google/wiki40b huggingface dataset:
Mentale kart

Mentale kart er en type kart hvert enkelt menneske opparbeider og bærer i seg som et bilde av sine geografiske og fysiske omgivelser. Mentale kart er ikke kart over verden slik den virkelig er, men kart som viser verden slik vi forestiller oss den. Det kan dreie seg om et menneskeskapt byrom, offentlige kommunikasjonssystemer eller ulike geografiske områders plass i mediebildet.
Utgangspunktet for begrepet er de enkelte individers oppfatning av og bruk av sine geografiske omgivelser. Geografer henter data ved å spørre sine informanter om veien til et sted, de kan be dem tegne kart eller be dem beskrive et område. En enkel metode er å dele ut en kartskisse til en gruppe mennesker og be dem skrive på stedsnavn. Eksempelvis kan en skoleklasse få et kart over Norge med fylkesgrensene inntegnet, og bli bedt om å skrive fylkenes navn. Undersøkelser av folks foretrukne bosteder er også i denne kategorien.
Begrepet mentale kart ligger i krysningspunktet mellom fagfeltene psykologi og geografi, og er utviklet av amerikanske geografer på 1950-tallet.
Undersøkelser av mentale kart viser at massemedias dekning av ulike steder har stor virkning på folks bilder av hvordan verden er. Reising og egen opplevelse av steder gir motvekt til det bildet mediene skaper.
Begrepet brukes i dag bl.a. i forbindelse med planlegging av arealbruk og navigasjonsmuligheter for synshemmede.
Christiane F. – Å være ung er for jævlig

Handling

Temaet for filmen, som av mange regnes som en kultfilm, er det harde livet ved Bahnhof Zoo i Vest-Berlin på slutten av 1970-tallet og begynnelsen av 1980-tallet. Den er en brutal og realistisk fortelling om den unge jenta Christiane F. (Christiane Felscherinow, f. 1962), som bor i den fattige drabantbyen Gropiusstadt i Neukölln. Etter at familien går i oppløsning søker hun tilflukt i et belastet miljø rundt diskoteket «Sound». Der blir hun tilbudt narkotika, og etterhvert blir hun drevet ut i narkotikamisbruk og prostitusjon. Filmen ender med at Christiane leser på forsiden i avisen B.Z. at venninnen «Babsi» (Babette Döge) er død av en overdose som Tysklands da yngste heroinoffer, 14 år gammel.

Bakgrunn

Filmen er spilt inn på virkelige steder og i stor grad med amatørskuespillere (bare for hovedrolleinnehaveren Natja Brunckhorst, valgt blant 2000 andre unge jenter, ble filmen begynnelsen på en filmkarrière) og er en studie over narkotika- og prostitusjonsmiljøet. Den er svært tro mot boka og den faktiske historia. Perioden filmen finner sted i dekker tiden fra 1974 da Christiane F. som tolvåring kommer i kontakt med narkotika første gang til 1977 da Babsi dør, skjønt i filmen kan det se ut som ting skjer over et kortere tidsrom.
Regissør Uli Edel fikk støtte fra David Bowie, og musikken fra hans Berlin-periode, da han selv ble avvent fra narkotika, spiller en mindre, men betydningsfull rolle i filmen. Den virkelige Christiane F. hadde vært til stede ved en konsert han holdt i Berlin. Disse scenene med David Bowie ble gjenskapt spesielt for filmen. Bowies sang Heroes, selv om den ikke opprinnelig er skrevet direkte for filmen, er nært forbundet med dens tematikk.
Biografien Wir Kinder vom Bahnhof Zoo ble skrevet av Stern-journalistene Kai Hermann og Horst Rieck 1977–1978 på bakgrunn av omfattende intervjuer med Christiane F. Opptakene til filmen fant sted fra august til november 1980 og hadde tysk première den 2. april 1981.
Beretningen om Christiane F. skapte offentlig debatt om filmens virkemidler, om den skremte unge jenter til å holde seg borte fra narkotika, eller om den faktisk glamoriserte det samme.
Oryctes simiar

Utseende

En stor (ca. 50 millimeter), avlang, blank, brunsvart hornbille. Kroppsformen er sylindrisk. Hannen har et langt, krumt horn i pannen, og en bred, blank uthuling foran på thorax, i overkant av denne uthulingen med en fin tverrkjøl. Hunnen mangler horn i pannen, men har en skarp knøl, pronotums uthuling er mye mindre enn hos hannen. Larven er gulhvit.

