google/wiki40b huggingface dataset:
Samhold må til

Handling

En ung mann slenger fagforeningsboka i bordet og forteller at han kan takke den for at han er arbeidsløs. Svigerfaren Øyvin Dalen legger fram sine fagforeningsbøker på bordet og forteller om den unge husmannsgutten Øyvin som reiser hjemmefra for å søke arbeid. Han får arbeid i ei smie på et anlegg hvor han blir kjent med smeden Svart-Pelle. Hos ham får den Øyvin høre om den organiserte bevegelsen for første gang. Svart-Pelle abonnerer på avisa Social-Demokraten. Pelle får sparken som én av bråkmakerne og drar på loffen sammen med Øyvin.
Øyvin møter Lisa og hun blir med ham til Oslo hvor Svart-Pelle og Øyvin får arbeid på et mekanisk verksted. Når direktøren vil nekte verkstedsarbeiderne kaffepause, oppstår en spontan streik som etter hvert også kommer til å rette seg mot andre forhold. Arbeiderne lider nederlag, ettersom de fremdeles er for dårlig organiserte. Dette får Øyvin til å kaste seg inn i arbeidet med å organisere arbeiderne i en sterk fagforening. To år etterpå blir det streik igjen, men nå er arbeiderne organiserte og godt forberedt. Streikekassen hjelper dem å holde ut til direksjonen må gi seg.
Øyvin går for fullt inn for organisasjonssamarbeidet, agiterer på ulike arbeidsplasser for organisering og er med på å stifte mange nye fagforeninger. Gamle Øyvin avslutter sin historie med en formaning til den unge mannen om ikke å oppleve en undertrykt arbeiderklasse mer.
Michael Barrantes

Karriere

Michael Barrantes var innom en rekke kostarikanske klubber før han kom til AaFK. Han ble kåret til banens beste i cupfinalen 2011, hvor han skåret begge AaFKs mål da laget vant 2-1 over Brann. Han fikk Kniksenprisen for beste midtbane i 2011.
Fylkesvei 2754

Fylkesvei 2754  går mellom Teigen i Kongsberg og Råen i Øvre Eiker. Veien er 6,9 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 71.
Konstantin von Tischendorf

Bakgrunn

Konstantin eller 'Constantin von Tischendorf var sønn av en lege som kom fra et dynasti av papirmøllere. Han fikk sin første skolegang i Lengenfeld. Fra 1829 fikk han på gymnasiet i Plauen. Fra 1834  studerte gan teologi og filologi ved universitetet i Leipzig, og tok doktorgrad i teologi der i 1838 med habilitering to år etter.
Årene 1838–1839 var han lærer ved pastor Zehmes oppdragelsesanstalt i Großstädteln ved Leipzig. Her ble han kjent med sin senere hustru Angelika Zehme (1822–1905), husets datter. De giftet seg i 1845. Paret fikk åtte barn, blant dem diplomaten Paul Andreas (1847–1914), juristen Johannes (1850–1923) og malerinnen Angelika (1858–1917).
Fotballspeider

En fotballspeider (football scout) ser og analyserer fotballkamper for å samle informasjon og kartlegge ulike spillere eller fotballklubber. En fotballspeider er som regel ansatt i en profesjonell fotballklubb, og innehar en viktig rolle når det gjelder potensielle spillerinvesteringer. Speiderens hovedoppgaver er som regel å kartlegge et bestemt spillermarked (liga/land/klubb), og kvalitetssikre potensielle spillerinvesteringer, både i forhold til økonomi og spillerens kvalitetsnivå.
Speiding blir stadig viktigere i fotballindustrien, spesielt i de største europeiske ligaene. I 2014 utbetalte de engelske Barclays Premier League-klubbene til sammen over 1 millard kroner til sine speidere. Chelsea FC var den største forbrukeren, med sine 137 millioner utbetalte kroner. Manchester City FC lå like bak i oversikten, med sine 111 millioner kroner.
Snikende gift

Handling

Når Dr. Watson oppdager at Sherlock Holmes har utviklet vrangforestillinger, som et resultat av langvarig kokain-misbruk, arrangerer han en reise til Wien slik at han kan komme under behandling av selveste Sigmund Freud. Under behandlingen blir Holmes involvert i etterforskningen av en kidnappingssak med internasjonale forgreninger. Samtidig med dette oppdager Freud undertrykte hemmeligheter i Holmes' underbevissthet.

