google/wiki40b huggingface dataset:
Nes og Hidra

Nes og Hidra (Hitterø og Næs formanskabsdistrikt) var en kommune i Vest-Agder fylke (da Lister og Mandal Amt), opprettet i 1837 og avviklet i 1893. 
Området utgjør nå de ytre delene av dagens Flekkefjord kommune, det vil si kirkesoknet Hidra og Flekkefjord (da Nes sokn), unntatt Flekkefjord by, som var et eget formannskapsdistrikt. Kirkesoknet Nes hadde navn etter gården Nes, som har vært kirkested for området siden middelalderen. Det var på Nes ladestaden, kjøpstaden og byen Flekkefjord etter hvert vokste frem, og da formannskapsdistriktene ble opprettet i 1837 havnet området som før var gården Nes og Nes kirke (siden Flekkefjord kirke) i Flekkefjord formannskapsdistrikt, mens resten av Nes sokn ble lagt til Nes og Hidra formannskapsdistrikt.

Historie

Kommunen ble opprettet ved innføringen av formannskapslovene i 1837. Det første formannskapsmøtet ble holdt 8. januar 1838 på gården Sunde i Nes. Den 8. oktober 1893 ble kommunen nedlagt og området delt i to deler; Nes kommune og Hidra kommune. Ved delingen bodde det 2 075 personer i Hidra og 1 704 i Nes.
VM i kjelkehockey 2008

VM i kjelkehockey 2008 ble arrangert i perioden 29. mars til 5. april 2008, i Marlborough i Massachusetts i USA. 
Dette var fjerde gang det ble arrangert VM i kjelkehockey. Det var 200 deltakere fra 10 nasjoner som deltok.
Luigi Tomasini

Liv

Tomasini fikk sin utdanning i Venezia og kom fra den italienske fiolintradisjonen rundt Tartini. 16 år gammel ble han opptatt i hoffkapellet til fyrst Paul II Anton Esterházy. Han var allerede blitt en av de fremste fiolinistene da Joseph Haydn i 1761 ble kapellmester hos Esterházy. 
Tomasini ble etterhvert konsertmester ved hoffkapellet og i 1802 leder for fyrstens kammermusikk. Hoffkapellet var hans arbeisplass livet ut. 
Sønnen Alois Tomasini (1779–1858) fikk sin utdannelse av Haydn og ble konsertmester ved hoffteateret i Neustrelitz. En annen sønn, Anton Tomasini (1775–1824), forble ved det fyrstelige kapellet.
Roger Puig Davi

Sesongen 2015/16

Davi deltok i Europacupen i paraalpint 2015/16, i klassen for stående. Der kom han på delt 13.-plass i slalåmcupen og 22.-plass i storslalåmcupen. Sammenlagt i europacupen kom han på 23.-plass med 86 poeng.

Sesongen 2016/17

Europacupen i paraalpint 2016/17 kom han på fjerdeplass i super-G sammenlagt, og han kom på niendeplass i storslalåm og 12.-plass i slalåm. I europacupen totalt kom han på åttendeplass med 339 poeng.
Han deltok også i Verdenscupen i paraalpint 2016/17, der han kom på 29.-plass sammenlagt med 48 poeng. Han kom på 23.-plass i utforcupen, og 26.-plass i storslalåm og super-G.

Sesongen 2017/18

Davi representerer Andorra under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang, som landets eneste utøver.
Another One Bites the Dust

Bakgrunnshistorie

I boken Queen: The Magic Years Volume 2 fortelles det at John Deacon opprinnelig skrev sangen som et cowboytema, men forandret teksten slik at den passet til et arrangement som var mer funky. Reinhold Mack ved Musicland Studios i München var produsent under opptakene som stort sett besto av at Deacon spilte de fleste instrumentene: bass, piano, rytme- og sologitarer og håndklapping. Roger Taylor la til et trommespor (under protest), mens Brian May laget noen effekter med en gitar og en «Eventide Harmoniser». Det ble ikke brukt noen synthesisere, alle effektene er ordnet med pianoer, gitarer og trommer. Disse ble senere tatt opp, spilt baklengs i ulike hastigheter. Tilslutt ble enkelte lydeffekter kjørt gjennom Harmoniseren for ytterligere prosessering. Harmoniserens påvirkning høres tydelig i musikkens «dreining» rett før sangen begynner.
Taylor kunne ikke fordra sangen, mens Freddie Mercury følte dens potensial og la til noen av sine egne ideer. Roadiene foreslo at den burde slippes som en single da de hørte den mens den ble mikset, men dette var ikke bandet enige i. Først da Michael Jackson anbefalte dem å gjøre det etter en konsert (Roger Taylor og Brian May bekreftet dette under et amerikansk radioshow kalt In the Studio with Redbeard der albumet «The Game» stod sentralt).
Nummeret ga Queen deres eneste nominasjon for Grammy-prisen. De ble nominert i klassen beste rockeoppførelse av en duo eller gruppe med sanger, og ble slått av Bob Segers «Against the Wind». Suksessen som Another One Bites the Dust viste seg å være, kan ha vært årsaken til at Queen midlertidig forlot røttene sine innen rocken da de laget albumet Hot Space.
Basslinjen er en av de mest gjenkjennelige i popmusikkens historie.

