google/wiki40b huggingface dataset:
Margaret Dumont

Over 40 filmer

Med unntaket av en liten rolle i filmatisering av Charles Dickens-roman i 1917, tilbrakte Dumont de første årene av karrieren på teaterscenen før hun endte med Brødrene Marx på slutten av 1920-tallet i filmene The Cocoanuts (1929) og Animal Crackers (1930) som begge var filmatiseringer av teaterstykker. Durmonts karriere fulgte tett inntil brødrene og hun fikk kontrakt med filmselskapet Paramount på den samme tid som dem.
I løpet av livet spilte Dumont i over 40 filmer, ikke inkludert hennes mindre deltagelser i stumfilmer. Den første filmen var The Cocoanuts og hennes siste var i 1964 hvor hun spilte Shirley MacLaines mor i What a Way to Go! 
Dumont spilte samme type karakter i andre filmer som hos brødrene, og da sammen med tidens store komikere som W.C. Fields (i Never Give a Sucker an Even Break), Laurel & Hardy (Helan and Halvan), Abbott & Costello, Jack Benny og Danny Kaye. Hennes egen interesse gikk i dramatiske roller, men ingen av disse rollene gjorde større inntrykk. Det er som Groucho Marxs måltavle som hun er blitt gjort udødelig. Kort tid før hennes død i 1965 ble hun ble gjenforent med Groucho Marx en siste gang i TV-programmet The Hollywood Palace i 1965.
Silpha

Utseende

Middelsstore åtselbiller (gjerne rundt 10 mm), vanligvis svarte eller gråsvarte på farge, pronotum kan være delvis gult eller rødt. Artene kan ligne på den vanlige arten Phosphuga atrata, men skilles fra denne på at hodet er kort og bredt, uten noen "snute" foran. Kroppen er nokså flat, som oftest matt. De har lite til moderat kølleformede, 11-leddete antenner. Hodet er forholdsvis lite og flatt. Det er ikke noe tydelig skille mellom pannen (frons) og munnkanten (clypeus). Brystskjoldet (pronotum) er stort, bredt og flatt, vanligvis minst så bredt som dekkvingene. Dekkvingene er ganske flate med opphøyde lengderibber, og dekker hele bakkroppen. Larvene er mørkfargede, flate og harde. Mellomkroppen (thorax) er bredere enn bakkroppen og dekket av store ryggplater.

Levevis

Disse billene lever på åtsler av fugler og pattedyr, også slike som har ligget ganske lenge. De kan også finnes på råtnende sopp. De er gode flygere og man kan ofte møte dem flygende.
Björn Afzelius Bästa, vol. 1

Björn Afzelius Bästa, vol. 1 er et samlealbum av Björn Afzelius, utgitt i 1987.
William McMahon

Bakgrunn

William McMahon var den eldste av fire barn av William C. McMahon og hans hustru Mary Ellen McMahon, født Walden. Faren var advokat. McMahons mor døde da han var 9 år gammel og hans far døde da han var 18 år. Han ble oppdratt av sin tante Elsie og onkel Samuel Walder, en forretningsmann i Sydney.
Han ble utdannet ved Sydney Grammar School og senere ved University of Sydney, der han ble uteksaminert med en grad innen juss.

Jusist

McMahon praktiserte juss i Sydney hos advokatvirksomheten Allen, Allen & Hemsley (som nå heter Allens Arthur Robinson), som er det eldste advokatfirmaet i Australia. I 1940, få måneder etter utbruddet av den andre verdenskrig, vervet McMahon seg til det australske militæret, men på grunn av et hørselstap han ble arbeider innenfor hæren noe begrenset. Etter den andre verdenskrig var over reiste han ril Europa for å fullføre sin utdannelse som sosialøkonom.

