google/wiki40b huggingface dataset:
Lhagyilipalasset

Lhagyilipalasset (kinesisk: Lajiali wanggong yuzhi 拉加里王宫遗址) i fylket Chusum i prefekturet Lhokha i den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina, fra tiden mellom 1200- og 1700-tallet, var residensen til dharma-kongen Lhagyili og sentrum for det område behersket av ham. 
Palasset er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Vest-Lofoten Fotballklubb

Vest-Lofoten Fotballklubb er en fotballklubb som ble stiftet 10. januar 2010. Laget hører til Hålogaland Fotballkrets og spiller der i 5. divisjon, avdeling 2.
Automated Transfer Vehicle

Automated Transfer Vehicle eller ATV er et ubemannet romskip utviklet av ESA. Alle ATV-er er utviklet for å forsyne den internasjonale romstasjonen ISS med drivstoff, vann, luft, nyttelast og eksperimenter. I tillegg kan ATV-ene bruke sitt drivsystem til å løfte ISS opp til høyere baner, som synker over tid pga friksjon mot atmosfæren.
ATV-ene vil bli skutt opp med en Ariane 5-rakett fra Kourou, Fransk Guyana. Etter omtrent to dagers ferd, vil den ankomme ISS, og dokket automatisk med den russiske modulen Zvezda. Den første ferden med en ATV ble utsatt flere ganger før oppskytningen fant sted 9. mars 2008.

Konstruksjon

ATV er designet til å komplementere de russiske Progress-romfartøyene, og har tre ganger så stor lastekapasitet. Som Progress, kan ATV innehold både væsker og relativ sårbar last som er lagret i trykksatt miljø, slik at brukerne av ISS kan komme til de uten å bruke romdrakter. ATV sitt trykksatte lasterom er basert på den italiensk-bygde Multi-Purpose Logistics Module (MPLM), som allerede er i bruk ombord på romfergene som en «rom-lastecontainer» som transporterer utstyr til og fra romstasjonen. På samme måte som Progress vil ATV også fungere som container for romstasjonens avfall.
Hovedentreprenøren for ATV er EADS Astrium Space Transportation, som leder et konsortium av underentreprenører. Kontoret for hovedentreprenøren er lokalisert i Les Mureaux, Frankrike, og vil bli overført til Bremen, Tyskland, med en gang utviklingen er komplett og produksjonen av de seks første ATV starter.

Jules Verne

Denne første ATV ble oppkalt etter Jules Verne, den aller første science-fiction forfatteren. «Jules Verne» ble sendt med båt i juli 2007 til Korou i Fransk Guyana for forberedelse til oppskyting. Den første ferden med en ATV ble utsatt mange ganger før oppskytningen 9. mars 2008.
Oreoneta sinuosa

Utseende

Oreoneta sinuosa er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Music! Music! Music!