Påstått backmasking

En velkjent vandrehistorie om koret er at, når det spilles baklengs, det høres ut som om bandet synger «It's fun to smoke marijuana» («Det er gøy å røyke marihuana») og «start to smoke marijuana» («begynn å røyke marihuana»). Brian May har benektet at det skal ha vært gjort med vilje.
Verdensmesterskapet i rugby union for kvinner

Historie

Før det første mesterskapet ble arrangert av det internasjonale rugbyforbundet, hadde det vært tre tidligere turneringer av liknende format. Det første ble arrangert i august 1990 i New Zealand. Selv om det ikke ble regnet som et VM, ble det referert til som World Rugby Festival for Women. Landene som deltok var USA, Nederland, Russland og New Zealand - som vant etter å ha slått USA i finalen.
Den første turneringen som ble kalt VM i rugby union for kvinner ble arrangert i 1991 i Wales. Tolv land ble delt inn i fire grupper. USA vant etter en 19-6 seier i finalen mot England. Etter turneringen ble det bestemt å flytte neste mesterskap ett år fram slik at det ikke kolliderte med VM for menn.
Neste gang skulle det arrangeres i Amsterdam, men endte opp med å bli flyttet til Skottland. Det var igjen 12 deltagende land og de samme landene møttes i finalen, men denne gangen vant England.
Mesterskapet i 1998 var det første som offisielt ble arrangert av det internasjonale rugbyforbundet. Amsterdam som skulle arrangert forrige VM var denne gangen vertskap og alle kampene ble spilt på den nye stadion National Rugby Centre på vestsiden av byen. Det var 16 land som deltok og New Zealand vant finalen over USA.
New Zealand vant de neste to mesterskapene som ble arrangert i Spania og Canada. Det var første gangen Canada var vertskap både for et større mesterskap i rugby og for kvinner.
Foran mesterskapet i 2008 var det hele fire land som ønsket å være arrangør; Tyskland, Kasakhstan og Sør-Afrika, men det var England som fikk mesterskapet. Kampene ble spilt på Surrey Sports Park, sørvest for London, mens semi-finalene og finalene gikk på Twickenham Stoop, hjemmebanen til Harlequin F.C..
Frankrike arrangerte i 2014 og kampene i gruppespillet ble spilt i Marcoussis som ligger sør for Paris. Finalene gikk på Stade Jean-Bouin, hjemmebanen til Stade Français Paris.
Det neste mesterskapet ble flyttet ett år fram og skal skje i 2017. Dette ble gjort for ikke å kollidere med sommer-OL. Det er Irland som skal være vertskap og kampene skal spilles i Dublin og Belfast.
Ánná Káisá Partapuoli

Utmerkelser

Partapuoli ble kåret til årets unge kunster under den samiske festivalen Riddu Riddu i 2018 
Partapuoli mottok Coop Nords kulturpris i 2018
Borgerlig

Borgerlig er et ord som har flere betydninger. Ordet kommer fra borger, en som bor i ‘borgen’, det vil si byen. Borgerskapet er en bestemt samfunnsklasse som står i motsetning til bondestanden (i Norge ble uttrykket borger benyttet om handelsfolk som hadde fått borgerbrev). Senere ble uttrykket brukt som betegnelse på den klassen som befinner seg mellom arbeiderklassen og adelstanden, som består av embedsmenn, akademikere, selvstendig næringsdrivende etc. Borgerlig benyttes også som en kulturell beskrivelse. I tillegg kan ordet borgerlig bety sivil (som motsetning til kirkelig, eller som angår det private, som i borgerlig/sivil/privat rett, motsatt offentlig rett). Borgerlig er også en beskrivelse brukt om et visst politisk segment, opprinnelig til «venstre» for adelen og kirken, men senere definert som til «høyre» for sosialismen.