Politiker

McMahon ble valgt til medlem av Representantenes hus for Sydney for distriktet Lowe i 1949. McMahon var dyktig og ambisiøs. I 1951 ble han av statsminister Robert Menzies valgt til minister for det australske Sjøforsvaret. I løpet av de neste 15 årene holdt han forskjellige porteføljer innen sosiale tjenester, primærnæring og nasjonale tjenester. Han satt som visepresident i flere ulike kommisjoner. I 1966, da Harold Holt ble den neste statsministeren, etterfulgte McMahon ham som kasserer og som nestleder i partiet. 
McMahon forble upopulær blant sine kolleger. Han var svært dyktig, men han ble ansett som altfor ambisiøs og en renkesmed. Han giftet seg aldri, og det var hyppige rykter gjennom hele livet hans om at han var homofil.
I 1965, i en alder av 57 år, giftet han seg med Sonia Rachel Hopkins, som da var 32 år gammel. De hadde tre barn sammen: Melinda, Julian (modell og skuespiller) og Deborah. 
McMahon trakk seg fra parlamentet i 1982. Han døde av kreft i Sydney, den 31. mars 1988, i en alder av 80 år. Hans enke døde i en alder av 77 år, den 2. april 2010.
Østerrikes nasjonaldag

Østerrikes nasjonaldag (tysk: Der österreichische Nationalfeiertag) er 26. oktober. Den er siden 1965 feiret til minne om forfatningsloven om Østerrikes nøytralitet, vedtatt 26. oktober 1955.

Historie

En sentral høytidsdag i Østerrike-Ungarn var fødselsdagen til keiser Franz Joseph, født 18. august 1830.  
I 1919 ble med samme lov opprettet to hvile- og festdager (Ruhe- und Festtagen). Det var 12. november som ble Staatsfeiertag (festdag for staten) - for det evige minnet om etableringen av Fristaten Deutschösterreich. Arbeidets dag, 1. mai ble satt i samme kategori.  
I den kristelige stenderstaten (1934-1938) var det imidlertid på borgerlig side vanskelig å akseptere den røde 1. mai som statlig høytidsdag. Likevel valgte man å nedlegge dagen i september, mens 1. mai ble feiret som dagen for kunngjøringen av forfatningen. Fra og med 1934 var 1. mai Staatsfeiertag, arbeidets dag, ungdommens dag og morsdag. 
Under nasjonalsosialismen i Østerrike, ble 1. mai «Det tyske folkets nasjonaldag» (Nationaler Feiertag des Deutschen Volkes).
Umiddelbart etter avslutningen av andre verdenskrig ble 13. april feiret som «frigjøringsdag». Etterhvert som den allierte okkupasjon trakk ut, mistet denne dagen stadig mindre oppslutning i befolkningen. De siste russiske soldatene forlot Østerrike med toget klokken 16.48, den 19. september 1955.
«Det østerrikske flaggets dag» (Tag der Flagge) ble innstiftet 25. september 1955. Året etter ble dagen flyttet til 26. september. I 1965 ble dagen omdøpt til dagens navn, og fra 1967 har den vært fridag i landet.
Maeatae

Kampen mot Roma

Maeataene synes å ha kommet sammen som et resultat av overenskomster og traktater som romerne inngikk med flere stammer som bodde nær grensen av romerne en gang på 180-tallet under guvernør Ulpius Marcellus. Dio Cassius har nedtegnet at stammer fra nord gikk over Hadrians mur og drepte en general, muligens Marcellus’ forgjenger Caerellius Priscus, med hele hans styrke. Lite er ellers kjent om dette angrepet, bortsett fra at Cassius karakteriserer det som «den mest alvorlig krig» under keiser Commodus’ regime og at det ikke ble knust før inntil 184. Da ble minnemynter utstedt og Commodus tok tittelen «Britannicus». Ytterligere mynter ble preget i 185, og sølvmynter i årene 186 og 187 antyder uro og fortsatt krig i de senere årene.
Marcellus hadde flere hærtokt nord for grensen og kan ha forsøkt å gjenerobre Den antoninske mur, men trakk seg til slutt tilbake til Hadrians mur. Festninger nord for muren som Newstead ble forlatt. Marcellus var forhindret av mangelen på kontroll over sine soldater, og det var stadig forsøk på mytteri.
I år 208 ledet den 63 år gamle Septimius Severus en invasjon av Skottland med en stor styrke. Etter å ha konsentrert sine hærstyrker i nærheten av Melrose marsjerte han nordover og nådde muligens Moray Firth. Maeataene og caledonere unngikk direkte kamp med den overlegne hærstyrken, men bedrev geriljakrig. Uten å ha oppnådd noe trakk romerne tilbake til Hadrians mur i 209 for å feire en ny «triumf».
Caracalla ledet romerske tropper på nytt nordover for å drepe alt de kom over, men var enda mindre suksessfulle enn Severus' hærtokt og ble hurtig drevet tilbake. På samme tid ble en sentral festning ved Hadrians mur, Vindolanda, jevnet med jorden. Septimius Severus døde i York i 211 mens han planla en ny invasjon nordover, og tanken på å erobre Skottland var da feilslått.
Novo-Kemerovo kraftverk

