google/wiki40b huggingface dataset:
Trondenes (valgkrets)

Trondenes var 1. valgkrets i Tromsø amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Trondenes valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Trondenes bestod av herredene Kvæfjord, Trondenes, Bjarkø/Bjarkøy, Ibbestad, Salangen, Lavangen fra 1909 og Harstad med rundt 25 000 innbyggere og 11 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett. I 1918 fikk amtet flere representanter, og 1. valgkrets ble redusert til herredene Kvæfjord, Trondenes, Bjarkøy, Berg, Torsken og Harstad ladested med 18 319 innbygger og 8 820 stemmeberettigede.
Skafthulløks

Skafthulløksa er en arkeologisk artefakt som regnes til yngre steinalder. Øksene er slipte og har rett egg. Skafthull er boret ved å dreie en rørknokkel fram og tilbake med sand som slipemiddel. Øksene ble brukt til å bearbeide jord, som stridsøkser og til kultformål.
Hereford (England)

Etymologi

Navnet «Hereford» er antatt å ha sin opprinnelse fra angelsaksiske here, «hær» (som i en forsamling av soldater), + ford, i betydningen vadested / krysningspunkt over en elv. Om dette er den korrekte opprinnelsen, antyder det at Hereford var et sted hvor en hær var stasjonert eller hvor en hær pleide å krysse elven Wye. Det walisiske navnet for Hereford er ganske likt, Henffordd, men skal ha betydningen «gammelveien», og kan da ha henvise til den romerske veien og den romerske bosetningen Stretton Sugwas som lå nær ved.

Historie

Et tidlig charter for byen fra 1189, gitt av Rikard Løvehjerte, beskrev den som «Hereford i Wales». Hereford har blitt anerkjent som en by siden uminnelig tiden, men dens status ble først bekreftet så nylig som oktober 2000.
Hereford ble bispesete for Putta, biskop av Rochester, og ble antagelig den første biskop av Hereford, en gang mellom 676 og 688, og deretter vokste bosetningen grunnet sin nærheten til grensen mellom Mercia og Wales. Den ble den saksiske hovedstaden av Vest-Mercia ved begynnelsen av 700-tallet.
Herefordkatedralen ble reist i 1079. I katedralsbiblioteket oppbevares Mappa Mundi, et verdenskart fra 1200-tallet.
Byen er kjent som et handelssenter for jordbruksområdene i omegnen. Viktige produkter er sider, øl, lærvarer, kveg, metallvarer og kjemikalier.
Den britiske hærs eliteavdeling Special Air Service (SAS) har sin base i Hereford, i utkanten av byen.
Fram til 1. april 1998 var byen et administrativt distrikt, først i Herefordshire til 1974 og så i Hereford og Worcester. Da Herefordshire ble gjenopprettet som grevskap i 1998 ble distriktsinndelingen fjernet, og byen ble i stedet administrasjonssenter for hele Herefordshire.

Sport

Lokale fotballklubber er blant annet Hereford United FC, Hereford FC Westfields FC og Pegasus Juniors FC.
Turkwel vannkraftverk

Turkwel vannkraftverk med Turkwel-demningen er et vannkraftverk i det nordvestre Kenya, 550 km fra Nairobi. Kraftverket har installert 108 MW brutto produksjonseffekt fordelt på 2 x 54 MW, fra en betong buedam. Anlegget stod ferdig i 1988. Dette er et av landets kraftigste vannkraftverk. Operatør er det statlige energiselskapet KenGen.
Demningen er inntil 150 meter høy og totalt 5 km lang. Reservoaret er på 60 km².
Kalbarri

Historie

Aboriginer bebodde området i tusenvis av år og har en drømmehistorie om regnbueslangen som danner Murchisonelva da hun kom fra innlandet til kysten  .
De første europeere som besøkte området var mannskapet på handelsskipet Batavia som var tilknyttet Det nederlandske ostindiske kompani, som satte i land to mytterister nær Bluff Point like sør for byen. Klippene ved elvemunningen ble oppkalt etter et annet handelsskip, Zuytdorp, som forliste der i 1712.
Området ble en populær fiske- og turistplass i 1940 og ble erklært som bytomt av regjeringen i 1948. Tomter ble planert og byen ble grunnlagt i 1951. Kalbarri ble oppkalt etter en aboriginsk mann fra Murchison-stammen, og er også navnet på et spiselig frø.

