google/wiki40b huggingface dataset:
PEGIDA

Patriotische Europäer gegen die Islamisierung des Abendlandes (tysk for «patriotiske européere mot islamisering av Aftenlandet (Vesten)), forkortet PEGIDA, PEgIdA eller Pegida, er en tysk politisk bevegelse med base i Dresden. Høsten 2014 arrangerte PEGIDA innvandrings- og islamkritiske demonstrasjoner i tyske byer på mandager.

Demonstrasjoner

Den første demonstrasjonen fant sted i Dresden i oktober 2014 og samlet da cirka 350 personer. Den fjerde demonstrasjonen 10. november hadde et deltagerantall på 1 700 personer og en uke senere hadde tallet økt til 3 500. Den 24. november kom cirka 5 500 personer til demonstrasjonen i Dresden, den 1. desember omtrent 7 500, den 8. desember 10 000 og den 15. desember 15 000. Demonstrasjonen 22. desember ble den største til da og samlet 17 500 deltagere.
Liknende demonstrasjoner – om enn i mindre skala – ble avholdt i byer som Bonn, Düsseldorf og Köln.

I Norge

12. januar 2015 arrangerte Max Hermansen den første PEGIDA-marsjen i Oslo, inspirert av Pegida-bevegelsen i Tyskland. Marsjen samlet ifølge Politiet 190 deltagere.  Mindre PEGIDA-marsjer ble i løpet av 2015 også arrangert i Tønsberg, Kristiansand, Stavanger, Ålesund, Stjørdal og Hamar. Marsjene genererte gjerne større motdemonstrasjoner. Pegidas aktivitet i Norge døde i stor grad ut våren 2015 og fungerer i dag mest som en side på Facebook. Hermansen selv ble utestengt fra Facebook november 2015. Pegida Norge beskriver seg selv som «en protestbevegelse som på humanistisk grunnlag demonstrerer mot muslimsk innvandring og påvirkningen fra islam».
Comex

Comex er en meksikansk malingprodusent. Selskapet er det største innen sitt fag i Mexico og det fjerde største i Nord-Amerika. Det ble etablert i 1959 og har hovedkvarter i Mexico by. Den viktigste fabrikken befinner seg i Tepexpan i Acolman kommune i delstaten México. Selskapets fulle navn er Comercial Mexicana de Pinturas S.A. de C.V.
Aleksandr Barysjnikov

Verdensrekord

Den amerikanske kulestøteren Brian Oldfield støtte 22,86 m i El Paso, Texas, 10. mai 1975. I denne konkurransen flyttet Oldfield verdensrekorden 3 ganger: 21,94 m, 22,25 m og 22,86 i tredje forsøk, hvorpå han gav seg. Tre støt tre rekorder. På denne tiden var det en profesjonell liga med friidrettsutøvere i USA, og siden Oldfield var profesjonell ble ikke rekorden ratifisert av IAAF. Da Barysjnikov støtte 22.00 m i 1976 var han den som offisielt ble kreditert som verdens første 22 meterskaster.
Simpl (Wien)

Simpl (opprinnelig Bierkabarett Simplicissimus, Ølkabaret Simplicissimus) er en kabaret i Wien som ble grunnlagt i 1912. Siden 1920-tallet har den vært blant de mest suksessrike revyscenene i tyskproglig område, og er blant annet kjent for artister som Fritz Grünbaum og Karl Farkas.

