Peer Gynt (1934)

Om filmen

Filminnspillingen startet i andre halvdelt av august 1934. Utendørsopptak ble gjort i Gudbrandsdalen og i Kairo, London pluss havna i Hamburg.
Mørkhudede Zacha Ahmed, som spilte eksotiske kvinner i tyske filmer og som medvirker i den afrikanske scenen, var en skuespillende danser. Rollen som Tatjana ble særskilt skrevet inn for den østerrikske sangeren Lizzi Waldmüller. For Richard Révy (senere Richard Ryen) ble dette hans siste filmrolle i Nazi-Tyskland. Han flyttet senere til USA.

Handling

Peer Gynt er en kraftig, ung norsk bondegutt og kvinnebedårer, ofte overmodig og full av fantasier i hodet. Én dag treffer han Solveig under en bryllupsfeiring. Den unge jenta er akkurat det motsatte av ham: stille, tilbakeholden og mild. Motsetninger tiltrekker hverandre og den unge uduglingen, som lar farsgården forfalle, blir raskt betatt av Solveig. Når Peers mor Aase én dag dør, er Solveig ved hans side og trøster ham, men nå er det ikke lenger noe som holder ham tilbake til dette bortgjemte ensomme stedet. Muligheten til å slippe unna bondelandets tranghet og å lære å kjenne verden, er der nå. Peer drar til USA, noe som bestandig har vært hans drøm. Selv ikke Solveigs hengivenhet kan holde ham tilbake, men den trofaste sjelen lar ham reise og lover å vente på ham.
Litt senere har Peer Gynt funnet et skip, som er klar til å la ham mønstre på som jungmann. Det eies av den fornemme baronesse Agga, som med sin ledager Parker vil heve en skatt. Ingen eventyrer kan motstå dette. Peer tar baronessen til fange og dykker snart etter skatten. Til Parkers misnøye blir Peer lagt til som den tredje forretningspartneren. Baronessen tillater ham dermed ikke bare å få makt og penger, men fører ham også inn i de såkalte «finere kretsene».
Litt senere eier den norske parvenyen sitt eget Peer-Gynt-Company og en rekke skip, som frakter gods over de syv verdenshavene. Tiden har kommet for at Peer kvitter seg med sine to partnere, som han stadig føler er plagsomme.
Peer Gynts karakter begynner å forandre seg. Jakten på penger, berømmelse og makt bestemmer hans handlinger - og fremdeles kan han ikke la være å løpe etter hvert eneste kvinneskjørt. Peer er snart aktiv på andre økonomiske områder: Han starter eksempelvis graving etter kopper i Afrika og oppfører byer. Et arabisk opprør, som truer hans eiendommer, bekjemper han egenhendig. Snart kontrollerer han store deler av «det sorte kontinent» økonomisk. Først etter at Peer under en sandstorm redder livet til en døende arabisk jente med navn Anitra kommer han til seg selv. Ekte følelser, som har vært begravet siden avskjeden med Solveig blir blottlagt. Dette opplever Peer senest når hans hus blir ødelagt under en feiring til hans ære av den illsinte lokalbefolkningen, som verken elsker arabere eller ei arabisk jente. De innfødte bortfører også Anitra.
Umiddelbart før hadde Peer truffet en avgjørelse, som skulle bli en fullstendig kuvending i hans liv. Han har kommet til en vidtgripende erkjennelse: «Jeg har erobret verden og mistet meg selv». Peer gir bort eiendelene sine til medarbeiderne. Nå står han der med ingenting - men helt annerledes enn planlagt. For å redde sin nye kjærlighet vandrer Peer gjennom ørkenen om nettene, alltid på utkikk etter Anitra. Han går seg vill og blir ranet. Revet og liggende på bakken når Peer til slutt ei havnekneipe. Der treffer han sjøfolk fra hjemstedet. Peer blir klar over at det ikke lenger er noe som holder ham igjen i Afrika. Sjøfolkene tar ham med på sitt skip. Målet er Norge.
Når Peer returnerer hjem til familiegården har han blitt gammel og trett, en skrøpelig mann. Tross alle forventninger er ikke familiegården forkommen. Marken har blitt dyrket og huset er gjort i stand. Foran huset sitter en kvinne. Det er Solveig. Som hun en gang lovet, har hun ventet på ham. Først nå vet Peer virkelig å sette pris på sann lykke og lojalitet og den ubetingede kjærligheten til den hjemlige jorda.