google/wiki40b huggingface dataset:
Europacupen i parabueskyting 2018

Europacupen i parabueskyting 2018 var en sammenlagtserie i bueskyting for handicappede utøvere i 2018. Det ble arrangert to stevner; et i Oblia og et i Nove Mesto.
Det ble konkurrert i klassene menn, kvinner og mixlag, og i grenene compoundbue, recurvebue og W1 (som kan bruke compoudbue eller recurvebue).
Effekt

Effekt er i fysikk definert som arbeid utført per tidsenhet. Måleenheten for effekt i SI-systemet er watt og målenheten for arbeid er joule. En watt tilsvarer å omsette eller forbruke én joule per sekund.
Mens watt uttrykker arbeid per sekund, uttrykker kWh/h arbeid per time, et uttrykk som benyttes innen kraftproduksjon, mens kWh/år gjerne brukes for årsforbruk av elektrisk energi i en bolig. 
Siden én joule tilsvarer et arbeid lik det å skyve med en kraft på 1 newton over en avstand på 1 meter, vil en effekt på 1 watt kunne skyve en gjenstand med en kraft på 1 newton over en avstand på 1 meter hvert sekund (  ). Dette tilsvarer å heise ca. 102 gram 1 meter opp per sekund ved jordoverflaten.
En eldre enhet for effekt som fremdeles er mye i bruk er hestekraft. En metrisk hestekraft tilsvarer 735,49875 watt, eller å heise en masse på 75 kg én meter opp per sekund, ved jordoverflaten (g=9,80665)
En kW tilsvarer 1,36 hestekraft.
Aprionota

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten og er særlig aktive i varme og solskinn.

Utbredelse

Slekten er utbredt i den vestre delen av Oseania (i alle fall Vanuatu, Fiji og Samoa).
Marokkos sentralbank

Marokkos sentralbank (Bank Al-Maghrib) er sentralbanken i Marokko. Den ble etablert i 1959, for å erstatte den tidligere Banque d'Etat du Maroc.

Historie

I januar 1906 var det en internasjonal konferanse i Algeciras (Algeciras-konferansen) i Syd-Spania, bl.a. for å sikre Marokkos selvstendighet, sikre frihandel, og vurdere reformer innen landets økonomi og finans. 
Samme år ble Banque d'Etat du Maroc vedtatt etablert; 12 europeiske land samt USA og Marokko signerte forordningen 7. april. Banken ble etablert i februar 1907 som et åpent aksjeselskap. Fra 1911 var banken i gang med produksjon av mynter og sedler. Valutaen het da hassani, som er forløperen til dagens dirham. 
De første årene hadde de et fastkursregime der hassani var låst til franske franc. Dette ble imidlertid oppgitt i 1919. Året etter ble hassani tatt ut av omløp og erstattet av marokkanske franc, som også var låst til franske franc. Disse var i bruk til 1959, da Marokko fikk forhandlet tilbake retten til å utstede egne penger. 1. juli endret banken navn til Banque de Maroc, og i oktober ble dirham-en lansert. 
I 1967 kom den nye bankloven (banking act of April 21, 1967), som ga sentralbanken utvidet mandat til å også overvåke banknæringen. 
I mars 1987 byttet sentralbanken igjen navn, og fikk navnet Bank Al-Maghrib, som den dag i dag er bankens navn. Samtidig etablerte de også Dar As-Sikkah, et industriforetak som tar seg av trykkingen av landets penger.

Sentralbanksjef

Sentralbanksjef er pr mai 2014 Abdellatif Jouahri. Han har vært sentralbanksjef siden 2003.
Sølvfisk

En sølvfisk eller strømsild (Argentina sphyraena) er en langsmal laksefisk med stor øyne, beskrevet av Linnaeus i 1758. Sølvfisk inngår i slekten Argentina, og i familien gullaksfisker. Den er utbredt fra Gibraltar til Norge og Island, samt i Middelhavet øst til Adriaterhavet.
Wii U

Nettfunksjoner

Wii U kommer med flere forbedrede nettfunksjoner sammenliknet med tidligere maskiner fra Nintendo. Det gamle friendcode-systemet som var brukt på Wii og 3DS er nå byttet ut med Nintendo Network ID som lar spilleren lage en personlig brukerkonto. Det er mulig å registrere opp til 12 brukere på hver konsoll og hver bruker har egne lagringsfiler og annet innhold som bare denne brukeren har tilgang til. Det er mulig å registrere opp til 100 venner på hver brukerkonto.