Levevis

Larvene lever av råtnende plantedeler ned i jorda, og er regnet som harmløse.

Utbredelse

Arten lever på Madagaskar.
Barnas Dyrepark – Lindesnes

Barnas Dyrepark – Lindesnes ligger langs fylkesvei 460 på Svennevik i Lindesnes kommune. Den ble startet i juni 2006 av Asbjørn Hansen.
Barnas Dyrepark hadde ved oppstart til sammen 450 dyr fordelt på 14 arter. Her kan barn finne geiter, griser, sauer, hester, kaniner, hare, marsvin, ekorn, undulater, kanarifugler, papegøyer, duer, rasehøns, fasaner og påfugl.
Besøkende har mulighet til å ha kontakt med dyrene i Barnas Dyrepark – Lindesnes. Barn kan ri på hestene og ellers klappe dyr i denne dyreparken.
Ifinger

Historikk

iFinger ble etablert av norske utgivere i 2000. iFinger har mer enn 2.5 millioner individuelle brukere, og tilbyr også globale multi-språk-løsninger for bedriftsnettverk.
Marble Arch

Marble Arch er et monument rett ved Speakers' Corner i Hyde Park, London. Det står i den vestlige enden av Oxford Street. Navnet brukes også om plassen monumentet står på, området like rundt, og Marble Arch undergrunnsstasjon.
Monumentet er bygget som en triumfbue, og ble designet av John Nash i 1828. Det er basert på Konstantinbuen i Roma, og er bygget i hvit Carraramarmor. Den ble opprinnelig reist på The Mall en portal foran Buckingham Palace (som i sin nåværende form også er tegnet av Nash), men man fant raskt ut at åpningen var for smal til at monarkens vogn kunne kjøre gjennom. Den ble derfor flyttet til sitt nåværende sted i 1851.
Buen står like ved Tyburn, der offentlige henrettelser ble utført i Tyburngalgen, også kjent som Tyburntreet, mellom 1388 og 1793. En plakett som markerer stedet er satt ned på en trafikkøy like ved.
Marble Arch ble fredet i 1970.
Marco Ricci

Ekstrene lenker

(en) Kategori:Marco Ricci – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Elias Akselsen

Bakgrunn

Akselsen tilhører den nasjonale minoriteten tater (romanifolket). Sammen med familien ble han utsatt for forfølgelse av myndigheter og kirken. Som tenåring dro han derfor til Sverige.

Musiker

I Sverige vandret han store deler av 1960- og 1970-årene. Her samarbeidet han også blant annet med trubadurene Cornelis Vreeswijk og Fred Åkerström. Han returnerte til Norge og startet en omfattende tradisjonsformidling med flere plateutgivelser.
Akselsen har også opptrådt på konsert sammen med Stian Carstensen på Kongsberg Jazzfestival, der Akselsen for øvrig også opptrådte sammen med Ravi og DJ Løv. Han har opptrådt på Telemarkfestivalen, og Spellemannprisen 2002, hvor han var nominert i visesang for Hjemlandsklokker, og i 2003 for Her kommer dine arme små.
Akselsen har siden år 2000 samarbeidet nært med produsent Sigbjørn Tveite i plateselskapet Via Music. Tveite har sammen med den norsk-canadiske filmfotografen Benjamin Loeb laget TV-dokumentaren ''En tater på vandring'' (NRK 2012) om Akselsens liv. Akselsen har også medvirket i filmen Tradra – i går ble jeg tater (regi: Karoline Frogner, 2004).
Akselsen er også engasjert som lekpredikant i Pinsebevegelsen, er oldebarn av Stor-Johan, grandnevø av Tater-Milla og far til artisten Veronica Akselsen. En biografi om ham er utgitt av musikkjournalist i VG Stein Østbø, Deilig er jorden Aschehoug (2004).
Akselsen ble utnevnt til statsstipendiat i 2010. Han er enkemann, har tre barn og bor på Skarnes i Hedmark.
Mån