Turisme

Byen er rettet mot turisme og fiske, med attraksjoner som daglig pelikanforing, Kalbarri nasjonalpark, Murchison Gorge og elva Murchison. Det er to charterbåter som seiler opp Murchisonelva. Byen tiltrekker seg 200 000 turister hvert år og befolkningen i byen øker til 8000 i løpet av feriesesongen. 
Kalbarri nasjonalpark er hjem til et geografisk og geologisk fenomen kjent som Z Bend, en merket tursti og "Nature's Window", en steinformasjon med utsikt over hundrevis av kilometer av Murchisonelva. The Rainbow Jungle, som ligger noen kilometer sør for sentrum, har hundrevis av eksotiske fuglearter i sitt naturlige habitat og et bur som folk kan gå inn i for å oppleve fuglene på nært hold. Red Bluff og andre kystnære klipper og formasjoner ligger sør for byen. 
Fritidsfiske er også populært, og mange gode fangster blir tatt fra strendene på Wittecarra Creek samt fra de mange klippene.
Samferdsel (tidsskrift)

Samferdsel er et fagblad som utgis av Transportøkonomisk institutt. Bladet dekker hele samferdselssektoren: transport, infrastruktur og planlegging. Tidsskriftet utkom første gang i 1962, og utgis fra og med 2016 bare i nettutgave.
Fredly kapell

Fredly kapell var et kapell som ble oppført på Stangnes i Sandtorg kommune (idag Harstad kommune).
Kapellet ble påbegynt omtrent 1935 og ble ferdig i 1939. Kapellet var av tre, og var plassert der hvor dagens Kanebogen kirke står på Fredly kirkegård.
Kapellet ble påtent i 1984 og brant ned til grunnen.
Amazonas (Brasil)

Økonomi

Økonomien i Amazonas var tidligere helt avhengig av eksport av gummi. I dag er økonomien mer variert og inkluderer blant annet jordbruk der man dyrker cassava og appelsiner. Delstatshovedstaden Manaus er et viktig produksjonssenter i Brasil, en rekke nasjonale og utenlandske foretak har fabrikker i byen.

Historie

I årene 1541–42 seilte den spanske oppdagelsesreisende Francisco de Orellana ned Amazonaselva. Det var under denne seilasen at Amazonas fikk sitt navn. Orellana skrev at de ble angrepet av kvinnelige krigere som fikk ham til å tenke på antikkens amasoner. Sammenstøtet var med tapuyasindianere, der kvinnene kjempet side om side med mennene.
Tom Daschle

Bakgrunn

Tom Daschles farfar og farmor var innvandrede russlandstyskere. Daschle kommer fra en katolsk arbeiderklassefamilie og var den eldste av fire brødre. Han ble den første i familien som gjennomførte høyere utdannelse da han i 1969 tok en grad i politologi ved South Dakota State University.

