google/wiki40b huggingface dataset:
Blacks Fork

Blacks Fork (også kalt Blacks Fork of the Green River) er en 175 miles-lang (282 km) sideelv til Green River i Utah og Wyoming.

Leveløp

Elven blir til på nordsiden av Uinta Mountains som en kombinasjon av tre strømmer si området ved Tokewanna Peak nær Utah-Wyoming-grensen. Rett ved der elven krysser Wyoming-grensen renner den inn i Meeks Cabin Reservoir som benyttes for irrigasjon og vannstandsregulering. Aå flyter elven gjennom byen Lyman før den forenes med Smiths Fork (muligens oppkalt etter Jedediah Smith), som kommer fra rett øst for Blacks Fork i Uintafjellene, og følger den parallelt mesteparten av sit løp til møtepunktet. Elven fortsetter mot nordøst til Granger, og der tilkommer Hams Fork fra nord. Kort etter vender den skarpt sørover, og forener seg etter et stykke med Green River ved Flaming Gorge Reservoir.

Historie

Elven er oppkalt etter Arthur Black, en pelsjeger som satte ut dyrefeller i området i 1824 som ansatt i Ashley/Henry Company.  I 1843 bygde mountain man Jim Bridger og hans partner Louis Vasquez en handelsstasjon ved Blacks Fork, nær det som i dag er Lyman. Handelsposten ble senere kjent som Fort Bridger.  Den ble raskt et populært stoppested langs Oregon og California trails og senere det punkt hvorfra Mormon Trail tok av fra de to andre og fortsatte inn i Utah.
10 000

Navn

I de fleste språk kalles 10 000 for «ti tusen», men noen språk har egne navn på tallet: gammelgresk μύριοι (mýrioi), arameisk ܪܒܘܬܐ, hebraisk revava, kinesisk 萬/万, japansk 万/萬 (man), koreansk 万/만/萬 (man), og thai หมื่น (meun). Navnet brukes ofte i betydningen et udefinert stort tall. Se også myriade.
Torreón

Torreón er en by i den meksikanske delstaten Coahuila. Hovednæringer til byen er landbruk, tekstilvev, metallurgi, kjemi, handel og tjenesteytelser. I 2005 var innbyggertallet 548 723. Byen inngår i storbyområdet Comarca Lagunera sammen med andre byer i Coahuila og i nabodelstaten Durango. Mest sannsynlig har det bodd mennesker i dette området i 12 000 år. Byen er imidlertid ung. I 1892 var folketallet 200. I 1895 var folketallet økt til 5 000 og i 1910 til 34 000.
Compsibidion

Utseende

Middelsstore, slanke, blanke, mer eller mindre brunlige trebukker. Pronotum er noe lengre enn bredt, uten pigger langs kanten. Dekkvingene har litt rundede sider, vanligvis med gulaktige tegninger.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i den Neotropiske økosonen, nord til Guatemala.
Dinocephaloides

Utseende

Middelsstore, blanke, mørkbrune trebukker med lyse flekker. Antennene er litt lengre enn kroppen. Kroppsformen er sylindrisk og nokså jevnbred. Pronotum har rundede sider uten tenner.

Levevis

Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Den demokratiske republikken Kongo og Tanzania.
Philosophisch-theologische Hochschule Sankt Georgen