Novo-Kemerovo kraftverk (russisk: Novo-Kemerovskaja TETs) er et varmekraftverk i Kemerovo i Russland. Det eies og opereres av et regionalt kraftselskap, og har en produksjonskapasitet på 565 MW. Brenselstype er kull, naturgass og mazut.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1951, og første byggetrinn stod ferdig i 1955. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet ved en rekke anledninger.
Norske Trekkspilleres Landsforbund

Norske Trekkspilleres Landsforbund (NTL) (etablert 17. oktober 1971) er en norsk musikkorganisasjon for trekkspillere. Blant initativtagerne var Aage Grundstad. Det har drøyt 3000 medlemmer (fordelt på fylkeskretser), hvorav 200 er rene orkestre. Leder er Trond Smalås, og administrasjonen ligger i Kirkegata 20 i Oslo (2006). Det arrangerer årlige distriktsmesterskap i februar som leder til den årlige NM på trekkspill, som de senere år har vært arrangert i Bergen (2000), Seljord (2001), Hønefoss (2002), Tromsø (2003), Malm (2004), Lillehammer (2005), Bodø (2006), Bø i Telemark (2007) og Sandnes (2008). Forbundet deler også ut en æresmedlemskap som blant annet innehas av den mangeårige president i NTL, Birger Østbye, Arnstein Johansen, Arild Formoe. NTL utgir publikasjonen «Trekkspillnytt» (5 nummer årlig).
Edmonton (London)

Historie

Den romerske veien Ermine Street går gjennom dagens Edmonton. Edmonton ble første gang dokumentert i  Domesday Book (1086) som Adelmentone. Stedsnavnet er avledet av en gård tilhørende en angelsaksisk mann ved navn Ēadhelm og tūn, «gård».
På denne tiden var det den minste av hundredene (herred) i Middlesex, men besto uansett av Enfield, Tottenham og South Mimms. Skog dekket det meste av distriktet og griserøkt var den fremste formen for landbruk.
Pymmes Park i Upper Edmonton var opprinnelig en privat eiendom, som på slutten av 1500-tallet tilhørte den mektige Cecilslekten. I 1589 tilbrakte Robert Cecil, 1. jarl av Salisbury sin bryllupsnatt der. Eiendommen ble kjøpt av distriktsforvaltningen og åpnet som en offentlig park i 1906. Pymmes House ble totalskadet av brann under den andre verdenskrig, og ruinene er fjernet. 
I Church Street finner man sognekirken All Saints' Church og Lamb's Cottage, hjemmet til forfatterne Charles og Mary Lamb. 
Edmonton var hjemstedet til sir James Winter Lake, direktøren for Hudson's Bay Company. Dette var årsaken til at en utpost i Canada ble oppkalt etter stedet. Den vokste og er nå provinshovedstad i Alberta.
Ramstad (Nærøy)

Ramstad er ei grend i Nærøy kommune i Trøndelag. Nærmeste tettsteder er Kolvereid som markedsfører seg som Norges minste by og Rørvik. Ramstad er mest kjent for sin skjønne natur, sjarmerende gårder, ville dyr og ikke minst den berømte landskampen mot nabobygda Steine som foregår hvert år. Ramstad ligger på vegen til Abelvær.

