google/wiki40b huggingface dataset:
Kontor 39

Kontor 39 (eller Office 39, Bureau 39, Division 39) er en hemmelig organisasjon i Pyongyang i Nord-Korea, som har som oppgave å forvalte og opprettholde Kim Jong-ils pengebeholdning i utenlandsk valuta.
Organisasjonen administrerer så mye som fem milliarder USD, og er trolig involvert i flere illegale aktiviteter, som blant annet falskmyntneri.
Hemmelighetskremmeriet rundt Kontor 39 gjør det vanskelig å kunne avgjøre i hvor stor grad kontorets rolle er å opprettholde Kim Jong-ils politiske makt, for eksempel ved kjøp av olitisk støtte og kapasitet til å finansiere militære programmer.
Kontor 39 ble etablert sent på 1970-tallet, og er kjernen i Kim-dynastiets økonomi. Tidlig i 2010 rapporterte det sørkoreanske nyhetsbyrået Yonhap at Kim Dong-un, som fram til da hadde ledet kontoret, ble erstattet med sin nestkommanderende, Jon Il-chun.
Den sørkoreanske dagsavisa Chosun Ilbo rapporterte at Kontor 38, ledet av Kim Tong-il ble fusjonert med Kontor 39 sent i 2009, men at de igjen ble fisjonert i 2010 på grunn av vanskeligheter med å skaffe til veie utenlandsk valuta.

Aktiviteter

Lite er kjent om Kontor 39, men det er spekulert i at kontoret benytter et titalls bankontoer i Kina og Sveits for blant annet å hvitvaske penger. I tillegg er det antatt at Kontor 39 er involvert i nakotikasmugling og ulovlig våpensalg. Det er kjent at organisasjonen driver over hundre utenlandske handelsselskap. Nord-Korea nekter for å være involvert i ulovlig virksomhet. Kontoret er involvert i forvaltning av inntekter i utenlandsk valuta fra hotellene for utlendinger i Pyongyang, fra gull og zink-gruver, samt fra eksport fra landbruks- og fiskerinæringene. Blant selskapene som antas å være kontrollert av Kontor 39 er Zokwang Trading og Taesong Bank.
En rapport fra 2007, publisert av the Millennium Project i World Federation of United Nations Associations sier at Nord-Korea tjener mellom 500 millioner USD og 1 milliard USD årlig fra kriminell virksomhet. En rapport fra 2006 fra Congressional Research Service antyder at minst 45 millioner USD i falske sedler, særlig i 100 dollarsedler, er oppdaget i omløp, med utgangspunkt i sedler som tros å ha sitt opphav i Nord-Korea.
USA anklager Kontor 39 for å selge militær teknologi for å skaffe til veie hard valuta, noe Nord-Korea benekter. Det er antatt at Kontor 39 opererer utenfor Nord-Korea, blant annet gjennom restaurantkjeden Pyongyang.
Etterretningskilder i Seoul og Washington estimerer at Kims formue i utlandet utgjør fire milliarder USD.
Kontor 39 har lokaler hos Koreas arbeiderparti i Pyongyang.

Kontor 39 i fiksjon

Kontor 39 er nevnt i videospillet «Mercenaries: Playground of Destruction», der kontoret referes til som «Division 39».
Kontor 39 er også hovedfienden i den femte sesongen (fjerde i USA) av actionserien "Strike Back", referert til som "Office 39".
Fekting under Sentralamerikanske og karibiske leker 1926

Fekting under Sentralamerikanske og karibiske leker 1926. Fekting var en av åtte sporter i de første Sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Mexico by i Mexico i perioden 30. oktober til 2. november 1926. Det ble konkurrert individuelt i florett, kårde og sabel, kun for menn. Cuba ble beste nasjon, de vant alle tre gullmedaljene.
Trondheim Elektroniske Kunstsenter