Philosophisch-Theologische Hochschule Sankt Georgen er en høyskole som drives av Jesuittene i Frankfurt am Main, med et tilknyttet presteseminar.
Den ble grunnlagt i 1926 av biskop Augustinus Kilian av Limburg under navnet Philosophisch-Theologische Lehranstalt Sankt Georgen.
Prosjektet ble særlig støttet av den pavelige nuntius til Tyskland Eugenio Pacelli, som tenkte seg et sentrum for skolastisk teologi i det tyskspråklige området. Høyskolen lå av politiske grunner frem til 1942 i Valkenburg i Nederland. Her studerte den kjente pater Alfred Delp S.J.; han ble den 2. februar 1945 henrettet i Plötzenseefengselet. Høyskolen holdt fra 1945 til 1950 til i Büren i Westfalen. Siden 1950 har den ligget i idylliske Frankfurt-Sachsenhausen.
Høyskolen finansieres idag for en stor del av bispedømmene Limburg, Osnabrück, Hildesheim og erkebispedømmet Hamburg, som sender sine prestestudenter til Frankfurt. I sommersemesteret 2005 fantes det ved St. Georgen 426 studenter i filosofi og teologi. 235 studerte for diplom eller på postgradualt nivå, 21 unge menn ville bli prester og 190 var gjestestudenter.
I annen halvdel av 1900-tallet fikk en rekke skandinaver sin prestelige formasjon og utdannelse ved presteseminaret og høyskolen.
Mungo Park (teater)

Mungo Park er et teaterhus som ligger i Lillerød i Danmark. Det er oppkalt etter den skotske legen og oppdagelsesreisende Mungo Park (1771–1806).
Det ble grunnlagt av Lars Kaalund i 1992, da Dr. Dante flyttet fra Lillerød til Aveny Teatret, seinere Aveny-T. Lars Kaalund var leder inntil 1998, hvor han ble direktør for Østre Gasværk Teater. I 1998 ble skuespiller og instruktør Peter Reichhardt leder.
Nåværende teaterdirektør er instruktøren Martin Lyngbo. Med hans ansettelse 1. august 2005 blir teatret et repertoarteater med fast tilknyttet ensemble.
Mungo Park har mottatt en rekke priser, blant annet en Reumert for forestillingen Guitaristerne i 2005, og for forestillingen Forstad i 2006.
Majozi Sithole

Utdanning og yrkeskarriere

Sithole er utdannet innen økonomi og regnskap ved University of Botswana and Swaziland. I tillegg har han tatt en mastergrad innen jordbruksøkonomi i Canada. 
Han har vært foreleser ved University of Swaziland, og ble stemt inn i parlamentet i 1998. Fra 1998 til 2000 var han minister for økonomisk planlegging og utvikling, og fra 2001 til 2013 var han finansminister. 
Da sentralbanksjef Martin Dlamini ble utnevnt til finansminister i november 2013 overtok Sithole som sentralbanksjef.
Det internasjonale barnekunstmuseet

Historie

Den sovjetiske filmkunstneren Rafael Goldin (1920–1994) kom til Norge i 1973 og begynte å arbeide med barnekunst etter en skilsmisse der han mistet kontakten med sønnen sin. I 1978 giftet han seg med legen Alla Goldin (1938–2007), også opprinnelig fra Sovjetunionen, og sammen etablerte de i 1980 Stiftelsen Barnas, Historie, Kunst og Kultur, som eier og driver museet. 
Etter at grunnleggeren av SOS-barnebyer, Hermann Gmeiner i 1986 donerte 600 000 kroner, kunne de kjøpe en villa på Frøen i Oslo og museet ble åpnet av statsminister Gro Harlem Brundtland 1. oktober 1986. I 1992 forelå det planer om å utvide bygningen med 600 til 700 kvadratmeter under bakken, men planene ble stanset av Vinderen bydelsutvalg etter naboprotester. 
Rafael Goldin fikk Teskjekjerringprisen i 1981 for sitt arbeid med barnekunst. Museet fikk Telenors kulturpris - Grenseløs kommunikasjon i 2006.
Siden Alla Goldins død i 2007 har museet vært ledet av hennes datter, Angela Goldin. Museets styreleder er sønn av grunnleggerne, Hannington Goldin. 
I perioden 2009–2011 ble et utdrag fra museets permanente billedsamling fotografert og katalogisert med prosjektstøtte fra Eckbos legater. Barnekunstmuseet i Oslo ble i 2013 samarbeidspartner til Google Arts & Culture.

