbryteren var da fritt vilt (fredløs) for alltid. Saker der fredløsheten eller landflyktigheten kunne oppheves ble kalt «utlegdarmål» (útlegðarmál). Saker som ble oppgjort med private eller offentlige bøter var «botamål».
Ubotamål betydde i praksis dødsstraff og lovbryteren tapte normalt all sin eiendom. Fra Magnus Erlingssons tid ble ubotamål vanligere og tap av all eiendom ble ofte ordnet med en fast høyeste sats på 40 merker sølv (tilsvarende 130 kyr). Et eksempel er Harald jarl som støttet kong Sverres motstandere og dessuten utfordret kongens autoritet.  I Magnus Lagabøtes landslov omtales selvmord som «ubotamål». Landsloven (mannhelgebolken) kapittel 3 omtales «skjændselsdrap og nidingsdrap» som ubotamål, for eksempel punkt 5: «Men om nogen dræper sin far eller sønn, bror eller mor, datter eller søster, da er han ubotamand, medmindre det var galmannsdrap. Saaledes og om nogen dræper sin egen kone eller konen sin mand, naar drapsmanden har horet eller tænkt at hore, det ubotamaal.» Kapittel 4 i landsloven fastsatte flere forbrytelser som ubotamål, for eksempel punkt 2: «Det er og ubotamaal, om nogen forfalsker kongens mynt, brev eller segl. Det er og ubotamaal, om nogen dræper den mand, som har kongens brev og segl for sig til landsvist eller ransaking (forhør), om hin visste det, da han avlivet ham.» I høymiddelalderen tok staten monopol på straff av forbrytere. Utover 1200-tallet ble flere forbrytelser ubotmål: Mord, avhugging av legemsdeler, gjelding, blinding, voldtekt og kvinnerov var ubotamål.
I Gulatingslova var flytting av merkesteiner (grensestein) angitt som ubotamål, en forbrytelse som ikke kunne tilgis.
Fartøyvern

Fartøyvern er et samlebegrep som brukes om tiltak for å bevare dekkede fartøyer i flytende stand for ettertiden.

Historikk

Fartøyvernet har blitt fremkjempet av det frivillige kulturvernet på 1960–1970-tallet for å hindre at sjøfartsnasjonen Norge ikke skulle miste en sentral del av vår kulturarv. Norsk Veteranskibsklub (NVSK) i Oslo ble stiftet i 1964 med formål å skape interesse for den maritime kulturarv. KYSTEN – forbund for bevaring og bruk av eldre fartøyer og kystmiljø ble stiftet 14. september 1979  og Norsk Forening for Fartøyvern stiftet 16. juni 1985 som en landsomfattende organisasjon for verneverdige fartøyer.
Statens engasjement i fartøyvernet startet med at skonnerten ’’Svanen’’ fikk midler fra Norsk kulturråd  i 1967.  I 1978 ble et eget sekretariat for fartøyvern etablert av Norsk kulturråd. Miljøverndepartementet fikk i 1983 egne øremerkede midler til fartøybevaring. Fra 1986 ble det forvaltningsmessige ansvaret overført Miljøverndepartementet, før Riksantikvaren i 1989 fikk dette som ansvarsområde. Miljøverndepartementets målsetting med fartøyvernet har vært å ta vare på et utvalg fartøy som er representative for Norge som sjøfartsnasjon. Når det gjelder offentlig medvirkning til å bevare mindre, åpne farkoster har dette vært museenes ansvarsområde og disse båtene har inngått som en del av deres samlinger.
Begrepet «verneverdig skip» ble innført etter at Sjøfartsdirektoratet, Norsk Forening for Fartøyvern og Riksantikvaren i 1989 startet et samarbeid om fartøyvern. Begrepet «verneverdig» er senere endret til «vernet».
I desember 2010 lanserte Miljøverndepartmentet en ny nasjonal verneplan for fartøy 2010 – 2017.

Vernede og fredete fartøyer

Det er Riksantikvaren som har myndighet til å godkjenne at fartøyer skal gis status som vernet (tidligere verneverdig) eller fredet. Et fartøy som har blitt listet som vernet kan senere bli tildelt status som fredet, og på den måten få et sterkere vern.

