google/wiki40b huggingface dataset:
Emneknagg

En emneknagg (engelsk: hashtag) er symbolet # etterfulgt av et ord eller en frase – uten mellomrom mellom symbolet # og påfølgende bokstav eller tall. En emneknagg tilfører metadata og knytter meldinger sammen. Bruken forenkler søk i sosiale nettverk som Twitter, Facebook, Google+ og Instagram og representerer en ny måte å søke etter informasjon på . Bruk av emneknagger kalles folksonomi som er en form for sosial bokmerking der brukerne selv velger ord og formuleringer i stedet for taksonomier laget av eksperter. Hensikten er å kategorisere emner, ideer og oppfordre andre til å bli med i samtaler. Emneknagger er ofte ikke regulert, noe som gir brukerne frihet til å uttrykke akkurat det de ønsker.    
Emneknagger tillater kun bruk av ett ord og lages ofte ved å utelate mellomrommet mellom ord. Bruk av store bokstaver midt i sammensetningen (CamelCase) er ofte brukt for å oppnå bedre lesbarhet.  
Emneknagg på Twitter ble introdusert av Chris Messina 23. august 2007 , men Twitter avviste ideen i starten. Den første utbredte bruken av emneknagger på Twitter kom i oktober 2007 da lokale journalister brukte emneknaggen #SanDiegoFire for å tvitre om en rekke skogbranner i San Diego . 
Symbolet # etterfulgt av et ord ble brukt i PDP-11 på 1970-tallet og i programmeringsspråket C i 1978. På IRC blir # brukt for å navngi grupper og emner.

Kritikk

Emneknagger anses å være et godt verktøy for fleksibel navigasjon mellom innhold når det blir brukt riktig. Bruk av to emneknagger med relevante ord eller setninger er ansett som beste praksis av Twitter . Bruk av flere emneknagger på et innlegg kan bidra til feilkategorisering av innhold .
Semantisk metning

Semantisk metning er et psykologisk fenomen der tilstrekkelig repetisjon av et ord eller en frase over et kort tidsrom fører til at personen midlertidig mister evnen til å knytte mening til det som blir ytret, slik at betydningen forsvinner og at det i stedet kun oppfattes som meningsløse lyder.
Artefakt

En artefakt (fra latin arte factum, «gjort ved håndverk, kunst») er en gjenstand skapt av et menneske. Begrepet er vanlig i arkeologisk sammenheng der man studerer kulturminner.
Benu

Mytologiske roller

I henhold til egyptisk mytologi var Benu et vesen som skapte seg selv og spilte en rolle i verdens skapelse. Den ble sagt å ha vært ba til guden Ra og muliggjorde de kreative handlingene til guden Atum. Den fløy over vannene til Nun som eksisterte før skapelsen, landet på et berg og sendte ut et kall som avgjorde skapelsens vesen. Den var også et symbol på gjenfødelse og ble dermed assosiert med Osiris.
Noen av titlene til fuglen Benu var «Han som kom væren av seg selv», «Den stigende» og «Herre av festivalene». Sistnevnte epitetet refererte til troen på at Benu jevnlig fornyet seg selv som solen. Navnet er relatert til verbet wbn i betydningen «å stige strålende» eller «å skinne».

Framstilling

Pyramidetekstene refererte til fuglen gulerle som et symbol på Atum, og den kan ha vært den opprinnelige formen til fuglen/fabelvesenet Benu. Kunstverk under Det nye rike framstilte Benu som en gråhegre med et langt nebb og to utstikkende fjær på hodet, tidvis sittende på en benbenstein (en haug som steg opp fra de opphavelig vann og er et symbol på Ra) eller i et piltre (som symboliserte Osiris). Grunnet dets forbindelse med Osiris bar den tidvis den hvite atefkronen, som var en kombinasjon av hedjetkronen med røde strusefjær på hver side.
En stor art av gråhegren, siden utdødd, levde på Den arabiske halvøy til relativt moderne tid; den synes å ha vært den endelige inspirasjonen for Benu. Som en refleksjon av dette fikk denne arten navn etter det mytologiske dyret, Ardea bennuides («benu-gråhegre»).