«Music! Music! Music!» er en sang skrevet av Stephen Weiss og Bernie Baum som ble spilt inn og gitt ut på singel med Etienne Paree i 1949.
Den bestselgende versjonen av sangen ble spilt inn på plate av Teresa Brewer 20. desember 1949 og utgitt av London Records med katalognummer 604. Den ble en nummer én-hit og millionselger i 1950.
En versjon spilt inn på plate av den britiske sangeren Petula Clark ble populær i Australia samme år.
Joe Loss and His Orchestra spilte inn sin versjon i London 6. mars 1950. Den ble utgitt på platene His Master's Voice BD 6065, på His Master's Voice IM 1476, på  His Masters' Voice HE 2793 og på His Master's Voice A.L. 3074 (sistnevnte i Norge).
Gösta Rybrant har skrevet en svensk versjon med tittelen «Music, music, music». Bibi Johnson m. Carl Henrik Norins orkester spilte den inn i Stockholm 14. april 1950. Den ble utgitt på 78-platene His Master's Voice X 7612 (i Sverige) og på His Master's Voice A.L. 23070 (i Norge). 
En instrumentalversjon ble spilt inn på plate av Bill Haley and His Comets i 1959 og utgitt på single i 1960. Det var bandets siste utgivelse for Decca Records og ble kun en mindre hit. 
R&B-gruppen The Sensations spilte inn en oppdatert utførelse, som ble utgitt i 1961. 
The Happenings spilte inn en coverversjon i slutten av 1960-årene.
En coverversjon med Melanie ble utgitt på hennes album Photographi 1976.
Teresa Brewer spilte inn flere veresjoner av sangen i sin karriere. Hun spilte inn for Coral-etikettens katalog. Innspillingen hadde et større orkesterarrangement og sterkere beat. Da Brewer flyttet til Philips-etiketten i 1962 spilte hun inn på nytt i Nashville. I 1973, på Amsterdam-etiketten, ble det produsert en versjon med sterk rock and roll-beat. Da Brewer var på RCA-etiketten i 1974-75 spilte hun inn en ny versjon. I 1976, på Signature-etiketten, spilte Brewer inn en discoversjon. Kun den originale utgivelsen på London Records ble en listehit.
Brewer har også fremført sangen på The Muppet Show.

Svensk versjon

Gösta Rybrant har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Music, music, music».

Norske versjoner

Arild Haga har skrevet en norsk tekst.
Det er også en norsk versjon som heter «Pappas gamle grammofon».
Ris skole

Historie

Skolen ble etablert som en 4-årig middelskole i 1915. I 1922 fikk skolen eget bygg på gården Ris. Skolens tilbud ble samtidig utvidet med gymnas. Bygget var en murbygning tegnet av arkitekt Kristian Biong, oppført over to etasjer i nybarokk stil. Skolen er siden utvidet, men murbygget er fortsatt i bruk, og står på Oslo byantikvarens gule liste. Fra 1940 ble middelskolen byttet med realskole, før den fra 1966 ble ungdomsskole Riis skole var realskole frem til på 70-tallet. I 1988 ble ungdomsskolen avviklet før den i 1991 var tilbake i rehabiliterte lokaler. Navnet på skolen kommer av nybrottsmenn som bosatte seg oppunder Vettakollen. Da de skulle gi området navn, valgte de å kalle området for Ris. Navnet betyr krattskog eller tettvoksen småskog.

Rehabilitering og nybygg 2014-2016

Fra høsten 2014 var skolen stengt for rehabilitering. Eksisterende skolebygg ble rehabilitert, nytt bygg på 3500 kvadratmeter ble bygget, og ny idrettsplass ble anlagt. Den nyrehabiliterte skolen sto klar til skolestart 2016. Under rehabiliteringen var skolen relokalisert til det forhenværende FO-bygget i Sørkedalsveien 150D på Huseby.

Ris gymnas

I de nye byggene i 1922 fikk skolen også gymnas der de første elevene ble uteksaminert i 1925. Skolen hadde et gymnasiesamfunn under navnet RiGySa. Skoleavisen het Riset. I årene 1988 til 1990 var skolen kun en videregående skole, hvorpå den ble avviklet. Skolen har siden vært ren ungdomsskole.

Bautaen

I skolegården står en ærverdig bauta med navn over tidligere elver ved skolen som falt under 2. Verdenskrig. Navnene er risset inn med fødselsår og hvor elevene falt. Bautaen er utformet av Alf Rolfsen. Grunnen til at han tok på seg oppgaven å utforme en slik bautastein var muligens fordi hans sønn Jens Christian og hans nevø var blant de falne elevene. På nasjonaldagen er steinen et høydepunkt, hvor de tidligere elevene hedres med taler allsang og bekransning av skolens egne elever og frammøtte.
NM i judo 1991

NM i judo 1991 ble arrangert i Oslo 16.-17. mars.
Kongepokalene ble vunnet av Kirsti Harefallet og Stig Traavik.
Ferjesambandet Våge–Norvik