Vernede fartøyer

Riksantikvaren har utarbeidet en liste over norske fartøyer som ansees som en så viktig del av den norske kulturarven at de bør få status som «vernede», og omfattes av en verneplan. I utvelgelsen av fartøyene på vernelisten blir det særlig lagt vekt på representativitet/bredde: geografisk, kronologisk, teknisk og funksjonelt.
Vernede fartøyer er underlagt antikvariske bevaringsforpliktelser, som et resultat av bindende avtaler mellom fartøyeier og Riksantikvaren.
Per 1. februar 2011 omfattet listen 227 fartøyer i Norge, hvorav 202 hadde formell status som «verneverdig skip», 17 var unntatt kondemnering, 6 var fredet, og for 4 fartøyer pågikk fredning. 
Listen ble oppdatert i oktober 2016. Av de 247 verneverdige fartøyene på den oppdaterte listen er 14 fredet per oktober 2016, 2 fartøyer er «midlertidig fredet», og 5 fartøyer har status «varslet fredet».

Fredete fartøyer

Etter en lovendring vedtatt 3. mars 2000 gir kulturminneloven § 14 adgang til fredning av båter. Vilkåret for fredning er at båten er av særlig kulturhistorisk verdi.
Karantenehavn (Bergen)

Historie

Flere store epidemier kom til Bergen sjøveien og for å hindre at byens befolkning ble smittet ble det omkring 1830 etablert en karantenehavn i Nyhavn i Sandviken. Karantenehavnen ble utstyrt med egen losseplass, pakkhus og 10–14 sykesenger. Denne havnen lå likevel for nær byen, derfor ble den på 1890-tallet flyttet til Askøy utenfor Bergen.
Fra 1848 var det karantenekommisjonen som hadde ansvar for å undersøke helseforholdene om bord i ankomne skip med smitte om bord, og om nødvendig legge fartøyet i karantene. Et skip med smitte om bord hadde plikt til å melde fra om dette ved å heise et gult, internasjonalt skipsflagg, et karanteneflagg.
Karantenekommisjonen var sammensatt av en fra magistraten, en lege, en tolloffiser og en sjøkyndig person. Sistnevnte var den som skulle anvise plass i karantenehavnen. Karantenekommisjonen ble avløst av sunnhetskommisjonen i 1909 (som skiftet navn til helserådet i 1912).
Ifølge reglement om karantenevesenet av 1. mars 1848 § 2, skulle det føres en fortegnelse over skip som ble undersøkt for smitte, med opplysninger om tiltak, hvilke sykdom og hvilke tiltak som ble gjennomført. Derfor ble det ført karantenebøker, som i dag er oppbevart ved Bergen Byarkiv, for perioden 1870-1910. Tilsvarende bøker finnes også i havnevesenets arkiv for perioden 1909-1935. Karantenebøkene ble ført kronologisk og gir opplysninger om skipets navn, skipper, drektighet, når ankommet, fra hvor, antall mannskap og passasjerer, om legeundersøkelse er foretatt og om sykdom er funnet, om skipet er satt i karantene, samt eventuelle merknader. 
I nyere tid brukes ikke karantenehavner, pasienter med farlige smittsomme sykdommer blir i stedet lagt i isolat på et sykehus.
Kakhovka-demningen

Kakhovka-demningen, er en demning med et vannkraftverk som får vann fra nedre løp av elva Dnepr i regionrn Kherson i sørlige Ukraina. Det ligger ved byen Nova Kakhovka, og demmer opp Kakhovka-reservoaret med et areal på 2.150 km². Vannfallet er vertikalt inntil 16,5 meter og vannføringen om lag 28.300 m³/sekund. Vannet får også noe kraft fra Krementsjuk-reservoaret lengre oppe i elva.
Den installerte totaleffekten er på 351 MW. Anlegget stod ferdig på 1950-tallet, og har en årsproduksjon på inntil 1,42 TWh elektrisk kraft.
Fylkesvei 7008

Fylkesvei 7008 (Fv7008) i Trøndelag går mellom Surdalen og Leira bru i Snåsa kommune. Veien er 5,3 km lang.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 326 (Nord-Trøndelag).
Gro Espeseth

På landslag

Gro Espeseth var kjent i sin spilletid som en kompromissløs forsvarsspiller med tilsammen 13 gule kort i landslagssammenheng. I en legendarisk hendelse under OL i Atlanta i 1996 hadde Espeseth fått en hjernerystelse og skader på hodet i en innledende kamp mot Brasil, men hun nektet landslagslegen å ta henne av banen, og fullførte kampen. Det er også som landslagsspiller hun hentet sine største triumfer. i 1991 var hun med på å vinne EM-sølv, i 1993 vant hun EM-gull, i 1995 var hun med på gullaget i VM, i 1996 fikk hun OL-bronse, og i 2000 vant hun OL-gull. Gro Espeseth er dermed blant de mest dekorerte fotballspillerne i Norge. I 1995 ble Espeseth kåret til mesterskapets nest beste spiller etter Hege Riise.