Karriere

Etter tre år som etterretningsoffiser ved United States Air Force tilknyttet Strategic Air Command, var han i fem år medarbeider til Sør-Dakota-senatoren James Abourezk.
Han ble innvalgt i det amerikanske Representantenes hus i 1978, hvor han satt i fire perioder. I 1986 ble han første gang innvalgt i Senatet. Han ble gjenvalgt med overveldende majoritet både i 1992 og i 1998. I 1994 etterfulgte han George J. Mitchell som demokratenes leder i Senatet.
I 2004 drev republikanerne en voldsom valgkamp mot Tom Daschle, til tross for at det er tradisjon for at en går til forntalangrep hverandres ledere i senatet. Etter en lang og hard valgkamp tapte Daschle mot republikaneren John Thune 49% mot 51%, eller ca. 3 100 stemmer. 
Allerede i januar 2007 gikk Daschle inn for Barack Obamas kandidatur til nominasjonen til demokratenes presidentkandidat. Daschle var også aktiv i å få gjenvalgt demokraten Tim Johnson fra samme stat i 2008. Johnson hadde vært sykemeldt etter at han fikk et hjerneslag i november 2006 og trengte dermed hjelp til å samle inn penger til valgkampen. Johnson fristnet til, og vant valget.
19. november 2008 ble det meldt at han ville bli utnevnt til helseminister i Barack Obamas regjering. I februar 2009 derimot, kunngjorde Daschle at han ikke ville takk ja til ministerposten likevel grunnet skattesnusk.
Yumi, Yumi, Yumi

«Yumi, Yumi, Yumi» («Vi, vi, vi») er Vanuatus nasjonalsang. Den er skrevet og komponert av François Vincent Ayssav, og ble offisiell i 1980. Teksten er på bislama.
Stenka Rasin

Stepan (Stenka) Timofejevitsj Razin (russisk: Степан (Стенька) Тимофеевич Разин; i Norge mest kjent som Stenka Rasin; født 1630, død 6. juni/ 16. juni 1671 i Moskva) var en kosakkleder som ledet et opprør mot adelen og tsaren i det sørlige Russland.

Kosakkenes opprør 1670-71

Russlands lange krig mot Sverige og Polen på 1500- og 1600-tallet førte til tunge skattebyrder og tvangsrekrutteringer til den russiske hær. Derfor flyktet mange bønder sørover for å slutte seg til kosakkene.
Det var lett å rekruttere bønder som helt var uten rettigheter under livegenskapet med løfter om likestilling. I Astrakhan utropte man en kosakkrepublikk etter blodige strider. Opprørene fortsatte i over et år og den russiske hær ble nødt til å beseire kosakkene åtte ganger på slagmarken før urolighetene opphørte. Til slutt bidro kosakkenes interne stridigheter til deres nederlag. Stenka Razin og hans bror Frol ble tatt til fange i 1671. De ble grusomt torturert og ble til slutt hakket i biter på Den røde plass i Moskva.

Sang

Stenka Razin er helten i en populær russisk folkesang (tekstforfatteren er Dmitrij Sadovnikov (Дмитрий Николаевич Садовников), men melodien er tradisjonell), bedre kjent i Russland som «Volga, Volga mat' rodnaya» («Volga, Volga, fødelandets mor»). Sangen ble dramatisert i 1908 i den aller første russiske langfilmen, Ponisovaja Volnitsa, regissert av Vasilij Gonsjarov. Melodien har også blitt brukt til drikkeviser, bl.a. den studentikose «Upp på väggen går en gädda», fra Åbo Akademi.
Tom Springfield skrev en engelsk tekst til den og ga den tittelen «The Carnival is Over». Den ble en slager for den australske gruppen The Seekers i 1965, som avsluttet konsertene sine med den.
C.C. Bøyesen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Hjemløs». Sangen ble spilt inn av Jan Høiland med Carsten Kloumans orkester 4. desember 1961. Arr.: C. Klouman. Den ble utgitt på singlen Columbia 45GN 1698.
Visa er også innspilt på norsk på albumet Frem fra Glemselen kap. 8 med Helge Borglund.
Åsskardfjorden

Åsskardfjorden er ei fjordarm av Halsafjorden og en fortsettelse av Bøfjorden i Surnadal kommune på Nordmøre. Fjorden har innløp fra Bøfjorden via Bøsundet i vest og strekker seg 5,5 kilometer østover til Åsskard i botn av fjorden. Bøsundet ligger mellom Bølandet i sør og Settemsøran og blir kryssa av ei om lag 300 meter lang bru.
Fylkesvei 65 går langs de indre delene av fjorden.
John Leguizamo