Våge–Norvik var et privat bilfergesamband som krysset Romsdalsfjorden mellom Våge og Norvik i Eidsbygda i dagens Rauma kommune. Bilferjeruten mellom Norvik og Våge ble innledet i 1930 etter at det kom sammenhengende kjørevei mellom Eidsbygda og Isfjorden. Før det ble sammenhengende kjørevei mellom Våge og Veblungsnes (dagens E136), gikk biltrafikken med ferge fra Våge til Eidsbygda på nordsiden av Romsdalsfjorden, og videre rundt Isfjorden til Åndalsnes. Bilferjeruten Vestnes-Åndalsnes ble lagt ned et par år etter at Våge-Norvik var etablert. Strekningen Våge–Norvik var da den eneste bilfergen mellom Ålesund og Åndalsnes. Ferjeruten Våge-Norvik ble lagt ned i løpet av 1945 da veien Innfjorden-Veblungsnes ble tatt i bruk.
Gulbrand Lunde, minister i Quislings regjering, druknet ved Våge kai i 1942. Det var trolig en ulykke. Hendelsen på Våge ferjekai førte til pålegg om bom på ferjelemmene.
Adjø, farvel

«Adjø, farvel» er en svensk skillingsvise («Adjö, farväl») fra ca. 1800. Den ble trykt i 1815 som «Ack Du min vän och ädla ros», i 1876 som «Adjö farväl. För sista gång jag afsked av Dig tar» og som nr. 220 i August Bondesons Visbok (1903). Visen er kjent i hele Norden og under flere titler, som «Adjø, farvel for siste gang», «Sjømannens farvel til sin pike» og «Sjömannens afsked».
Sangen er kjent i Norge fra 1875, og i 1930-årene var den ofte å se i norske lesebøker. Teksten er en såkalt sjømannsvise og foreligger i ulike varianter. Melodien er også brukt i en salme på Madagaskar.
Västra Karup

Västra Karup er et tettsted i Båstad kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 582 innbyggere.

Samfunnet

I Västra Karup ligger Västra Karups kirke som ble innviet i middelalderen. I henhold til muntlig tradisjon var den første kirken på stedet en stavkirke, eller i all fall bygd i tømmer. Deler av dagens steinkirke er ganske sikkert fra 1100-tallet. Det er dokumentert at det fantes en kirke på stedet i år 1156 under erkebiskop Eskils tid.
I byen finnes forskole og en grunnskole opp til årskurs seks samt eldrehjem. I Västra Karup var også tidligere Västra Karups Mejerier.
Opera- og hoffsangeren Birgit Nilsson ble født og vokste opp i Västra Karup.
Fotballklubben er Västra Karups IF og spiller per 2014/2015 i fjerdedivisjon Skåne Nordvästra.
Knarvik skysstasjon

Knarvik skysstasjon er en kombinert busstasjon og drosjesentral i Nordhordland, lokalisert i regionsenteret Knarvik. Busstasjonen har 59 avganger på hverdager mellom Knarvik og Bergen. Foruten avganger til Bergen går det mange busser til ulike destinasjoner i regionen. Fjordekspressen stopper også på sin vei mellom Bergen og Førde (videre til Ålesund og Trondheim) med sine seks avganger hver vei.
Caspar Herman Gottlob Moltke