På klubblag

På klubblagene ble fangsten noe mer beskjeden. Espeseth spilte for Sandviken fra 1991 til 1998. Espeseth var med på klubbens sportslige opptur, med andreplass og tredjeplass i serien og gull i cupen i 1995. Espeseth ble tilbudt kontrakt med Suzuyo Shimizu F.C. Lovely Ladies, men besto ikke legetesten, og dro tilbake til Sandviken. Etter 1998-sesongen byttet Espeseth klubb til Trondheims-Ørn, og ble der i to sesonger. Hun rakk å vinne cupen en gang, og bli seriemester for første og siste gang i 2000 før hun ble fristet av proffspill i proffligaen WUSA i USA. Imidlertid hadde Espeseth fått problemer med en korsbåndskade, og legen til Espeseth skal ha gitt henne valget mellom å droppe landslaget og å droppe proffspill. Espeseth valgte en ettårskontrakt i med New York Power. Etter dette året, der hun hjalp laget til semifinale, la Espeseth opp som spiller.

Som trener

I 2007 var Gro Espeseth assistenttrener for Sandviken. Hun hadde en gjesteopptreden i én kamp da laget var redusert i et oppgjør mot Røa.
Gordon Jacob

Biografi

Gordon Jacob ble født i Upper Norwood i det sørvestlige London, og var tredje yngst i en søskenflokk på ti. Under første verdenskrig tjenestegjorde han i det britiske feltartilleriet og senere i infanteriet. I 1917 ble han tatt til krigsfange, og i en bataljon på 800 var han én av 60 som overlevde krigen. 
Etter krigen studerte han ved Royal College of Music med Ralph Vaughan Williams, Sir Charles Stanford, Hubert Parry, Adrian Boult og Herbert Howells. Fra 1924 underviste han ved samme sted, fram til han pensjonerte seg i 1966. Gordon Jacob var lærer for bl.a Malcolm Arnold og Joseph Horovitz.
Gordon Jacob døde 8. juni 1984 i Saffron Walden, Essex.

Musikk

Gordon Jacob regnes for å høre til blant de mest musikalsk konservative i sin tids generasjon av komponister. Han hadde særlig interesse for blåseinstrumenter, som han komponerte en masse musikk for. Jacob var produktiv, han publiserte over 700 komposisjoner i tillegg til sine fire bøker og en rekke essays om musikk.
Akillessene

Akillessenen er senen plassert bakerst på foten, og er den tykkeste og sterkeste senen i menneskets kropp. Akillessenen er lokalisert der hvor de to største leggmusklene, gastrocnemius og soleus, er festet til hælbenet, calcaneus.

Sagnet om Akilles

Akillessenen er oppkalt etter Akilles, som etter sigende ble dyppet i elven Styx, hvilket gjorde ham usårbar. Da han ble dyppet i elven ble han holdt fast i enden av sin høyre fot, hvilket gjorde at hælen hans ble det svakeste sted på kroppen – og det var nettopp der Paris av Troja traff ham med en pil som ble hans banesår. Det var Philip Verheyen, en flamsk anatomist fra det 17. århundre, som ga akillessenen dens navn.

Vanlige skader og behandling

Spesielt under løping blir akillessenen utsatt for store belastninger, avrevet akillessene (akilles ruptur) er derfor en vanlig løpeskade. Tilstanden er svært smertefull, og gir en voldsom smerte som nesten kan være lammende.
Oppløyfjorden

Oppløyfjorden er en fjordarm av Foldafjorden i Nærøy kommune i Trøndelag.  Fjorden strekker seg 5,5 kilometer østover til tettstedet Salsbruket i bunnen av fjorden. 
Fjorden har innløp mellom Galtneset i nord og Heimsøya i sør. Flere øyer ligger i fjorden, Heimsøya er den største med en lengde på cirka 2,8 kilometer. Øst for denne ligger Storbrandsøya, Litlbrandsøya, Krokøya og Gardsøya.
Fjorden har tradisjon for godt sildefiske.
Opløelva munner ut i fjorden på Salsbruket. Fylkesvei 776 går langs nordsiden av fjorden.
Rumbek bispedømme