Dyrkelse

Som Atum og Ra ble Benu antagelig dyrket i deres kultsenter i byen Heliopolis. Den fungerte også på skarabéamuletter som ble lagt i graver som et symbol på gjenfødsel.

Fugl Føniks

Den greske historikeren Herodotos, som skrev om oldtidens Egypt på 400-tallet f.Kr., fortalte at folket i Heliopolis beskrev fuglen Føniks for ham. De sa at den levde i 500 år før den døde, gjenoppsto, bygde et gravegg med myrra for det paternale liket (som kan ha vært fuglen selv), og fraktet det til soltempelet ved Heliopolis. Hans beskrivelse av føniksen minner om en ørn med rød og gyllen fjærkledning, symbolsk for solens fargeglød. Det bredere temaet ild, likbål, og asken fra den døende fugl ble utviklet lenge etter Herodotos.
Dets gjenfødsel og tilknytning til solen minner om det egyptiske fabeldyret, men de egyptiske kildene nevner ikke fuglens død. Ettersom Benu representerte skapelse og fornyelse var den forbundet med den egyptiske kalender. Templene til Benu var velkjente for sine virkemidler for å holde rede på tiden. Selv navnet «føniks» kan være avledet fra Benu, men det er uklart; det er mulig det er fra foinos, «blodrød», eller avledet fra det greske ordet for Fønikia, Φοινίκη, Foiníkē, i betydningen «purpurrød».
Kunes

Kunes (samisk: Gussanjárga) er en bygd i Lebesby kommune i Finnmark. Stedet ligger innerst i Storfjorden.
Fylkesvei 98 passerer igjennom Kunes.
Grunnkretsen Laksefjordbotn/Kunes har 51 innbyggere (2010).
Bjørnøya (Tromsø)

Historie

Allerede i 1522 nevnes Bjørnøy i «Norsk Regnskap for Jordebøker». I 1567 hadde gården 4 oppsittere. Så har det bodd folk der i over 400 år. Det er 2 plasser på øya som har bebyggelse. Den ene heter Bjørnøygård og den andre heter Gammelgård og ligger på øyas nordside. Som rorvær er øya av yngre dato. År 1900 ble det oppført hus for å kjøpe fisk og for å drive handel, samt noen rorbuer.
Fra begynnelsen var det lite plass og veldig værutsatt for å legge båter der ute. Men så, etter flere års hard jobbing, fikk man laget en molo som gjorde at det ble plass for 7-8 mindre båter, med stram fortøyning. Det var ganske mange gårder på Bjørnøya. År 1900 var det 60 personer på øya. På Gammelgård var det 4 hus og på Bjørnøygård var det 2 hus. Så var det post, butikk og fiskebruk på øya.
Gammelgård var fiskevær til ut på 1970-tallet. I 2017 er øya for lengst fraflyttet, men flere av husene brukes fortsatt som hytter.
Fengsu Tongyi

Fengsu Tongyi (tradisjonell kinesisk: 風俗通義, Samlet betydning av skikker og sedvaner, også kjent som Fengsu Tong) er en bok skrevet ca 195 e.Kr. av Ying Shao, som levde under det senere Østlige Han-dynastiet. Manuskriptet minner om en almanakk, og beskriver forskjellige merkelige og eksotiske forhold til de lærde, som kulturelle skikker, mystisk trosbruk, og musikkinstrumenter.
Soppers livsstadier