Spill

Wii U har flere eksklusive titler, deriblant Nintendo Land, Pikmin 3, Super Mario 3D World, Splatoon, Xenoblade Chronicles X, Star Fox Zero og Paper Mario: Color Splash.
eShop er Nintendos digitale markedsplass. Nesten alle Wii U-spill som er lansert i fysisk format, kan lastes ned digitalt herfra. Mange spill lanseres i tillegg kun digitalt på eShop, og er ikke tilgjengelig for Wii U i andre butikker. Via eShop kan man også laste ned utvalgte spill fra konsollene Nintendo Entertainment System (NES), Super Nintendo Entertainment System (Super NES), Nintendo 64, Game Boy Advance, Nintendo DS og Wii.
Murudalen naturreservat

Murudalen naturreservat ligger i en trang sørvestlig gående dal 6 km øst for Botngård og vest for Gjøljavatnet i Bjugn kommune i Trøndelag, sør for fylkesvei 710. Området ble fredet som naturreservat i 2007, som ledd i arbeidet med å bevare boreal regnskog.
Den ligger 100–300 moh.  Området er på 250 dekar. Området er dekket av kartblad 1522 I i kartserien Norge 1:50000. UTM-koordinater 32V 542600 Ø 7072600 N.
Melchora Aquino

Første livsavsnitt

Hun ble født i Caloocan, som senere er vokst sammen med Manila og blitt del av storbyområdet Metro-Manila. Hun var datter av Juan og Valentina de Aquino, en landarbeiderfamilie som aldri hadde sjanse til noen skolegang. Ikke desto minne hadde hun fått, skjønt i liten grad, noe undervisning, slik at hun kunne både lese og skrive. Hun hadde også talent for sang. Hun sang under lokale fester, og sang i kirken under gudstjenester, som messer, dåp og bryllup. Hun ble også ofte valgt til rollen som Reyna Elena under «Santacruzan» under «Santacruzan», en religiøs prosesjon i mai til minne om  keiserinne Helenas oppdagelse av Kristi sanne kors.
Hun giftet seg med Fulgencio Ramos, en cabeza de barangay (landsbyformann), og de fikk seks barn. Ramos døde da deres yngste felles barn vlvar blitt syv år gammelt. Som alenemor forsørget hun familiet ved dyrking av ris og sukkerrør.

Under den filippinske revolusjon

Hennes sønn var blitt medlem av den hemmelige organisasjon Katipunan, ledet av Andrés Bonifacio, som arbeidet for uavhengighet fra den spanske kolonimakt. Gjennom dønnen kom Melchora i kontakt med de revolusjonære. Da opprøret brøt ut i 1896 bestemte hun for aktiv deltagelse. 
På hjemstedet hadde hun et lite sted som snart ble et tilfluktssted for syke og sørede revolusjonære. Hun gav opprørerne mat, gav dem medisinsk behandling og oppmuntet dem moderlige råd og bønner. I hennes hjem hadde Katipuneros også hemmelige møter. Slik fikk hun tilnavnet Katipunans moder (Madre del Katipunan, Mother of the Katipunan).
Da spanjolene kom på sporet av henne, sendte de en kommando og arresterte henne. Den 29. april 1896 ble hun anklaget for å ha assistert Katipunan-opprørene og ble trass i sin fremskredne alder på 84 år innesperret i Bilibidfengselet i Manila. Her ble hun avhørt, men hun holdt fast ved sine overbevisninger og vedstod seg sin deltakelse i revolusjonen  og hjelp til Katipunan. Kort etter forsøkte hun å flykte til Novaliches, men ble fakket av sivile vakter fof ført tibake til Bilibid-fengselet for flere forhør.
Etter en tid deporterte de spanske myndigheter henne til Guam på Marianene i Stillehavet.
Etter at USA tok kontrollen på Filippinene i 1898, kunne Melchora Aquino i 1903 og andre forviste vende tilbake. Hun bodde så frem til sin død i en alder av 107 år, den 2. mars 1919, i sin datters hus i Quezon City. Hun ble gravlagt i bakgården der.
Gravstedet er senere blitt ffentrlig tilgjengelig, og heter Himlayang Pilipino.
Blekingegade-saken