Historie

Ramstad har røtter tilbake til vikingtia og Kjetil Høng.
Solen (navn)

Etymologi

Navnet er antakelig relatert til den skotske helgenen Solonius, som også har gitt opphav til navnet på den tidligere bretonske kommunen Saint-Solen. Som kvinnenavn, kan navnet også ha opprinnelse i det lavlatinske navnet Sollemnia, dannet av sollemnis, «religiøs».
De franske formene av navnet er Solène og Solange.

Kjente personer med navnet

Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
International Convention Center

Historie

Alexander Ezer fikk først ideen til å bygge Binyenei Ha'uma, og bygget ble tegnet av arkitekten Zeev Rechter som vant arkitektkonkurransen i 1949. 
Byggearbeidene pågikk i årene 1950–1963, men senteret åpnet dørene i 1956 for holde et møte i regi av World Zionist Organization. Senteret har plass til rundt 10 000 tilskuere, mens hovedsalen huser rundt 3100 mennesker. Senteret har 12 000 kvadratmeter med utstillingsplass.
Binyenei Ha'uma er også hjemmebasen til Jerusalems symfoniorkester og har huset en rekke internasjonale begivenheter som Eurovision Song Contest 1979, Eurovision Song Contest 1999 og Jerusalem International Book Fair. Rettssaken til John Demjanjuk ble også holdt i senteret.
The Wild Geese

Handling

En engelsk finansmann og lord med store interesser i Afrika ber leiesoldaten oberst Faulkner om å befri en afrikansk president ved navn Limbani. Faulkner påtar seg oppdraget og kontakter to av sine gamle våpenbrødre Shawn Fynn og Rafer Janders. Sammen bygger disse opp en stridsenhet av tidligere fallskjermjegere og leiesoldater. Etter steinhard trening i Swaziland luftlandsettes «The Wild Geese» (som er deres kodenavn) i det land der president Limbani sitter fengslet for å befri ham. Befrielsesaksjonen går etter planen, men flukten ut viser seg å være langt vanskeligere da oppdragsgiveren svikter dem. Samtidig må de frakte på president Limbani som er blitt meget svekket etter fengselsoppholdet.

Om filmen

Opptakene ble gjort i England og Sør-Afrika i 1977.

Historisk bakgrunn

Filmen er basert på en upubliserte roman som ble kalt The Thin White Line, skrevet av Daniel Carney. Filmen ble lansert under tittelen The Wild Geese, oppkalt etter en irsk hær av leiesoldater fra 1600-tallet (se Flight of the Wild Geese). Også boka ble omsider utgitt under denne tittelen. Den var basert på spekulasjonene rundt den mystiske landingen av et fly i Rhodesia i 1968, antatt fylt med gruppe leiesoldater og en døende president for et afrikansk land som mange antar var Moise Tshombe.

Omtale

Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 1 av 4 stjerner, mens amerikanske Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.

Produksjon

Produksjonskostnadene var på $11,6 millioner.</ref>
Paramount Airways

Paramount Airways er et ikke fungerende indisk flyselskap som opererte fra Chennai. Selskapet har ikke lenger lisens til å fly siden lisensen ble trukket tilbake 19. april 2010. Selskapet siktet hovedsakelig mot forretningsmarkeet og hadde sin hovedbase på Chennai International Airport. Paramount Aiways var det første flyselskapet i India som kjøpte den nye generasjonen Embraer 170/190 Family fly.
Selskapet mistet sin lisens etter en diskusjon med leasingselskapet GE Capital Aviation Services om betaling av leie for flyene. I diskusjonene ble det ikke oppnådd enighet og Paramount Airways ble satt på bakken.
Fylkesvei 6106

Fylkesveg 6106 går mellom Bolliskiftet og Oselvskiftet i Eide kommune. Veien er 2,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv277.
Den tapre soldat Švejk og hans eventyr i verdenskrigen

