Augustin Hotel

Jugendstil og faste gjester

I 1901 ble C. Sundtsgate anlagt tvers gjennom strøket der den gamle Altonagården lå.  Dette åpnet for flere nybygg, blant dem Augustin Hotel som ble reist i jugendstil. Byggherren i 1905 var Andreas Kyrkjebø (Kirkebø), som også bodde i gården ved folketellingen anno 1910.
Opprinnelig ble Augustin Hotel bygget som et hospits for sogninger med ærend i Bergen, og hadde cirka femten store rom i tredje, fjerde og femte etasje. Det lå butikker i første etasje, og kontorer i andre. Senger stod på rekke og rad i store saler. En seng kostet kroner 1,50 per døgn. Her bodde hestehandlere, fiskere og sjøfolk. Noen bodde fast i årevis. Standarden var enkel, med vaskevannsfat og vedovn på hvert rom. På baksiden av hver etasje var det klaskedo.
I 1919 overtok Johan Helland hotellet, og ga det navnet etter kirkefaderen St. Augustin av Hippo (354 – ca 430 e.Kr.). Siden 1919 har hotellet tilhørt samme familie. Familien Smørås eier i dag også Grand Hotel Terminus i Bergen. Begge hoteller står utenfor de store hotellkjedene, men de er begge medlem i De Historiske Hotel og Spisesteder.

Eksplosjonen i 1944

Torsdag 20. april 1944 inntraff en stor eksplosjon på Bryggen i Bergen, da damptråleren «Voorbode» eksploderte. Den var lastet med sprengstoff, og lå fortøyd ved Festningskaien på den andre siden av Vågen – like foran Rosenkrantztårnet. Ødeleggelsene var store. Flere fartøy ble kastet på land, og bygninger ble lagt i grus. På Augustin Hotel sprang vindusrutene, inventar ble knust og en flodbølge fosset inn i første etasje. Denne dagen var Adolf Hitlers fødselsdag, og de tyske okkupantene satte straks ut rykter om at eksplosjonen skyldtes sabotasje. Undersøkelser viste imidlertid at årsaken var selvantennelse i bunkerskullene.
Til tross for at det var rasjonering på byggematerialer, maktet eierne likevel å bygge om hotellet i de siste krigsårene. Kaldt vann ble lagt inn på alle rom.

Kunst

I 1977 hadde hotellet 28 rom og kun to bad på deling. Fremdeles var hotellet et enkelt herberge.En ny generasjon eiere  utvidet hotellet i flere etapper etter hvert som nabogårdene ble overtatt og bygget sammen med det opprinnelige hotellbygget. En ambisjon om å ta i bruk kunst som utsmykning og identitetsskaper kan tydelig avleses. I dag har hotellet 113 rom.
Augustin Hotel ble gradvis transformert til et mer kontinentalt inspirert hotell. Aud Hunskår er prisbelønnet av Norsk Form for sin utforming av dørene med intarsiaarbeid. Hotellet er utsmykket med grafikk av som blant andre John Anton Risan, Kjell Erik Killi Olsen, Kjartan Slettemark, Knut Steen, Ole Jørgen Næss, Terje Roaldkvam, Johanne Marie Hansen-Krone og Pushwagner.
Døren inn til Altonas gamle kjellerhvelv er laget av Lillian Dahle. Lampene – som kan minne om svevende zeppelinere – er utformet av Kathrine Berg.
På 1980-tallet åpnet Augusta Café og Lunchsalon Café i hotellets første etasje.