Politisk betydning

Til tross for at begrepet borgerlig ofte benyttes i den politiske debatt, er det ikke entydig definert. Holdningen til borgerlighet avhenger som oftest av øynene som ser, det vil si av synspunktene til den som uttaler seg om hva borgerlig politikk er. I det norske språket er det i alle fall to forskjellige betydninger. I det franske språket, som i opphavsspråket, er disse to betydningene skilt ved hjelp av to forskjellige ord:  Den ene betydningen er samfunnsmedlem, på fransk citoyen/citoyenne. Ordet uttrykker det å være borger i en by eller å være statsborger i et land. Den andre betydningen er knyttet til visse sosiale lag og en viss politisk orientering for middelklassen, på fransk bourgeois (bursjo'a)/bourgeoise. Således er borgerlig som politisk begrep nærmest blitt synonymt med en politisk tilknytning til høyresiden i Norge. 
Mange bestrider likevel at alle de som ikke er tilhengere av sosialismen kan kalles borgerlige. Tidligere Høyre-leder Kåre Willoch har for eksempel uttalt at Fremskrittspartiet er populistisk, og derfor ikke borgerlig. Det samme påpekte Lars Sponheim, daværende leder i Venstre, på partiets landsstyremøte i juni 2009.
«Småborgerlig» er etter hvert blitt et til dels negativt ladet begrep (i visse sammenhenger nærmest et skjellsord) som ikke nødvendigvis er politisk relevant. Småborgerskap viser til det lavere borgerskapet, typisk folkeskolelærere, håndverksmestre og så videre.

Ikke-politisk betydning

Borgerlig blir også brukt uttrykkene «å gifte seg borgerlig» (hos notarius publicus) eller «Borgerlig konfirmasjon» (nå: Humanistisk konfirmasjon), da i motsetning til kirkelig konfirmasjon, som i prinsippet kun er for medlemmer av Den norske kirke.
Human-Etisk Forbund arrangerte også Borgerlig navnefest og Borgerlig gravferd frem til navneendringen på alle deres seremonier fra Borgerlig til Humanistisk med landsmøtevedtaket i 2005.
Pogradec

Etymologi

Byens navn kommer trolig fra det makedonske ordet pod grad som betyr stedet nedenfor slottet. Dette henspiller på den illyriske festningen i fjellet som dominerer bybildet.

Kultur og tradisjon

Langs strendene til Ohridsjøen finnes det mange eldre hus med turistrom, nye leiligheter til leie, samt moderne hoteller. Ettersom Pogradec er en albansk by med tradisjonell muslimsk majoritet i tillegg til en hel del kristne, finnes både moskéer og albansk-ortodokse kirker i byen.
De kunstneriske tradisjonene i Pogradec har frembragt mange kjente malere, treskjærere, forfattere og poeter, blant annet Lasgush Poradeci, en av grunnstenene i moderne albansk diktning. Kunsthåndverk kan ses i arkitektoniske detaljer rundt omkring i byen.
I Ohridsjøen finnes den lokale fisken koran som bare finnes i to sjøer i verden. Fisken er populær for sin gode smak og kjøttet er rødt på vinteren og hvitt på sommeren. Pogradec er et godt utgangspunkt for fiske i den rikholdige innsjøen.

Arkeologi, natur og historie

Byen har en gammel historie og det finnes mange dokumenterte kulturelle, geologiske og naturlige plasser. På den siste halvdelen av 1990-tallet gjorde Albanias politikk at landet ble isolert fra omverden i langt større grad enn de øvrige landene på Balkan. Området omkring Pogradec er derfor fullt av historisk viktig kultur.
Arkeologiske utgravninger på høydene over byen har avslørt bosetning så langt tilbake som fra 500-tallet f.Kr. Dette tilhører Desaret- og muligens Enkelana-stammene. Under de påfølgende århundrene flyttet innbyggerne seg ned til foten av høyden og etablerte byen Pogradec ved strandkanten av Ohridsjøen.
Arkeologiske undersøkelser har bekreftet at området har vært bebodd siden den neolittiske tiden 6 000 f.Kr., med et befolkningstall og bosetning som økte under kobber-, bronse- og jernalderen. 24 naturmonument og 36 kulturelle minnesmerker har blitt offisielt dokumentert og under beskyttelse av UNESCOs verdensarv.