Historie

Selv om etablissementet, som ligger i et kjellerlokale i sentrum, opprinnelig hadde samme navn som vittighetsbladet «Simplicissimus», ble det nesten umiddelbart kalt «Das Simpl» på folkemunne. Mens hovedvekten først lå på musikalske innslag, utviklet scenen i løpet av  1920- og 30-tallet under Farkas og Grünbaum et mer kabaretartet preg. Begge var virksomme på scenen frem til Østerrike ble annektert av Det tredje rike i 1938.
Siden kabareten var eid av en jødisk familie, ble den tvangsovertatt av nasjonalsosialistene, og bare «rikstyske» artister fikk opptre. Mot slutten av Annen verdenskrig ble Simpl stengt og benyttet som tilfluktsrom.
Efter krigen gjenopptok kabareten sin virksomhet, og under Farkas' ledelse utviklet den seg til en sentral scene, som blant annet ble kjent for politiske satirer og samtidskommentarer. Farkas ledet virksomheten frem til sin død i 1971.
Simpl har siden vært drevet av Baruch Picker, Hugo Wiener og Maxi Böhm, Martin Flossmann, Albert Schmidleitner og Michael Niavarani.
Niavarani ble eier av kabareten i 2019, og fra og med 2019/20-sesongen fungerer han som kunstnerisk leder.
Øvre Egypt

Øvre Egypt (arabisk: صعيد مصر‎; Sa'id Misr) er den stripe med land på begge sider av Nildalen som strekker seg mellom Nubia, og nedover elven (nordover) til Nedre Egypt. Egypt har alltid vært den viktigste referanserammen i Egypt siden lenge før det eksisterte kart. Øvre Egypt ligger sør for Nedre Egypt ettersom Nilen flyter fra sør og nordover.

Geografi

Øvre Egypt ligger mellom Nilens katarakter overfor dagens Aswan, nedover elven (nordover) til området mellom Zawyet Dahshur og El-Ayait, hvilket er sør for dagens by og hovedstad Kairo. Den nordlige delen av Øvre Egypt, mellom Sohag og El-Ayait, er også kjent som Midtre Egypt. På arabisk er innbyggerne i Øvre Egypt kjent som sa'idis (som bokstavelig betyr «fra Sa'id», det vil si fra Øvre Egypt); og snakker hovedsakelig en egen dialekt som kalles sa'idiarabisk.
I faraoisk tid var Øvre Egypt kjent som Ta Shemau, hvilket betyr «stråenes land». Området var inndelt i 22 distrikter som ble kalt for nomer. Den første nome var løselig sett der hvor moderne Aswan er og 22. nome var ved dagens Atfih (antikkens Afroditopolis), akkurat rett sør for Kairo.

Førdynastiske Egypt

Den viktigste byen i førdynastiske Øvre Egypt var Nekhen (gresk: Hierakonpolis), og byens skytsguddom var gribbegudinnen Nekhebet.

Dynastiske Egypt

Under det meste av historien i faraoistiske tid var Teben det administrative senter i Øvre Egypt. Etter at det ble ødelagt av assyrerne, gikk det nedover med byens betydning. Under ptolemeiske kongedømme i Egypt, overtok byen Ptolemais Hermiou rollen som den fremste byen i Øvre Egypt. Øvre Egypt var visuelt representert i form den høye hvite krone Hedjet, og dens symboler var den blomstrende lotus og halvgraset.

Middelalderens Egypt

På 1000-tallet flyktet et stort antall pastoralister (dyrelandbruk), kjent som hilalianere, fra Øvre Egypt og flyttet vestover inn i Libya og noen så langt som til Tunis. Det er antatt at forringete beiteforhold i Øvre Egypt, som siden er blitt assosiert med den varme perioden i middelalderen, var årsaken til denne folkevandringen.

1900-tallet

På 1900-tallets Egypt ble tittelen «prins av Sa'id» (i betydningen «prins av Øvre Egypt») av kronprinsen av den egyptiske trone. Selv om det egyptiske monarki ble avviklet i 1953, fortsatte tittelen å bli benyttet av Muhammad Ali, som i dag arbeider med eiendom i Paris.
Ivar F. Andresen

Familie

Han var sønn av Anton Olaf Andresen (1863–1926) og Nilsine Trondsen (1870–1959).  Faren drev manufaktur i Kristiania. Han var bror av operasangeren Alf Henry Andresen (1891–1963), mens søstera Ingeborg Andresen (1904–92) var mor til Thorvald Stoltenberg.
I 1920 giftet han seg med Greta og fikk sønnen Torolf. Han døde i Stockholm i 1940 og er gravlagt i Askersund i Sverige.