Liv og virke

Som sønn av Frederik Vs yndling, Adam Gottlob Moltke (fra farens første ekteskap) fikk Moltke naturlig forskjellige utnevnelser både tidlig og hurtig etter hverandre. Allerede i sitt 14. år ble han kornett i Hestgarden, kammerjunker og rittmester i 1. jyske Rytterregiment. To år senere ble han offiser i Hestgarden, det følgende år generaladjutant, 19 år gammel kammerherre og året etter oberst og sjef for Holstenske Rytterregiment. Dette ombyttet han 1761 med Livregiment Dragoner, og 1762 ble han også sjef for Husarregimentet.
Kort etter at faren ble statsminister, inntrådte Moltke 1763 som deputert i det nyopprettede General-Krigsdirektoriet sammen med Peter Elias von Gähler, som han hadde vært elev av. I sin karakteristikk av Direktoriets medlemmer sier U A. Holstein om Moltke, at han er "le fils bien et dignement aimé de son père" og "un jeune homme actif, appliqué à son métier et ami de ses amis". Omtrent samtidig ble Moltke kommandør for begge gardeavdelinger. Men allerede 1765 fratrådte han som deputert, men årsaken var neppe uoverensstemmelse med den daværende makthaver, Claude Louis de Saint-Germain; for både under denne og under rivalen Karl av Hessen og senere under Struensee fikk Moltke forskjellige æres- og tillitsverv.
Han overtok like etter sitt Livregiment Dragoner, ble kavaleriinspektør i Hertugdømmene Slesvig og Holsten, generalmajor, hvit ridder av Dannebrogordenen og var lenge oberstløytnant i Hestgarden.
Den Guldbergske periode var ikke gunstig for Moltke; et halvt år etter Struensees fall 1772 fratrådte han nemlig som inspektør og regimentsjef. Men like etterpå arbeidet han seg igjen oppover: 1774 blev han generalløytnant, 1779 kommanderte han en lystleir ved Horsens, og etter at Frederik VI tiltrådte som kronprins, nådde Moltke de høyeste stillinger. Under Kronprinsens deltagelse i felttoget i Norge 1788 kommanderte Moltke ett kavaleri på Sjælland; 1789 ble han kavaleriinspektør i Danmark og Hertugdømmene, 1791 general av kavaleriet, 1793 kommandant og to år senere guvernør i festningen Rendsborg; dette siste vervet innehadde han til sin død 17. april 1800.
Moltke var eier av Dronninggård og Dronninglund i Vendsyssel; dem makeskiftet han 1776 med Tirsbæk, som han solgte 1779. Året før kjøpte han Muggesfelde ved Segeberg. I Rendsborg hadde han sin egen gård, som kongen kjøpte, og som deretter ble guvernørbolig.
Han ble i 1759 opptatt i Københavns frimurerlosje St. Martin.
Moltke ble gift 23. november 1759 med sin kusine Christine Cathrine de Cicignon (14. juli 1741 – 8. april 1800), datter af stiftamtmann Ulrich Friedrich de Cicignon. Hans tre barn døde i ung alder.
Han er begravet i Garnisonskirken i Rendsborg.
På Wedellsborg setegård fins to bilder av Moltke; et portrettmaleri og en miniatyr av A. Thornborg fra 1761-62.
George Rooke

Tidlig liv

Rooke ble fødd i St Lawrence, nær Canterbury i 1650. Han gikk inn i marinen som frivillig i 1672, og tjente i de nederlandske krigene og ble kommandant i 1673.
Han ble kontreadmiral i 1690 og kjempet i Slaget ved Beachy Head.
I mai 1692 tjente han under Russell i slaget ved Barfleur, og utmerket seg stort i et nattangrep på den franske flåten ved Leene Hogue, hvor han klarte å sette tolv av skipene deres i brann. Han ble slått til ridder kort tid etter.
I 1693 kommanderte han Smyrna-konvoien, som ble spredt og delvis tatt av den franske admiralen Tourville nær Lagosbukta.
I 1696 ble han utpekt til flåteadmiral. Frem til freden i Rijswijk (1697) tjente han i Den engelske kanalen og Middelhavet. Han kommanderte det nederlandsk-engelske angrepet på København i samarbeid med den svenske flåten under admiral Hans Wachtmeister i 1700, som tillot kong Karl XII av Sverige og armeen hans til å gå i land i Danmark i starten av den store nordiske krigen.