Trondheim Elektroniske Kunstsenter (TEKS) er en idéell stiftelse opprettet i 2002 i Trondheim av kunstneren Espen Gangvik. Stiftelsen har som formål å fremme elektronisk kunst innenfor alle fagfelt, lokalt og nasjonalt. TEKS er et ressurs- og kompetansesenter for kunstnere som benytter seg av digitale og elektroniske verktøy.
Stiftelsen initierer og gjennomfører kunstneriske produksjoner og prosjekter, driver formidling og kompetanseheving gjennom kurs og workshops, og arrangerer eller er medarrangør for ulike kulturelle tiltak i regionen. Stiftelsen er IT-konsulent for kulturinstitusjoner, samt administrerer e-post lister og webhotell for kulturprosjekter.
Med utgangspunkt i Trondheim som nasjonalt teknologisk senter prioriterer stiftelsen å samordne lokale ressurser og kompetanse, blant annet gjennom oppbygging av et inter-institusjonelt nettverk. Ved å prioritere tverrfaglige samarbeidsprosjekter med relevante utdannings- og forskningsmiljøer utvikles og realiseres kunstneriske prosjekter.
TEKS arrangerer Trondheim Matchmaking, en årlig internasjonal festival for ny teknologi og elektronisk kunst. Festivalen er en arena og møteplass for presentasjon av innovative idéer og kunstneriske prosjekter, et sted for å ivareta og utvikle kompetanse og ressurser.
Stiftelsen er medlem i PNEK, Produksjonsnettverk for Elektronisk Kunst.
Jógvan Sundstein

Familie og yrke

Han vokste opp i Tórshavn som eldste sønn av sjømannsskolelærer Hans Jacob Matras Joensen og hustru Johanna Malena Jensen. Foreldrene tok familienavnet Sundstein, sammensatt av farfarens kallenavn «við Stein» og farmorens hjembygd Hvannasund, like før han ble født. Han har fem yngre søstre; svogeren Olaf Olsen var industriminister i Sundsteins andre regjering. Selv giftet han seg i 1956 med Lydia Marsten, som han har tre barn med. Familien har vært knyttet til Brøðrasamkoman og deres forsamlingshus Ebenezer i Tórshavn. Sønnen Eivind Sundstein er medeier i Vesteraalens Hermetikkfabrikk, og har i likhet med onkelen Olaf Olsen investert i produksjon av fiskeredskaper på Færøyene og i Norge.

Politisk arbeid

Han ble valgt inn på Lagtinget som representant for Fólkaflokkurin fra Eysturoy i 1970. Han byttet valgkrets til Suðurstreymoy fra 1978. Sundstein ble senere valgt til partiformann i 1980. Han ble da lagtingsformann frem til 1984, og deretter igjen fra 1988 til 1989. Fólkaflokkurin gjorde gode valg utover hele 1980-tallet, og løftet seg fra fjerde største parti i 1980, videre til nest størst i 1984, og til å bli størst i 1988.
Etter en ti uker lang regjeringskrise i etterkant av lagtingsvalget i 1988, klarte Jógvan Sundstein å samle en flertallskoalisjon bestående av Fólkaflokkurin, Tjóðveldisflokkurin, Sjálvstýrisflokkurin og Kristiligi Fólkaflokkurin den 18. januar 1989. Signar Hansen fra Tjóðveldisflokkurin ble visestatsminister, mens Sundstein (foruten statsministervervet) tok seg av saker knyttet til blant annet lovgivning og pensjoner (og ikke sosial- og helseminister Tordur Niclasen). Den eneste partikollegaen i regjeringen ble finans- og kommunalminister Anfinn Kallsberg. Allerede 22. juni samme år måtte regjeringen gå av. Sundstein klarte å forene Fólkaflokkurin med Sambandsflokkurin og Tjóðveldisflokkurin, på nytt med Signar Hansen som sin stedsfortreder. Olaf Olsen fra Fólkaflokkurin ble industri-, helse- og landbruksminister. Også denne koalisjonen brøt sammen etter kort tid i 1990, og Sundstein skrev ut nyvalg til november samme år.
15. januar 1991 var regjeringsforhandlingene mellom Fólkaflokkurin og valgvinner Javnaðarflokkurin avsluttet, og Atli Dams sjette regjering kunne presenteres. Her ble Sundstein ny finans- og kommunalminister, i selskap med partikollega Svend Aage Ellefsen. Begge ble sittende etter at Marita Petersen tok over styringen av regjeringen i januar 1993, men samarbeidet mellom de to partiene ble ikke videreført da Marita Petersens regjering ble presentert i april samme år.
Sundstein fortsatte etter tiden i regjering sitt virke i Lagtinget, men trakk seg som partiformann i 1993. Han tok ikke gjenvalg ved lagtingsvalget 1994, og har i etterkant ikke deltatt aktivt i politikken igjen. Sundstein har siden vært styremedlem og -formann i ulike selskaper og foreninger. Han gikk av med pensjon som revisor i 2000, og har bodd i Holbæk i Danmark sammen med sin kone siden 2003. I 2008 utgav Jógvan Sundstein, som den første færøyske politikeren, sin selvbiografi i bokform.