Historie

3. juli 1955 opprettet den pavelig bullen Quandoquidem arcano fra pave Pius XII et apostolisk vikariat i Rumbek. 12 desember 1974 ble dette opphøyet til et bispedømme gjennom bullen Cum i Sudania fra pave Paul VI. 21. mars 1986 ble Yei bispedømme opprettet gjennom å bli skilt ut fra Rumbek bispedømme.
Sveriges Kommunistiske Ungdomsforbund

Sveriges Kommunistiske Ungdomsforbund (SKU) er et marxist-leninistisk ungdomsparti som ble grunnlagt i år 2000. Forbundet står under ideologisk ledelse av Sveriges Kommunistiske Parti, men er organisatorisk selvstendig. Forbundet kan anses som en fortsettelse av det SKU som var APKs ungdomsparti frem til starten av 1990-tallet.
SKU anser seg for å representere den svenske ungkommunistiske tradisjonen, og akkurat som Ung Vänster ser man på 1903 som bevegelsens grunnleggelse.
SKU hadde pr 2008 lokallag i Malmberget, Malmö, Linköping, Västerås og Stockholm.
SKU er medlem av Verdenssambandet av Demokratisk Ungdom
Hjerleid skole og håndverksenter

Hjerleid skole og håndverksenter, tidligere kalt Hjerleids Husflidsskole og annet, er et kultursenter og en friskole på Hjerleid på Dovre i Oppland fylke som blant annet gir opplæring i treskjæring, smiing og andre tradisjonshåndverk. Senteret omfatter Handverksskolen, som gir utdanning for treskjærere, Senter for bygdekultur, som er et kurs- og kompetansesenter innenfor tre og håndverk, Dovre Handverksenter og flere små selvstendige bedrifter. Eiere er stiftelsen Norsk Kulturarv og Studieforbundet kultur og tradisjon.

Historie

Hjerleidske husflidskole ble grunnlagt under navnet «Håndgjerningsskole for gutter» av malermester Halldor Hjerleid (1821–1888) og kona Randine i 1886. Skolen utdanna snekkere, skomakere og etter hvert også flere andre typer håndverkere. Samme år som skolen starta opp, hadde Kunstindustrimuseet i Kristiania oppretta treskjærerskole på Lesja med Hans Larsen Lindsø (1843–1925) som lærer. Treskjærerskolen flytta året etter til Dovre, og de to skolene ble formelt slått sammen 1903 med Lindsø som lærer i treskjæring. Husflidsskolen fikk ny skolebygning i 1929, ble yrkesskole fra 1948 og videre bygd ut på 1950-tallet. Undervisninga pågikk fra 1930 til 1970 da alt ble flytta til det som seinere ble kalt Hjerleid videregående skole. 
Hjerleidutstillinga var en årviss elevutstilling som første gang ble arrangert i 1903.
Skolen var del av Nord-Gudbrandsdal videregående skole inntil høsten 2015, da den videregående opplæringa på Hjerleid ble flytta til Dombås.
Frimerkedesigneren Sverre Morken var treskjærerelev ved Hjerleid før han begynte på bokkunstlinja ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. Også dyreskulptøren Bjørn Sørvang Hansen har utdanning fra skolen.
Egypts sentralbank

Egypts sentralbank er sentralbanken i Egypt. Den er en selvstendig juridisk enhet.

Historie

Sentralbanken ble etablert i 1961, 8 år etter frigjøringen fra Storbritannia, og samme år som Egypts union med Syria ble oppløst (Den forente arabiske republikk).

Sentralbanksjef

Sentralbanksjef pr mai 2016 er Tarek Amer. Han overtok etter Hisham Ramez Abdel Hafez i november 2015.
Visesentralbanksjef er Gamal Mohamed Negm.
Time to Pretend

Time to Pretend er en EP fra MGMT, utgitt i 2005.
Tvangsmedisinering

Tvangsmedisinering er en behandlingsform og et tvangsmiddel innen psykisk helsevern. Gjennom tvangsmedisinering påtvinges mennesker å ta kjemiske legemidler mot sin vilje. Bruken av psykofarmakologisk virkende substanser tar ofte sikte på å stabilisere individers tankeprosesser, atferd og/eller følelsesliv, men kan ha mer eller mindre alvorlige bivirkninger.
Tvangsmedisinering er regulert gjennom psykisk helsevernloven, og både oral og injektiv forskrivning er mulig. Behandlingen kan være av lengre eller kortere varighet og være av enten planlagt eller av mer akutt karakter. Tvangsmedisinering kan videre utføres både under tvangsinnleggelse på sykehus, og under poliklinisk behandling.