Blekingegade-saken er en dansk kriminalsak som omhandler en gruppe som begikk alvorlig kriminalitet med det politiske formålet å støtte PFLP (Popular Front for the Liberation of Palestine). Saken fikk sitt navn etter gruppens hemmelige tilholdssted og utstyrslager, som var en leilighet i København på adressen Blekingegade nummer 2.
Gruppen, som er blitt omtalt som Blekingegadebanden, bestod av sju yngre menn som i løpet av 1980-tallet begikk en rekke bankran, postran, ran mot en pengetransport i Lyngby i 1983 og av stormagasinet Daells Varehus like før jul 1986. I tillegg kom tyverier av våpen og ammunisjon i Norge og Sverige som ble fraktet til leiligheten i Blekingegade og oppbevart der.
Det alvorligste forholdet var drapet på en politibetjent i forbindelse med ranet av Købmagergades Postkontor i 1988. 
Politiets etterforskning av drapet, som på grunn av mistanken om politiske motiver også involverte Politiets Efterretningstjeneste (PET), førte til pågripelse av fire av gruppens medlemmer i april 1989. I mai 1989 var et av medlemmene, som var på frifot, utsatt for et trafikkuhell. Det førte til at leiligheten i Blekingegade med sitt lager av eksplosiver og våpen ble avslørt, og det ga ytterlige beviser mot resten av gruppen.

Rettssaken

Rettssaken mot seks av de tiltalte fant sted i Østre Landsret i september 1990 og ble avsluttet i mai 1991 med at de ble dømt. Tre av gruppens medlemmer ble dømt til ti års fengsel, mens de øvrige fikk henholdsvis sju, tre og ett års fengsel. På grunn av manglende bevis for hvem som avfyrte skuddet mot politimannen, ble ingen av gruppens medlemmer dømt for det. En av de tiltalte, som var sveitsisk, fikk sin sak pådømt senere fordi han ble pågrepet i Tyrkia og først måtte utleveres derfra. 
Rettssaken fant sted under store sikkerhetsforanstaltninger, og det forhold at saken inneholdt materiale fra avlytting foretatt av PET, og som aktoratet forsøkte å holde tilbake fra forsvarerne (og pressen), førte til en hel del offentlig polemikk. Aktoratets vegring ble innbrakt for retten, hvor det falt dom for at en del av materialet skulle utleveres.
De tre dømte som fikk fengsel i ti år, ble prøveløslatt mot slutten av 1995. Den sveitsiske deltageren, som fikk en dom på åtte års fengsel i oktober 1993, ble prøveløslatt i februar 1997 og utvist til Sveits.
Coptocephala

Utseende

Middelsstore (gjerne 7-10 millimeter), avlange, sylindriske, blanke, mer eller mindre rødlige bladbiller, dekkvingene gjerne med svarte tegninger. Det er stor forskjell mellom kjønnene, hannen har mye større hode,  lengre bein, kortere dekkvinger og et mer avlangt pronotum enn hunnen. Hodet er stort og bredt, antennene tynne og forholdsvis korte, noe sagtakkede. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er middels lange og kraftige, hos hannene er forbeina kraftig forlengede.

Levevis

Maurbladbiller skiller seg fra de fleste bladbiller ved at larvene ikke er planteetere, men derimot lever i maurtuer, der de spiser matrester men trolig også kan forgripe seg på maurlarvene. De voksne billene er bladetere som bladbiller flest, og spiser gjerne på planter.
Hunnen legger eggene sine nær en maurtue, den kan også sitte i en busk over turen og slippe eggene ned på den. Eggene er beskyttet av en hard skorpe, og blir båret inn i tua av maurene. Når larven klekkes, beholder den denne skorpen som beskyttelse, og bygger på den med sandkorn og sekreter etter som den vokser, den unngår slik maurenes angrep.
Maurbladbiller tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Larveutviklingen tar to år eller mer. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Europa, Nord-Afrika og Midtøsten.
Snøklokketre

Beskrivelse

Det blir opptil 24 m høyt i de sørlige Appalachene, men er som regel lavere. Krona er bredt kjegleformet med vidt utsperrede nedre greiner. Barken er lysegrå. Bladene sitter spredt og er ovalt avlange, spisse, fint sagtannede, 8,7–22,5 cm lange og 3,8–11,4 cm brede. Nervene stikker ikke opp over bladflaten på oversiden, og undersiden er hårete. Blomstene er hvite, klokkeformede og henger 2–6 sammen. De har 4 begerblad, 4 kronblad og 12–16 pollenbærere. Blomstene ligner mer på krokus enn på snøklokker. Frukten er brun med 4 vinger.