Selca

Fem gamle krypter og monumenter som er datert til tiden 400 f.Kr. finnes i Selca, plassen for den gamle bosettingen Pelion, der den illyriske kongen bodde. Andre gjenstander funnet på plassen er datert fra bronsealderen frem til 500-gallet e.Kr. Dette inkludere ioniske skatter, bronse- og kjeramikkobjekter, våpen og gullartikler.

Golic-broen

Golic-broen går over Shkumbinielva og stammer fra 1600-tallet. Denne gamle stenkonstruksjonen ligger ved den antikke Egnatia-veien nær Golic, en by midt i Mokra-området. Langs veien til Golic er det fin utsikt over fosser og bergmassiv fra dype daler.
Friidrettens venner

Friidrettens venner er en sammenslåing av en tidligere forening under samme navn og aktivitetsdelen av Stiftelsen Norsk Friidrett.

Historikk

Stiftelsen Norsk Friidrett har siden 1973 bidratt til friidrettsaktiviteter i Norge med ca 40 millioner kroner. Siden 2000 har stiftelsen utnevnt "Årets Navn i norsk friidrett" og siden 2006 Friidrettens utviklingspris. Stiftelsen var også initiativtager til, og medarrangør for, Grethe Waitz-løpet. "Gamle" Friidrettens Venner har i mange år bidratt med priser og stipender til jr.- og ungdomsmesterskapene og til ledere og trenere. Etter sammenslåingen består Friidrettens Venner av tidligere friidrettstutøvere, ledere, representanter fra norsk næringsliv og enkeltpersoner med interesse for friidrett.
Ved siden av prisen "Årets navn" deler foreningen ut en rekke andre utmerkelser, deriblant Friidrettens trenerpis og Fridrettens utviklingspris.
Trygve Nagell

Utdanning og karriere

Etter examen artium 1914 fra Kristiania katedralskole studerte han ved Universitetet i Oslo og tok matematisk-naturvitenskapelig embetseksamen med matematikk hovedfag i 1920. I 1926 fikk han doktorgraden med en avhandling om en Solution complète de quelques équations cubiques à deux indéterminées. Fra 1921 til 1928 var han universitetsstipendiat og foretok i disse årene flere studiereiser til utlandet. Fra 1930 var han dosent i matematikk ved Universitetet i Oslo, før han i 1931 ble ansatt som professor ved Universitetet i Uppsala og ble svensk statsborger samme året. Under 2. verdenskrig var han medlem av eksamenskommisjonen for norske studenter i Sverige.

Utmerkelser og verv

Han ble innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi i 1925 og i Kungliga Vetenskapsakademien i Stockholm 1943. Etter sin krigsinnsats mottok han Haakon VIIs Frihetskors 1947 og ble kommandør av St. Olavs Orden 1951 og av den svenske Nordstjärneorden i 1952, det året han også ble innvalgt i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim. Til sist ble han æresdoktor ved Uppsala universitet i 1956.

Familiære forhold

Trygve var sønn av Otto Fredrik Wilhelm Nagell (1869–1958) og Marie Olsen (1870–1942). Faren var kontorsjef. Trygve giftet seg i 1930 i Bologna med den italienske fil.dr. Bianca Guiduzzi (1905–) og i 1943 med den svenske apotekerdatteren Anna Lisa Lundevall (1908–).
Dictionarium Anglo-Britannicum

Dictionarium Anglo-Britannicum er en ordbok utarbeidet av filologen John Kersey, som første gang ble utgitt i London i 1708.
Det var den tredje ordboken han redigerte, etter hans 1702 A New English Dictionary og hans 1706 revisjon av Edward Phillips' ordbok fra 1658 The New World of English Words. Dictionarium Anglo-Britannicum er egentlig en forkortet versjon av den sistnevnte ordboken.
Vrimaskin

