Kenneth Grahame

Liv

Han ble født som det tredje av fire barn av James Cunningham Grahame (1830–1887) og Elizabeth Grahame. Moren døde i forbindelse med den fjerde barnefødselen i 1864. Faren var advokat og familien hadde i 1860 flyttet til Argyll, hvor han var ansatt som fogdens stedfortreder. Etter morens dødsfall overtok mormoren omsorgen for barna; de bodde i Berkshire og Cranbourne. Faren hadde liten kontakt med barna de siste 20 årene av livet; han bodde i Frankrike og kom seg aldri etter tapet av hustruen.
Han var elev ved St Edward's School, Oxford fra 1868 til 1876. Han arbeidet deretter for onkelen Robert Grahame inntil han i 1879 fikk jobb i Bank of England. Her avanserte han etterhvert til direksjonssekretær.
Han møtte Elspeth Thompson (1862–1946) i 1897 og de giftet seg i juli 1899. Hun var datter av oppfinneren Robert William Thomson og stedatter av advokaten og politikeren John Fletcher Moulton. Ekteskapet var ikke lykkelig, og dette ble forverret av at deres eneste barn Alastair ble født prematurt og synshemmet. 
Grahame nådde toppen av sin karriere i banken i 1898, men trakk seg fra stillingen i 1908, og familien flyttet til Didcot i Oxfordshire, senere i 1910 til Blewbury noen km unna. Avskjeden hadde trolig sammenheng med dårlig helbred, men muligens også med en skyteepisode i 1903, som Grahame ytre sett kom uskadd fra. Sønnen Alastair mistrivdes på de fleste skolene han begynte ved. I 1918 begynte han ved Christ Church i Oxford, men mistrivdes også der. Alastair døde 13. mai 1920 etter å ha blitt påkjørt av toget. De fleste oppfatter dødsfallet som selvmord.
Etter Alastairs død bodde ekteparet 4 år i Italia – preget av sorgen, før de vendte hjem og bosatte seg i Church Cottage, Pangbourne.

Forfatterskap

I 1888 fikk han sitt første litterære arbeid, «By a Northern Furrow», på trykk i St. James Gazette. Senere skrev han flere essays om en gruppe foreldreløse barn – Edward, Selina, Harold, Charlotte og den navnløse fortelleren. Barna gikk under navnet «the Olympians», og fortellingene har selvbiografiske trekk fra hans egen oppvekst. 
En del av disse fortellingene ble senere samlet og utgitt i bokform som Pagan Papers i 1893, og stoffet ble senere supplert og utvidere til The Golden Age (1895). Den første utgaven av Pagan Papers hadde en illustrasjon av Grahames venn Aubrey Beardsley på tittelbladet. I tillegg til barndomsskildringene finnes tekster som "Loafing", "The Fairy Wicket" og "The Lost Centaur", tekster som «[were] lamenting the decay of rural life, and leaning towards pantheism.»
I Dream Days (1898) fortsetter Grahame med fortellinger om «the Olympians». Her finnes også finnes novellen «The Reluctant Dragon» som i 1941 ble gjort til film av Disney.
Det suser i sivet (1908) begynte opprinnelig som godnatteventyr for sønnen Alastair, og ble ytterligere utviklet gjennom brev fra faren hjem til kone og barn. Disse brevene la vekt på Paddas del av historien. Den selvbestemte, stae vesen Grahame så i sønnen Alastair (i familien kalt «Mouse») brukte han som inspirasjon til den brautende figuren Padda («Mr. Toad») en av hovedpersonene i boken.  I 1907 ble novellen «Bertie's Escapade» trykt i barnebladet Merry Thought; her antydes flere tema i den kommende boka. Boka var ferdig i desember 1907, men fant først ingen forlegger. Methuen lot seg omsider overtale til å utgi den. Den regnes som en klassiker innenfor britisk barnelitteratur og er fremdeles populær, både som bok, som film og som teater.

Ettermæle

Interessen for Grahame er særlig knyttet til Det suser i sivet; dertil også til forholdet mellom liv og forfatterskap. Hans tidlige diktning og de naturreligiøse stemningene påkaller også en viss kulturhistorisk interesse.
A.A. Milne laget en sceneversjon av Det suser i sivet i 1929, og boka er filmet flere ganger. Enka Elspeth Grahame bidro til den første biografien i 1933, skrevet av Patrick Chalmers. Muligens kan hun også ha vært aktiv i redigeringen av boka. Hun utga en samling av hans upubliserte skrifter i 1944: First Whisper of ‘The Wind in the Willows’, hvori også brevene som var begynnelsen på Det suser i sivet. 
Hans forfatterrettigheter ble testamentarisk overført til The Kenneth Grahame Fund ved Bodleian Library, Oxford.
The Kenneth Grahame Society ble etablert i 2007, 75 år etter forfatterens død.
Et skuespill av David Gooderson fra 1982, The Killing of Mr Toad, skildrer Elspeth Grahame som enke anno 1934, omgitt av figurer fra Det suser i sivet. Gooderson fremstiller henne som en ensom og forsømt kvinne, preget av etterdønningene av en dysfunksjonell familie med for høye forventninger til sønnen.