Økologi og utbredelse

Snøklokketre vokser på fuktig, ofte litt sur og sandholdig jord opptil 1600 moh. I åslandet øst for Appalachene vokser den sammen med tulipantre, kvitask, rødlønn, kviteik, amerikakristtorn, amerikajudastre og storbladmagnolia. Sør i utbredelsesområdet finnes den sammen med amerikabøk, oksemagnolia, amerikakristtorn, ulike eikearter, floridalønn, virginiahumlebøk og amerikajudastre. I Great Smoky Mountains forekommer den sammen med canadahemlokk, gul hestekastanje, amerikasølvlind, sukkerlønn og gulbjørk, og i Blue Ridge Mountains er den funnet sammen med rødeik, sukkerbjørk, tulipantre, blomsterkornell og Magnolia fraseri.
Arten er hovedsakelig utbredt i åser og fjell i Nord-Carolina, Sør-Carolina, østlige Tennessee, Georgia og Alabama. Mer spredte forekomster finnes på den sørøstlige kystsletta og i vestlige Virginia, Vest-Virginia, sørlige Ohio, sørlige Indiana, sørlige Illinois, Kentucky, Tennessee, sentrale Arkansas og sørøstlige Oklahoma.

Systematikk

En buskaktig form med små blomster på kystsletta skilles ofte ut som en egen art, Halesia parviflora. Den høye formen i de sørlige Appalachene blir en sjelden gang skilt ut som en egen art, Halesia monticola.
Linnés beskrivelse av Halesia carolina var basert på materiale fra formen som tradisjonelt er blitt kalt Halesia parviflora. Hvis den skal ha status som egen art, må den overta navnet Halesia carolina, og formen fra høyereliggende områder må i stedet kalles Halesia tetraptera.
Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow!

«Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow!» er en amerikansk sang med melodi av Jule Styne og tekst av Sammy Cahn. Den ble skrevet i juli 1945 i Hollywood, California, på årets varmeste dag.
Sangen ble først spilt inn på plate av Vaughn Monroe. Den ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-1759. Den andre siden var «When the Sandman Rides the Trail». Sangen ble en populær hit og nådde førsteplassen på Billboard-listen året etter. Det har blitt gjort tallrike coverversjoner av «Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow!». På grunn av sin sesongbetonte tekst blir den vanligvis betraktet som en julesang. Likevel til tross for den glade helligdagsfølelsen er den en kjærlighetssang som aldri nevner julen.
Frank Sinatras fremførelse var nedlasting nummer 25 millioner på Apples musikkbutikk iTunes.
Sinatras kamerat i The Rat Pack, Dean Martin, spilte den inn. Sangen ble utgitt på LP-platen The Dean Martin Christmas Album (Reprise R 62222 (mono), Reprise RS 6222 (stereo)) i 1966. Den ble brukt under rulletekstene på de to første Die Hard-filmene, hvor handlingen utspilte seg på julaften.
Vonda Shepard gjorde en coverversjon i 2000 for Ally McBeal. Den ble utgitt på albumet A Very Ally Christmas.
Jessica Simpson spilte inn sangen i 2004. Den ble utgitt på hennes Rejoice: The Christmas Album. Billy Mann var produsent. Sangen var også den første singlen fra albumet og nådde inn på topp 20 på Billboards Adult Contemporary-liste.
Den italienske sangeren Irene Grandi spilte inn en personlig versjon i 2008, fremført på engelsk.

Norske versjoner

Arne Riis har skrevet en norsk tekst. Den heter «La det sne». En tekstforfatter, som ikke er angitt, har skrevet en annen norsk tekst. Den bærer tittelen «Se det sner».
Alta tingrett

Alta tingrett er en førsteinstansdomstol i Hålogaland lagdømme. Domstolen har kontorsted i Alta i Finnmark og rettskretsen omfatter kommunene Alta og Loppa  med tilsammen 20 716 innbyggere pr. 1. januar 2013. Domstolen ledes av en sorenskriver (for tiden Bjørnar K. Leistad ) og har to dommerfullmektiger og fire saksbehandlere.
Wolfprisen

Wolfprisen (engelsk: Wolf Prize) er en pris som siden 1978 tildeles forskere og kunstnere av Wolf Foundation i Israel. Den tildeles mennesker som har fortjenester for menneskehetens beste og vennskapelige forbindelser mellom folkene. Prisen ble etablert av Ricardo Wolf (1887–1981), en tyskfødt oppfinner, som også var Cubas ambassadør i Israel.
Wolfprisen blir delt ut i seks disipliner, hver med 100 000 amerikanske dollar i premiepenger. I fysikk og kjemi regnes den som en av de mest anerkjente prisene i verden etter Nobelprisen.
Ophonus rufibarbis

Utbredelse

Ophonus rufibarbis finnes inesten hele Europa, men er noe sjeldnere helt i sørvest. Den er utbredt i Nord-Amerika, Nord-Afrika og Asia. Finnes i Norge.