Ettermæle

Han er avbildet på Nidars IFA-pastiller med sitatet: «Blandt dens fornemste egenskaper er først og fremst den, at den forebygger tørrhet i hals og svelg. Jeg kan paa det varmeste anbefale denne pastill til sangere, talere, røkere og sportsmenn». Ivar F. Andresen, Dresden N. 5-11-30
Kannaway

Kannaway er et amerikansk MLM-konsept og varemerke eid av konsernet Medical Marijuana Inc. Konseptet gikk tidligere under navnet The Hemp Network.
Medical Marijuana Inc. ble etablert i 2009 av Bruce Perlowin. I 2011 ble aksjemajoriteten overtatt av selskapet Hemp Deposit & Distribution Corp som var eid av Michael Llamas. Han tok samtidig over som daglig leder i selskapet. Llamas omkom i 2017 i en bilulykke, han var på dette tidspunktet tiltalt for flere tilfeller av bedrageri og risikerte inntil 6 års fengsel.
Kannaway distribuerer kosttilskudd basert på cannabis til helsefremmende bruk. Dette markedsføres med anekdoter fra personer som hevder seg helt eller delvis helbredet fra sykdommer og symptomer.
Produktene omsettes via forretningsmodellen multi-level marketing, og det er også i Norge bygget opp en organisasjon av uavhengige salgsrepresentanter for selskapet. I 2018 fattet Mattilsynet vedtak om omsetningsforbud og sendte varsel om destruksjon av importerte produkter etter å ha konkludert med at disse ikke var tillatt å omsette i Norge. Senere samme år ble det også sendt varsel om tvangsmulkt.
Glattestein

En glattestein eller slikjistein brukes til å glatte tøy. Den blir brukt til å glatte ut finere tekstiler som hvitsøm og duker etter stryking. Den har særlig blitt brukt til å glatte ut sømmer, og har derfor også blitt kalt sømglatter.
Det er gjort gravfunn av steiner brukt til dette formålet. Den eldste en kjenner til er fra ei kvinnegrav fra rundt 400 f.Kr. Etter at kunnskapen om å lage glass kom til Norden på 1600-tallet, ble glattesteinen oftest laget av mørkt glass. Den blir da formet som ei sirkelrund skive med tverrmål på 6 – 9 cm. Noen har et handtak av glass. Andre kan være innfelt i et trestykke. 
Glattesteiner ble produsert ved glassverk i Norge fra midten av 1700- til midten av 1800-tallet. De har også blitt eksportert til Danmark.
Glattesteinen ble brukt uoppvarmet på kledet. Under kledet brukte en gjerne ei glatt plate av for eksempel sletthøvla eik eller bøk. Ofte var disse glatte trestykkene dekt med lær. Det er også gjort gravfunn av slike plater laget av kvalbein. Glattesteinen har blitt brukt parallelt med mangletre, rulle og strykejern.
Slike glattere kunne også bli laget av marmor eller hardt tre. De var gjerne fint utskjærte.
James McAvoy

