Bombingen av Kjeller flyplass (1943)

Bakgrunn

Kjeller hadde blitt bombet 9. april 1940 av tyske bombefly, og tyskerne begynte umiddelbart utvidelse og reparasjon av flyplassen for eget bruk.
I 1943 vendte de alliertes oppmerksomhet mot Norge, og særlig de forskjellige tyske installasjonene til lands. En lettmetallfabrikk på Herøya i Telemark og en ubåtbunker i Trondheim opplevde begge bombeangrep den 24. juli 1943 i hva som senere ville bli kjent som «Blitz-uken». Ubåtbunkeren i Bergen var også tiltenkt bombing, men bombetokten ble avbrutt grunnet tett skydekke.
Kjeller flyplass var et strategisk mål for de allierte grunnet Luftwaffes bruk av flyplassen som et hovedverksted for blant annet Luftflotte 5 i Norge og Finland. Kjeller utførte blant annet reparasjoner på jagerfly av typen Focke Wulf Fw 190 og Messerschmitt Me 109 på flyplassen, samt reparasjon for fly ment for østfronten. I tillegg hadde BMW og Daimler Benz verksteder for sine flymotorer ved Kjeller, noe som gjorde at flyplassen kunne utføre et stort utvalg reparasjoner.
Tirsdag 16. november angrep 388 amerikanske bombefly fra Eight Air Force molybdengruvene i Knaben. Tungtvannsfabrikken på Rjukan og flyverkstedene på Kjeller var nå også tiltenkt å angripes. For å begrense antall sivile døde ble et tidspunkt mellom 11.45-12.00 valgt da det ble antatt at de fleste arbeiderne på flyplassen ville være ute til lunsj på den tiden. Kjeller ble ikke bombet denne dagen grunnet tett skydekke, og Rjukan ble bombet som sekundært bombemål.

Angrepet

To dager etter det første forsøket på å bombe Kjeller tok 102 amerikanske B-24 Liberator-fly fra 44th, 93rd, 389th, og 392nd Bomb Group av fra forskjellige flybaser i Sørøst-England. Angrepsstyrken slet med å ta av og samles i vanskelige forhold i England, men været over Østlandet var denne dagen godt nok for å utføre et bombeangrep. Samme dag hadde tilfeldigvis de fleste arbeiderne fått fri fra jobb grunnet en Luftwaffe-militærøvelse.
Flyene angrep fra sørøst, og tyske offiserer feilvurderte flyenes identitet, og antok det var vennlige fly fra deres egne Luftwaffe. General von Falkenhorst, øverstkommanderende for de tyske styrkene i Norge, spurte selv om de mange flyene som kom mot Kjeller, og ble beroliget med at det var deres egne fly. Siden det var antatt at flyene var tyske grunnet militærøvelsen, var luftvernskanonene ladet med løsskudd, og bemannet av sivile tyske arbeidere fra de forskjellige motorverkstedene ved flyplassen.
Bombene begynte å falle ca. klokken 11.31, og etter elleve minutter hadde 78 B-24 Liberator-fly sluppet 838 høyeksplosive bomber fra mellom 2600 til 3600 meters med stor spredning. Blant annet ble Sørumsgata bombet, og minst to sivile hus truffet. De amerikanske pilotene selv hevdet en høy treffsikkerhet, og at over 98% av bombene traff innen 2000 fot fra målet (omtrent 609 meter), samt 30% innen 1000 fot (ca. 304 meter). En del fly fløy over bombemålet flere ganger for å sikre god treffsikkerhet.

Skadeomfang og omkomne

Ifølge en utarbeidet offisiell tysk rapport ble verkstedene til BMW 80% skadet (beskrevet som «zerstört» - «ødelagt»), Daimler Benzs fasiliteter 60% skadet (beskrevet som «wieder aufbaufähig» - «gjenoppbyggelig tilstand») og Kjeller flyfabrikk («Brinker Eisenwerke») 70% skadet (beskrevet som «wieder aufbaufähig nach erstellung einer Halle», norsk: «kan rekonstrueres etter bygging av en hall»). En etterretningsrapport utarbeidet fra Stockholm anslår skadene på de tre nevnte verkstedområdene til henholdsvis 100%, 75% og 50%. Samme rapport sier at 200 tyske soldater ble drept, og dobbelt som mange såret.
Totalt ble 15 fly og 150 flymotorer skadet, og ifølge den norske krigsgravtjenesten er det registrert syv tyskere som omkom under bombeangrepet.
Tre sivile nordmenn mistet livet under bombingen. I boligfeltet på Kjeller ble materialforvalter Bernt Leonard Pedersen Hagen (født 3. mai 1882) og hans kone Borghild Maria Hagen (født 4. juli 1894) drept da de flyktet fra huset for å søke ly i skogen. I sorenskrivergården i Rælingen omkom Arne Aaneby (født 25. august 1923), som sammen med sin forlovede, var kommet dit for å bli viet. Han døde da en bombe eksploderte omtrent ti meter fra huset, og halvparten av sorenskrivergården raste sammen, hvor han da ble gjennomboret av en stokk.
Ni B-24 Liberators - hver med ti manns besetning - ble skutt ned av tyske jagerfly fra Lista og Ålborg på tilbaketuren over Skagerrak og Nordsjøen. Ytterligere tre skadede kom seg til Sverige, tross skader, hvor mannskapet på flyene ble internert. Amerikanerne mistet 91 mann etter angrepet på Kjeller, men 30 av disse kom seg velberget over til Sverige. I tillegg ble det oppgitt to omkomne og ni sårede fra flymannskapene i bombeflyene som kom tilbake til England. I allierte dokumenter noteres det at ni B-24 ble skutt ned over Skagerrak og Nordsjøen, 13 ble skadd - tre av disse måtte avskrives. To besetningsmedlemmer døde, ni ble skadet, og 91 forsvant i oppdraget.

Alternative bombemål

Ved angrepet mot Kjeller den 18. november var den tyskbygde flyplassen «lille Rygge» i Østfold et alternativt bombemål. Fire bombefly som ikke nådde målet ved Kjeller slapp til sammen 44 bomber over «Lille Rygge», som var base for en skvadron Messerschmitt Me 109.

Ettermæle

Den 18. november 1993, femti år etter angrepet, ble det holdt en minnesmarkering på Kjeller. Einar Smedsvig, generalinspektør for Luftforsvaret, avduket en minnetavle over de omkomne, og Skedsmo kommune holdt lunsj for amerikanske krigsveteraner og andre inviterte gjester.
Bombeangrepet hadde etterlatt varige arr i landskapet, og i området opp langs «Brøterbakken» var det tett med bombekratere. I dag er det ikke mange rester av bombeangrepet igjen, selv om man langs Elvengveien mot Nitteberg kan se arr i terrenget. Mange bomber forble udetonert og det oppdages ved jevne mellomrom udetonerte bomber nær Kjeller.