Navngiving av sopper

Sopper klassifiseres hovedsakelig på basis av strukturer knytta til kjønnet formering fordi slike strukturer gjerne forandres sakte av evolusjon. Imidlertid er det mange sopp som kun formerer seg ukjønna eller i alle fall er kjønna foermering ukjent. Slike soppformer kan ikke klassifiseres på basis av seksuelle strukturer. I tillegg vokser gjerne sopper sammen og sporolerer (danner sporer) i slike blanda kulturer. Dette har gjort det vanskelig å sikkert koble de ulike stadiene av samme sopp med hverandre. Den internasjonale koden for botanisk navngiving godtar derfor at ukjønna stadier av sopp (anamorfer) får andre navn enn det kjønna stadiet (teleomorfen). Hvis man finner at samme sopp har flere slike navn er det vanlig at sopparten (holomorfen) gis navnet til teleomorfen, men under noen omstendigheter kan også navn på en anamorf brukes.
De fleste anamorfer kjenner man imidlertid ikke teleomorfen til og disse har vært vanlig å plassere i en egen divisjon, Imperfekte sopp (Deuteromycota). Med oppkomsten av genetiske metoder innen taksonomien kan slektskap avgjøres ved å sammenligne DNA-sekvenser og anamorfene vil kunne kobles med en teleomorf eller i alle fall kunne klassifiseres i rett slektskapsgruppe.
Det har vist seg at de fleste anamorfer hører hjemme i sekksporesoppene, men stilksporesopper og koblingssopper finnes også.
Franz Xaver Bergmann

Tidlige år

Bergmann (eller Bergman) vakte oppsikt for sine detaljerte og fargerike arbeider. Han pleide å signere enten med en 'B' i en vaseformet kartusj eller påført 'Nam Greb' som er 'Bergman' skrevet baklengs. Han ble i 1886 gift med Isabella Helena Weber (1861-1945). De hadde sønnen Robert og datteren Bertha (1889-1941), som ble gift med Alfred Igler.

Firmaet Franz Bergmann

Faren, Franz Bergmann (26. september 1838–1894) var fra Gablonz, men kom til Wien og grunnla sitt bronseverksted i 1860. Sønnen, Franz Xaver Bergmann, arvet selskapet og åpnet et nytt selskap i 1900. Mange av bronsefigurene fra 1900-tallet var fortsatt basert på design og ideer fra farens bedrift.
Bergmann blir ofte feilaktig omtalt som en skulptør. Det var han ikke. Han var støperieier, men hadde mange anonyme skulptører ansatt i firmaet, og rundt århundreskiftet var det rundt femti arbeidsgrupper som produserte såkalt wienerbronse.
'Kald-malt bronse' refererer til wienerfigurer, malt med diverse lag kostmaling. Kunnskapen om hvordan de blandet fargene er imidlertid senere gått tapt. Koloreringen ble utført av hjemmearbeidende kvinner.

Støperiets stengning

Bergmanns støperi ble stengt under de økonomiske depresjonene i 1930, men ble gjenåpnet noe år senere av Robert Bergmann, som drev det videre under navnet til Franz, og det forble i drift inntil Robert døde i 1954, da restlagret ble solgt til Karl Fuhrmann.

Trivia

Dikteren Henrik Ibsen hadde en liten gruppe med slike figurer som han omtalte som «djevelorkesteret»; en svart gutt som klatrer opp på en elefant, syngende katter, katt som tukter en annen med risekvist, synger etter noter, skriver, dirigerer, djevler som drar hverandre i trillebår eller bærer blekkhus mellom seg, en frosk på askebeger som spiller på banjo. Ibsen hadde disse til inspirasjon: «Der skal være Trold i det, jeg skriver», sa han. En del av figurene ble meldt savnet fra utstillingene 6. oktober 1980, og er senere aldri kommet til rette. Resten av figurene finnes trygt forvart på dikterens skrivebord i Ibsenmuseet i Oslo.
Malthinus facialis

Utbredelse

Malthinus facialis finnes i Europa, østover i Asia. Finnes i Norge, helt i sør.