Æresbevisninger

Sundstein ble i 1990 utnevnt til kommandør av Dannebrogordenen.
Shinan

Shinan (kinesisk: 市南区, pinyin: Shì​nán; „Sørbyen“) er et bydistrikt i den kinesiske provins Shandong. Det tilhører byprefekturet Qingdao. Shinan har et areal på 30,01 km² og teller 489 400 innbyggere (2004).
Skumsikader

Utseende

Skumsikader er mellom 3,5 og 12 mm lange. Alle har sett disse insektene, som gjør små hopp når de blir skremt. De kan opptre svært tallrikt, ofte på trær eller i gress og busker.
De er ofte lyse eller mørkere brun. Mange har mørkere eller lyse partier på vingene, gjerne som flekker eller striper. 
Hos de «store skumsikadene» går overgangen mellom forryggen og hodet i en vinkelformet innskjæring, og ikke i som en jevn bue, slik som de «små skumsikadene».
Issen er ofte spiss, framoverettet og går over i pannen i en litt butt bue. Munnen er plassert langt ned, nesten under hodet. På denne måten får hodet en slags «båtform» (baugen). 
Munnen (rostrum), er en flerleddet sugesnabel, som den bruker til å stikke inn i planter og bladnerver, for å suge plantesaft. Den korte snabelen ligger bakover bøyd, under hodet og mellom fremste lår, når den ikke er i bruk. Antennen hos flere arter er ganske kort, de første ledd er noe tykkere og kortere enn resten. Øynene er runde og sitter godt ut på siden av hodet.
Vingene holdes taklagt bakover kroppen i hvile. De fremste, er dekkvinger, mer læraktige og uten et tydelig ribbenett. De bakre vinger er flyvevinger, gjennomskinnelige og er uten farge. Skumsikader er ganske gode til å fly, men bruker vanligvis bare å ta svært korte flygeturer.
De har kraftige bakbein og kan gjøre lange hopp, om de blir skremt.

Levevis

Skumsikader er best kjent fra nymfestadiet, der de lever i busker, trær og gressenger innhyllet i skummet de selv produserer. Her har de beskyttelse mot fiender og tørker ikke ut selv om solen skulle skinne. Skummet er en væske de utskiller gjennom endetarmsåpningen (anus), denne væsken blandes med luft slik at luftboblene (skum) oppstår. Dette skummet ligner spytt, og er trolig opphav til mange myter og lokalenavn på skumsikadene. 
Skumsikader lever gjerne på litt lune og soleksponerte steder. Alle lever av å suge plantesaft fra vertsplanten. Noen arter lever på flere planteslag, mens andre har bare en vertsplante.
Eggene legges på plantevev i noen små snitt i planten, hunnen lager under eggleggningen.
Nymfene har flere hudskift og ligner mer og mer på de voksne (imago), for hvert hudskifte. Skumsikader har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet, går gradvis gjennom flere nymfestadier.
Steinkjerringa