Karriere

McAvoy debuterte som skuespiller i en alder av 15 år i filmen The Near Room (1995). McAvoy innrømmet senere at han ikke var veldig interessert i skuespill da han begynte filminnspillingen, men han ble inspirert til å fortsette etter å ha utviklet følelser for skuespillerinne Alana Brady som han spilte mot i filmen. Han fortsatte som skuespiller som medlem av PACE Youth Theatre. McAvoy ble uteksaminert fra Royal Scottish Academy of Music and Drama i 2000. 
Tidlig på 2000-tallet, hadde McAvoy forskjellige gjesteopptredener i flere TV-serier. I 2001, dukket han opp i TV-serien Krigens brorskap, en miniserie som omhandler andre verdenskrig produsert av Steven Spielberg og Tom Hanks. Serien ble vist på TV-kanalen HBO. I 2003 dukket McAvoy opp i miniserien Frank Herberts Children of Dune som var tilpasset fra en roman skrevet av forfatter Frank Herbert og ble sendt på Sci Fi Channel. Dette er en av de høyest rangerte programmene som noensinne er sendt på denne kanalen. 
I 2004 hadde McAvoy en birolle i den romantiske komedien Wimbledon der han spilte mot Kirsten Dunst. Det var Forest Whitaker som foreslo McAvoy til regissør Kevin Macdonald for rollen som Nicholas Garrigan i den Academy Award-vinnende lavbudsjettfilmen The Last King of Scotland som kom ut i 2006. McAvoy portretterte en skotsk lege som blir ansatt som den personlige legen til diktator Idi Amin (spilt av Forrest Whittaker) i Uganda. Denne filmen er basert på faktiske hendelser som fant sted under Idi Amins styre. 
En av de største høydepunktene i McAvoys karriere kom da han spilte mot Angelina Jolie og Morgan Freeman i suksessen Wanted, en actionfilm der han hadde rollen som Wesley Gibson, en ung amerikansk slabbedask som får vite at forfedrene hans var en lang rekke leiemordere. Mens han spilte inn actionscener for denne filmen, fikk McAvoy flere skader, inkludert en forstuet ankel og et skadet kne. Midt i 2010 fikk McAvoy rollen som den telepatiske superhelten Professor X, grunnlegger og leder av X-Men, i X-Men: First Class.

Privatliv

McAvoy var i et forhold med den skotske skuespilleren Emma Nielsen i seks år frem til 2003, før McAvoy ble sammen med skuespillerinne Anne-Marie Duff, som er ni år eldre. Paret giftet seg den 18. oktober 2006 under en privat seremoni. De har en sønn sammen, som ble født i 2010. I februar 2007 besøkte McAvoy Nord-Uganda og tilbrakte fire dager med å se prosjekter som støttes av det britiske Røde Kors. Skuespilleren besøkte blant annet flyktningsleir for internt fordrevne, som ble tvunget til å flykte fra hjemmene sine.
Casa Olea

Casa Olea var en norsk stiftelse for gatebarn i Rio de Janeiro i Brasil. Hovedformålet var å bidra til å beskytte barns rettigheter og levevilkår ved å yte praktisk hjelp til gatebarna i Brasil. Stiftelsen Casa Olea ble formelt dannet i 2008, men har vært under utforming siden 1996. Pådriver og grunnlegger for prosjektet og stiftelsen var barnevernspedagog Nina Olea Hovemoen.
Casa Olea - Stiftelsen for gatebarn i Rio opphørte i november 2014.
Amazon.com

Historie

Amazon.com ble grunnlagt som Cadabra.com i 1994 av Jeff Bezos som fikk ideen om å selge bøker online. Selve selskapet kom i gang i 1995, etter at Bezos skal ha skrevet businessmodellen til selskapet i bilen sin. Den første boken Amazon solgte var Fluid Concepts and Creative Analogies: Computer Models of the Fundamental Mechanisms of Thought av Douglas Hofstadter. 
Selskapet skiftet fort navn til amazon.com ettersom Cadabra kunne mistolkes som cadaver (engelske ordet for kadaver), og fikk derfor navnet etter verdens største elv i volum; Amazonas, som passet bra med tanke på at selskapet skulle vokse til å bli et av de største IT-selskapene i verden mot slutten av 90-tallet. 
I 1999 hadde selskapet nådd sin absolutte topp på børsen, men ble kort tid etter rammet av dot-com boblen i mars 2000. Men takket være en solid businessmodell fra Bezos, overlevde selskapet finansboblen og innen 2002 var selskapet tilbake på rett kjøl igjen. Selskapet har gått over til å selge alt mulig, ikke bare bøker, og det varierer fra DVD'r til kjøkkenutstyr. 
I starten av april 2008 hadde selskapet en markedsverdi på ca. 32 milliarder dollar (rundt 160 milliarder kroner).