Mån er en restaurert fjellgård som idag kalles Friluftsgården Mån. Det er bare våningshuset som står igjen av den opprinnelige gården. Dette ble restaurert av Jæren Friluftsråd. Idag kan hvem som helst leie hovedhuset. Det har sengeplass til 34 personer. I kjelleren er det åpen varmestue som de som vil kan gå inn og spise mat eller varme seg i. Her er det også en utstilling som forteller fjellgårdens historie og om Frafjordheiene verneområde.
Mån var den første gården som ble ryddet i Fidjadalen trolig allerede i middelalderen. Det var drift på gården helt frem til 1915. Se også artikkel om Månafossen.
Tautra

Tautra, tidligere skrevet Tuterø, Tutterøe, Tutterøen og annet, er ei øy i Trondheimsfjorden tilhørende Frosta kommune. Øya er kjent for Tautra kloster, restene av et cistercienserkloster. Selve middealderklosteret kan også sees som et strategisk valg - i tilknytning til Frostatinget, som ligger inne på fastlandet på Frosta. 
Deler av Tautra og Svaet har siden 14. desember 1984 vært vernet som naturreservat og fuglefredningsområde. Tautra og Svaet naturreservat og fuglefredningsområde er et ramsarområde, med et totalt areal på 20,54 km². 
Øya er 3,5 km lang, og bredden varierer fra ca 70 meter på det smaleste, til ca. én kilometer på det bredeste. Totalt areal utgjør 1,5 km². Det høyeste punktet er 26 moh., noe som gjør den forholdsvis flat. Øya ble i 1979 forbundet til fastlandet via en molo, men pga. denne moloens innvirkning på dyrelivet, ble den i 2003 bygd om slik at en bro midt på moloen slipper vannstrømmen gjennom. Broen, Tautrabrua, har en post som skal hindre rovdyr i å komme over til øya.
Geologisk består Tautra av morenemateriale fra ra-trinnet, eller «Tautra-trinnet» som det vanligvis kalles i Trøndelag. 
Ikke langt fra ruinene av gamle Tautra kloster ligger i dag et nytt cistercienserkloster. Det ble grunnlagt i provisoriske bygninger i 1999. Den 25. mars 2006 ble klosteret gitt status som selvstendig priorat. Den nye klosterkirken er åpen for publikum. Det nye Klosteret er tegnet av Jensen & Skodvin Arkitektkontor AS. Grunnsteinen ble lagt ned av dronning Sonja 8. mai 2003 og tatt i bruk 11. juli 2006. Dronningen var til stede også ved vigslingen den 12. mai 2007. Bygget har fått flere arkitekturpriser, bl.a. Forum AID-prisen (2007) og en europeisk pris for steinarkitektur (2007). 
En nå utdødd sauerase, tautersauen, hadde navnet sitt etter Tautra. Opprinnelsen til sauerasen er noe usikker, men man tror at den ble fremavlet på slutten av 1700-tallet. Plantefloraen i området er en studie verd, siden området har vært dyrket siden middelalderen, med kunnskapsrike munker som pionerer.
Klepp stasjon (tettsted)

Klepp Stasjon er et tettsted i Klepp kommune i Rogaland. Klepp stasjon ligger omkring 28 minutter med tog sør for Stavanger. 
Samtidig med jernbaneutbyggingen ble det anlagt en potetmelfabrikk på Klepp stasjon i 1897, Jæren potetmjølfabrikk. Fabrikken ble en andelsbedrift 1915. Poståpneri og rikstelefonstasjon anlagt 1919. Det var også et gamalostysteri i perioden 1923 til 1950.
I 1920 ble Klepp stasjon planlagt som en stasjonsby med kvartaler. Planen ble ikke gjennomført, og i 2000 ble tettstedet kåret som Rogalands nest styggeste.
Tettstedet hadde 227 innbyggere i 1950, omlag 600 innbyggere i 1970.
Anthotocus