Om filmen

Snikende gift ble innspilt i Pinewood Studios, samt ulike locations i England og Østerrike.
Filmen ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått så mye som 82% på Rotten Tomatoes. 
Dagbladet gav den terningkast fire.
Den ble nominert til to Oscar-priser (kostyme og manus), samt en Saturn Award.
Vintermåne (album)

Vintermåne er et musikkalbum utgitt av Vintermåne i 2002. Dette er bandet sitt debutalbum.
Cefuroksim

Cefuroksim er et antibiotikum av typen 2. generasjons cefalosporin. Cefuroksim markedføres i Norge også under produktnavnet Zinacef. Preparatet er i Norge kun tilgjengelig for bruk intravenøst.
Fuck You

«Fuck you» er en sang av den norske artisten Maria Mena som kom ut 18. mars 2013 i Norge. Sangen er på Menas offisielle facebook sagt å være skrevet til kjipe troll på nettet som slenger ut stygge kommentarer anonymt.
Høyhastighetsbane i Australia

Høyhastighetsbane i Australia er planleggingen av et høyhastighetsbanesystem i Australia.
Australia er et land uten høyhastighetstog (200 km / t eller høyere). Siden 1980-tallet har de ulike forslagene vært gjort, men uten å lykkes. I dag holderden raskeste jernbanen en fart på 160 km / t, som først ble oppnådd tidlig på 1980-tallet.
Esrum kanal

Esrum kanal løper fra Esrum Sø via Esrum og Snævret skov til Dronningmølle. Kanalen, som var 9 km lang, 9 meter bred og 1 1/2 meter dyp, ble utgravd med spade og trillebår av arbeidsfanger, bønder og soldater. Langs kanalen var det plantet frukttrær til stor glede for de lokale.
Kanalen ble på 1800-tallet brukt til pramfart med vedtransport fra Gribskov til Dronningmølle ved Kattegatkysten, hvorfra veden ble fraktet til København.
Veden ble lesset på hestetrukne prammer og ledet langs kanalen fra Esrum Sø til Væltningen i Snævret skov, hvor det ble omlastet.
På grunn av høydeforskjellen ble Væltningen bygget i midten av Snævretskogen. Der ender den brede kanalen i et avlangt basseng, hvis ene sides lave bredde fortsetter i en skråning ned mot det videre vannløpet. Således kunne vanndybden bebeholdes, og tømmeret skulle enkelt veltes oppe fra det ene vannløpet og ned til det neste.
Der finnes en offentlig gangsti langs kanalen fra Esrum Sø til Esrum, likesom man kan gjenfinne kanalen i Snævretskogen. Der finnes også rester av en kruttmølle og andre møller, som ble drevet av vann fra kanalen.
Kanalen var i bruk fra 1805 inntil 1873, hvorpå den ble avløst av Gribskovbanen.
Serrognathus (Brontodorcus) eurycephalus

Utseende

En stor til meget stor (hannen 47-79 millimeter), blank, svart, kraftig bygd hjortebille, hannens kjever lett kurvede, lange og kraftige, kløvde i spissen, med et par små tenner i den indre delen. Kroppen er litt flattrykt, hannens hode er stort for å gi plass til de store kjevene, hunnen har en mer jevnbred kroppsform. Hunnen er mindre enn hannen.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer, hunnene legger egg i døde trestammer med hvitråte.

Utbredelse

Arten er utbredt på Java.
Gastonia

Gastonia er en by i delstaten Nord-Carolina i USA. Byen ble grunnlagt på begynnelsen av 1800-tallet, og er en av de viktigste industribyene for diverse tekstiler. Byen var også åstedet for en berømt streik i 1929.
Aufbau