Steinkjerringa er en skulptur som ble hugget ut av Sigurd Sørendsen (kunsternavn S. Neandros) i årene 1898–1899. Selv kalte kunstneren skulpturen for «Fortiden» men jærungdommene kalte den for «Mor Norge».
Skulpturen står på toppen av Høgjæren rundt 3 km sørvest for Synesvarden. Det var opprinnelig planlagt skulpturen skulle plasseres ved Kongsgård skole i Stavanger, men de planene falt bort. Isteden ble den ble kjøpt av noen ildsjeler fra Nærbø og Varhaug i 1927 og fraktet dit hvor den står i dag
Zenwalk Linux

Zenwalk Linux (tidligere kalt Minislack) var originalt en Slackware-basert GNU/Linux-distribusjon stiftet av Jean-Philippe Guillemin. Men distribusjonen har blitt veldig annerledes enn Slackware på mange måter, men er fortsatt kompatibel med Slackwares binære installasjonspakker. Det er nå en linux-distribusjon som kan brukes til flere formål, men har som mål å være liten og rask, ved å bruke kun en applikasjon per arbeidsoppgave, med fokus på internettapplikasjoner, multimedia og programmeringsverktøy. Zenwalk kommer med mange spesialtilpassede verktøy, designet for både nybegynnere og mer avanserte brukere, ettersom den tilbyr systemkonfigurasjon ved hjelp av både grafiske- og kommandolinjebaserte verktøy.
SandnesGarn

SandnesGarn (tidl. Sandnes Uldvarefabrik) er en garnfabrikk ved Foss-Eikeland i Sandnes, Rogaland. Fabrikken er en av de eldste ullvarefabrikkene i landet, og er i dag en ledende produsent av strikkegarn og industrigarn.

Sandnes Uldvarefabrik 1888-1986

Sandnes Uldvarefabrik ble etablert i 1888. De første bygningene ble reist i Vågen og produksjonen ble satt i gang i 1889. Fra 1905 hadde bedriften stor vekst, og i 1910 ble fabrikken utvidet. Det ble kjøpt inn kjemmemaskiner i 1932. Sandnes Uldvarefabrik lanserte mariusgenseren i 1952, som ble den største suksessen i fabrikkens historie. 
Strikkeklubben Strikk Ess ble etablert i 1954. Den ble lansert for å øke salget av garn. Det kostet to kroner i engangsavgift å bli med i klubben. Medlemmene fikk hvert kvartal tilsendt et hefte med strikkeoppskrifter.  Over 50 000 meldte seg inn. Strikkeklubben ble avviklet i 1975.
Bedriften gikk godt fram til midten av 70-tallet, da ullvareprisene ble svært høge. I 1975 ble Sandnes Uldvarefabrik slått sammen med Sandnes Kamgarn Spinneri for å imøtekomme utfordringene i bransjen, dog ble begge varemerkene videreført. Firmaet ble et av de markedsledende i Norge, og holdt en imponerende del av markedet innen håndstrikkegarn. 21. august 1978 brant fabrikken ned til grunnen. Under gjenreisingen ble fabrikken flyttet til Foss-Eikeland utenfor Sandnes.

Sandnes Kamgarn Spinneri 1906-1986

Sandnes Kamgarn Spinneri ble etablert i Vågen av Walter Roff i 1906. Fabrikken ble utvidet i 1932. I 1972 tok Kamgarnspinneriet over produksjonen ved den konkursrammede Sygna Uldvarefabrik på Hermansverk. Bedriften fusjonerte med Sandnes Uldvarefabrik i 1975. Produksjonen på Hermansverk ble nedlagt i 1982. I 1986 ble merkenavnet Sandnes Kamgarn Spinneri avviklet, og all produksjon ble flyttet til Sandnes Uldvarefabriks nye anlegg på Foss-Eikeland. Spinneriet ble tømt for maskiner i 1988, og ble ombygget til kulturhus i 2000.