Levevis

Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. De flyr godt og mye, helst om natta.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det østlige Australia (New South Wales og Queensland).
Mongoose

Mongoose er et sykkelmerke. Det finnes mange forskjellige modeller av Mongoose. Navnet mongoose er det engelske ordet for mungo, som er et lite pattedyr.
Nesodden-Bundefjord Dampskipsselskap

A/S Nesodden-Bundefjord Dampskipsselskap (NBDS) var et rederi som i hovedsak trafikkerte strekningen Nesoddtangen–Aker Brygge. NBDS var fra 2008 eid 51 % av Fosen Trafikklag, 38 % av Nesodden kommune og for øvrig av enkeltpersoner og velforeninger. Selskapet hadde vel 50 ansatte, hvorav 45 bemannet skipene. Administrerende direktør var i 2009 Olav Brein
NBDS eide i 2009 seks båter, fire konvensjonelle og to hurtigbåter bygd i 1990 og 1999. Disse var MF «Bamse Brakar», MF «Smørbukk», MF «Huldra», MF «Dronningen», MS «Prinsen» og MS «Prinsessen». 
I tillegg til strekningen Nesoddtangen–Aker Brygge trafikkerte selskapet også strekningen Nesoddtangen–Lysaker samt at de også trafikkerte en rushtidsrute fra Slemmestad og Vollen i Asker til Aker Brygge. I sommersesongen trafikkerte selskapet også ruten Oslo–Drøbak med anløp på flere av øyene i Indre Oslofjord samt Nesoddens vestside. Selskapet fraktet omkring 2,7 millioner passasjerer årlig. Passasjerantallet var 160 ganger større enn Nesodden kommunes innbyggertall.
Etter anbudsutsettelse i 2007 ble trafikken fra 1. juli 2009 overtatt av Tide Sjø. MF «Smørbukk» og MF «Huldra» ble overtatt av det Tide Sjø, det samme ble MS «Prinsen», men den ble solgt til utlandet sommeren 2009. MS «Prinsessen» ble solgt til Bergen-Nordhordland Rutelag (BNR) i Bergen i april 2010.
Donnchadh, jarl av Carrick

Donnchad mac Gillai Brigte eller Duncan fils de Gilbert (= Duncan, sønn av Gilbert; død 1250) var den første mormaer eller jarl av Carrick, et jarldømme i Galloway, Skottland.
I 1176 ble Donnchad overlevert til kong Henrik II av England av sin far, Gilla Brigte mac Fergusa av Galloway som gissel for at den engelske kongen skulle sikre seg at Gilla Brigte, lord av Galloway, skulle oppføre seg i henhold til hva England ønsket. Etter at faren døde i 1185 overtok hans fetter Lochlann i Donnchads fravær de landområdene i Galloway som Gilla Brigte hadde kontrollert. Henrik II forsøkte å hindre overtakelsen på vegne av Donnchads vegne, men ble opptatt med sine egne sønners opprør i Frankrike, og i tillegg fikk Lochlann støtte fra skottenes konge, Vilhelm I av Skottland.
Etter hvert som hendelsene utviklet seg fikk Lochlann beholde det meste av Galloway, men som kompensasjon ble det opprettet et nytt mormaerdømme i området Carrick som tidligere hadde vært kontrollert av lorden av Galloway. Det var kong Alexander II av Skottland som en gang mellom 1225 og 1330 opprettet mormaerdømmet Carrick på den betingelse at Donnchad oppga alle krav i Galloway. Carrick er en anglifisert utgave av creag/carraig' som står for berg eller fjell (rock). Tittelsetet lå i Ayrshire.
Donnchad hadde en nær allianse med den bemerkelsesverdige anglo-normanniske eventyreren John de Coucy. Denne, som effektivt hadde grunnlagt jarldømmet Ulster, hadde lovt Donnchad landområder i Ulster. I 1197 reiste Donnchad selv over til Ulster for å sikre seg landene. I et slag mot Hugh de Lacy tapte John de Courcy, men Donnchad forsøkte uansett å forfølge sine krav. Da Hugh de Lacy senere fikk kong Johan av Englands raseri mot seg flyktet mange av hans menn til Carrick hvor Donnchad pliktskyldig fikk dem arrestert og overrakt til engelskmennene.
Ett av de aller tidligste landcharter fra slutten av 1100-tallet i klosteret Melrose Abbey nevner Duncan, sønn av Gilbert, sønn av Fergus, Count av Carrick.
Auschwitzalbumet

