Shanghai daotai

Shanghai Daotai (tradisjonell kinesisk: 上海道臺, forenklet kinesisk: 上海道台, pinyin: Shànghǎi Dàotái, shanghainesisk: [zɑ̃²³hɛ³⁴dɔ²³dɛ²³]) var opprinnelig et sysselmannslignende embete under Qing-dynastiet som utøvde politi- og tollmyndighet i Shanghai og nærliggende områder, og som gikk under flere uformelle betegnelser, som 上海道, 沪道, 上海道台, 海关道, 江海关道 og 关道. Ordet Dào (道) ble brukt om organet og om dets ansvarsområde og ordet Dàotái (道台) ble brukt om embetet og om embetsmannen. Organets formelle navn var 分巡苏松太兵备道 (Sysselkretsen Suzhou-Songjiang-Taihu), der området 苏松太 (Suzhou-Songjiang-Taihu) under Qing-dynastiet også omfattet Qidong (启东) nord for Yangtzefloden.

Kompetanseområde

Administrasjonsnivået Dào (道) var under Qing-dynastiet den lokale representant for Administrasjonssekretariatet (布政司) (engelsk Chief Secretary) og Konstabulariet (按察司), og lå mellom provinsnivå (省) og bynivå (府). Hovedoppgaven var utøvelse av politi- og domstolsmyndighet, men kunne også ha andre oppgaver i henhold til lokale forhold og særegne behov, og Shanghai Daotai hadde også oppsyn med elver og kanaler, fiskerier og utøvde tollmyndighet. De fleste Daotai-myndigheter hadde også ansvaret for å stille tropper, som ble benyttet til patruljering i sysselområdet. Shanghai Daotai hadde i tillegg myndighet til å kommandere ordinære regimenter (såkalte grønne tropper) innenfor sitt eget administrasjonsområde. Selv om Shanghai Daotai var et sivilt organ, så hadde embetet faktisk en viss militær myndighet.

Status og avlønning

Shanghai Daotai var et viktig embete, og selv om det bare ble avlønnet i lønnstrinn 4a (正四品官), så var stillingen for de aller flestes vedkommende etter fullendt tjenestetid et sikkert springbrett til stillinger som leder for konstabulariet i lønnstrinn 3a (正三品按察司) (altså to hakk opp) eller siviladministratør i lønnstrinn to (二品布政司), og det finnes eksempler på direkte opprykk til generalinspektør (巡抚) eller endog generalguvernør (总督).

Opprettelse og nedleggelse ca. 1650-1667

Forløperen til Shanghai Daotai, 分巡苏松太兵备道 (Sysselkretsen Suzhou-Songjiang-Taihu), ble opprettet i de tidligere årene av perioden 顺治 under Qing-dynastiet (perioden 顺治 = 1644–1661). Dette organet hadde ansvaret for Suzhou By (苏州府), Songjiang By (松江府) og organet hørte under Jiangnan Provins (江南省) med administrasjonssete (道署) i Taicang (太仓州).
I 1663 endret sysselkretsen navn fra Su-Song sysselkontor (苏松道) til Su-Song-Chang sysselkontor (苏松常道), ettersom byen Changzhou (常州府) ble lagt til sysselkontorets ansvarsområde. Samtidig ble administrasjonssetet flyttet til Suzhou. Som en følge de administrative omleggingene som fulgte av at Jiangsu-provinsen hadde blitt samlet i 1661, ble sysselkontoret nedlagt i 1667.

Administrative rokkader og navneendringer 1682-1766

I 1670 ble sysselkontoret gjenopprettet under navnet det hadde hatt ved nedleggelsen tre år tidligere. I 1682 ble Changzhou By (常州府) overført til Jiang-Zhen sysselkontor (江镇道), som atter medførte at navnet Chang ble tatt ut av sysselnavnet, som ble til Su-Song sysselkontor (苏松道). Taicang (太仓州) hadde opprinnelig hørt under Suzhou, men i 1724 oppnådde Taicang status som direktestyrt område (直隶州) og sysselkontorets navn ble atter endret til Su-Song-Tai sysselkontor (苏松太道). I 1730 ble det nye administrative endringer der Taicang gikk ut og navnet ble endret tilbake til Su-Song sysselkontor (苏松道). Samtidig ble administrasjonssete flyttet til Shanghai. I 1741 gikk Taicang så inn under ansvarsområdet igjen, og kontoret byttet atter navn til Su-Song-Tai sysselkontor (苏松太道). Som en følge av opprettelsen av Suzhou Kornlageradministrasjon (苏州粮储道) gikk Suzhou i 1766 ut fra sysselkontorets ansvarsområde og navnet ble endret til Song-Tai sysselkontor (松太道). I 1808 gikk sysselkontoret og Suzhou Kornlageradministrasjon sammen under navnet Su-Song-Tai sysselkontor (苏松太道). Administrasjonen ble værende i Shanghai.

Nye oppgaver under konsesjonstiden 1845-1911

Shanghai Daotai fikk en særskilt rolle etter Opiumskrigene. Etter at Shanghai ble åpnet for handel med Storbritannia og Frankrike, var det behov for en kinesisk motpart som de europeiske borgerne og deres myndigheter i Shanghai kunne forholde seg til, men disse ga uttrykk for at bymyndighetene (上海县) ikke hadde tilstrekkelige fullmakter, og ansvaret for å forholde seg til de europeerne ble derfor tillagt Shanghai Daotai. Da Qing-regjeringen og den britiske konsul George Balfour ble enige om de første Landstatuttene (《土地章程》), som dannet det formelle grunnlaget for Den britiske konsesjon i Shanghai, var det Shanghais daotai Gong Mujiu (宫慕久) som undertegnet på Qing-dynastiets vegne den 29. november 1845. Den 27. november 1848 undertegnet den engelske konsul i Shanghai, Sir Rutherford Alcock og Shanghais daotai Lin Gui (麟桂) en avtale om at vestgrensen for Det britiske konsesjonsområdet skulle utvides fra Grenseveien (界路) – den nåværende Henangaten (河南中路) – til Gjørmebykanalen (泥城浜) – i dag Tibetgaten (西藏中路). Den 6. april 1849 undertegnet den franske konsul i Shanghai, Charles de Montigny og Shanghais daotai Lin Gui (麟桂) en avtale som formaliserte og avgrenset Den franske konsesjon i Shanghai.

Under Republikken Kina (1912-1930)

Republikken Kina opprettet i 1914 en etterfølgende administrasjonsenhet, som fikk navnet Sysselkretsen Hu-Hai (沪海道), som besto til 1922 og hadde i alt åtte sysselmagistrater (沪海道尹). Fra slutten av 1920-årene skjedde det flere administrative forandringer og fra 1930 av brukes betegnelsen Shanghai By (上海市) omtrent på samme måte som i dag.