Sandnes Uldvarefabrik etter 1986

I 1987 stod Sandnes Uldvarefabriks moderne nybygg på Foss-Eikeland ferdig. Bedriften ble kjøpt opp av Sagatex i 1995, men ble kjøpt tilbake av lokale krefter i 2000. De nye eierne investerte 15 millioner i ny maskinpark. Navnet ble endret til SandnesGarn i 2006.
New Energy

New Energy er en sjokolade som ble lansert av Nidar i 1991. Sjokoladen er utviklet i samarbeid med Norges idrettshøgskole, og inneholder mindre fett og mer energi enn vanlig sjokolade. New Energy gir rask energitilførsel, og egner seg derfor godt når man trenger ekstra energi. Sjokoladen består av et lag karamell og et lag crisptrøffel overtrukket med melkesjokolade. I 2005 ble det solgt over seks millioner New Energy.

Sportssjokolade

De første årene sponset New Energy flere idrettsarrangementer. New Energy var den offisielle sjokoladen under OL på Lillehammer i 1994 og under Norges deltakelse i Fotball-VM samme år. Fra 2006 til 2008 samarbeidet New Energy med Tryvann Skipark i Oslo, hvor merket sponset «New Energy Skicross Arena».

Næringsinnhold

Per 100 gram: Energi 1911kJ / 456 kcal
Protein: 6,1 g
Karbohydrater: 70 g
Fett: 15 g
Allergikere bør vite at sjokoladen kan inneholde spor mandel og andre nøtter.

Innpakning

Det har vært fire forskjellige design på emballasjen. Det opprinnelige designet ble brukt frem til 1995, før det ble endret høsten 1999 og i 2005.

Historie

1991: New Energy lanseres i samarbeid med Norges idrettshøgskole
2003: New Energy Müslibar lanseres (ikke lenger i omløp)
2009: New Energy SjokoFrukt lanseres (ikke lenger i omløp)
Fylkesvei 7498

Fylkesvei 7498 går mellom Bonåsjøen og Styrkesnes i Sørfold kommune og har en lengde på 17,2 kilometer. Veien sto ferdig til Bonåsjøen i 1984 og ble da tilknyttet datidens trasé av europavei 6.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 612.
Coloradia vazquezae

Utseende

Middelsstore (vingespenn 60-80 millimeter), grå påfuglspinnere. Forvingene er gråspraglete uten påfallende tegninger. Bakvingene har vanligvis et anstrøk av rosa.

Levevis

Hos denne slekten lever larvene helst på trær i furuslekten (Pinus), men de kan også forekomme på løvtrær. Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Noen flyr om natten, andre om dagen.

Neslehår

Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Larvene sitter gjerne i tette samlinger på trestammer, og er nokså godt kamuflert, slik at man uaktsomt lett kan komme i kontakt med dem.
Tross neslehårene har larver av Coloradia pandora blitt samlet inn til mat av paiute-stammen i USA. Larvene må gjennom en omfattende behandling før de kan spises.

Utbredelse

Arten finnes i Mexico.
Arno van Zwam

Karriere

Arno van Zwam startet sin profesjonelle karriere i Fortuna Sittard i 1992. Han har også spilt for Júbilo Iwata og NAC Breda.
MS «Anna Marine»

Søsterskip

«Anna Marine» er et av tre skip basert på samme design, de andre to er MS «Stena Pioneer» og MS «Stena Seafarer».
Calcodes invitabilis

Utseende

En middelsstor (gjerne 20-25 millimeter), kraftig, svart hjortbille med grønnlig eller bronseaktig metallisk glans. Hos denne arten har ikke hannene svært forstørrede kjever. De kan være slanke og nærmest halvsirkelformede, uten tenner på innersiden, eller korte og kraftige med tenner. Hodet er firkantet, pannen bredt og grunt, U-formet innbuktet foran. Pronotum er mye bredere enn langt, kraftig innsnevret bakerst. Dekkvingene er litt hvelvede. Hunnen er bredere enn hannen, uten forstørrede kjever, med mindre tydelig metallglans.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Arten er utbredt på Sumatra.
Palo Alto County