Utseende

Malthinus facialis er mellom 3-4,5 mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen er jevnt smal bakover. Lyst hode, men med mørkt bakhode. Palpenes (munnføtter) endeledd er smalt og ovalt litt tilspisset, ikke knivformet. Kjevenes innside har en tydelig (lang) tann. Antennens tredje ledd like langt eller litt kortere enn det andre leddet. Antennene er festet litt fra fasettøynenes innside, omtrent så nært øynene som første antenneledd, ved roten, er bredt. Hodet generelt kort framover (sett ovenfra) og stikker knapt lengre frem enn fasettøynene. Det vil si at hodeformen er mer ovalformet, sett ovenfra, bredere enn langt. Bakhodet noe smalt bakover, slik at det blir en slags hals. Brystskjoldet med avrundede framhjørner og klart spissvinklede bakhjørner. Føttenes første ledd (nærmest kroppen) omtrent like langt som de neste tilsammen. Klør ofte med en liten rottann. Leggens endespore når litt lengre enn tredjedelen av første fotledd. Dekkvingene er kortere enn bakkroppen, slik at de siste leddene synes. Dekkvingene har rekkevis ordnet punktur i overflaten, særlig fremme.  Dekkvingene er mørke, men har en gul flekk på hver av dekkvingenes spiss. Kroppen er lys, nærmest gul. Scutellum og brystskjoldets midtflekk er mørk. 
Ligner mye på Malthinus balteatus, men kan skilles fra denne på andre og tredje ledd i antennen, samt lengden på leggens endespore.

Levevis

De voksne (imago) finnes i juni, juli og ut i august. De oppsøker gjerne blomster, men de observeres vanligvis på trær og busker, særlig bjørk. Selv om de oppsøker blomster er de rovdyr og lever både som larver og voksne av andre mindre dyr.
Fernanda Forlag

Fernanda Forlag – den gode fortelling er et lite bok-forlag som holder til på Aslakstrøm gård i Aremark. Forlaget ble etablert i 2008, og eies og drives av Sissel Margrethe Børke. Det drives også bokkafé på gården.
Karpbukt

Karpbukt er ei grend i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den ligger på østsida av indre Jarfjorden, ved munningen av Karpelva og rundt tre kilometer vest for Tårnet. Fylkesvei 886 går gjennom bygda. Avstanden til Kirkenes er rundt 22 kilometer.
Viðeyjarkirkja

Viðeyjarkirkja er en kirke på øya Viðey på Island. Øya ligger like nord for Reykjavík.
Kirken er bygd av stein, i perioden 1767-1774. Den danske arkitekten Georg David Anthon har tegnet kirken. Den ble viet i 1774, og er det nest eldste huset på Island som fortsatt står.
Răzvan Raț

Landslaget

Han ble tatt ut i Romanias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.
Black Devil

Black Devil er et sigarettmerke fra Nederland.
Sigarettene finnes i flere smaker, sjokolade og vanilje blant annet. Black Devil er svarte sigaretter med svarte filter. I Sverige ble sigaretten lansert i 2005.
Peter Andreas Morell

Ettermæle

Morellbakken skole på Grefsen ble i 2012 navngitt skolen etter Morell.
Finnsnes

Finnsnes i dag

Byen har hatt en kraftig vekst de siste årene og mangelen på sentrale tomter har ført til økt bygging av leiligheter og boligblokker de siste 5 årene.
Også nye næringsbygg har kommet til i løpet av de siste 10–15 årene, deriblant kulturhuset, med kino (1995), Statens hus og Kvistad senter. 20. oktober 2005 åpnet  kjøpesenteret Amfi Finnsnes. I dag har senteret 45 butikker, inkludert spisesteder.
I tilknytning til kulturhuset ligger Lenvik rådhus (1977). Finnsnes kirke er fra 1979.
Byen har hatt helsesenter (nå Distriktmedisinsk Senter) siden 1980. Finnsnes har også studiesenter med høyskoletilbud. Lokalavisen Troms Folkeblad kommer ut på Finnsnes med Steinulf Henriksen som ansvarlig redaktør. Også hovedkontoret til AS TIRB (Troms Innland Rutebil) holder til på Finnsnes. TIRB driver i dag blant annet transportselskapet Cominor, som betjener størstedelen av bussrutene i Troms, Ofoten og Nordre Salten.
Fotballaget Finnsnes IL spiller i 2. divisjon, og kampene spilles på Finnsnes stadion.
I 2006 åpnet nye Finnsnes trafikkterminal ved Lundkaia, med av- og påstigningsrampe til hurtigbåtene, ventehall, kafé/kiosk og oppbevaringsbokser.
Midt i byen ligger Finnsnesvannet, omkranset av byens park. Både rådhuset og kirka, samt Arvid Hanssens plass ligger like ved parken.