Karriere

Han fikk sitt gjennombrudd i 1993 som Luigi i filmen Super Mario Bros. og hadde samme år en birolle i gangsterfilmen Carlito's Way. Han er også kjent som stemmen til dovendyret Sid i de animerte Istid-filmene og spilte antagonisten Tybalt i Baz Luhrmanns Romeo + Juliet.
Leineslottet

Leineslottet (tysk: Leineschloss) er et klassisistisk slott i den tyske delstaten Niedersachsens hovedstad Hannover. Niedersachsens landdag har siden 1962 holdt sine møter i slottet. Slottet som ble oppført i 1637 i bindingsverk, ligger ved elven Leine. Bygningen er flere ganger utvidet, ombygget, ødelagt og etter den andre verdenskrigen også gjenoppbygget. Fra 1837 til 1866 var slottet residens for Hannovers konger.
Sophie Eleonore av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Beck

Familie

Hun ble født på godset Beck som barn av hertug August Philip av Beck og Marie Sibylle av Nassau-Saarbrücken (1628–1699). Som ung har hun formentlig oppholdt seg hos slektninger, deriblant hos Friedrich II (1633–1708), landgreve av Hessen-Homburg. Etter at hennes onkel Anton Günther av Oldenborg døde i 1667, tilfaldt grevskapet Oldenborg det danske kongehus, mens Anton Günther residens Rastede tjente som offisiell bolig for danske tjenestemenn. Sophie Eleonore, som var ugift, fikk i 1701 lov til å slå seg ned på Rastede. Med tillatelsen fulgte 200 riksdaler (senere forhøyet til 300) til årligt underhold, hvilket ikke var nok til å holde gamle, falleferdige bygningene i stand. Hun henvendte seg derfor flere ganger til hoffet i København om finansiell understøttelse til forbedringer av slottet.

Arvinger og gravsted

Midt i 60-årene begynte Sophie Eleonore å sysle med planer om et standsmessig gravsted. Hun skrev til kongen og bad om å få lov til å bruke krypten i St.-Ulrichs-Kirche i Rastede som sitt siste hvilested, hvilket hun fikk tillatelse til, mot å skjenke kirken 100 daler. Som arving innsatte hun først nevøen Peter August av Beck. Da han senere gikk i russisk tjeneste, bad hun om at testamentet ble endret til fordel for sin ugifte kusine Christiane Ernestine av Glücksburg (1699–1742). Da denne døde i 1742 ble en annen slektning, Antoinette til Schaumberg-Lippe-Sternberg-Alverdissen begunstiget. Hun slo seg ned på Rastede og ble hos Sophie Eleonore i de siste år av hennes liv.    
Prinsesse Sophie Eleonore døde 3. mai 1744 og ble 11 dager senere begravet i en sandstenssarkofag i den østlige del av krypten. På kisten ses huset Becks våpenskjold med de slesvig-holstenske våpen samt den norske løve. I en kartusj leses: Ihro Hochfurstlichen Durchlaucht haben alhier auff den Hause Rastede gewohnet 43 Jahr.

Gravrøvere

Etter nesten 200 år trengte i 1945 canadiske soldater inn i krypten og åpnet prinsessens kiste på jakt etter skatter og våpen. I 1948, innen krypten igjen ble lukket for offentligheten, kunne presten og et par kirkerådsmedlemmer konstatere at prinsessen i sarkofagen lå kledt i silke (istykkerrevet av canadierne) med hvite hender over kors på brystet. 
Krypten ble i 2001 og 2002 konservert og nennsomt restaurert.
Vorpommern