Navn

Fylket er oppkalt etter slaget ved Palo Alto,  den første seieren på slagmarken i den meksikansk-amerikanske krigen.
Australian Border Force

Australian Border Force (ABF) er en australsk føderal etat som ble opprettet 1. juli 2015 gjennom en sammenslåing av Australian Customs and Border Protection Service og de operative delene av Department of Immigration and Border Protection. Opprettelsen av etaten ble kunngjort 9. mai 2014 av immigrasjonsminister Scott Morrison. ABF har ansvar for operativ grensekontroll og -overvåkning, utlendingskontroll, etterforskning, etterretning og fengsling.
Orthopelmatinae

Utseende

Små (forvingelengde 2,5-4,5 millimeter), svarte praktvepser.

Levevis

De er parasitoider som snylter på gallveps i gruppen Cynipini, slekten Diplolepis og Diastrophus.

Utbredelse

Gruppen har en Holarktisk utbredelse.
Clara Bow

Bakgrunn

Clara Bow hadde en tøff oppvekst med en voldelig far og en schizofren mor. Hun vokste opp i fattigdom i Brooklyn i New York. Da hun var ni år døde hennes beste venn, Johnny, i hennes armer etter en alvorlig brannskade. 
Som tenåring deltok Bow i en skjønnhetskonkurranse, «The Fame and Fortune Contest», som hun vant. Dette innledet hennes filmkarriere. Hennes mor prøvde å drepe henne med kniv da hun forsøkte å komme inn i filmindustrien, men dette stanset henne ikke.

Karriere

Clara Bow ble tatt med til Hollywood av produsenten B.P. Schulberg, en mann som utnyttet henne både seksuelt og økonomisk. Han fikk henne til å arbeide hardere enn de fleste av datidens andre stjerner, men betalte henne svært lite. Hun spilte i til sammen 58 filmer fra 1922 til 1933, og da hun var på sitt mest populære, i 1929, mottok hun over 45 000 fanbrev hver måned. Hennes berømmelse hadde fra et par meget fremgangsrike filmer vært internasjonal fra 1926 og 1927, og i USA ble hun ansett som den kvintessensielle «It Girl», noe som man den gang kalte glamorøse unge damer. 
Bow var også involvert i en del rettssaker, alt fra ubetalt skatt til å ha «stjålet» andre kvinners ektemenn.
Da det begynte å komme lyd på film dalte hennes popularitet på grunn av hennes markante brooklynaksent. Etter å ha forsøkt et comeback med filmene Call Her Savage (1932) og Hoop-La (1933), giftet hun seg med cowboystjernen Rex Bell og forlot helt filmindustrien i en alder av 26. 
Med Rex Bell fikk hun to sønner, men på grunn av at hun var mentalt ustabil og schizofren, som sin mor, fikk hun ikke lov til å se dem. Det var også hennes ustabile tilstand, samt et vektproblem, som gjorde at hun aldri gikk inn i showbusiness igjen. 
Den 27. september 1965 døde Bow av et hjerteinfarkt i Los Angeles. Hun ble 60 år gammel.
Red (maritim)

Red (også kalt rei) fra tysk Reede, er en mer eller mindre åpen ankringsplass utenfor en havneby, ofte i forbindelse med en elvemunning.
Behovet for slike plasser var størst i seilskutetiden før 1900-tallet. Ved ugunstig vind kunne det være vanskelig å seile til kai, særlig når en også skulle overvinne elvestrøm. Derfor kastet en anker på reden til vinden ble bedre eller en fikk assistanse til varping. Reden kunne også fungere som midlertidig opphold der det var lite kaiplass og ofte benyttet av marinefartøyer.
Både laste- og cruiseskip ankrer opp på reden der havneanleggene ikke har kapasitet til å ta i mot store skip. Lasteskip lastes og losses da ved hjelp av prammer eller lektere og passasjerer tas til og fra land med tendere.