Aufbau (tysk for «bygge opp») er en tradisjonsrik avis som ble utgitt av tyskspråklige jøder i New York i 70 år, fra 1934 til 2004. Fra februar 2005 har Aufbau blitt utgitt som månedlig tidsskrift av forlaget Jüdische Medien i Zürich i Sveits, med ISSN 0004-7813. Tidsskriftet henvender seg særlig til intellektuelle og står for pluralistiske, humanistiske og universalistiske verdier.
Avisen Aufbau ble etablert som medlemsblad for German Jewish Club i New York 1. desember 1934, og utviklet seg til det viktigste informasjonsorganet for tysk-jødiske flyktninger til USA. Navnet «Aufbau» viste til at det tysk-jødiske livet måtte bygges opp igjen. Til avisens utgiverkollegium hørte tidvis kjente personer som Albert Einstein, Thomas Mann (ikke jødisk, men jødisk kone) og Stefan Zweig. Avisens mangeårige sjefredaktør var Manfred George. Andre som skrev for avisen innbefattet Hannah Arendt, Max Brod, Martin Buber, Oskar Maria Graf, Heinrich Eduard Jacob, Hertha Pauli, Alfred Polgar, Curt Riess, Hans Sahl, Will Schaber, Gershom Scholem og Carl Zuckmayer.
Gullfisken

Gullfisken er en publikumspris for reklamefilmer vist på de kommersielle TV-kanalene i Norge. Prisen deles ut i januar/februar. De tolv nominerte filmene er valgt ut av en jury som finner en såkalt «sølvfisk» hver måned gjennom året. Selve avstemningen og utdelingen skjer i et direktesendt TV-program. Det er TV-seerne som stemmer fram sin favoritt under sendingen, og vinnerfilmen blir kåret til årets «gullfisk».

Om programmet

Paal Tarjei Aasheim ledet Gullfisken i «en årrekke», men i 2005 overtok Sarah Natasha Melbye programlederrollen og ledet Gullfisken 2004 og Gullfisken 2005. Deretter ledet Guri Solberg Gullfisken 2006, og året etter ledet Solberg Gullfisken 2007 sammen med Kristian Ødegård. Gullfisken 2008 ble ledet av Solveig Kloppen og Helén Vikstvedt, og under Gullfisken 2009 var Kristian Ødegård enda en gang programleder – denne gang sammen med Truls Svendsen. Gullfisken 2010 ble også ledet av Svendsen, nå sammen med Klaus Sonstad, mens Gullfisken 2011 ble ledet av Marthe Sveberg Bjørstad og Sigurd Sollien. Sigrid Bonde Tusvik og Odd-Magnus Williamson var programledere for Gullfisken 2012 før Stian Blipp ledet Gullfisken 2013.
Programmet har som oftest blitt sendt på TV 2 fra Edderkoppen teater i Oslo. Monster Entertainment har stått for produksjonen. 
Programmet ble nominert til to fagrpriser foran Gullruten 2019: beste regi flerkamera ved Kristian Løkken og beste lysdeisng/scenografi/produksjons-design ved Henrik Dinger og Hilde Aaseth.
Dipelicus deiphobus

Utseende

En middelsstor (ca. 25 millimeter), bred og kraftig, blankt rødbrun til svart hornbille. Hannen har et bredt, trekantet framspring i pannen og et par små, spisse knøler på pronotum, som er litt uthulet under dette, hunnen mangler disse. Oversiden er nokså fint punktert.

Levevis

Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse

Arten lever på Sumatra, Borneo, Taiwan, Sulawesi, Halmahera og Filippinene.
Alexandra Ingier

Familie

Hun var datter av Christopher Ingier (1829–88) og Eleonore Felicie Bull (1843–1923). Faren var lege i kommunen Blaker og tilhørte Ingier-slekten, og moren var datter av fiolinisten Ole Bull.

Utdannelse og yrkesliv

Etter examen artium i 1886 ved Aars og Voss' skole i Kristiania tok hun anneneksamen i 1887. Hun ble cand.med. i 1899 med ren laud til eksamen.
Ingier spesialiserte seg først i kvinnesykdommer og praktiserte på Rikshospitalet og Fødselsstiftelsen i Christiania. Hun studerte også bakteriologi på studieturer til Tyskland.
I 1900 tok hun i mot pasienter i sitt legekontor i Kristian Augusts gate i Kristiania. Samme år dro hun til Stockholm for å studere gynekologi. I 1904 studerte hun obstetrikk (fødselsvitenskap) i Dresden og Wien, og i 1970 var hun i København for å studere bakteorologi og anatomi.
Hun tok medisinsk doktorgrad i 1914 etter å ha studert patologi og anatomi i Europa. Doktorgradsavhandlingen hennes het Beiträge zur Kenntnis der Barlowschen Krankheit. I avhandlingen påviste hun sammenheng mellom kosthold og skjørbuk hos nyfødte (Barlows sykdom).
Så fulgte arbeide ved Gaustad sykehus og egen praksis. I 1914 ble hun ansatt ved Psykiatrisk institutt på Gaustad asyl, som patologisk-anatomisk assistentlege.
I 1931 ble dr. Ingier sertifisert for arbeid innen rettsmedisin.  Hun publiserte i internasjonale medisinske journaler.