Utgivelse og fortsettelse

Den produktive og humoristiske forfatteren Jaroslav Hašek (1883–1923), som også var soldat, redaktør og kommunistisk kommissær og agitator, utgav den første av fem fortellinger om Den gode soldat Švejk i 1911 (i bokform i 1912). Den andre versjonen av Švejk ble utgitt i Kiev i 1917 med tittelen: Den gode soldat Švejk i fangenskap. 
Men Jaroslav Hašeks berømmelse hviler på romanen Den tapre soldat Svejk og hans eventyr i verdenskrigen  (Osudy dobrého vojáka Švejka za světové války) som ble påbegynt i 1921. Den var planlagt utgitt i seks bind, men forfatteren døde før han var ferdig med det fjerde. Dette ble fortsatt av Karel Vaněk, som senere tilføyde to egne bind, Švejk i russisk fangenskap (Švejk v ruském zajetí)  og Švejk under revolusjonen (Švejk v revoluci) (1924). Vaněks Švejk har en målbevisst antimilitaristisk holdning, som ikke finnes hos Hašek. Vaněks Švejk er ikke oversatt til noen av de nordiske språkene. Den er også utelatt i nesten alle andre oversettelser, inkludert de tre engelske.

Handling

Bøkene handler om soldaten Josef Švejk, en godmodig hundehandler fra Praha, som ved å spille enfoldig og fortelle en ustoppelig strøm av anekdoter, duperer sine overordnede i den østerriksk-ungarske hæren under første verdenskrig.
Den tapre soldaten Švejk er det første eksempelet i Sentral-Europa på en moderne pikaresk roman, det vil si en fortelling som framstiller livet til en ofte komisk person gjennom en rekke løst sammenknyttete episoder.
Handlingene har en rekke selvbiografiske elementer. Švejks reise til fronten ligger ganske nær opptil forfatterens egen, både geografisk og tidsmessing. Likeledes har en rekke av personene i handlingen forbilder fra det virkelige liv.

Betydning og utbredelse

Den geniale og modige idioten Švejk har i ettertid blitt verdensberømt, ikke minst som en folkekjær karikatur av tsjekkere og prahaboere. Fortellingene er oversatt til 58 språk og har inspirert mange dramatiseringer (Erwin Piscators fra 1928 er oppført flere ganger i Norge), filmer, fortsettelser (Bertolt Brecht: Schweyk im zweiten Weltkrieg, 1946) og de nesten like berømte illustrasjonene av Hašeks venn, maleren Josef Lada.  Også Joseph Heller har blitt inspirert av Den tapre soldat Švejk.
Romanen kom ut på norsk i 1958 (i revidert utgave i 1968), oversatt fra tysk, svensk og dansk av Odd Bang-Hansen. Den norske oversettelsen er noe forkortet. Blant annet er forfatterens innledning utelatt, samt at noen eksplisitte politiske ytringer ikke er tatt med. En oppdatert og fullstendig svensk utgave, oversatt av Karin Mossdal, ble utgitt senest i 2004.
Stork