Utseende

Ophonus rufibarbis er 6,2-9,5 mm lang med en brunlig svart farge. Antenner og bein er lysere, brunlige, nesten gule. Dekkvingene, brystskjoldet og oversiden av hodet (pannen) har fin kort hårbekledning. (Krever forstørrelse for å se). Brystskjoldet har en hjerteform fordi det bakerst smalner inn. Ikke sjelden, lever på moldrike lokaliteter med litt skygge, nær skog og busker. De kan påtreffes i små grupper med flere individer.

Levevis

Ophonus rufibarbis er vanligvis nattaktiv og lever av planter. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.
Norge og verdenskrigen

Bakgrunn

Alt ved utbruddet av første verdenskrig i 1914 besluttet den amerikanske Carnegie-stiftelsen (The Carnegie Endowment for International Peace) å utgi en serie avhandlinger om følgene av krigen. Serien fikk tittelen Verdenskrigens økonomiske og sociale historie, og skulle skrives av fagfolk fra et nøytralt standpunkt. Arbeidet ble påbegynt ved krigens slutt. Hovedredaktøren var professor James T. Shotwell. Det skulle utgis en egen skandinavisk serie som skulle dekke de nøytrale nordiske landenes forhold, under en redaksjonskomité som besto av Shotwell, Harald Westergaard og Eli F. Hetckscher.
Utarbeidelsen av det norske bindet i serien ble overlatt den norske økonomen Wilhelm Keilhau. Keilhau fikk anledning til å gjennomgå det norske Utenriksdepartementets arkiver ved utarbeidelsen av boka. Opprinnelig var det planlagt også å skildre etterkrigsårene, men på grunn av blant annet plassbegrensninger ble ikke skildringen ført lenger enn til 1918.
Keilhau beskrev senere den samme perioden i et bind av Det norske folks liv og historie gjennem tidene.
Verdipapirforetak

Verdipapirforetak opptrer som mellommenn i verdipapirmarkedet og tilbyr investeringstjenester knyttet til finansielle instrumenter etter tillatelse fra Finanstilsynet. Verdipapirforetakene har en svært sentral rolle i annenhåndshandelen med finansielle instrumenter (fondsmegling), og ved tilrettelegging av emisjoner i førstehåndsmarkedet (corporate-virksomhet).

Tjenester

De mest sentrale tjenestene som verdipapirforetakene tilbyr, utover tradisjonell megleraktivitet og tilrettelegging, er investeringsrådgivning, analysevirksomhet og garantistillelse for fulltegning av emisjoner. 
Verdipapirforetak driver også aktiv forvaltning av investorers portefølje på individuell basis og etter investors fullmakt. Av hensyn til å forebygge interessekonflikter mellom kunder og mellom foretak og kunder, ytes aktiv forvaltning normalt ikke sammen med tradisjonell meglervirksomhet, men i separate verdipapirforetak.

Krav til virksomheten

Kravene til tillatelse for å yte investeringstjenester gjelder såvel banker som andre selskaper. Et verdipapirforetak kan bare drive den virksomheten som det har tillatelse til etter verdipapirhandelloven (investeringstjenester og tilleggstjenester), og ellers kun det som har naturlig sammenheng med denne virksomheten.  
Krav til virksomheten følger av verdipapirhandelloven og foretakene er under tilsyn av Finanstilsynet. Etter verdipapirhandelloven stilles det omfattende krav til verdipapirforetakenes virksomhet og organisering. Foretaket må være bygget opp på en måte som gjør at risikoen for at det oppstår interessekonflikter begrenses til et minimum. Videre stilles det krav om at ledelsen og eierne er egnet til å lede og eie et verdipapirforetak.
For å starte opp et verdipapirforetak stilles det også krav til at foretaket har en solid startkapital som står i forhold til hvilke investeringstjenester som selskapet skal yte. Normalt vil kravet til startkapital være 730.000 euro (dvs. ca. NOK 6 millioner).