Testament

Sammen med søstrene Anna og Lucie hadde Alexandra arvet morfarens sommerhus i Valestrand.

Ole Bulls fiolin

Etter hennes død fant man at Alexandra Ingier hadde testamentert morfaren Ole Bulls verdifulle fiolin til Oslo filharmoniske orkester.

«Fru Felicie Ingiers legat»

I sitt testament etablerte Alexandra Ingier også «Fru Felicie Ingiers legat» på 20 000 kroner.
City Golf

Geografi

Byen er i sørøstlige Canelones i Costa de Oro, ved siden av Río de la Plata.
Långnäs

Långnäs er en fergehavn  i Lumparland 30 km fra Mariehamn i Finland. Herfra går det ferger til  Åbo og Stockholm. I tillegg går det lokale fergeruter.
Steatoré

Steatoré er avføring med forhøyet innhold av fett. Dette gjør at avføringen blir grå, glinsende og løs, og skyldes at fettet ikke blir absorbert i tarmen, ofte på grunn av Cøliaki eller pankreassvikt.
Dimmalætting

Historie

Avisen ble først utgitt med et prøvenummer den 8. desember 1877. Den 5. januar 1878 utkom det første ordinære nummeret, og avisen het i begynnelsen Amtstidene for Færøerne. Inntil 1910 var avisen utelukkende skrevet på dansk. Mellom 1910 og 1947 var avisen tospråklig, og siden var i økende grad skrevet på færøysk. I 1978 forsvant undertittelen Amtstidene for Færøerne. I den færøyske språkstriden erklærte ikke avisen seg som prinsipielle motstandere, men oppfordret gjerne til moderasjon i utbredelse av færøysk språk på bekostning av dansk. Det færøyske navnet Dimmalætting ble opprinnelig foreslått av filologen V.U. Hammershaimb. Dimmalætting kommer fra dimmi, «mørke», og lætting, utledet fra verbet at lætta, «å lette». Uttrykket dimmið lættir, bokstavelig «mørket letter», betyr «daggry» eller «demring».
Først utkom avisen kun på lørdager, men fra 1911 også på onsdager. Fra 1920-årene ble avisen utvidet fra fire til seks sider, fra 1970 utkom avisen tre dager i uken med minst åtte sider, og fra 1996 til 2013 utkom Dimmalætting fem dager i uken. Fra 2005 var tirsdagsutgaven gratis. Toppnoteringen i netto opplagstall var 13 300 i 1991.
I 1919 ble eierskapet overført til utgiverselskapet p/f Dimmalætting, som ved konkursen var Færøyenes eldste aksjeselskap. Aksjemajoriteten i selskapet var i 90 år eid av Samuelsen-familien i Tórshavn, i 50 år med redaktør Georg L. Samuelsen i spissen.
P/f Dimmalætting eide trykkeriet Prentmiðstøðin, hvor den konkurrerende avisen Sosialurin også trykkes. Dette er det eneste større avistrykkeriet på øyene, bortsett fra det lille trykkeriet som eies og kun brukes av lokalavisen Norðlýsið i Klaksvík. Etter konkursen eies Prentmiðstøðin av konsernet NEMA sammen med Sosialurin. P/f Dimmalætting eide også majoriteten av aksjene i boktrykkeriet Føroya Prent, som er Færøyenes største, de nettbaserte firma- og skipsregistrene Vinnuvitan.biz og Skipalistin samt reisebyrået Vikutúr.
I 2008 kjøpte p/f Dimmalætting alle aksjene i de to avisene Vinnuvitan og Vikublaðið. Senere samme år ble begge avisene nedlagt som følge av den internasjonale finanskrisen, som også rammet selve Dimmalætting hardt. I 2010 ble p/f Dimmalætting i sin helhet solgt til investeringsselskapet p/f Løkir, som i sin tur var eid av BankNordik, p/f Krúnborg, p/f Tjaldur og islandske Lækir Capital. Senere samme år ble alle aksjene solgt til investeringsselskapet sp/f Reyðberg, eid av bankmannen Eyðfinn Reyðberg. Etter sin siste utgave den 13. september 2013 ble p/f Dimmalætting begjært konkurs i oktober.
I august 2014 ble det kjent at flere tidligere ansatte i Dimmalætting arbeidet for å utgi en ukeavis med samme navn og redaksjonelle profil. Fra 10. oktober 2014 har avisen utkommet som ukeavis på fredager med Sveinur Tróndarson som redaktør.
EM i friidrett 2006 – 100 meter damer