Auschwitzalbumet er en unik fotografisk dokumentasjon på Holocaust under andre verdenskrig. Sammen med Sonderkommando-fotografiene (fotografen var en av fangene), er det de eneste kjente bevarte bildebevis på utryddelsesprosessen innenfor Auschwitz II-Birkenau, den tyske tilintetgjørelsesleiren i det okkuperte Polen.
Identiteten til fotografen har aldri blitt bestemt. Fotografiene ble enten tatt av Ernst Hoffmann eller Bernhard Walter, to SS-menn som var ansvarlige for å ta fingeravtrykk og identifikasjonsfoto av de fanger som ikke ble utvalgt for utryddelse. Albumet har 56 sider og 193 fotografier. Opprinnelig hadde det flere fotoer, men før de ble donert til Yad Vashem, Holocaust- museumet i Israel, ble noen av dem gitt til overlevende som gjenkjente slektninger og venner.
Fotografiene viser ankomst av jøder fra Ungarn (inkludert områder annektert fra Tsjekkoslovakia og Romania) og viser hele prosessen unntatt avlivingen i gasskammeret. Deportasjonene fra Ungarn begynte 14. mai 1944. Yad Vashem skriver at jødene kom fra Karpato-Ruthenia (før krigen en del av Tsjekkoslovakia), særlig ghettoen i Berehovo (også kjent som Beregszész).
Komplekstitrering

Komplekstitrering er en kjemisk analysemetode der en bruker den evnen visse molekyler (ligander) har til å danne komplekser. Dette kan for eksempel brukes til å finne konsentrasjonen av metallioner i en prøveløsning (f. eks. drikkevann). Man tilsetter en ligand dråpevis til prøveløsningen, til alt metallet er bundet i komplekser.
For å kunne observere omslagspunktet, der mengden analysevæske (reagens) balanserer mengden metallioner (ekvivalenspunktet), brukes en indikator som har én farge så lenge det finnes metallioner i løsningen, og en annen farge når alt metallet er bundet i komplekser. Indikatoren skifter altså farge i omslagspunktet. Man måler da hvor mye analysevæske som er brukt til omslagspunktet, og kan dermed beregne hvor mye metall det er i vannet.
Komplekstitrering blir ofte brukt til å bestemme innholdet av kalsium (Ca) og magnesium (Mg) i vann. Summen av mengde kalsium og magnesium er et mål på vannets hardhet. En mye brukt ligand for å bestemme hardheten i vann, er EDTA (etylendiamintetraacetat).  
Som indikator brukes indikatoren eriokromsvart-T som er rød så lenge det er Ca²⁺ til stede, men skifter farge til grønn når det tilsettes EDTA etter ekvivalenspunktet (også kalt endepunktet).  Det som er nevnt om kalsium om EDTA gjelder også for magnesium. Titrer vi derfor en blanding av kalsium og magnesium bestemmer vi dermed summen av de to ionene. 
EDTA er en fireprotisk syre (kan spalte av 4 H⁺) og kan forkortes H₄Y. Om den spalter av ett, to, tre eller fire protoner er avhengig av pH-verdien i løsningen. Ved komplekstitrering av kalsium skal pH-verdien ligge på rundt 9-10. Dette fåes ved å bruke en NH₄Cl/NH₃ buffer. Med pH på rundt 9-10 dominerer HY³⁻. Reaksjonen mellom HY³⁻ og f.eks. Ca²⁺ er:
HY³⁻(aq) + Ca²⁺(aq) → CaY²⁻(aq) + H⁺(aq)
OPP