Virksomhet

Samlingen daterer seg fra 1970-tallet og frem til i dag, og rommer mellom 150 000 og 200 000 objekter skapt av barn fra over 180 land. Verkene er bilder, keramikk, tekstilarbeider, skulpturer, bøker og annet. Museet har permanente utstillinger av barnetegninger fra mange land og et eget aktivitetsrom hvor barn kan tegne og skape sin egen kunst.
Hovedmålsettningen til museet er å fremme «barnas rettigheter» i henhold til FNs barnekonvensjon og i fremtiden fungere som et forskningssenter for barnas kunst, historie og kultur. Retten til å kunne ha og bevare sin egen kultur, som ellers er et anerkjent prinsipp når man snakker om folkeslag eller andre befolkningsgrupper. I tillegg til den estetiske verdien bidrar museet gjennom barnekunsten å få bedre forståelse for barnas verdinormer og visjoner.
Barnekunstmuseet har siden 1986 arrangert utstillinger i over 25 land.
Nettverk; Museet er medlem av Norsk ICOM, International Council of Museums, UNESCO, USA National Arts Education Association, InSEA, Mangfoldsnettverket, Norges Museumsforbund, Digitalt Museum og partnere med Faber-Castell, Google Arts & Culture og ARTstor.
Navesti

Navesti (estisk: navesti jog) er en 100 km lang elv i Estland, og en sideelv til elva Pärnu. Navesti er Estlands sjette lengste elv, og den vannrikeste sideelva til Pärnu-vassdraget. På navesti ble det i eldre tider fløtet mye tømmer, selv om den er sterkt svingete. Elva starter i Järva fylke, flyter deretter gjennom Viljandi fylke, og renner ut i Pärnu-elva i Pärnu fylke. Når den munner ut i Pärnu fører den med seg store vannmengder, og den kombinerte elva er 200 meter vid nedenfor sammenfallet. Derav kalles Pärnu-elva her tidvis for «Estlands Amazonas».
Elvas nedbørsfelt strekker seg helt ned til grensen mot Latvia. I eldre tider bød elva også på en direkte båtvei mellom Østersjøen (Pärnu) og, byen Tartu og Peipus-sjøen, og det var betydelig godstrafikk på elva. I dag er den mest brukt av friluktsfolk og kanopadlere.
Kunstneren Endel Kõks (1912–1983) malte et lenge forsvunnet maleri med motiv fra elva, kalt «Navesti Landscape».
Nikarete av Megara

Nikarete av Megara (gresk: Νικαρέτη) var en kvinnelig filosof på 300-tallet f.Kr. i antikkens Hellas. Hun tilhørte den megariske skole (etter Euklid fra Megara). Megara var en gammel by i Attika i Hellas.
Hun blir omtalt av historikeren Athenaios som en hetære av god familie og utdannelse, og skal ha vært en student av Stilpon. Blant Stilpons andre studenter var Zenon fra Kition, stoisismens grunnlegger. Diogenes Laertios hevdet at hun var elskerinnen til Stilpon, skjønt han hadde en hustru. Hennes kjærlighet for Stilpon førte til at hun ble latterliggjort av komedieforfatteren Krates fra Athen. Athenaios hevdet samtidig at hun var elskerinnen til oratoren Stefanos, men det er antagelig en forveksling av identitet med Nikarete av Korint, kjent prostituert og bordelleier.
I hvilken grad det er troverdig at Nikarete fortjente betegnelsen hetære er diskutabelt. Tilknytningen hetærer (som kvinnelig selskap) med filosofer og poeter var ikke utelukkende grunnet deres kjønn alene, men også for deres litterære forfinelse og dyktige konverseringskunst ved bordet. Både Nikarete og Bilistike fra Argos ble priset både for deres kulturelle bidrag, og deres gode familiebakgrunn og utdannelse. De var kulturelle og intelligente, hvilket er beviselig ved en lengre passasje fra dramatikeren Makhons Kreiae (Anekdoter), fortellinger om deres vittigheter ved bordet, og anekdoter fra Lynkeos fra Samos. De synes å være bemerkelsesverdige kvinner i et gresk samfunn som ga kvinner få muligheter. Nettopp av den grunn kan det hende at selv en fri kvinne måtte knytte seg til en mann (i en eller annen forbindelse) for å opprettholde sin frihet.
Ernst Josephson