Den spanske arvefølgekrigen

Da den den spanske arvefølgekrigen brøt ut i 1702, kommanderte han et mislykket tokt mot Cádiz, men på vei hjem ødela han den spanske skatteflåten i slaget ved Vigobukta, som ham Parlamentet takket han for.
Han kommanderte den allierte marinetyrken i erobringen av Gibraltar i juli 1704, og ble den militære guvernøren på Gibraltar fra 24. juli til 4. august. 
Den 13. august 1704 gikk han til angrep på den franske flåten utenfor Málaga. Slaget endte taktisk uavgjort, men var en stor støtte til de allierte i Gibraltar. På grunn av helsen trakk han seg fra tjenesten i februar 1705 og vendte tilbake til eiendommen sin i St Lawrence nær Canterbury hvor han døde.
Det ble reist en statue til ære for Rooke i Gibraltar i 2004, under 300-årsjubileet.
Økotype

Økotype eller økoart (av gr. oikos) er en lokalt tilpasset variant av en organisme som skiller seg genetisk fra en annen økotype. Økotypene av en art kan imidlertid krysses med hverandre og gi fertilt avkom. Som sådan ble begrepet økotype første gang lansert av den svenske botanikeren Göte Turesson i 1922.

Biologi

Man kan hevde, at en økotype er en genetisk variant av en art som er tilpasset lokale miljøforhold. Disse økotypene blir ofte beskrevet under artsnivået, som underarter eller varieteter, fordi forskjellene som oftest ikke er åpenbare. Økotyper kan utveksle gener, men dersom slik utveksling ikke skjer over lang tid (full isolasjon fra andre økotyper), kan økotypen utvikle seg til en selvstendig underart eller til og med en selvstendig art.
Eksperimenter antyder, at økotyper først blir åpenbare når de er adskilt av store avstander, fordi hybridisering mellom geografiske naboer av samme art/underart er vanlig. I noen tilfeller kan imidlertid forskjellige økotyper også oppstå under sterkt begrensede avstander.
Økotyper består ofte som en glidende og gradvis geografisk variasjon, som skaper analoge fenotypiske og genotypiske variasjoner. Dette fenomenet kalles gjerne klinal variasjon, og et eksempel er variasjonen i hudfargen blant klodens menneskelige populasjoner. Avhengig av breddegraden, og dermed solstrålingen, varierer huden vår, fra nesten hvit til nesten sort. En økotype kan imidlertid vise flere fenotyper innenfor én og samme populasjon.
Eksempler på økotyper er fjellbjørk og bjørk, fjellgullris og gullris, og de mange ulike lokale villaksstammene som finnes i våre ulike elver. Et annet eksempel er fjellrein, som eksisterer som flere økotyper (villrein/tamrein, mandsjuriarein, sibirrein/novajasemljarein)
Hamrefjorden

Hamrefjorden er egentlig et sund i Karlsøy kommune i Troms. Den ligger mellom Helgøy i sørvest og Vannøya i nordøst, og er cirka 20 kilometer lang. Sundet strekker seg fra nordvest, mellom Torsnes på Vannøya og Rossmålneset på Nordkvaløya i sør, og går i sørøstlig retning til Helgøysundet mellom Ringvassøya og Vannøya.
På Helgøy er det nesten ingen bosetninger langs fjorden, bare et par gårder lengst mot sørøst. Mens på Vannøya er den meste av fjordsiden bebygget, og her ligger bygdene Vannareid - og Hamre, som fjorden er oppkalt etter. 
Fv305 går langs fjorden på Vanna.
Daniel Hallingström

Klubbkarriere

Hallingström startet karrieren i Gamleby IF, hvor han spilte fram til han i 1999 ble hentet til Åtvidabergs FF. Han spilte to sesonger, før han gikk til Kalmar FF. Det ble et kort opphold i sin nye klubb, hvor han spilte to kamper i løpet av sesongen, hvorav en fra start, før han vendte tilbake til Åtvidabergs FF.
Seletøy

Seletøy er utstyr som legges over en hest eller annet trekkdyr for å fordele belastningen med å dra lass, enten det er av kjerre- eller sledetype. Seletøy brukes også ved travkjøring.
Seletøyet legges på hesten før grimen med munnbitt (hodelag) og tømmene.