Vorpommern («Forpommern») er del av den tyske historiske region Pommern og utgjør nå, sammen med Mecklenburg, delstaten Mecklenburg-Vorpommern. Det omfatter den østlige del og ca. en tredjedel av denne delstaten.
Vorpommern ligger i det nordøstlige hjørne av Tyskland, og grenser i øst til Polen, i sør til Brandenburg og i nord til Østersjøen.
Med Vorpommern forstod man (i motsetning til Hinterpommern) etter freden i Westfalen i 1648 den del av Pommern som lå vest for Oder, altså med Pommerns hovedstad Stettin og med havnebyen Swinemünde. Ved grenseendingene etter andre verdenskrig havnet områdene mellom Oder og den nåværende tysk-polske grense på polsk side, og uttrykket Vorpommern benyttes nå bare om den delen som fremdeles ligger i Tyskland.
Blant de viktigere byer som ligger i det nåværende Vorpommern er Anklam, Demmin, Greifswald, Pasewalk, Stralsund og Ueckermünde.
Håndball under Panamerikanske leker 2015

Håndball under Panamerikanske leker 2015 ble arrangert i Exhibition Centre fra 16. til 25. juli 2015, som en av flere sporter under de 17. Panamerikanske leker i Toronto i Canada.
Brasil vant finalene for både menn og kvinner over Argentina. Ettersom vinneren er vertsnasjon under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro i Brasil, tok Argentina over den direkte kvalifiseringsplassen som sølvvinnere.

Kvalifiserte nasjoner

Åtte herrelag og åtte kvinnelag kvalifiserte seg til lekene. De tre beste lagene under de Søramerikanske leker og Sentralamerikanske og karibiske leker var kvalifisert fra sine respektive turneringer. Vertsnasjonen Canada ble automatisk kvalifisert, mens den siste plassen ble avgjort i en siste kvalifisering mellom USA og lagene som kom på fjerdeplass i de andre kvalifiseringsturneringene.
Etter at de fjerdeplasserte i de Sentralamerikanske og karibiske leker 2014 avsto fra å spille kvalifisering, ble den siste plassen avgjort mellom USA og Uruguay.
Serendipidae

Fossiler

Arten er beskrevet fra Nedre Kritt fra Kina, 125-112 millioner år før nåtid.
Inderøyningen

Inderøyningen er ei lokalavis som utgis i Inderøy kommune i Nord-Trøndelag. Redaksjonen holder til på Straumen. Avisa ble etablert i 1993, og første redaktør var Albert H. Collett. Siden den tid har Kjell Mære og Stig Tore Laugen vært redaktører. Nåværende redaktør er Stig Leinan.  
Per 2006 var det fire ansatte i avisa. Inderøyningen kommer ut en gang i uka – på fredager. De første årene var avisa eid av lokale aksjonærer. I dag er det Trønder-Avisa som eier Inderøyningen. Fra juni 2004 har avisa blitt produsert av Trønder-Avisa.
Ullsfjorden

Ullsfjorden (kvensk: Moskivuono, nordsamisk: Moskavuotna) er en fjord i kommunene Tromsø, Lyngen og Karlsøy i Troms. Fjorden er 110 kilometer lang i henhold til kartverkets målinger; NAF Veibok oppgir 75 kilometer. 
Fjorden strekker seg fra Lyngstuva i nord, til Sjøvassbotn i sør og skjærer inn i et alpint område med mange tinder, små breer, elver og vann. Den sørlige delen av fjorden, fra Storstraumen til Sjøvassbotn, kalles ofte Sørfjorden. Fra Sjøvassbotn er det kun 2,5 kilometer over til Balsfjord. Rett nord for Storstraumen går fjordarmen Kjosen ca. 12 kilometer østover, til den møter det 3 kilometer brede Lyngseidet. Vest for fjorden ligger halvøya Stuoranjárga, i øst ligger Lyngenhalvøya med Lyngsalpan og fjellet Jiehkkevárri på 1 834 meter over havet. Fjorden krysses av bilfergen Breivikeidet–Svensby og det planlegges en bru over fjorden, Ullsfjordforbindelsen.
Navnet Ullsfjord er sammensatt av åsen Ull fra norrøn mytologi og "fjord". Ull er guden for jakt og skigåing.