Medgang og motgang

Josephson oppnådde stor suksess som kunstner. I 1876 ble han tildelt en kongelig medalje for maleriet Sten Sture den äldre befrir dronning Kristina av Danmark fra Vadstena klosterfängelse.
Privat gikk det ikke like bra, han ble offer for en rekke personlige tragedier. Allerede i unge år ble han smittet av syfilis. Kjærlighetslivet ble ulykkelig, og kanskje verst av alt: hans mesterverk Strömkarlen (som han malte i flere versjoner på 1880-tallet) ble refusert av Nationalmuseum. Maleriet ble kjøpt av en forarget prins Eugen, malerprinsen, som ikke bare selv var kunstner, men også hjalp mange samtidige kunstnere økonomisk ved å kjøpe inn deres verk til sitt hjem på Waldemarsudde. Prinsen lot Strömkarlen (1884) få en fast plassering, og maleriet har siden aldri forlatt Waldemarsudde. Faren døde da Josephson var 10 år, søsteren Gelly døde da han var 17, og moren døde da han var 30 år, noe som gikk sterkt inn på ham. 
Sommeren 1888 var Josephson ruinert og hadde verken maling eller lerreter igjen. På øya Bréhat i Bretagne egnt han seg til spiritisme og ble hjemsøkt av religiøse vrangforestillinger, der han trodde at han var Gud og Kristus. Noen måneder senere ble han lagt inn på hospitalet, i dag Ulleråkers sjukhus i Uppsala, der han oppholdt seg i noen måneder. Diagnosen var paranoia, som i dag tilsvarer schizofreni. Etter hvert flyttet han til Stockholm der han bodde til sin død i 1906.
I spirituell transe skapte Josephson visjonære dikt og malerier undertegnet med navnene til avdøde kunstnere. Noen av Josephsons viktigste verk, for eksempel Gåslisa (omkring 1890) og diktsamlingene Svarta rosor (1888) og Gula rosor (1896), kom til i sykdomsperioden. 
Ernst Josephsons väg i Södra Ängby, Stockholm er oppkalt etter Josephson.
Udit Narayan

Karriere

Udit Narayan Jha ble født 1. desember 1955 i den lille landsbyen Bhardaha i Saptari district i Nepal i 1955 i besterforeldrenes hjem. Hans far er Hare Krishna Jha og mor Bhuwaneshwari Devi.
Han startet sin karriere med å synge på nepalsk, maithili på Radio Nepal. Hans første filmrolle var som vokalist i filmen Unees Bees i 1980, og hans gjennombrudd kom i 1988 i filmen «Qayamat Se Qayamat Tak», der han senere fikk pris for beste artist for tittellåta «Papa Kehte Hain». Etter det har han blitt regnet som en av de største vokalister innen Bollywoodfilm.

Familieliv

Han er gift med Deepa Narayan, som han har sønnen, Aditya Narayan sammen med.
Hesiod