Varehus

Selskapet har store varehus i både Nord-Amerika, Europa og Asia. I Europa er de stort sett plassert i England, men også Tyskland og Frankrike. Varer leveres omtrent verden over. Selskapet har dessuten forskjellige websider for forskjellige land, og det er Canada, England, Tyskland, Østerrike, Frankrike, Kina og Japan som for øyeblikket har sine egne sider.
5-krone

Femkronemynter under den skandinaviske myntunion (1874-1924)

I 1873 forhandlet Norge, Sverige og Danmark frem den skandinaviske myntunion basert på gullstandarden. Sverige og Danmark vedtok myntunionen, mens Stortinget stemte nei til at Norge skulle slutte seg til. Etter at stortinget hadde stemt nei vedtok de en halvveis gjennomføring med speciedaler og gullstandart. Denne ble tilpasset myntunionen ved at en speciedaler ble delt inn i fire kroner som igjen ble delt inn i 30 skilling og 100 øre. At myntene hadde to valører i perioden var altså ikke et resultat av man ønsket å lette overgangen slik enkelte tror. Ved lov om pengevesenet av 17. april 1875 fant stortinget ut at man likevel skulle slutte seg til myntunionen og de tidligere myntenhetene speciedaler og skilling ble erstattet med en krone som ble inndelt i 100 øre. Mynter fra de tre landene hadde samme navn, vekt og størrelse, og samme renhet i henholdsvis sølv og gull. Mynter som ble preget i ét land, var derfor gyldig betalingsmiddel i alle tre. Ved innføringen av myntunionen vedtok man å ha 1, 2, 10 og 20 kroners mynter og sedler i valørene 5, 10, 50 kroner og opp til 1000 kr. Det oppsto et hull ved at man ikke hadde en femkronesmynt. Derfor vedtok man et tillegg til konvensjonen i 1880 hvor de tre landene også fikk anledning til å lage femkronemynter i gull. Norge laget aldri slike femkronemynter, men det gjorde Sverige. De svenske femkronene var gyldige i Norge og i perioden sirkulerte det derfor femkronemynter i Norge selv om de ikke var norske.

Prøvemynter

Før innførelsen av 5 kronemynten i 1963 ble det laget flere prøvemynter. Bl.a. en med motiv som 10 og 20 kroner 1910 og en med motiv som 2 kroner 1908-1917. Det ble også laget flere forskjellige prøvemynter med samme motiv som ble innført, men små forskjeller i vekt og utførelse. I 1970 ble det laget en prøvemynt som var forløperen til andre utgave i 1974. Flere av disse prøvemyntene har kommet ut i privat eie og befinner seg nå i myntsamlinger.
Sakçagözü

Sakçagözü er en småby i distriktet Nurdağı i Gaziantep i Tyrkia. Ruiner fra hettittene er tre kilometer fra byen, som har omkring 7 000 innbyggere (2010).
Subbiano

Frazioni

Kommunen omfatter følgende frazioni:
Calbenzano, Casa la Marga, Castelnuovo, Chiaveretto, Falciano, Giuliano, MonteGiovi, Poggio d’Acona, Santa Mama, Savorgnano, Vogognano
Fort Manoel

Fort Manoel (maltesisk: Forti Manoel eller Fortizza Manoel) er et stjerneformet fort på Manoel-øya i Gżira i Malta. Det ble bygget av Johanitterordenen i det 18. århundre av, under regimet til stormester António Manoel de Vilhena. De britiske militære overtok fortet i 1800, og det var i bruk frem til 1964. Fortet ble svært skadet under andre verdenskrig, men det har blitt restaurert.
A-ba-ni-bi