En vrimaskin er en mekanisk innretning for å vri opp tøy etter vask. Fram til sentrifuger og tørketromler ble innført var vrimaskiner vanlig utstyr i vaskekjellere og som ekstrautstyr til vaskemaskiner.
En vrimaskin var vanligvis konstruert ved hjelp av to tromler som ble presset mot hverandre samtidig som de roterte hver sin vei. Når tøyet ble sendt mellom tromlene ble vannet presset ut. På denne måten sparte man den tunge og belastende operasjonen det var å vri opp tøyet for hånd. Ved bruk av vrimaskin kunne dessuten én enkelt person gjøre jobben, mens det gjerne krevdes to for å vri opp større tekstiler om det skulle gjøres manuelt.
På 1800-tallet ble vrimaskiner stort sett konstruert av tre-materiale. Dette gjaldt både rammeverk og tromler. Kun tannhjul og deler av mekanismen var av metall. Senere ble vrimaskinene konstruert av metall, med gummibelagte valser.
De første vrimaskinene var separate, enkle konstruksjoner med håndsveiv, gjerne plassert i vaskerier eller vaskekjellere. Da vaskemaskinen ble innført ble det imidlertid konstruert modeller egnet til bruk sammen med vaskemaskinene. Etter hvert ble vrimaskiner mer eller mindre standardutstyr for moderne vaskemaskiner. De enkleste, rimeligste modellene hadde fortsatt sveiv, men etter hvert kom elektriske modeller på markedet.
For at valsene skulle være effektive og klemme ut nok vann måtte det et visst press til. Bruk av vrimaskin innebar derfor en viss risiko. Fikk man fingrene inn i valsene kunne det medføre både smerte og skade. I de tusen hjem jobbet husmødrene med forsiktighet, mens barna ble advart mot den farlige vrimaskinen. Fra produsenter og andre ble det anbefalt å benytte egne klyper for å håndtere tøyet og unngå skader. Men i praksis var dette vanskelig. Skulle vrimaskinen jobbe effektivt måtte tøyet lirkes og loses inn i vrimaskinen slik at det ble jevnt spredt i hele valsenes lengderetning, og ikke klumpet seg et sted. Da krevdes, bokstavelig talt, fingerferdighet.
Vrimaskinene forsvant da moderne sentrifuger og etter hvert tørketromler ble tatt i bruk for å vri opp og tørke tøyet.
Thankgod Igube

Idrettskarriere

Ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 vant Nigeria gull på 4 x 100 meter stafett, der Igube løp sammen med Victor Peka, Chuwudi Olisakwe og Divine Oduduru.
Pentodon

Utseende

Middelsstore til store (14-28 millimeter), tettbygde, hvelvede, svarte og blanke biller. De mangler horn og kan minne om tordivler (Geotrupidae). Kroppen er nokså kraftig punktert.

Levevis

De lever i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener.

Utbredelse

Slekten forekommer i Sør-Europa.
Liston-kniv

Liston er en type kirurgisk kniv som blir brukt ved amputasjon.
Kniven er oppkalt etter den skotske kirurgen Robert Liston  Liston ble kjent for sine evner i tiden før anestesi, hvor hurtighet spilte en kritisk rolle med hensyn til smerte og overlevelse. Kniven var laget av gdt metall og hadde en typisk lengde på 15–20 cm.Kirurgiske amputasjonskniver kom i mange former og varianter, og utviklingen så markante fremskritt mellom 1840 og den amerikanske borgerkrigen. Disse endringene speilte seg i de tekniske fremskrittene som utviklet seg hos kirurgene på denne tiden.
Amputasjonskniver fra 1700 til 1840 er spesiele ved en nedovervendt krumming i knivbladet. Frem mot 1870 ble amputasjonsknivene rettere og mer like de europeiske variantene, slik som Liston-kniven.
Tidligere knivskaft, særlig de før 1850, hadde ofte mye større og tyngre samensetning Etter den amerikanske borgerkrigen i 1865, og slutten av Krimkrigen i 1856, ble det vanligere å lage smalere og mer lette kniver.
Mye av historien om amputasjonskniver kjenner en fra den amerikanske boken Handbook of Surgical Operations, som ble skrevet under den amerikanske borgerkrigen av legen Stephen Smith. Boken innehold også en rekke tegninger.
Liston-kniven er ofte tilknyttet Jack the Ripper, fordi den er nevnt i romanen From Hell av Alan Moore og Eddie Campbell.
Ny-Nederland