Sikringsfond

Alle verdipapirforetak har pliktig medlemskap i Verdipapirforetakenes sikringsfond. Dette fondet sikrer kundenes midler og finansielle instrumenter hvis foretaket mangler økonomisk evne som følge av tvangsakkord, konkursbehandling eller offentlig administrasjon, med inntil 200.000 kroner pr. kunde. 
Fondets forpliktelser finansieres av medlemmene og fondet er organisert med et eget styre i fondet med representanter fra medlemsforetakene og Kredittilsynet.
Vinterland (album)

Vinterland er et musikkalbum med Kirsti Sparboe, utgitt i 1972.
Badachu

Badachu (kinesisk: 八大处; pinyin: Bā Dàchǔ = «åtte store steder»; også kalt Badachuparken; 八大处公园), er navnet på de høydene der man finner åtte buddhistiske templer og tidligere klostre på høydene Cuiwei, Pingpo og Lushi i distriktet Shijingshan i Beijings vestlige utkant, der Xishanfjellene (Beijings Western Hills) begynner.
Badachu er etter en omfattende restaurering i 1980-årene blitt et viktig besøksmål.
Mormor og de åtte ungene

Mormor og de åtte ungene er en serie av sju barnebøker av den norske forfatteren Anne-Cath. Vestly, først utgitt med fem bøker 1957–61 og deretter med to bøker i 1986 og 1999. Serien regnes som Vestlys største suksess, og er utgitt i ni land.
Det er laget tre filmer basert på fortellingene: Mormor og de åtte ungene i byen (1977), Mormor og de åtte ungene i skogen (1979) og Mormor og de åtte ungene (2013). Vestly spilte selv rollen som mormor i de to første filmene. «Mormor og de åtte ungene» er også del-tittel på den andre av bøkene: Mormor og de åtte ungene i skogen (1958). 
Til forskjell fra Vestlys øvrige bøker – som utelukkende gikk fra radio til bok, hadde Mormor-tekstene vært på trykk før de kom i radio og bokform. Redaktør Nils Johan Rud i Magasinet for Alle hadde bestilt fortellingene fra Vestly, og den første sto på trykk i 1955.  
Hovedpersonen i bokserien er dels minstebarnet Morten, dels mormor og dels familien som kollektiv. I den første boka i serien bor familien trangt i en leilighet i en bygård; i de neste bøkene har de flyttet til «Huset i skogen». Huset ligger landlig til, men likevel i nærheten av drabantbyen Tirilltoppen, som er et gjennomgående bosted for flere av Vestlys hovedpersoner.
Aleksandr Andrejevitsj Ivanov

Yngre år

Ettersom Ivanov var oppvokst i en kunstnerfamilie, fikk han allerede som 11-åring plass ved St. Petersburgs kunstakademi, som elev av sin far, Andrej Ivanov. Faren var professor i maleri og så tidlig sønnens talent, og forsøkte å fremme det. Ivanov fikk to sølvmedaljer for sine tegninger mens han var under utdanning.
I 1824 ble Ivanov tildelt en gullmedalje for bildet Priamos byr Akhilles liket av Hektor (Приам испрашивает у Ахиллеса труп Гектора). Tre år senere fikk han en ny gullmedalje, da for verket Josef tyder drømmen i fengslet (Иосиф в темнице истолковывает сны царедворцам фараона).

Roma

Etter avslutningen av utdannelsen mottok Ivanov et stipend som gjorde det mulig for han å reise til utlandet. Han reiste til Roma via Dresden. Den største delen av livet skulle han komme til å oppholde seg i Roma. Mens han var der, ble han venn med landsmannen, forfatteren Nikolaj Gogol. I Roma ble han sterkt påvirket av  nasareerne. Det var i Paris han malte sin versjon av en greske myte, med sitt maleri Bellerofon gir seg i vei til Kimæren (Беллерофонт отправляется в поход против Химеры).
I tiden mellom 1837 og 1857 arbeidet han på maleriet som skulle bli hovedverket hans, Kristus viser seg for folket (Явление Христа народу). Kunstverket er holdt i en nyklassisistisk stil. Til dette maleriet laget han rundt 300 skisser og detaljtegninger, mange av disse er i seg selv sett på som små mesterverk.

Avslutning

I 1857 vendte Ivanov tilbake til Russland. Han døde av kolera året etter.
Ivanovs verk er for en stor del å se i Tretjakovgalleriet, samt i Russlands Museum.