OPP er ei lokalavis som utkommer hver fredag i Oppdal i Trøndelag. Avisa kom ut første gang 19. desember 2002. Dekningsområdet er Oppdal kommune.
I 2003 vant avisa gull i Årets avisside, mens avisa de to neste årene fikk bronse. Avisa fikk den regionale utmerkelsen «Beste lokalavis» i 2004.
Avisa utgis av Mediehuset OPP, som også driver nettstedet opp.no og nærradioen Radio E6. Mediehuset gir også ut bøker. I 2004 kom «40 turer i Oppdal», av Jon Strand og i 2007 kom nyutgivelsen av ordboka Oppdaling, av Ingeborg Donali.
Ansvarlig redaktør er Per Roar Bekken.
Det vilda torget

Det vilda torget er en diktsamling fra 1983 av svenske Tomas Tranströmer.
Diktet «Svarta vykort» har samlingens mest kjente sitat «Mitt i livet händer det att döden kommer och tar mått på människan. Det besöket glöms och livet fortsätter. Men kostymen sys i det tysta».
Grådodre

Vekstmiljø

Vokser på solrike, kalkholdige bakker, steinbroer og brakkland.

Utbredelse

Finnes spredt, hovedsakelig i Mellom- og Sør-Europa ellers i tempererte områder av Asia. Er introdusert i Norge og finnes fra Oddernes til Gudbrandsdalen, Ogna og Modalen.
Krigsminne

Et krigsminne er et fysisk eller immaterielt minne etter krig og okkupasjon.
Eksempler på fysiske krigsminner er forsvarsanlegg, fangeleire, krigsskip og rasjoneringskort. Immaterielle krigsminner kan for eksempel være fortellinger og sanger fra krig og okkupasjon.
Alutor

Fonologi

Alutor har seks vokaler, fem av dem kan være lange og betonet. Schwa kan ikke være betonet eller forlenget.

Setningsstruktur

Alutor bruker en ergativ setningsstruktur. Det er ingen fast ordstilling, men AVO (Agent-Verb-Objekt) og VAO (Verb-Agent-Objekt) er de vanligste ordstillingene i språket.

Eksempeltekst

mej m-ə-n-ə-kjav-ə-n pəsa qoq, ana ɣətʔav-ə-tkə jəlq-ə-lʔ-ə-n unʲunʲu-pil - Hei, jeg skal vekke barnet mitt som sover, kanskje han/hun er sulten.
ʔəllaʔ-a tu-nina wapaq-u to jəlq-ə-lqiv-i - Moren min spiste fluesopp og sovnet
Rəvraŋa ajusq-ə-k ilɣətav-i tu nəməlʔ-ə-ŋ kimitʔ-ep-i - Ryvrana vasket seg i en kilde, og tok på seg nymylan klær.
Lance Ito

Tidlig liv og karriere

Ito ble født sønn av japanske foreldre i delstaten California. Han gikk på John Marshall High School, Los Angeles. Etter videregående skole begynte han på University of California, Los Angeles fra 1972 til 1975 og oppnådde graden J.D. ved University of California, Berkeley. Etter å ha blitt uteksaminert jobbet han for Los Angeles County District Attorney's Office som statsadvokat, spesielt innen organisert kriminalitet. I 1987 ble han utnevnt til dommer av den republikanske guvernøren George Deukmejian, og i 1989 forfremmet til dommer ved Superior Court i Los Angeles. Ito pensjonerte seg januar 2015.
Marianne Elstad Olsen

Melodi Grand Prix

Olsen ble oppdaget av Arne Bendiksen i 1984 og utga promotionsingelen «Jeg gir meg aldri»/«Fuel to the Flame» (AB Records AB 007) samme år. I 1995 kom hun på tiendeplass i den norske finalen i Melodi Grand Prix med sangen «Kan ikke du?». Olsen kom på femteplass i den norske finalen i Melodi Grand Prix 1997 med sangen «Min egen Superstar».