Historie

Området hadde urbefolkning. Cirka år 1613 ble den første nederlandske bosetningen grunnlagt, bestående av små hytter bygget av mannskapet fra «Tijger» (tiger), et nederlandsk skip som tok fyr da den seilte på Nordfloden.
I 1621 ble Det nederlandske vestindiske kompani (WIC) stiftet.
I mai 1624 gikk bosettere i land på Noten Eylandt, nåtidas Governors Island; Cornelius Jacobsen May gikk i land med 30 familier.
Fra 1645 grunnla nederlenderne seks landsbyer der hvor nåtidas Brooklyn ligger: Brooklyn - nåtidas Brooklyn Heights; Gravesend, Flatlands, Flatbush, Ny-Utrecht og Bushwick. Nederlenderne ga tillatelse til en engelsk bosetning i Hempstead i 1644, men etter  kontroverser om grenser, ble de engelske bosetterne drevet bort fra Oyster Bay-området.
I 1653 ble Ny-Amsterdam tildelt city government rights; til dels skjedde skjedde dette fordi Adriaen Van der Donck klagde til Staten Generaal - organet som styrte Nederland; Klagen gjaldt hvordan innbyggerne av Ny-Nederland blei behandla.
I august 1664 gikk en engelsk invasjonsstyrke i land på nåtidas Long Island; I forbindelsen med landgangen (i Gravesend-bukta) ble Long Island erklært for å være engelsk territorium; Mindre enn to uker seinere ble Ny-Amsterdam overgitt av Pieter Stuyvesant.
I 1654 mistet Nederland en koloni i Brasil; Kolonister ble oppmuntret til å emigrere nordover, og nordamerikanske kolonier ble mere interessant for noen investorer.
Fort Amsterdam ble overlatt engelsk kontroll i 1664 og det ble formalisert i 1667 og bidro til den andre anglo-nederlandske krig. I 1673 tok nederlenderne tilbake området men ga det fra seg i forbindelse med Westminsterfördraget 1674 som avsluttet den tredje anglo-nederlandske krig.

Krav om stokkader

I 1655 ble nye lovregler innført:  bosettere i provinsen måtte bygge stokkader, der bosetterne kunne trekke seg tilbake (til), hvis angrepet; Den største stokkaden ble anlagt i Wiltwyck i nåtidas Rondout i New York.

Administrasjon

Kolonien ble administrert av en guvernør, og det fantes et rådgivende organ som ga guvernøren råd - Rådet av ni menn (som hadde etterfulgt et råd med tolv- og et råd med åtte menn).
Fra 1629 tillot WIC opprettelsen av patroonschap - (det enkeltvise navnet for) et privat landbruksfellesskap. En patroon var enten én investor - eller en gruppe av investorer. Ni år etter at det første patroonschap ble stiftet, var det bare én som besto.
Den første patroon for Rensselaerswijck - besøkte aldri Ny-Nederland.

Næringsliv

WIC importerte afrikanske slaver for å rydde skog, bygge veier, hus og offentlige bygninger; og for å dyrke mat; Arbeid utført av firma-eide slaver bidro vesentlig til at landbruket vokste, slik at hvite innvandrere hadde insentiver til å gå fra fangst av pelsdyr - til landbruk.
Hvete og salta fisk blei frakta (av WIC) fra nåtidas Hudson River Valley til å fø slaver ved nederlandske utposter i Vest-Karibia, slik at storparten av de dyrkbare arealene der kunne nyttes til å dyrke verdifulle sukkerrør.
Incitatus

Incitatus var den romerske keiser Caligulas favoritthest, og kom til ham fra de spanske områder som veddeløpshest. Navnet er et latinsk adjektiv som betyder noe i nærheten av rask eller i full galopp.

Hestens liv

Keiseren var fanatisk opptatt av hestesport, og for å sikre at hans egen hest skulle vinne for favorittlaget De grønne, utstasjonerte han soldater natten før et veddeløp som skulle sørge for total stillhet i Incitatus' nabolag. 
Veddeløpshester ble behandlet godt, og ifølge Suetonius' De tolv keisernes liv, hadde Incitatus en stall i marmor, med en krybbe av elfenben, en gullbøtte å drikke av, tepper i purpur og en grime med kostelige stener. Det var nytt liggehøy hver dag, bilder på veggene av kjente kunstnere, og hvis Incitatus kjedet seg i omgivelsene, kunne han bare gå over i elfenbensrommet ved siden av. Andre steder blir det nevnt at hesten ble oppasset av atten slaver, og ble fôret med havre iblandet gullflak. 
Hesten «inviterte» øvrighetspersoner til å spise med ham i sitt eget palass ved siden av Caligulas, hvor slavene stod klar til å tjene de fornemme gjestene. Suetonius skrev også at Caligula hadde planer om å gjøre Incitatis til konsul, hvilket han kanskje også hadde blitt hvis keiseren hadde fått leve lenger.
Det verserte mange historier om Incitatus, hvorav mange av dem trolig stammet fra keiseren selv. Det kan tenkes at Caligula har brukt satire mot sine fiender, ved å hevde at selv en hest kunne bli senator, og dermed vise at han anså senatets menn for verdiløse. Suetonius har trolig også lagt tykt på i sine beskrivelser av Caligulas samtid, da han jo skrev for å ære sin egen samtidige keiser, Hadrian.