Hesiod (gresk: Ἡσίοδος Hesiodos) var en tidlig gresk poet, rhapsod og bonde fra Boiotia, som kan ha levd omkring 700 f.Kr.-600 f.Kr.. Han regnes som forfatter av to verk som er blant de viktigste kildene til gresk mytologi og det gamle greske samfunnet: Arbeid og dager og Theogonien.
Det er uenighet hvorvidt Hesiod faktisk har levd; muligens er han det oppfunne og mytiske opphavet til en samling tekster skapt og overbrakt på folkemunne, tilskrevet «Hesiod» etter de hadde blitt samlet og nedtegnet i det syvende eller åttende århundre f.Kr., på samme måte som Homers verker. Hesiod og Homer, som Hesiod ofte blir sammenlignet med, er ansett for å være de tidligste greske poetene hvis verker har overlevd siden Herodots tid (Historier, 2.53).
Tidlige historikere diskuterte hvem som levde først, og noen utgivere har til og med brakt dem sammen i en innbilt poetisk konkurranse. Aristarkus hevdet Homers forrang, en påstand som generelt ble akseptert senere i antikken. Dagens forskere er uenige om hvem som levde tidligst, om noen av dem i det hele tatt har levd; i alle fall skal begge ha levd i århundret før bokført historie og noen nøyaktig tidfestelse blir dermed spekulativ. Herodot innrømmer at hans dato for de to er hans egen oppfattelse.
Hesiods verk tjener som en viktig kilde for kunnskap om gresk mytologi, landbruksteknikker, arkaisk gresk astronomi og den antikke kalenderen. Hans viktigste diktsamling heter Arbeid og Dager. Dette verket inneholder også en del biografiske opplysninger om Hesiod selv, noe som styrker teorien om at han var en faktisk person. Et annet styrkende indisium er navnet Hesiod; det er ikke et vanlig gresk navn (det var for øvrig heller ikke Homer) og dets betydning er høyst usikker (det kan bety «den som kaster stemmen»).
Hesiod skrev den greske mytologiske skapelsesberetning i diktet Theogonien, som betyr Gudenes fødsel. I begynnelsen var Kaos – det store intet. Deretter kom Gaia og Eros, jorden og lengselen.
Monnikenhuize

Liv etter OL

Etter OL ble stadion brukt som hjemmebane til fotballklubben Vitesse Arnhem.
Stadionet ble revet når Nieuw Monnikenhuize ble åpnet i 1950.
Uzjhorod

Uzjhorod (ukrainsk: Ужгород, ungarsk: Ungvar) er en by i regionen Karpato-Ukraina i det vestlige Ukraina. Uzjhorod er hovedstad i Zakarpattja oblast, og ligger helt vest i landet, opp mot grensen til Slovakia og Ungarn.
Uzjhorod har litt over 111 300 innbyggere (2004). Byen har et stort og viktig universitet, en Skoda-fabrikk og et slott. Siden byen ligger bare noen kilometer fra den slovakiske og ungarske grensen er den et populært turistmål.
Den største folkegruppen i Uzjhorod er ukrainere, men det er også mange etniske ungarere i byen. Ungarsk blir derfor ofte brukt. Uzjhorod har ungarsk konsulat.
Før første verdenskrig tilhørte Uzjhorod den ungarske delen av Østerrike-Ungarn. I mellomkrigstiden tilhørte byen Tsjekkoslovakia. En kort periode var byen hovedstaden i Den ukrainske karpatske republikken, som ble ledet av den lokale ukrainsk presten Avhustyn Volosjin. Etter Sovjetunionens seier i andre verdenskrig tok Stalin området fra Tsjekkoslovakia og forente det med resten av Den ukrainske sovjetiske sosialistrepublikk.
Syrjensk

Skriftspråk

Syrjensk blir skrevet med det kyrilliske alfabetet, med tilleggsbokstavene І, і (ikke-palataliserende [i]) og Ӧ, ӧ (schwa).
Skriftspråket for syrjensk har en interessant historie som skiller det fra alle andre uralske språk. Det første skriftsystemet var abur, laga på 1300-tallet av misjonæren Stefan av Perm. Alfabetet minner til en viss grad om kyrillisk og gresk, men er et selvstendig alfabet med bokstaver som ikke finnes i andre skriftsystemer. Hvis vi ser bort fra noen korte tekster på ungarsk var syrjensk det første uralske språket som ble skriftfesta, mer enn to hundre år før de uralske språka i vest, og mer enn hundre år før andre uralske språk i Russland. Abur blir nå inkludert i Unicode, i Plan 1 for historiske skriftsystemer.
På 1500-tallet ble abur erstatta av kyrillisk. Den komiske nasjonalskalden Ivan Kuratov (1839–1875) så på syrjensk som et isolerende språk på linje med kinesisk, og ville endre rettskrivinga drastisk, men fikk ikke gjennomslag for synet sitt. Etter oktoberrevolusjonen ble syrjensk skrevet med det såkalte Molodtsov-alfabetet i en kort periode, før det i tråd med den bolsjevikiske politikken gikk over til det latinske alfabetet. Etter politikkomlegginga i 1935 gikk de tilbake til det kyrilliske alfabetet.