Kritikk

Det har vært debattert om samfunnet har for lav terskel for hva som kan anses for å være normalt hva angår tanker, følelser, opplevelser og atferd. Diskusjonen har ofte vært preget av en viss polarisering fra en sterk vektlegging av individets selvstendige rett og autonomi til selv fritt å bestemme over sitt eget liv under alle eller de fleste omstendigheter, til de som mener samfunnet har en plikt og rett til å ivareta individer som utgjør en fare for seg selv eller andre. Noen pasienter eller tidligere pasienter har gitt uttrykk for at de har hatt nytte av tvangsmedisinering, mens andre har gitt uttrykk for at tvangsmedisinering har blitt opplevd som dypt krenkende og nedbrytende for egen selvfølelse. Det har for øvrig vært rapportert bivirkninger av tvangsmedisinering slik også andre medikamenter enn psykofarmaka har bivirkninger. Selv om tvangsmedisinering er omstridt er det stort sett enighet om at frivillighet er det beste alternativet for behandling med psykofarmaka, da frivillighet også som regel gir best effekt av medisineringen. Diskusjonen dreier seg altså ofte mer om hva som er rett å gjøre når individer motsetter seg behandling med psykofarmaka, enn om psykofarmaka kan være nyttig i seg selv.

Klageordning

Tvangsmedisinering kan påklages til Fylkeslegen hos Fylkesmannen, som kan oppheve vedtak om tvangsmedisinering. Ved behandling av klagesaker hos Fylkesmannen har man rett til bistand fra advokat.
Sjefela

Sjefela (hebraisk: הַשְּפֵלָה, «Lavlandet», også שְׁפֵלַת יְהוּדָה, Shephelat Yehuda, «Judealavlandet») er et lavland i sørlige-sentrale Israel som strekker seg over 10–15 km bredde mellom Hebron-fjellet og slettene ved kysten. Sjefela var en av regionene som var gitt Judas stamme da det lovede land ble fordelt blant israelittene. Dets grenser er klart markert og omfatter mye kupert terreng. Høydedragene er lave sammenlignet med fjellene i øst, men langt høyere enn sletten som går ut mot kysten. I dag er Sjefela hovedsakelig et jordbruksområde med mange gårder.

Bibelske referanser

Sjefela er nevnt i den hebraiske Bibelen som beskrivelse av et geografisk sted, og et sted hvor det har stått mange slag. I løpet av Bar Kokhba-opprøret ble de uthulte åsene knyttet sammen for å utgjøre et innviklet bunkersystem i bekjempelsen av romerne.

Geografi

Et av de vesentlige karaktertrekk er at åsene er dannet av mergeldekket mykt kritt, i motsetning til Judeafjellene som er dannet av hard kritt og dolomitt. Dalene og de lavereliggende strøkene inneholder jordsmonn med høy andel av sand, foruten også lange trakter med fruktbare områder. Sesongmessige sumper kan utvikle seg i løpet av regnsesongen. Den sørlige delen er geologisk gjort av løss mens nord for Ashkelon består den av leire.
Sjefela ligger 120 til 450 meter over havnivået. Området er fruktbart med middelhavstemperatur til steppeklima.
En rekke daler som går øst-vest deler Sjefela opp i distrikter. Fra nord til sør er de: Ajjalondalen, Sorekdalen, Eladalen, Guvrindalen, Lakishdalen, og Adorayimdalen. De byene som i oldtiden ble etablert her voktet bosetningen i innlandet og tok fordel av handelstrafikken som passerte langs denne ruten. Ajjalon var den fremste tilgangskorridoren til Jerusalem langs oppstigningen gjennom byen Bet-Horon.