Kraftutbygging i Ullsfjorden (Sørfjorden)

NVE har i 2010 mottatt søknader fra Troms Kraft Produksjon AS, Skognes og Stordalen kraftlag A/S / Fjellkraft og fra Småkraft AS om utbygging av syv småkraftverk i den indre del av Ullsfjorden (Sørfjorden). I tillegg er det inne til behandling en søknad om å bygge en ny 132 kV-kraftlinje i området. I behandlingen ser NVE alle kraftverkene samlet for å vurdere konsekvensene. Etter behandling har NVE sent sin anbefaling til Olje- og energidepartementet i januar 2013, der fire av disse frarådes for utbygning. De anbefalte kraftverkene vil få en årsproduksjon på 86 GWh, mens de som frarådes ville kunne fått en produksjon på 211,3 GWh. Av positive effekter er blant annet nevnt miljøvennlig energiproduksjon og lokal verdiskapning, samt skatter til det offentlige. Imidlertid er disse prosjektene av Naturvernforbundet vurdert til å være noen av de mest kontroversielle i Norge nå. Det er også flere lokale interessenter som har vært negative til planene.
Det er Ritaelva kraftverk, Sveingard kraftverk med regulering av Skogneselva, samt Turrelva kraftverk I i Turrelva som anbefales bygget. Skognesdalen, Rieppeelva og Steinnes kraftverk med regulering av blant annet Skogneselva, Stordal kraftverk med regulering av Stordalelva og Turrelva kraftverk II i den øverste delen av Turrelva frarådes.
Padling under Sentralamerikanske og karibiske leker 1990

Padling under Sentralamerikanske og karibiske leker 1990. Padling var en av flere sporter i de sekstende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Mexico by i Mexico i perioden 20. november til 3. desember 1990. Det var sekstende gangen som Padling var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var tjue øvelser, fjorten for menn og seks for kvinner. Cuba ble beste nasjon med atten gullmedaljer foran Mexico med to.
Moffen naturreservat

Moffen naturreservat er et naturreservat som ble vedtatt opprettet den 3. juni 1983. Naturreservatet omfatter øya Moffen og en sjøsone ut til 300 m fra land eller skjær ved laveste vannstand. Området er et viktig hvilested for hvalross.
Verneområdet består av en tilnærmet rundt trekantet øy med lagune i midten, formet nesten som en atoll. Den ligger umiddelbart nord for 80 grader nordlig bredde, og er ofte isfri sommerstid.
Perreyiinae

Utseende

Middelsstore, gjerne svarte eller rødlige plantevepser. Antennene er forholdsvis lange, ikke klubbeformede, gjerne kamtannede hos hannene. Hodet er kort og bredt med en markert "hals", og tre tydelige (ofte røde) punktøyne i pannen. Vingene er gjerne røykfargede med et tydelig, men ikke spesielt kraftig, årenett.

Levevis

Familien kan ha larver på mange ulike planter, i motsetning til flere andre undergrupper av Pergidae er de ikke knyttet til myrtefamilien. Et påfallende trekk er at noen arter har larver på gress, dette er ellers nokså uvanlig hos plantevepser.

Utbredelse

Underfamilien er i hovedsak utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, men slekten Cladomacra lever i Indonesia og på Ny-Guinea.
Personas

Personas er den spanske musikkgruppa El Canto del Locos femte studioalbum. Det ble lagt ut for salg 1. april 2008 i Spania. Albumet ble produsert og utgitt i Madrid, og produsenten var Nigel Walker.
På forsida av coveret sitter de fire bandmedlemmene nakne, mens det på baksida er et bilde av en naken baby, dattera til bandmedlemmet Guillermo Groizard.
EuroPark

