Miguel Delibes

Tidlige år

Han var den tredje eldste av åtte barn; hans far var professor i juss ved Escuela de Comercio i Valladolid. Miguel fullførte videregående skole i Valladolid i 1936. Deretter studerte han handel og rettsvitenskap ved Escuela de Comercio (norsk: Handelsskolen), der hans far både underviste og var skoleleder. Utbruddet av den spanske borgerkrigen betød et avbrudd i studene for Miguel. Han vervet han seg i 1938 som frivillig til den spanske marinen, av nasjonalistiske årsaker. Som frivillig soldat var Delibes ombord på krysseren Canarias, som hovedsakelig var utstasjonert i det mallorcanske regionen under den spanske borgerkrigen. I 1939 var han tilbake i Valladolid, og etter å ha fullført handelsstudiene begynte han å studere jus. 
Etter å ha fullført studiene begynte han i 1941 som karikaturtegner i avisen El Norte de Castilla. Fire dager senere fikk han på trykk sine første tegninger, under pseudonymet «Max». I september 1942 fikk han sin første artikkel på trykk, etter å ha gått et journalistkurs i Madrid, men han fortsatte med karikaturtegningene, samtidig som han stort sett skrev filmanmeldelser i El Norte.

Forfatterkarrieren

Den 23. april 1946 giftet Delibes seg med Ángeles de Castro, som senere ble en av hans største litterære inspirasjonskilder. Paret dro på bryllupsreise til Molledo i Cantabria. I løpet av ekteskapet fikk de til sammen syv barn. Det var etter ekteskapsinngåelsen at forfatterkarrieren hans virkelig begynte å ta av, og de kommende tre årene ble grunnleggende i hans forfatterskap. I 1947 ble hans sønn Miguel født. Sønnen skulle senere bli en kjent biolog. Det samme året begynte Delibes å skrive på sin første roman, som fikk navnet La sombra del ciprés es alargada (norsk: Sypressens skygge har blitt større).  I 1948 mottok Delibes utmerkelsen Premio Nadal for La sombra del Cipres es alargada, og denne tildelingen ble på mange måter et startskudd for hans lysende forfatterkarriere. 
Ikke lenge etter ble datteren Ángeles ble født; i likhet med broren ble hun som voksen en kjent biolog og forsker. I 1949 utga Miguel Delibes boken Aun es de día (norsk: Det er fortsatt dagtid). Myndighetene underla denne boken streng sensur. Delibes ble kort tid senere professor i forhistorie ved Universitetet i Valladolid.  
I 1950 ble en ny etappe i forfatterens litterære karriere påbegynt. Etter å ha fått et anfall av tuberkulose ga han ut han sin tredje roman, som fikk tittelen El Camino (norsk: Veien). Dette verket forteller om en gutt som flytter fra landsbygda til byen, og oppdager et nytt liv der. Samme året fikk ekteparet Delibes datteren Elisa, som utdannet seg i spansk og fransk. 
I 1952 ble Delibes forfremmet til visedirektør i avisen El Norte, og i 1958 fikk han toppstillingen i avisledelsen. 
I 1974 døde Delibes' kone, og forfatteren tok tapet svært hardt. I 1998 ble han selv diagnostisert med kreft i tykktarmen, en sykdom som han aldri ble helt frisk av og til slutt døde av. På grunn av sykdommen stoppet hans litterære karriere nesten helt opp. 
Miguel Delibes døde i sitt hjem i Valladolid tidlig om morgenen den 12. mars 2010, i en alder av 89 år. Det kom anslagsvis cirka 18 000 mennesker til begravelsen hans, blant disse var også flere fremtredende politikere, berømte skuespillere og forfattere.