Biologi

Stork blir cirka 100–102 cm høy og veier normalt omkring 2 275–4 400 g. Den har et vingespenn på cirka 155–165 cm. Fjærdrakten er hovedsakelig hvit med sorte vingefjær. Øynene har mørk brun eller grå iris, og er omgitt av sort hud. Det store koniske nebbet og de lange undere ekstremitetene er rødlige. Hanner er gjennomgående noe større enn hunner, og ssp. asiatica er marginalt større enn nominatformen.
Stork er normalt nærmest lydløs og praktisk talt stum, men når den er i redet kan den klappe med nebbet og gi fra seg en hissende lyd.
Arten er nært knyttet til både tørre åpne landskap og fuktige våtmarksområder, det siste kanskje mer i nord enn i sør. Den opptrer i områder med sparsom vegetasjon, der den kan jakt på store virvelløse dyr og små virveldyr. Dette utgjør typisk gressland, stepper, savanner, kultiverte områder, saltsletter, myrområder, fuktig beitemark, elvebredder, diker, dammer og innsjøer med mer, i Kaukasus opp mot 3 500 moh. Arten unngår områder med permanent kulde eller spesielt kaldt vær og tilnærmet konstant eller svært mye regn.
Fysisk er ikke arten blant de største storkene, men redene de bygger kan være enorme. Og gjenbruk og mindre påbygging er vanlig. Arten er som oftest trekkfugl, selv om noen fugler også overvintrer i Europa. I Palearktis begynner hekketiden normalt i perioden februar–april, mens den kan starte mye tidligere lenger sør. I det sørlige Afrika hekker for eksempel fuglene alt fra september–november. I Øst-Europa har man erfaring med at det går cirka 15 dager fra de første fuglene ankommer til hekkingen er igang. Og som oftest hekker stork i løse kolonier, men den kan også hekke i solitære par. Reder bygges av kvist og fôres med torv, ekskrementer, papir og annet lignende materiale. Det blir normalt plassert i toppen av et tre eller på toppen av store bygninger. Redet kan være opp mot 250 cm dypt eller mer, og det kan ha en diameter på mer en 200 cm. Hunnen legger normalt 1–7 egg, og inkubasjonstiden er cirka 33–34 dager. Avkommet er dekket av hvit dun og får full fjærdrakt etter cirka 58–64 dager. Reproduktive blir de først etter 2–7 år. Det eldste ringmerkede eksemplaret man kjenner til ble 33 år, men i fangenskap har flere blitt over 35 år gamle. Den ringmerkede fuglen som ble 33 år, reproduserte i en alder av 32 år med suksess og fikk tre unger.

Populasjon

Den globale populasjonen ble av Wetlands International (2015) estimert til å bestå av cirka 700 000–704 000 individer, hvorav cirka 447 000–495 000 voksne individer med tilhold i Europa. Ifølge BirdLife International (2018) har populasjonen en økende trend.
Nordisk mesterskap i terrengløp 2016

Nordisk mesterskap i terrengløp 2016 ble arrangert på Gimlemoen i Kristiansand i Norge 12. november 2016.
Løypa var ca. 9 km for herrer og 7,5 km for kvinner. I juniorklassen var løypa ca. 6 km for herrer og 4,5 km for kvinner.
Valle prestegjeld

Kirker i prestegjeldet

Presten har fire kirker han skal betjene (rekkefølge fra sør mot nord):
Soldagen

Soldagen er i Nord-Norge navnet på den dagen sola kommer tilbake etter mørketida. 
Datoen for soldagen vil variere fra sted til sted, alt etter breddegrad og lokal geografi. I Tromsø er for eksempel sola over horisonten for første gang etter mørketida 16. januar (i 2015), men på grunn av fjellene sør for byen er den faktiske soldagen først 21. januar. 
Soldagen feires tradisjonelt med solboller, te og kakao, og det er mange steder vanlig at barna får fri fra skolen.
Uttrykket brukes også på enkelte steder sør for polarsirkelen, som for eksempel Rjukan, hvor bratte fjellsider mot sør hindrer sola fra å skinne midtvinters, selv om de ikke har mørketid i ordets egentlige betydning.
Aldri mer tretten

Handlingen

Syvendeklassingen Rikke er en av de mest populære jentene i klassen, men en dag dukker det en ny jente opp som innleder med å ta plassen hennes i klasserommet. Etter hvert som Bea, den nye, finner seg svært så godt til rette i klassen, utvikles det et usunt konkurranseforhold mellom de to. Et forhold som de to må skvære opp i før de kan bli venninner, og utforske ungdomstidas gleder og sorger sammen.
Marianna Rebičová

Klubb

Rebičová har siden 2009 spilt på A-laget til barndomsklubben IUVENTA, som hun med 32 mål hjalp til åttendedelsfinale i 2013/14-sesongen av EHF-cupen.