Altonagården

De første skriftlige kilder om vertshuset Altona er fra 1614, da det ble avsagt dom etter et slagsmål på vertshuset Altenaa. 
Bergen var på 1600-tallet Norges største by med 10 000 innbyggere, og hadde cirka 400 skjenkestuer. Vertshuset og herberget Altona var det best kjente av disse. Navnet Altona kommer fra den nordtyske byen Altona (i dag nærmest innlemmet i nabobyen Hamburg), og peker på Bergens tette forbindelse med hanseatene. Det tyske kontoret og den tyske kolonien holdt til på den andre siden av Vågen. En god del av brennevinet som ble skipet fra Altona ble drukket i vertshuset Altona i Bergen. På Altona-siden bodde fattigfolk, håndverkere og rike byfolk – hulter til bulter. 
Strandgaten gikk opprinnelig fra byens gamle rådhus, og nesten helt ut på Nordnespynten. I dag er kun en liten rest tilbake med Gågaten fra Muren, som ligger på oversiden av hotellet. Fra middelalderen av var dette gateløpet byens viktigste. Flere ganger ble området skadet i branner. Alvorligst var trolig den store brannen på Nordnes i 1756, men Altona ble gjenreist på samme sted.
Altonagården lå utenfor Muren, der mange av byens mest formuende kjøpmenn bodde. Kjøpmannshusene hadde fasader ut mot gaten, med sjøboder ned mot Vågen.
Altona lå midt i Altonagården. Rom for reisende var innredet i annen etasje. Der lå Salen, et stort, åpent rom med fem sovekamre langs veggene. Dette var små rom, men en eller to senger. Ett av kamrene var betregt, det vil si tapetsert med fint tøy eller lærtapet. På Salen stod to kakkelovner av jern. Her kunne gjestene oppholde seg, om de ikke foretrakk kroen i steinkjelleren. Her er stadig oppmurte, tykke vegger av stein og rød tegl, samt et murt ov hvelvet tak. Dette ble kalket hvitt. Svære skiferheller fra Jondal ble plassert over de tykke bjelkene. I døråpningen er det kleberstein, som trolig stammer fra Munkeliv Kloster (dette ble revet etter reformasjonen). Her stod tre langbord og tilhørende benker trukket med garvet russlær (rødt lær av kalveskinn). Herberget Altona hadde to kjøkken, hvorav det ene trolig var forbeholdt vertens private hushold. Disse opplysninger om Herberget Altona stammer fra dødsboet etter kjøpmann Giert Gjerding i 1697.

Teaterhistorikk

På Jens Boalth og Claus Fastings tid eksisterte også en dramatisk klubb blant harmonistene. I 1770 hadde Fasting fått fremført sitt verk Pans fest i Altona. Mindre forestillinger ble oppført i årene som kom, men ingen fast teaterforening ble etablert.
Johan Nordahl Bruns Republiqen paa Øen ble oppført i Altona 28. januar 1793 i anledning av kronprins Frederiks fødselsdag. Det var en hyllest av monarkiet og samtidig en kommentar til de revolusjonære hendelsene som rystet Europa. Republikken fremstilles i stykket av den senere Bergens-biskop som en uheldig statsform.
Republiqen paa Øen ble fremført i Altonasalen. Salen var for anledningen dekorert med smagfuld Kunst. Dekorasjonen skiftet for hver akt. Etter skuespillet kunne de 178 tilskuerne høre et fulltallig orkester fra Harmonien. 
Den 25. februar 1794 ble Det dramatiske Selskab etablert under et møte på Altona, med 75 mennesker tilstede. Artillerikaptein Carl von Kühle ledet møtet, og ble også valgt til selskapets første direktør. Et omfattende regelverk ble vedtatt.
Kvinnen måtte aksjonere for å bli anerkjent som fullverdige medlemmer av Det dramatiske Selskab.

Vitenskapenshistorikk

Den danske organisten Christian Frederik Gotfred Bohr kom til Bergen i 1797. Han holdt en konsert i Altona. Året etter var Bohr blitt medlem av Musikkselskabet Harmonien, som holdt til i Altona.
Ved hjelp av barometer målte Bohr høyden på byens fjell. Han bestemte Bergens lengdegrad og beregnet også tidevannet. I tillegg fikk Bohr bygget et observatorium. 
Orkesterets popularitet skulle snart sprenge Altona, som rett og slett bød på en for liten sal. Da Harmonien flyttet til eget hus i Kong Oscars gate 11, var det slutten for Altona som byens konsertsal.

Haugianere og misjon

En selskabsklubb kalt Foreningen hadde tilhold i Altona i noen år. På 1830-tallet kom haugianerne – de fleste hjemmehørende i Nykirkesognet – til møter og bønn i Altonagårdens sal.
I 1842 ble Den Norske Missionsforening i Bergen stiftet i Altona. I 1847 ble også Den Nye Afholdsforening stiftet her.