Varmtvannsbereder

En varmtvannsbereder er et apparat konstruert for å berede og eventuelt lagre varmtvann til husholdninger, institusjoner og industri. Begrepet varmtvann kan deles inn i to grupper: varmtvann (opp til 80 °C) og hetvann (over 80 °C). Varmtvann brukes hovedsakelig i husholdninger, industri, kontor og institusjoner. I storhusholdning, næringsmiddelindustri og så videre, hvor det på grunn av hygieniske krav er behov for høyere temperatur, benyttes også hetvann.
Tappested for forbruksvann skal ikke ha vanntemperatur som kan forårsake forbrenningsskade. For varmtvann til personlig hygiene i barnehager, omsorgsboliger etc. bør maksimumstemperaturen ikke overstige 38 °C ved tappestedet. For øvrige installasjoner bør temperaturen ikke overstige 55 °C.  Dette ivaretas stort sett ved at beredere er utstyrt med blandeventil.

Varmtvannsbeholder

Eldre type vannvarmer med forrådstank. Vanligvis oppvarmet med elektrisk element. Beholderen er normalt trykkløs, og det tilføres kaldt vann til bunn av beholderen når varmtvannskranen åpnes. Varmt vann fra toppen av beholderen føres tilbake til kranen og blandes eventuelt med kaldt vann til ønsket temperatur. Til dette kreves et såkalt treløps blandebatteri (kran). Beholdere produseres ikke lenger i Norge, men det finnes små varianter på markedet, beregnet for vaskeservanter og tappesteder med små vannbehov. Beholdere trenger ikke sikkerhetsventil, da utløpet til kranen alltid er åpent. Det er derfor vanlig at det drypper litt i kranen når beholderen er under oppvarming.
Denne teknologien er gammel. Det finnes eksempel på at fagfolk ikke lengre kjenner til virkemåten i en varmtvannsbeholder. Dette kan få katastrofale følger. I februar 2010 var det et eksempel hvor en rørlegger byttet blandebatteri (kran) i en kjøkkenbenk med varmtvannsbeholder. Vedkommende brukte et ordinært toløps batteri og stengte dermed det åpne løpet som finnes i et treløps batteri. Den elektriske termostaten i beholderen var gammel og defekt, med resultat at vannet i beholderen kokte. Det resulterte at beholderen eksploderte. Rørleggeren gjorde ytterligere en feil ved at det ikke ble montert sikkerhetsventil. Uansett er ikke en varmtvannsbeholder beregnet for ordinært vanntrykk. I dette tilfellet klarte beholderen vanntrykket og enn sikkerhetsventil kunne teoretisk hindret eksplosjonen.

Ekspansjon og drypp fra sikkerhetsventilen

I likhet med varmtvannsbeholderens drypp fra kranen under oppvarming, vil sikkerhetsventilen på en forrådsbereder kunne dryppe i enkelte tilfeller. 
Vann utvider seg (ekspanderer) under oppvarming, rundt 3 % fra 5–70 °C. I en bereder på 200 liter blir dette ca. 6 liter. Vann er ikke komprimerbart, så dette vannet må ledes bort fra berederen. Vanligvis skyves ekspansjonsvannet tilbake på kaldtvannsledningen og mot nettet (vannverket). Det er i dag vanlig at de fleste installasjoner har en trykkreduksjonsventil. Man ønsker lavere trykk i sanitæranlegget inne i huset enn det er i det offentlige nettet. En reduksjonsventil fungerer slik at den samtidig er en tilbakeslagsventil. Det økende vannvolumet på innsiden vil ikke lenger kunne føres tilbake til det offentlige nettet og det oppstår et øket trykk inne i husets rørnett. Dette kan man også se på reduksjonsventilens manometer (trykkmåler), hvor en kan avlese et høyere trykk enn reduksjonsventilen er innstilt på. Dette trykket normaliserer seg straks en kran åpnes. Dersom det ikke er noen lekkasjer i kraner eller toaletter vil dette overtrykket kunne nå utløsertrykket for sikkerhetsventilen (normalt ca. 9 bar) på varmvannsberederen og ekspansjonsvannet ledes ut denne veien.
En annen mulig årsak til drypp fra varmtvannsberederens sikkerhetsventil er dersom en ikke har reduksjonsventil og trykket på nettet overstiger 9 bar som er vanlig utløsertrykk for en slik sikkerhetsventil. 
For å unngå at det dannes en vanndam på gulvet foran berederen kan det monteres et ekspansjonskar på kaldtvannstilføselen til varmtvannsberederen. Dette er en lukket tank på ca. 10–18 liter som er delvis luftfylt.

Legionella

Legionella er en vanlig forekommende bakterie som under gitte betingelser kan føre til Legionærsyken. Sykdommen ble først beskrevet i juli 1976 i Philadelphia, hvor det var et større utbrudd av sykdommen under årsmøtet til the American Legion (amerikanske krigsveteraner), derav navnet.
Om forholdende ligger til rette kan det blomstre opp legionellabakterier i varmtvannssystemer. Det er derfor viktig at selve berederen holder en temperatur som godt overstiger 60 °C. Det er tilstrekkelig at berederen varmes opp til en tilstrekkelig temperatur med jevne mellomrom. Likeledes bør man med jevne mellomrom gjennomspyle røranlegg og dusjhoder med vann som holder en tilstrekkelig temperatur. Eksempelvis har moderne avanserte varmepumper program som ivaretar desinfisering av berederen.