Kommunikasjon

Finnsnes har hurtigbåtforbindelse til Tromsø og Harstad. Hurtigruten har også anløp her. Nærmeste flyplass er Bardufoss lufthavn i nabokommunen Målselv, ca. 45 min kjøring fra Finnsnes (via fylkesvei 855 og europavei 6). Flyplassen trafikkeres flere ganger daglig av Norwegian og Widerøe, med avganger til henholdsvis Oslo og Bodø.

Bydeler

Det er naturlig å dele byen inn i seks geografiske deler, Finnfjordbotn, Skogen/Sandvika, Sentrum, Nygård, Trollvik og Silsand (Disse områdene inngår i tettstedene Finnsnes og Silsand).
Lengst i øst, innerst i Finnfjorden ligger Finnfjordbotn, hvor kommunens største videregående skole, Senja videregående skole, ligger. Skogen/Sandvika ligger langs nordsiden av Finnfjorden mellom sentrum og Finnfjordbotn. I Sandviklia i Sandvika er det alpinanlegg. Sentrum består av området rundt selve Finnsnesodden og knausene og åsene opp mot marka. Nygård ligger like nordvest for sentrum. Det er fra Nygård Gisundbrua går over til Senja. Nord for Nygård ligger den langstrakte Trollvika. Silsand er den eneste bydelen på Senjasiden. Stedet et lite samfunn for seg selv, med egne skoler, forretninger og egen post i butikk.
Andre boligområder med sentral beliggenhet er Finnfjord, Aspelund, Laukhella, Vika og Grasmyr, samt Solli i Tranøy og Hemmingsjord og Langhågen i Sørreisa.
Gamle Bargubanner

Gamle Bargubanner (kinesisk: 陈巴尔虎旗; pinyin: Chénbā'ěrhǔ Qí) er et banner (fylke) i byprefekturet Hulun Buir i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befoilkningen var på 55 908 innbyggere i 1999.

Samferdsel

Kinas riksvei 301 går fra Suifenhe i provinsen Heilongjiang via blant annet Mudanjiang, Harbin og Qiqihar til Manzhouli.
Grenda

Grenda er lokalavis for Kvinnherad i Hordaland. Avisen utgis på nynorsk.
Redaksjonen holder til i Rosendal og bestod i 2005 av syv redaksjonsmedlemmer. Bladet Sunnhordland trykker avisen på Stord. Bladet har lokaler i Skålagato.
Gründer var Olav Aurvold, senere overtok Knut Hass som eier og redaktør. Han solgte den videre i 2000.
Einsiedler

Rasebeskrivelse

Fint hode med fullblods-trekk og en middels lang hals. Lang skulder, bred og dyp bringe. Den har en middels lang rygg, avrundet og muskuløs bakpart. Lange, slanke bein med solid beinstruktur. Den er vanligvis brun eller rød. Mankehøyden kan komme opp til 160- 167cm. Einsiedleren er rolig og ærlig, vil gjerne komme til lags.

Bruksområder

Einsiedleren er alet bevisst med tanke på ulike typer hestesport, og gjør det bra i sprang, dressur, terrengritt og kjøring. Det stilles strenge krav for å bli godkjent til avl, og avlshestene blir valgt både med tanke på utseende og utførelse.
Amuq

Amuq (Amik, Amuk) er en myrlendt slette i den sørligste delen av Tyrkia. Den ligger øst for antikkens Antiokia, som er blitt til dagens Antakya. Området er av arkeologisk betydning på grunn av viktige funn av artefakter fra perioden fra neolitikum til bronsealderen på forskjellige tell-hauger. 
De viktigste funnstedene er Tell al-Judaidah, Çatalhöyük, Tell Tayinat, Tell Kurdu, Alalakh, og Tell Dhahab. Tell Judaidah ble undersøkt av Robert Braidwood og utgravd av C. MacEwan i 1930-årene.
Fra 1995 til 2005 ble det atter gjennomført en arkeologisk survey her under ledelse av Oriental Institute of the University of Chicago.
STS-41-C