Eurovision Song Contest

Den israelske finalen, Den hebraiske sang- og korfestivalen, ble arrangert i Jerusalem 11. februar 1978. Der vant Izhar Cohen og «A-ba-ni-bi» en hårfin seier med 66 poeng og ble dermed Israels bidrag til Eurovision Song Contest 1978. 
Den internasjonale finalen gikk av stabelen i Paris lørdag 22. april 1978. Der var «A-ba-ni-bi» det 18. bidraget ut på scenen av 20 deltakere. I avstemningen tok det israelske bidraget raskt en klar ledelse og vant til slutt hele konkurransen med 157 poeng. Den norske juryen ga 8 poeng til «A-ba-ni-bi».
Flere arabiske land sendte også konkurransen på fjernsyn. Da det israelske bidraget ble fremført, viste den jordanske kringkasteren i stedet et bilde av blomster. Da det i tillegg ble klart at Israel ville vinne, avbrøt jordansk tv hele sendingen under påskudd av at de hadde tekniske problemer. Dagen etter erklærte landets tv-kanal at andreplassen Belgia hadde vunnet.

Teksten og tittelen

Tittelen «A-ba-ni-bi» er et røverspråk, kalt b-språket på hebraisk. Røverspråket brukes av barn og går ut på at hver vokal eller diftong dupliseres med en b foran seg. I dette tilfellet er tittelen hentet fra det hebraiske ordet אני (ani), som betyr «jeg» på norsk. Formelen blir dermed: ani: a-(b+a)-ni-(b+i) = a-ba-ni-bi. 
Tittelen betyr dermed ganske enkelt «jeg». Og i teksten synger Cohen blant annet hvordan de som barn brukte språket til å si «jeg elsker deg», så de voksne ikke skulle forstå.
East Indies and China Station

East Indies and China Station var en formasjon i den britiske Royal Navy fra 1831 til 1865.

Historie

Stasjonen ble dannet i 1831; den opphørte da den i 1865 ble delt i to, i East Indies Station og China Station. Dens område dekket Indiahavet og Kinakysten og Kinas seilbare elver. Dette ansvarsområdet impliserte ikke terriroerialkrav. Men Royal Navy ble ofte satt inn for å samarbeide med britiske kommersielle interesser i disse områder.
Kirkesøk

Kirkesøk er en nettside med oversikt over kirkene i Den norske kirke. Oppslagene inneholder blant annet opplysninger om hvilket bispedømme, prosti og sogn kirkene hører til samt informasjon om bygningstype og arkitektur. Til hver artikkel følger bilder av kirkebygget både utvendig og innvendig.
Dataene på Kirkesøk hentes fra Kirkebyggdatabasen som driftes av KA; Kirkelig arbeidsgiver- og interesseorganisasjon.
Kirkesøk er utarbeidet av KA i samarbeid med Den norske kirke.
Kvotehandel

Kvotehandel er kjøp og salg av utslippskvoter for karbondioksid.
EU organiserer verdens mest omfattende handel med utslippskvoter, og pålegger bedrifter å sikre seg kvoter tilsvarende egne utslipp av karbondioksid. The European Union Emmission Trading Scheme omfatter energi- og industriselskaper som til sammen står for rundt halvparten av EUs totale utslipp av karbondioksid. Kvotene er i noen tilfeller blitt tildelt gratis, i andre tilfeller må selskapene kjøpe dem til en pris som styres av tilbud og etterspørsel.
Den grønne utviklingsmekanismen – engelsk Clean Development Mechanism (CDM) – er et system for salg av utslippskvoter fra utviklingsland til industriland. CDM er knyttet til Kyoto-avtalen og innebærer at selskaper i industriland kan sikre seg klimakvoter ved å finansiere utslippsreduksjoner i land som selv ikke er forpliktet til å holde sine utslipp under en bestemt grense.
Det norske selskapet Point Carbon jobber med rådgivning og analyse knyttet til markeder for omsetning av karbondioksidkvoter. Selskapet arrangerte i mars 2008 en konferanse i København hvor statsminister Jens Stoltenberg og lederen for FNs klimapanel Rajendra K. Pachauri var blant foredragsholderne.
Thinkpad

ThinkPad, navnet på en serie bærbare datamaskiner fra IBM (1992–2005), og f.o.m 2005 fra Lenovo da disse kjøpte opp IBM sin PC-divisjon.
Hans Andreas Benneche