Arkeologi

De arkeologiske undersøkelsene som har blitt gjort i Sjefela har funnet spor av bosetning tilbake til sen bronsealder.
Åkerman & Lund Orgelbyggeri

Åkerman & Lund Orgelbyggeri AB er et svensk firma som restaurerer og bygger orgler. Det holder til i Knivsta. Firmaet ble startet i 1860 av Per Larsson Åkerman (1826–1876), som først og fremst var inspirert av studiereiser som han ved hjelp av statsstipendier foretok til Aristide Cavaillé-Coll i Paris på 1850-tallet. Carl Johan Lund (1832–1914) var kompanjong med Åkerman, hvorav «Lund» i firmanavnet. Han overtok firmaet etter Åkermans død.
Odd Børre Sørensen

Les også

• «Stress» – Norges bidrag til Eurovision Song Contest 1968
FA-cupen 1921/22

FA-cupen 1921/22 var den 47. sesongen av den engelske FA-cupen. Huddersfield Town slo Preston North End i finalen som ble spilt på Stamford Bridge.
Filmteori

Historisk oversyn

Italieneren Ricciotto Canudo regnes som den første ekte filmteoretikeren. Han publiserte The Birth of the Seventh Art i 1911. Etter ham la psykologen Hugo Münsterberg frem en filmatisk teoretisk redegjørelse i 1916.
På 1920- og -30-tallet var filmhistorien ofte forstått som studiet av hvordan film kan manipulere virkeligheten, det vil si å forske på spesialeffekter i filmmediet. Slik ble den tekniske utviklingen spesielt viktig for filmhistorikere på denne tiden. 
I årene etter andre verdenskrig la imidlertid kritikeren André Bazin frem en reaksjon mot dette. Han mente særlig at fremstillingen av filmens historie gjennom bestemte tekniske utviklingstrekk var misvisende. Disse er naturlig nok skiftende gjennom historien, siden film er helt avhengig av teknikken. Dermed gir det lite mening i å klassifisere film etter for eksempel "stumfilmperioden", all den tid det jo ikke var mulig å lage annen type film enn dette i den gjeldende perioden. Er det ikke andre grunnlag man kan sammenligne etter? spurte Bazin. Dessuten var han også kritisk til å klassifisere film etter nasjonalitet, som heller ikke var et rent estetisk kriterium. 
I stedet foreslo Bazin å fokusere på en sammenligning av filmers estetiske uttrykksformer, det vil si virkemidler og oppbygning. Han fant da to hovedgrupper av filmer og filmskapere: de som fokuserte på selve bildet av virkeligheten, og de som stolte på selve virkeligheten gjengitt i bildeform. Slik kunne man virkelig se forskjell på film som var resultatet av aktive valg av regissøren. En slik måte å betrakte og beskrive filmhistorien på, eksisterer ennå i høy grad.
I 1960- og -70-årene ble resepsjonsestetikk viktig i alle fag som jobbet med forståelse av kunst, som scenekunst, litteratur, plastiske og bildende kunstformer og musikk. Også filmteorien ble påvirket av denne utviklingen, noe som særlig ga seg utslag i at filmteoretikere studerte filmers påvirkning på mennesker, og publikums reaksjoner på filmer. Etter hvert har denne resepsjonsteorien for filmens del også blitt benyttet i stor grad av filmprodusenter. Ved å forhåndsteste versjoner av en film under produksjon, kan produsenten registrere hva en testgruppe oppfatter, forstår og mener om filmen før de sender den ut på markedet.
Fra 1900-tallet og framover har det skjedd en revolusjon på den digitale fronten. Man har fått muligheter man før bare kunne drømme om. Dette har påvirket filmteorien og emnene man nå forsker på.

Filmsjanger

Sjangerdefinering er en måte å klassifisere filmer, særlig med hensyn til innhold og fortelleteknikk. Filmsjangre defineres vanligvis etter fire hovedvariabler: Setting, fortelleteknikk, produksjonsmåte og målgruppe. Det finnes noen andre måter å klassifisere film på, for eksempel hvilket filmformat det er skutt med eller hvem som styrer produksjonen.
Colin Ford

Karriere

Colin Ford er mest kjent for å spille Matt Damons sønn i dramakomedien We Bought a Zoo (2011), og også for å spille unge Sam Winchester i flere episoder av den populære TV-serien Supernatural. Han spilte også den unge versjonen av Chris Evans i sci-fi-filmen Push (2009), samt at han spilte mot Chloë Grace Moretz og Christopher Lloyd i en filmversjon av Jack and the Beanstalk i 2010.
Han har hatt gjesteroller i flere kjente TV-serier, som Smallville, Private Practice, CSI: Miami og Hawaii Five-0, i tillegg til flere stemmeroller i Family Guy. I 2013-2014 skal han spille en fremtredende rolle i en ny TV-serie, Under the Dome, som er basert på Stephen Kings bok med samme navn.