Adjektiv

Adjektivene i syrjensk blir bøyd i grad, med komparativsuffikset -džʉk, og superlativpartikkelen med, f.eks. bur «god», burdžʉk «bedre», med bur «best». I predikativ samsvarer adjektivet med substantivet i tall, med suffikset -əś. Som attributt er det ubøyelig, men brukt som substantiv blir de bøyd som substantiv, i kasus, antall og possessiv (tom «ung», tomjas «de unge»). Partisipp blir brukt adjektivisk.

Verb

I syrjensk blir verba bøyd i person, tall (entall og flertall), tid (presens, preteritum og futurum).
Negasjonsverbet blir bøyd i tid, som i samiske språk.

Språkhistorie

Syrjensk tilhører de permiske språka, og utgjør en egen gren av denne språkgruppa sammen med komipermjakisk. Den andre grenen er udmurtisk, som snakkes lenger sør, og lenge har blitt påvirka av tyrkiske språk.
Røttene i de fleste uralske ord er av forma CVCV, som i finsk suoni «blodåre». I syrjensk har disse ofte gjennomgått apokope, siste vokal er borte, som i syrjensk sən. En annen språklig endring er at l i slutten av ord har blitt til v, slik at ordet for «språk», som på finsk er kieli, på syrjensk er kʉv.
Morfologien til syrjensk og komipermjakisk vokser; de har fått flere nye kasus de siste tusen åra.
Mejlis (krimtatarer)

Mejlis (tatarisk: Qırımtatar Milliy Meclisi; ukrainsk: Меджлiс Кримськотатарського Народу, Mejlis Krims'kotatars'koho Narodu) er det utøvende organ i krim-tatarenes politiske system. Mejlis velges av den større folkeforsamlingen Kurultai.
Krimtatarene etablerte sin første Mejlis og Kurultai i 1917, men i 1944 fordrev Josef Stalin tatarene fra halvøya. I 1991 fikk de vende tilbake til Krim og dessuten lov til å gjenopprette Mejlis og Kurultai. I 1994 ble 14 representanter fra den krimtatarske folkegruppe innvalgt i Krims parlament. Motkrefter gjorde seg senere gjeldende og i 2010 ble det tatt til orde for å forby krimtatarenes politiske organer.
Refat Chubarov ble valgt som leder av Mejlis i 2013. Mustaf Dzemilev som var krimtatarenes leder fra 1998 til 2013, mottok Nansenmedaljen i 1998.
Yarrah Boko

Yarrah Boko (født 2005) er en av tidenes beste norske varmblodshester. Hingsten er født i Sverige, og kan da delta i det svenske mesterskapet, som han vant i 2011. Hesten har vunnet flere andre storløp, blant annet Prix De Luxemburg i 2012 og Prix De Belgique både i 2013 og 2014.
3. juni 2014 kom meldingen om at Yarrah Bokos løpskarriere var over, etter å ha slått opp en alvorlig gaffelbåndskade. Hesten har i løpet av karrieren kjørt inn over 10 millioner kroner.
Trachypetinae

Levevis

De er parasitoider.

Utbredelse

Gruppen er endemisk for Australia.
Václav Kaprál

Liv

Kaprál studerte komposisjon hos Leoš Janáček fra 1907 til 1910 og hos  Vítězslav Novák  fra 1919 til 1920. Han studerte klaver hos Marie Kuhlova, Adolf Miks, Klara Schäferova og til slutt Alfred Cortot i Paris. Kaprál  stiftet en privat musikkskole i 1911. Mellom 1919 og 1928 var han korleder og musikkritiker for flere tidsskrift og i 1920-årene opptrådte han dessuten i en klaverduo med Ludvík Kundera. Fra 1927 underviste han ved  Masaryk-universitetet i Brno og ble i 1935 professor ved konservatoriet og medlem av det tsjekkiske vitenskapsakademiet. Han ble arrestert av Gestapo i 1942 og satt i konsentrasjonsleiren i Swatoborschitz til frigjøringen. Fra 1946 underviste han ved musikkakademiet i Brno. Også datteren Vítězslava Kaprálová ble en kjent komponist.
Kaprál skrev omtrent femti verk: sonater, sonatiner og andre klaverstykker, to strykekvartetter, en pianokvartett, en messe, korverk, lieder og bearbeidelser av folkesanger.
Pseudautomeris hubneri