Semifinals

De fire første i hver semifinale (Q) kvalifiserte seg direkte til Finalen.
Nobuyasu Ikeda

Karriere

Nobuyasu Ikeda startet sin profesjonelle karriere i Urawa Reds i 1993. Han har også spilt for Kawasaki Frontale og Mito HollyHock.
Microrutela

Utseende

Små til middelsstore, brede, skinnende metalliske skarabider. De kan ha gulaktige tverrbånd.

Levevis

Larvene lever i råtnende ved. Denne arten lever i tåkeskog.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Peru, Ecuador).
Chemnitz

Historie

Byens beliggenhet kan forklares ved nærheten til krysset mellom to gamle handelsveier: den øst-vestgående Frankenstrasse og den nord-sørgående saltveien mellom Halle og Praha. I den til da ubebodde Miriquidi-skogen ble det i 1136 under keiser Lothar III anlagt et benediktinerkloster på dagens Schlossberg. Selve byen ble først grunnlagt under keiser Fredrik Barbarossa i 1165. Etter slaget ved Lucka kom byen fra 1308 under Wettinernes herredømme, mens klosteret forble uavhengig frem til sekulariseringa etter reformasjonen.
Næringslivet i byen fikk et oppsving etter utstedelsen av blekeprivilegiet i 1357. Chemnitz ble snart et sentrum for lerretsveveri og garn- og lerretshandel. Rikdommen som fløt fra lerretsframstillinga gjorde 1400- og 1500-tallet til en glansperiode for arkitektur og kunst. Trettiårskrigen rammet imidlertid Chemnitz hardt, og det tok lang tid før byen igjen kom på fote.
I løpet av 1700- og 1800-tallet utviklet Chemnitz seg til et industrielt sentrum i Sachsen, fremfor alt innenfor tekstilindustri – «Sachsens Manchester». Åpningen av Bernhardsche Spinnerei i 1799 var en tidlig milepæl i så måte. Richard Hartmann grunnla med sin lokomotivfabrikk i 1837 Chemnitz' maskinindustri. En av Hartmanns ingeniører, Louis Schönherr, konstruerte en ny type mekanisk vevstol, og åpnet en vevstolfabrikk. Omkring midten av århundret bygde Joachim Zimmermann opp Tysklands første fabrikk for produksjon av verktøymaskiner. Alt i alt ble Chemnitz i løpet av 1800-tallet et sentrum for industriell innovasjon i Tyskland.
Byen ble også tidlig et sentrum for tysk arbeiderbevegelse, og i 1871 ble Chemnitzer Freie Presse grunnlagt her som en av de første arbeideravisene i Tyskland.
På grunn av byens industrielle betydning ble Chemnitz utsatt for omfattende allierte bombeangrep mot slutten av andre verdenskrig, og mye av den historiske bebyggelsen ble ødelagt. I 1953 lanserte myndighetene i DDR en gjenoppbyggingsplan for byen. Den forordnet en omfattende nyorganisering av de sentrale bydelene, samtidig som noen av de historiske bygningene ble rekonstruert. Samtidig skiftet byen navn til Karl-Marx-Stadt – til tross for at Marx aldri noengang besøkte byen. I 1990 stemte 76 % av innbyggerne i en folkeavstemning for at byen skulle få tilbake sitt gamle navn.