Farmen

Hun ble kjent etter å deltatt i den første runden av reality-tv-serien Farmen på TV 2 i 2001. Samme år utga hun platen Come on, innen sjangeren countrypop med referanser til amerikanske artister som Shania Twain og Dixie Chicks. Uten å få særskilt presseomtale solgte den til gull, og endte med 22 000 eksemplarer solgte.

Plateutgivelser

Olsens oppfølger var Home to Louisiana i 2003, og i desember samme år ble On the Road Again utgitt – den første i en rekke hvor Olsen tolket kjente countrylåter. Hun sang duett med Rune Rudberg på hans album Gone Country i 2004. Hun skriver mye av musikken sin selv og har også skrevet sanger til andre artister som Lasse Stefanz, Bo Göran Svensson, Rune Rudberg og The Boots Band.
I september 2008 utga hun sitt fjerde album, Let Your Momma Go hvor hun har skrevet 12 av i alt 13 låter. Kompet er spilt inn i Omnisound Studios i Nashville. Elstad Olsen selger en god del i Belgia, Frankrike og Canada.
VM i svømmesport 1973

VM i svømming 1973. Det første verdensmesterskapaet i svømming ble arrangert i Beograd i Jugoslavia i perioden 31. august til 9. september 1973.
Skjoldholder

Skjoldholder er i heraldikken en figur som er plassert utenfor og inntil et skjold i et våpen. Skjoldholderne opptrer oftest i par, én på hver side av skjoldet. Det kan være et dyr, ofte en løve, et fabeldyr, som en enhjørning, en fugl, et menneske eller et menneskelignende vesen, for eksempel en engel, eller et tårn, sverd eller annet.
Skjoldholdere kjennes allerede i segl med våpen fra middelalderen. De er mest vanlige i våpen for kongelige og adelige personer, men finnes fra 1700-tallet også i våpen for norske handelsfolk, embetsmenn og andre som ikke var adelige.
Det dansk-norske unionsvåpen hadde to villmenn som skjoldholdere; to nakne menn med eikeløv om livet, eikeløvskrans i håret og en klubbe i den hånden som ikke holder i skjoldet. Forholdsvis store avbildninger og plastiske figurer av villmenn i unionsvåpen finnes i flere norske kirkebygg, blant annet over «kongestolen» i Kongsberg kirke. Villmennene holder fremdeles Danmarks kongevåpen. Det norske og svenske unionsvåpen og kongevåpen hadde to kronte løver som skjoldholdere, og de var og er også til stede i Sveriges «stora riksvapen» både før og etter unionen.
Skjoldholdere ble ikke tatt inn i det norske kongevåpen fra 1905. I offisiell sammenheng er skjoldholdere likevel brukt som dekorative elementer ved det norske riksvåpenet, for eksempel hester eller løver på pengesedler og to løver i borggården på Akershus festning.
I bystyresalen i Oslo rådhus er talerstolen prydet av byens segl i skjoldform med svaner som skjoldholdere. Oslo kommune har ikke noe egentlig (heraldisk) våpen, men har eksperimentert med tre piler som våpenmerke. I billedteppet av Else Poulsson over talerstolen blir dette byvåpenet holdt av to engler. To bjørner forekommer som skjoldholdere i Sarpsborgs kommunevåpen.
Det er skjoldholdere i noen norske slektsvåpen som stammer fra den dansk-norske unionstiden, bl.a. Anker og von Munthe af Morgenstierne.
Det er diskuterbart om skjoldholdere skal anses som en fast eller variabel del av et våpens identitet. De fleste som har våpen med skjoldholdere, bruker sitt våpen også uten skjoldholderne.
Expo 2012

Expo 2012 (koreansk: 2012 여수세계박람회) eller Expo 2012 Yeosu Korea var en verdensutstilling som ble avholdt fra 12. mai til 12. august 2012 koordinert av Bureau International des Expositions. Expo 2012 ble avholdt i Yeosu, Sør-Korea, med temaet «The Living Ocean and Coast».
109 nasjoner og 9 internasjonale organisasjoner deltok med egne stands og paviljonger og arrangørene forventet 8 millioner besøkende så lenge utstillingen var åpen.