EuroPark AS ble etablert i 1979 og var norskeid helt frem til 1999. Selskapet ble da kjøpt opp av APCOA Parking AG, Europas største parkeringsselskap. I mars 2018 gjennomførte EuroPark AS navnebytte til APCOA Parking Norway AS. Organisasjonsnummeret forble det samme. 
EuroPark driver parkeringsplasser og -hus for offentlige og private oppdragsgivere. Selskapet har hovedkontor i Oslo. I løpet av de siste 25 årene har selskapet utviklet seg til å bli den største aktøren innen parkering i Norge. EuroPark har søsterselskaper i både Danmark og Sverige.
Herjangen

Herjangen er en liten bygd i Narvik kommune i Nordland, ca. 5 kilometer vest for Bjerkvik på nordsiden av fjorden Herjangen. Den er et av de eldste bosteder i Ofoten. Bygden er kjent for sine helleristninger, som trolig er mellom 5000 og 6000 år gamle.
Det bor ca. 100 mennesker i bygden, samt en del hyttefolk. Bygden ligger ved den gamle riksveien (E10 til Å i Lofoten), som i 1995 ble flyttet og nå ligger et stykke ovenfor bygden. Den gamle veien gjennom herjangen er nå fylkesvei.
Microloa

Utbredelse

Arten er bare kjent fra øya Simalur i Indonesia.
Veksal

Veksal, Veshall eller Weksal (av norrønt Véssalr) var et gårdsbruk i Heradsbygda, i tidligere Norderhov herredskommune, nå Ringerike kommune i Buskerud. Den nevnes første gang som Wessale i Ydingsherade i 1477 (DN. V 649). Ydingsherade kan således være enten en feilskrivning av Heradsbygda eller et tapt navn på stedet.
Gården lå like ved der riksvei 7 tar av mot Soknedalen fra europavei 16. Veksal er i dag utbygd med villabebyggelse, og regnes som den søndre delen av de nedre delene av Heradsbygda. Den har gårdsnummer 55.
Gårdsnavnet er også kjent som en tidligere holdeplass langs Bergensbanen. Holdeplassen er for lengst nedlagt.
Lev Trotskij var bosatt her i eksil i perioden juni 1935 til september 1936. I denne perioden skrev Trotskij flere politiske tekster hvor han kritiserte Josef Stalins styre i Sovjetunionen.
Indro Montanelli

Bakgrunn

Montanellis begynte å studere ved Universitetet i Firenze på 1920-tallet.

Soldat

Da Mussolini erklærte krig mot Abessinia med den hensikt å gjøre Italia til et verdensimperium, forlot Montanelli umiddelbart sitt journalistiske arbeide og han meldte seg frivillig verneplikt til krigen mot Abessinia.
Da han kom tilbake fra krigen i Abessinia, ble Montanelli korrespondent i Spania for dagsavisen Il Messaggero, der han opplevde den spanske borgerkrigen fra Francisco Francos side.

Andre verdenskrig

Den 1. september 1939 ble Polen invadert av det nasjonalsosialistiske Tyskland. Montanelli var da i Berlin og rapporterte derfra.
Montanelli var også vitne til den tyske invasjonen av Norge i april 1940.
Med Italias inngang i den andre verdenskrig i juni 1940, ble Montanelli sendt som krigskorrespondent til Frankrike og senere til Balkan.

Etterkrigstiden

I 1945 mens han gjemte seg i Sveits, ga Montanelli ut romanen Drei Kreuze, som senere dukket opp på italiensk med tittelen Qui non riposano (Her kan de ikke hvile). 
Montanelli grunnla avisen Il Giornale som han ledet etter å ha sluttet i Corriere della Sera, i oktober 1973.
Den 2. september 1977 ble Montanelli skutt fire ganger i bena av medlemmer av De røde brigader.
I 1994 ble Montanelli tildelt utmerkelsen International Editor of the Year Award fra World Press Review. I 1996 ble Montanelli tildelt den spanske utmerkelsen Fyrsten av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora.
Tallyrama

Utbredelse

Slekten er kjent fra Sør-Afrika (Transvaal).