Benneches legat

I ettertid er Benneche kanskje mest kjent for å ha opprettet «H.A. Benneches legat for norsk kunst», oftest omtalt som Benneches legat, på 80 000 kroner. I bestemmelsene var det fastslått at legatets midler bare skulle tildeles kunstnere som sto på kristendommens grunn. Denne bestemmelsen førte siden til den såkalte Benneche-saken på 1930-tallet, en strid i Den norske forfatterforening om hvem som burde tildeles midlene fra legatet.
Benneches gate i Oslo er oppkalt etter Hans Andreas Benneche.
Sankta Maria i Rosengård

Sankta Maria i Rosengård er en romersk-katolsk menighet i Malmö. Den nåværende kirken ble innviet 6. januar 1990 av biskop Hubertus Brandenburg.
Oblatfedrene kom till Malmö i 1966, men først i 1975 ble det etablert en anneksmenighet i Rosengård da de etablerte seg i en mindre villa i Ekgatan 35, hvor det ble innredet et kapell og prestebolig. Like etter var dette blitt for lite, og man kjøpte et større hus på andre siden av gaten  med adresse  Ekgatan 40, hvor første etasje ble bygget om til et kapell. Dette ble kalt Mariakapellet og ble innviet 18. oktober 1978 av biskop Hubertus Brandenburg.
6. januar 1986 ble Rosengård en egen menighet med navnet Maria i Rosengård katolska församling.
Menighetsbygningen og kirken ble etter hvert for lite, og det ble anskaffet en ny tomt og etter to års byfggearbeider kunne dagens kirke bli innviet.
Kirken har innvendige utsmykninger av Eva Spångberg. Glasskunsten er utført av den polske kunstneren Malopsza.
Kirkeklokkene ble innviet 28. september 1996 og er benevnt Johannes Paul II og Ingrid av Skänninge.
Kvartformat

Kvartformat, kvarto eller quarto (av lat. «fjerde»), forkortet 4°, 4:o, qto eller 4to, er en eldre betegnelse på et størrelsesformat for bøker. Kvartformat angir et trykkark (tilsvarer format A0) som er brettet to ganger, og dermed gitt fire blad (åtte sider). Hver utskrevne side representerer en fjerdedel av det hele arket. Etter dagens standardformater tilsvarer en kvarto omtrent A4.

Historikk

På 1300– og 1400-tallet ble det vanlig å bruke papir i bøker. Med utgangspunkt i størrelsen på de håndlagede papirarkene oppsto formatbetegnelsene folio (brettet én gang), kvarto (brettet to ganger), octavo (brettet tre ganger), duodecimo (brettet fire ganger) og sedecimo (brettet fem ganger). Betegnelsene brukes også til formatangivelse av håndskrifter på pergament.
Den tidligste kjente europeiske trykte boken er en quarto, Sibyllenbuch, antas å ha blitt trykket av Gutenberg i 1452-53, før Gutenbergs bibel. Sibyllenbuch Eksisterer i dag bare som et fragment. Quarto er også brukt som en generell beskrivelse av størrelsen av bøker som er om lag 12 tommer (30 cm) høye.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2009/10 – Verdenscup 2

Norske kommentatorer

De norske TV-kommentatorene for NRK TV var ved Ove Eriksen og Ådne Søndrål.
Frederik von Blücher

Biografi

Frederik Vilhelm von Blücher var sønn av Carl Leopold von Blücher (1719-75) og Sophie Henriette Margrethe von Plessen (1738-86). Broren, Conrad Daniel von Blücher-Altona (1764-1845), var overpresident i Altona.
Frederik Vilhelm ble arveprinsesse Sophie Frederikkes elsker og far til hennes fire barn. «I den snævreste hofkreds blev der ikke lagt skjul på, at arveprinsens smukke og charmante adjudant, Frederik von Blücher, måtte være det fædrene ophav».
I 1802 ble von Blücher gift med Helene de Thygeson (1776–1839). Paret fikk to barn, hvorav det yngste ble født etter farens død.