Høydepunkt

Under romferden ble Long Duration Exposure Facility (LDEF) plassert i bane og Solar Maximum Mission-satellitten ble reparert av astronautene Nelson og van Hoften. I tillegg ble også et studenteksperiment om bier gjennomført.
Nadezhdiana

Utseende

En middelsstor, slank, blankt brunsvart trebukk med forkortede dekkvinger. Antennene er rødlige, tynne, omtrent to tredjedeler så lange som kroppen hos hunnen og en og en halv gang så lange som kroppen hos hannen. Pronotum er avrundet, noe innsnevret ved roten. Dekkvingene dekker omtrent en fjerdedel av bakkroppen og er blanke med en stor, hvitgul flekk. Beina er middels lange med kraftig klubbeformede lår.

Levevis

Larvene utvikler seg i død ved, gjerne tynne greiner. De voksne billene er aktive om dagen og besøker gjerne blomster for å ete pollen.

Utbredelse

Slekten er kjent fra det østlige Sibir.
Sogndalstrand Kulturhotell

Sogndalstrand Kulturhotell er et hotell som ligger i Sogndalstrand i Sokndal i Rogaland. Hotellet ble etablert i 1996. Det var Ildsjelene Eli Laupstad Omdal og Jan Oddvar Omdal som startet en krambukafe i 1994 i Sogndalsstrand, stedet var da  i ferd med å forfalle. De startet en idealistisk dugnadsinnsats for å sette fokus på den unike landsbyen fra seilskutetiden. I 1996 kunne de åpne hotellet etter en omfattende restaurering. 
Hotellet består av 8 hus frå 1800-tallet, det eldste huset er fra 1831. Alle husene til hotellet og resten av den gamle bebyggelsen i Sogndalstrand ble fredet i juni 2005
Hotellet har 24 overnattingsrom, restaurant, konditori, konferanserom og en fengselspub.
Sogndalstrand Kulturhotell ble regionvinner av Ganefart for området Aust-Agder, Vest-Agder og Rogaland i 2010.
Kjøttkontroll

Kjøttkontroll er en systematisk kontroll av slaktedyr for å forebygge at dyr som kan bære smittsomme sykdommer blir godkjent som menneskemat.  I Norge utføres kjøttkontrollen av veterinærer og kjøttkontrollteknikere som er ansatt hos Mattilsynet, men som arbeider ved det enkelte slakteri.
Isa Mustafa

Tidlig liv

Mustafa ble født  15. mai 1951 i landsbyen Prapashtica, utenfor Priština, Jugoslavia, i dagens Kosovo), til kosovoalbanske foreldre. Han gikk på grunnskole og videregående i Pristina, før han begynte på studerte økonomi på Universitetet i Priština, der han har både mastergrad og ph.d. I 1974 begynte han å forelese ved universitetet.

Politisk karriere

Mustafa begynte sin politiske karriere på 1980-tallet, da han var leder for kommunestyret i Pristina, fra 1984 til 1988. I 1991, da Jugoslavia ble oppløst, ble Mustafa Finansminister i Republikken Kosova, for Bujar Bukoshis eksilregjering. Under tiden som eksilminister, ble det sendt ut en arrestordre på han i Jugoslavia. Mustafa søkte derimot ikke om politisk asyl, og kunne derfor returnere til Kosovo når han ville.
Etter at Kosovokrigen var slutt i 1999, reiste han hjem. Han returnerte til politikken i 2006, som politisk rådgiver for president Fatmir Sejdiu.
I desember 2007 ble han valg til Pristinas borgermester, etter å ha vunnet over Fatmir Limaj, som var nestleder i Kosovos demokratiske parti (PDK) og tidligere offiser i Kosovos frigjøringshær (UÇK). Han ble gjenvalgt i november 2009. 7. november 2010, ble han valgt til leder i Kosovos demokratiske liga, etter å ha vunnet over Fatmir Sejdiu med 235 mot 124 stemmer. 1. desember 2013, tapte han valget som Pristinas borgermester, for Shpend Ahmeti. 
8. desember 2014 ble han valgt til Kosovos statsminister, i en koalisjonsregjering med Kosovos demokratiske parti.
Hexarthrius

Utseende

Store og kraftige, mørkbrune, blanke hjortebiller. Hannens kjever er kraftig forstørrede, oftest forholdsvis lange og slanke.