Attraksjoner

Turistattraksjoner er blant annet Kassberg-området med bygninger fra 18. og 19. århundret. Et annet svært kjent landemerke er Karl Marx-monumentet (med det lokale klengenavnet «Nischel»). Dette minnet fra DDR-tiden er laget av Lev Kerbel.
Stella Polaris (antologi)

Stella Polaris er en fabelprosa-antologi redigert av Bing & Bringsværd og utgitt av Den norske Bokklubben i 1982. Novellene i antologien er alle av nordiske forfattere. Omslag og layout av Hans Jørgen Toming.
Boken utgjør, sammen med Østenfor sol (1969) og Vestenfor måne (1972), en trilogi med fantastiske fortellinger. Alle på samme forlag og med samme redaktører.
Ptychodesthes schenklingi

Utseende

En middelsstor (16-20 millimeter), skinnende smaragdgrønn gullbasse. Hannen har ingen påfallende utvekster på hodet. Kroppen er ganske jevnbred. Dekkvingene har opphøyde lengdelister.

Levevis

Arten lever i tropisk skog.

Utbredelse

Arten er vidt utbredt i tropisk Afrika, fra Guinea i vest til Tanzania i øst.
Kjære Norge

«Kjære Norge» er en vise som ble skrevet under andre verdenskrig. Tekstforfatter og komponist er dog ukjent, men den finnes i en del håndskrevne visebøker.
DS «Motala Express»

Historikk

«Motala Express» ble sjøsatt den 24. juli 1895 og levert til AB Motala Expressångare i Motala i august samme år. Ved jomfruturen (leveransturen) gikk kappene (kulisserna) for høytrykksylinderens sleide varm og skar seg. Livbåt ble sendt til Gränna for å telegrafere til eierne og verkstedet i Jönköping. Høytrykksdelen av maskinen ble koblet ut og  fartøyet returnerte til Jönköping og ble reparert over natten, hvorpå fartøyet ble levert følgende dag til Motala for å settes i trafikk mellom Motala og Jönköping.
I år 1899 ble «Motala Express» solgt til AB Jönköpings Expressångare i Jönköping og i 1915 ble Ångfartygs AB Vista i Jönköping ny eier, de satte fartøyet i trafikk mellom Jönköping og Visingsö. i år 1927 ble fartøyet solgt til AB Vättertrafik i Jönköping som bedrev turisttrafikk på sommeren mellom Jönköping–Visingsö–Gränna.
Rederiaktiebolaget Kind eide fartøyet mellom 1962 og 1989 med Askersund som hjemmehavn. Det ble i 1989 solgt til søsterselskapet Bergmans Ångfartygs AB i Motala.
I juni 2000 gikk «Motala Express» på grunn i den nordre delen av Vättern ved Aspa bruk med 70 passasjerer, og tok inn vann. For å unngå at fartøyet sank ble det strandsatt (kjørt på grunn), hvorpå passasjerene ble evakuert og skroget provisorisk reparert på stedet.
Ångfartygs AB Stockholms Omgifningar, eid av Knut Göran Knutsson, kjøpte fartøyet i februar 2005 og renoverte henne, blant annet gjennom installasjon av baupropell. Årene 2007-2010 hadde fartøyet Motala som hjemmehavn og ble anvendt for turer på Vättern for Rederi AB Kind og som flytende restaurant.
Hun har hatt tilnavnet «Vätterns fånge», da hun med sin lengde av 35,67 meter er for lang for slusene på Göta kanal. I september 2010 ble en 6 tonn tung og 3,2 meter lang bit av forskipet fjernet og fartøyet kunne den 11. oktober forlate Vättern gjennom kanalen. Fartøyet ble tatt til et verft i Gryt i Valdemarsvik kommune der forskipet ble satt på plass så reisen mot Stockholm kunne fortsetta. Fartøyet har nå Stockholm som hjemmehavn.
«Motala Express» har i Stockholm i årene 2011–2012 blitt renovert, og på en rekke områder tilbakeført til sitt opprinnelige utseende. Det ble også foretatt en konvertering til oppvarming med diesel, med hensyn til kommunale miljøbestemmelser og en ytkondensator ble installert for å beskytte dampkjelen for korrosjon fra ferskvann.