Etymologi

Det tyske ordet "Reede" går tilbake til rēde eller reide ("forankring") hentet fra middeltysken i det 17. århundre i tysk skriveskrift. Se også likhet med nederlandske ree (eldre form: reede) og svenske røde. Den videre opprinnelsen til forankringens navn er uklart. På den ene siden kan rede i betydningen "sted hvor skipene er utstyrt" tilhøre stammen til midt-tysk, tilsvarende "klar, ferdig, gå". På den annen side, i form av "sted hvor skipene rir på bølgene foran havnen," kan det være et verb.
De Sorte Faars Ridderskab

De Sorte Faars Ridderskab er Studentersamfundet i Trondhjems ordenskapittel som belønning for særlig og utmerkede fortjenester, dannet 1916. Forrige ridderpromosjon ble holdt 9. april 2016. Ordenens latinske navn er Ordo Equester Owium Nigrarum.

Historikk

De Sorte Faars Ridderskab ble dannet 8. april 1916 for at Studentersamfundet i Trondhjem skulle ha en orden på linje med Det Norske Studentersamfunds, i Oslo. Man ønsket å knytte til seg byens formuende personer samt hedre de medlemmene som hadde gjort en spesiell innsats for Huset. Det ble arrangert ordenspromosjoner hvert fjerde år slik at alle kull kunne få med seg minst et møte. Møtene var preget av satire og ironi, etter beste akademiske tradisjon, bakt inn i ritualer og dertil terminologi.
Blant stifterne og medlemmene i D.S.F.R.S. finner vi Edgar Bonsak Schieldrop, Åge Falck-Ytter
Daværende kronprins Olav stilte den 9. juni 1945 på Minnefest for 7. juni 1905-1940-1945 i Studentersamfundet i Trondhjem og gikk på talerstolen i militær uniform med kun én utmerkelse; kommandørmedaljen for De Sorte Faars Ridderskab. Senere har også Kong Harald, og Kronprins Haakon blitt riddere av ordenen.

Ordenspromosjon

Ordenspromosjonen foregår på et festmøte i Studentersamfundet. Det hele fremføres i en seremoni der ridderutnevnelsen står i fokus. Andre elementer er Cantzleren sin Faartale, som beskriver tilstanden i Værdalen og hva som har skjedd siden sist promosjon. Etter at ideen om «det sorte får» i 1916 ble lansert av Asbjørn Lindboe, har det ledet Trondheimsstudentene til oppdagelsen av en hel oppdiktet verden. Den er imaginær, men for den matematisk skolerte betyr ikke at den er uvirkelig. Og den reelle del av denne diktningen er lokalisert og solid forankret i Værdalen.
Tsjebysjevs ulikhet

Tsjebysjevs ulikhet, eller Tsjebysjevs teorem, som har fått navn etter den russiske matematikeren Pafnutij Tsjebysjev, er et resultat innen sannsynlighetsteori som gir en nedre grense for sannsynligheten av at verdien av en stokastisk variabel fra en statistisk fordeling med endelig varians ligger innenfor et område med en viss avstand fra variabelens forventning. Tilsvarende gir teoremet en øvre grense for sannsynligheten for at verdier ligger utenfor et område med samme avstand fra forventningen.

Eksempel

Som en illustrasjon, anta at Wikipedia-artikler består av gjennomsnittlig 1000 bokstaver, med et standardavvik på 200 bokstaver. Av Tsjebysjevs ulikhet følger det at minst 75% av artiklene har en lengde på mellom 600 og 1400 bokstaver, ved å sette k lik 2.

Bevis

Markovs ulikhet sier at for enhver reell stokastisk variabel Y, og ethvert positivt tall a, så er P(|Y| > a) ≤ E(|Y|)/a. Tsjebysjevs ulikhet kan bevises ved å bruke Markovs ulikhet på den stokastiske variabelen Y = (X − μ)², med a = k².