Utseende

Middelsstore (vingespenn 60-80 millimeter), brunlige påfuglspinnere med store øyeflekker på bakvingene. Forvingene er litt tilspissede, men ikke sigdformede, oftest med en lengdestripe. Bakvingens grunnfarge er gjerne rødlig, øyeflekken har blåaktig kjerne.

Levevis

Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge, på ulike busker og trær. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Artene flyr om natten, om dagen hviler de mellom visne blader der de er godt kamuflert. Skulle et dyr likevel oppdage sommerfuglen, åpner den forvingene slik at de "stirrende" øyeflekkene kommer til syne - dette er ofte nok til å skremme vekk et lite rovdyr.

Neslehår

Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Larvene sitter gjerne i tette samlinger på trestammer, og er nokså godt kamuflert, slik at man uaktsomt lett kan komme i kontakt med dem.

Utbredelse

Arten finnes i Brasil.
Gerard Oskamp

Liv og virke

Gerard Oskamp var opprinnelig utdannet cellist og begynte sin karriere som cellist i Rotterdams Filharmoniske Orkester hvor han ble i tre år. Han studerte deretter dirigering med Edo de Waart, Hans Swarowsky og Ferdinand Leitner og begynte sin dirigentkarriere i 1976 etter å ha tatt førstepris i John Player-konkurransen i Bournemouth, noe som ga ham engasjementer med Bournemouth Symphony Orchestra og flere andre britiske orkestre. I 1980 vant han førstepris i den internasjonale dirigentkonkurransen til ungarsk fjernsyn og fikk året etter et engasjement med statsoperaen i Budapest i Verdis La Traviata som ble hans operadebut. 
Fra 1987 til 1989 var han sjefdirigent for Stavanger Symfoniorkester og var fram til 1988 også leder for Det Norske Blåseensemble. I 1994 ble han operadirektør ved Volkstheater Rostock hvor han ble i tre år, og fra 2002 til 2007 var han generalmusikkdirektør ved Schleswig-Holsteins statsteater i Flensburg. På 1990-tallet har han hatt hyppige engasjementer ved operaen i Graz og det nå nedlagte orkesteret Philharmonie Hungarica. Siden 2013 har han vært sjefdirigent for Mitteldeutsche Kammerphilharmonie i Sachsen-Anhalt.
Oskamp har spilt inn over 20 plater og dirigert mer enn 120 orkestre verden over.
Vi holder med flodhestene

Handling

Tom og Slim (Spencer og Hill) er bosatt i en afrikansk landsby der de jobber som guider på løvesafari. En gangster driver organisert snikskyting på ville dyr, noe som Tom og Slim ikke liker. Det er derfor deres kall å stoppe denne slakten, og det gjør de ved å ta nevene i bruk.

Om filmen

Filmen vant en Golden Screen.
Dagsavisen gav den terningkast fire mens VG gav den terningkast en.
Fri programvarelisens

En fri programvarelisens er en lisens som tildeler mottageren av en programvare omfattende rettigheter til å modifisere og distribuere denne programvaren. Slike handlinger er vanligvis forbudt gjennom opphavsrettlovgivningen, men rettighetsholderen av en programvare kan fjerne disse restriksjoner ved å legge ved en programvarelisens som tildeler slike rettigheter. Programvare med en slik lisens er fri programvare eller fri og åpen programvare, hvor den sistnevnte distribueres i både en åpen kildekode og en binær objektkode.