Beskrivelse

Seletøyet har en polstret pute av filt og med lær ytterst som ligger rundt halsen på hesten foran skulderpartiet, vanligvis i kombinasjon med avstivere av tre. Bak det går et par lærremmer rundt hesten på tvers ved skulder- og hoftepartiet. Den forreste skal ligge over skulderbladene, der det er plassert puter for å fange opp loddrette belastninger. Disse er koplet med langsgående remmer som går rundt dyret om lag midtveis oppe på bog og lår. For å holde tverremmene på plass, er også koplet til en rem som går fra klaven til halen hvor den ender i en løkke rundt denne. Alle remmene er utstyrt med spenner, vanligst av messing, for tilpasning til den enkelte hesten selen skal sitte på. I praksis er tilpasningsjobben så nøye at hver hest har sitt eget seletøy gjennom hele sitt liv som arbeidsdyr.
I remkrysset ved skulderen er en forsterkning som tjener som feste for et par jernbøyler som stikker ca. 10 cm. vannrett ut. Skjækene har firkantede hull tilpasset bøylene, og disse festes med selepinner.
Frank Foley

Resten av krigen

Etter det korte oppholdet i Norge 1939-1940 ledet han i noen måneder etterretningstjenestens avdeling for Skandinavia/Norge, han ble etterfulgt av J.B. Newill som også hadde vært i Norge 9. april. Newill ble i sin tur etterfulgt av Eric Welsh. Fra 1941 til 1942 ledet Foley avhørene av Rudolf Hess, Hitlers stedfortreder som på egen hånd hadde reist med fly til Storbritannia. Foley konkluderte etterhvert med at Hess visste lite og at han ikke var mentalt frisk. I september 1940 skrev Albrecht Haushofer til Hertug av Hamilton og foreslo et møte i Lisboa. I januar 1941 reiste Foley sammen med Reid til Lisboa, trolig for å vurdere om henvendelsen fra Haushofer kunne danne grunnlaget for en hemmelig operasjon. Katharine (Kay) Foleys etterlatte dagbøker kaster lys over denne underlige episoden i andre verdenskrig. I 1942 tok Foley over ledelsen av MI6 «double-cross» avdeling. Ifølge Kramish var Foley en av dem som vurderte om den såkalte Oslorapporten var ekte.
Sunan Shuofang internasjonale lufthavn

Sunan Shuofang internasjonale lufthavn (forenklet kinesisk: 苏南硕放国际机场) (WUX / ZSWX) betjener byene Wuxi og Suzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina (Sunan er en kinesisk forkortelse for Sør-Jiangsu). Den ligger i storkommunen Shuofang, 12 km sørøst for Wuxi og 22 km nordvest for Suzhou. Flyplassen ble anlagt i 1955 for militær bruk, og fikk ikke sivil flytrafikk før i 2004. Den het tidligere Wuxi Shuofang lufthavn (无锡硕放机场), og fikk sitt nåværende navn i november 2010.
NM i mangekamp 1969

NM i mangekamp 1969 var en del av NM i friidrett 1969.
Det ble konkurrert i femkamp og tikamp for menn, og femkamp for kvinner. 
Mesterskapet i femkamp for menn ble arrangert i Meisingset 8. juni.
Mesterskapet i femkamp for kvinner og tikamp ble arrangert i Trondheim 2.-3. august.
NOU 2017: 8, Graver-utvalget