Landslag

Rebičová debuterte for det slovakiske landslaget som 17-åring mot Hviterussland i september 2010, og fulgte opp med 12 mål i hennes tre første kamper.
I kvalifiseringen til Håndball-EM 2014 scoret hun 11 mål i de fire første kampene, men grunnet en kneskade ble hun utilgjengelig i de to siste kampene.
Jānis Čakste

Tidlig liv

Jānis Čakste ble født den 14. september 1859 i Jelgava bydel Lielsesavas pagasts (kommune) i Jelgavas apriņķis (fylke). Han fortsatte sin utdanning ved Sv. Annas grunnskole i Jelgava og deretter begynte han på Jelgavas Gymnasium. Omtrent 60% av gymnasiets elever var tyskerne. Våren 1882 tok han sin slutteksamen her og begynte sine studier ved det juridiske fakultet ved Statsuniversitetet i Moskva.

Privatliv

Han var gift med Justīne Čakste og sammen hadde de i alt ni barn: Janīna, Maiga, Daila, Aldona, Gedimīns, Mintauts, Ringolds, Konstantīns.
Fritzøe Brygge

Fritzøe Brygge er et kombinert bolig- og næringsbygg i Larvik omfattende 48 leiligheter og et utvalg av forretninger og servicetilbud inkl. dagligvare, bank, legesenter og apotek. Næringsdelen ble åpnet 30. oktober 2003 og boligdelen fra begynnelsen av 2004. Den eies av Treschow-Fritzøe.
Forretningsarealet er på 5000 m².
Ræreksstadir

Ræreksstadir er et musikkalbum med FipPellektormonic, utgitt i 2005.
Trafikksikkerhet

Trafikksikkerhet viser til metoder og tiltak for å redusere risikoen for at en person skades eller drepes i trafikken. På verdensbasis dør rundt 1,3 millioner mennesker hvert år grunnet trafikkulykker.
UFFA

UFFA eller Ungdom For Fri Aktivitet er et selvstyrt ungdomshus i Innherredsveien 69C i Trondheim.
UFFA ble startet i 1981 og holdt opprinnelig til i et okkupert hus i Kjøpmannsgata 28. Da dette huset brant i juli 1982, inngikk UFFA en kommunal driftsavtale, og fikk overta nedlagte Østbyen barnehage i Innherredsveien.
UFFA er og har vært tilholdssted for en rekke band i Trondheim, har og har hatt en viktig rolle i konsertlivet, huset anarkistavisen/magasinet Folk & Røvere samt diverse anarkistiske/radikale organisasjoner. På UFFA finner man byens billigste vegetarkafé: Kafe Knaillhard. Bokkaféen Ivar Matlaus har også en filial på UFFA. 
UFFA-miljøet er politisk aktive og har blant annet deltatt i antirasistiske markeringer og demonstrasjonen mot NATOs toppmøte i Åre.
I motsetning til den marxist-leninistiske holdningen i Blitzmiljøet i Oslo har UFFA utad ønsket å framstå som anarkistisk og ikkevoldelig, og har i sin lokale praksis vært klart mindre militant. Denne linja ble mulig gjennom Trondheimspolitiets og – politikernes relativt pragmatiske holdning til fenomenet ungdommelig autonomi. Trøndelags lange og mangslungne radikale tradisjon informerte sosialdemokratenes takling av UFFA, og harde konfrontasjoner, som mellom den borgerlige kommuneledelsen i Oslo og UngMob (senere Blitz), ble unngått. 
UFFAs flagging av anarkisme og autonomi utad står i klar kontrast til en markert indre vilje til politisk og administrativt samarbeid både  når det gjelder UFFA-huset og i det nærliggende Svartlamo-området. I desember 2006 deltok folk fra både UFFA og Blitz i voldsomme demonstrasjoner i København, og flere ble arrestert.
Natt til 29. desember 2010 brøt det ut brann på UFFA, og bygningen ble  totalskadd. Bystyret i Trondheim   vedtok i februar 2011 at huset  skal gjenoppbygges på samme tomt.