Levevis

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse

Slekten er utbredt fra India i vest til Java og Borneo i øst.
Storelva (Kjosen i Drangedal)

Storelva i Kjosen i Drangedal kommune i Telemark er en ca. 5 km lang elvestrekning. Den har sitt utspring i Nedre Singusdalsvatnet (164 moh), og ender i Våletjern (102 moh).
Elva drenerer øverste del av det nordøstlige Drangedal, og er en del av Kragerøvassdraget.
Riddermusserong

Kjennetegn

Riddermusserongens hatt er grønngul og intill 10 cm bred, lysere ved hattekanten. Hattehuden glinser, og blir klebrig i fuktig vær. Skivene er tynne og tettstilte, og er svovelgule. Stilken er gul og glatt, og litt knollet/oppsmulmet nederst. Kjøttet er hvitt, og gult kun under huden. Lukter melaktig og smaker mildt .
Dei svarte hestane (film)

Handling

Ambros Førnes (Hans Jacob Nilsen) eier to store gårder og driver en skyss-stasjon. På gården har han fire spreke og skinnende svarte hester. Disse hestene kommer etter hvert til å fylle hans liv fordi den unge vakre kona hans, Lisle (Eva Sletto), ikke greier å elske ham slik han elsker henne. Hun kan ikke glemme Bjørneskinn (Ottar Vicklund), den lyse gutten hun en gang var glad i. Han skulle egentlig bli dikter, men valgte livet på landeveien da han ikke fikk henne.

Da gamlekjæresten en dag finner veien tilbake, kommer det til et dramatisk oppgjør på Førnes. Familien er i ferd med å gå i oppløsing, noe som særlig får konsekvenser for Kjell, den lille sønnen til Ambros og Lisle. Han kommer i en sterk lojalitetskonflikt mellom foreldrene og får store vanskeligheter med å forholde seg til dem.
Fellesnevnerne i historiene er kjærlighet og makt – våknende følelser og vold.

Om filmen

Dagbladet har gitt filmen terningkast 4.
Kvinneligaen 2017/18

Kvinneligaen 2017/18 var det øverste nivået i norsk basketball for kvinner i 2017/18-sesongen. Ligaen besto av de seks lagene fra Kvinneligaen 2016/17, samt Tromsø Storm Ungdom. Sesongen ble spilt som trippel serie med første runde 23. september 2017 og siste runde 25. mars 2018. Ullern 56ers vant ligaen for tredje året på rad, foran Høybråten og Gimle Pride.
En vise jeg nu vil begynne

«En vise jeg nu vil begynne» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse. Alf Prøysen presenterte den i sin visespalte i «Magasinet for alle» i 1958.

Teksten

1.En vise jeg nu vil begynne

og den jeg diktet haver selv,

thi utav sorg og av studering

da kommer ordene som av seg selv.
2.En venn der fengslet har mitt hjerte

ut i min ungdoms beste år,

aldri glemmer jeg den eden

som du i falskhet meg tilsvor.
3.Men akk min dårskap var kun ringe

thi jeg var jo knapt atten år,

det finnes vel ingen sjel på jorden

som fellet har så mangen tår.
4.Min far og mor har Gud hjemtaget

jeg var ei verd at eie dem,

søskende haver jeg tilbake

men jeg haver ikke noget hjem.
5.Thi de meg gater og forakter

de skjemmes ved min dårlighet,

men jeg dem ønsker glade dager

thi sorgen kan jo også ramme dem.
6.Ja den som aldri haver elsket

den vet jo ei hva verden er,

den største sorg som jorden eier,

det er at miste den man holder kjær.
7.Ja jeg meg nu til graven nærmer

og på min arm et barn jeg bær,

mens mørke tanker rundt om meg svermer

jeg minnes vennen som jeg hadde kjær.