Graver-utvalget av 2015 var et norsk statlig utvalg nedsatt av Erna Solbergs regjering 7. mai 2015 for å utrede etablering av nye særdomstoler. Utvalget hadde sitt navn fra utvalgslederen, Hans Petter Graver.
Utvalget utredet særdomstoler for barne- og familiesaker og for utlendingssaker. Utvalget skulle også se på hurtigspor i de alminnelige domstolene for enkelte straffesakstyper. Utvalget skulle levere sin sluttrapport, en såkalt norsk offentlig utredning (NOU), innen 31. januar 2017. Rapporten, «NOU 2017: 8 Særdomstoler på nye områder?», ble overlevert i mars 2017.
Calatravaordenen

Calatravaordenen (spansk: Orden de Calatrava) var en religiøs og militær ridderorden grunnlagt i 1158 i kongeriket Castilla. Ordenen var opprinnelig en militær gren av Cistercienserordenen. Den ble anerkjent av pave Alexander III i 1164. Ordenens tegn var et rødt liljekors.
Ordenen kjempet for å beskytte Castilla mot dets fiender. Under Reconquista var Calatravaordenen engasjert i kampen mot maurerne. Framgangene i denne kampen gjorde at ordenen opparbeidet betydelig makt og rikdom. Den ble dermed en maktfaktor i konkurranse med kongemakten, som forsøkte å kontrollere den gjennom å overta stormesterembetet. I 1487 ble kong Ferdinand II av Aragón ordenens stormester og siden forble embetet under kongemakten. Etter Granadas fall i 1492 forsvant ordenens militære begrunnelse og ordenens virke ble konsentrert om forvaltning av dens omfattende jordegods.
Ordenens midler og besittelser ble gjentatte ganger forsøkt beslaglagt på 1800- og begynnelsen av 1900-tallet. Den ble sekularisert i 1855, erklært oppløst under Den første spanske republikk, men gjenopprettet i 1875. Medlemskapet i ordenene utviklet seg til å bli mest en æresbevisning, men seremoniellet ble opprettholdt. Medlemskap var fortsatt begrenset til adelige. Kong Alfonso XIII fungerte som ordenenes stormester, også etter kongedømmets fall i 1931. Under den andre republikk ble imidlertid ordenene som offisielle institusjoner opphevet ved dekret av 1931 og var etter dette å anse som private foreninger. Opptak av nye medlemmer stanset likevel så godt som helt opp.
Etter gjeninnføringen av monarkiet i Spania i 1975 ble Calatravaordenen gradvis gjenopplivet. Den nye kongens far, Juan, greve av Barcelona, ble utnevnt til leder for Det kongelige råd for de militære ridderordener av Santiago, Calatrava, Alcántara og Montesa. Han ble i 1993 etterfulgt av prins Carlos, hertug av Calabria. Kongen selv fungerer som ordenenes stormester. I 1982 ble nye noviser tatt inn i alle fire ordener og året etter startet opptak av fullverdige riddere. Kongens beskytterskap overfor ordenene kommer også til uttrykk gjennom den tillatelse disse har fått til å avholde sine møter og seremonier i et særlig rom i det kongelige slott. Ordenene er likevel fortsatt rettslig sett private ordensbrorskap med foreningsstatus og fortsetter med denne status sin religiøse, kulturelle og humanitære virksomhet.
Calatravaordenen er i dag et katolsk brorskap som står under beskyttelse av Spanias konge. Den har omkring 50 fullverdige riddere og i underkant av 30 noviser. Ordenen tar kun opp adelige som kan vise til fire adelige besteforeldre.
Abyss

Karriere

Abyss startet egentlig karrieren sin som proff wrestler i 2002, men begynte å bli kjent for alvor i 2005.

2002-2003

Før Chris J. Parks ble kjent som Abyss debuterte han i TNA sitt show i 2002 som Justice.
I 2003 kom han igjen som the monster Abyss og angrep Jeff Hardy.

2005

I 2005 skrev Abyss en ny kontrakt med TNA og angrep på nytt Jeff Hardy. Dette ledet vei for en Full Metal Mayhem match, og vinneren kom til å bli the top contender to the NWA World heavyweight champion. Abyss vant kampen.