google/wiki40b huggingface dataset:
Svigerfamilie

Svigerfamilie betegner den del av storfamilien som er tilkommet ved inngifte, altså familierelasjoner som er oppstått ved inngåelse av ekteskap. Uttrykket benyttes ofte også der ekteskap er erstattet av partnerskap eller samboerskap.

Svigerforeldre

Svigermor og svigerfar er (ut fra ditt ståsted) din ektefelles foreldre. Svigermødre, og særlig brudens mor, har i populærkulturen ofte og urettferdig blitt tillagt usympatiske trekk. Årsaken til dette kan ligge i den historiske rolle mødre har hatt i å beskytte og lære opp sine døtre, og i de potensielle generasjonskonflikter som kan oppstå på det grunnlaget. Svigerfedre har i større grad gått fri for slike mytiske oppfatninger.

Svigersøsken

Uttrykkene svoger og svigerinne har flere betydningsvarianter. Din svigerinne kan enten være din ektefelles søster, eller hun kan være gift med en av dine søsken, eller hun kan være gift med din ektefelles søsken. Tilsvarende for svoger, uttrykket kan bety din ektefelles bror, eller ektefelle av søsken, eller han kan være gift med din ektefelles søsken.
Som følge av partnerskapslovene kan det forekomme andre konstellasjoner, uansett benyttes svoger om en slik mannlig inngiftet slektning, og svigerinne om en kvinnelig. Alternativt til ordene svoger og svigerinne benyttes av og til svigerbror og svigersøster.

Svigerbarn

Dine barns ektefeller omtales som svigersønn eller svigerdatter.

Andre

Besteforeldregenerasjonen har vanligvis ikke slike betegnelser, men unntaksvis, lokalt eller tradisjonelt, kan svigerforeldrenes mødre og fedre omtales som værmor og værfar, eventuelt godmor og godfar (disse må ikke forveksles med gudmor og gudfar). Andre steder er godmor og godfar synonymuttrykk for bestemor og bestefar.
Fjernere slektninger som ektefellens onkler, tanter, fettere og kusiner har ingen kjente betegnelser i denne sammenhengen. Det finnes heller ikke egne uttrykk for barnebarns ektefeller.

Jus

Familiære relasjoner innen svigerfamilie, særlig med hensyn til svogerskap og til svigerbarn, kan utløse særlige rettslige virkninger, og er tatt inn i lovverket. Det gjelder blant annet i forhold som ekteskapsinngåelser, vitneplikt i straffesaker, inhabilitet og arverett.
Barbara (robåt)

Barbara er en norsk geitbåt (Nordmørsbåt) bygget i 2004. Båten er omtrent 20 fot lang.
Navnet på båten kommer fra romanfiguren Barbara av Jørgen-Frantz Jacobsen fra romanen av samme navn. Med båten lyktes to nordmenn, Tommy Skeide (32 år) fra Ulsteinvik og Olav Lie Gundersen (39 år) fra Averøy i Møre og Romsdal fylke å ro fra Norge til Færøyene mellom den 7. juli og den 30. juli 2005 og nå Porkeri på Suðuroy.
Målet var egentlig å komme fram til Færøyene til kappróður på Ólavsøkan i Tórshavn den 28. juli, men på grunn av været måtte de vente fra 18. juli til 22. juli på Shetlandsøyene. Det er omtrent 360 sjømil mellom Norge og Færøyene.
Turen tilbake gikk med fergen MS «Norröna» til Bergen den 1. august samme år.
Båten ble bygget i 2004 av båtbyggeren Jon Godal. Skeide og Gundersen forsøkte å ro den over til Færøyene samme år, men forsøket måtte avbrytes etter ni døgn.

Bokutgivelse

I 2007 ga Olav Lie Gundersen ut en bok om roturene fra Norge til Færøyene. Boken Mot strømmen ble lansert både i Norge og på Færøyene.
Centralteatret

Bygningen

Adressen i Akersgata har lange teatertradisjoner.  Her lå Grændsehaven, som var eid av James Collett. Det Dramatiske Selskab, Norges første teaterforening, som ble stiftet i 1780, hadde sine oppsetninger her. I 1802 ble det reist en egen bygning til formålet (arkitekt Jørgen Henrik Rawert). Den fikk navnet Dramatiken.
I 1838 ble Selskabet avviklet. Dramatiken ble imidlertid fortsatt brukt til gjestespill, maskeradeselskap og slikt. Kunstnerforeningen hadde sine møter her, og fra 1863 var det konsertlokale. Etter en ombygning (arkitekt Georg Andreas Bull) overtok Christiania Haandværksforening inntil de fikk eget hus i Rosenkrantz' gate.
I flere år var Akgersgaten 38 kjent som Askers concertsalon, Askers etablissement, Askers concertetablissement, Askers salon, Askers Concertetablissements have, Askers Concertsalons cigarbutikk, Askers cigarbutikk, Askers concertsal, Hr. Askers restaurant, Askers restaurasjon og Askers café etter Hr. Asker. En Hr. Asker var i 1881 også direktør for Christiania Tivoli .
I 1885 skiftet stedet navn til Victoria Theater.
I 1887 ble Dramatiken revet, og i 1890 ble dagens bygning reist (arkitekt Herman Backer). Dansesalen fra den tidligere bygningen er imidlertid bevart inne i det nye bygget. Den benyttes nå som skuespillerfoajé.
De første årene holdt skjenkestedet Alhambra til her, men i 1897 lot altså Fahlstrøms stedet ombygge til teater (arkitekt Henrik Bull). I 1934 ble det gjort store endringer (arkitekt Jens Dunker), blant annet fikk fasaden dagens umiskjennelige funkispreg.
Centralteatret er renovert og er Norges eldste teatersted i drift. Salen har 387 sitteplasser. Det spilles også enkelte forestillinger i restauranten Teaterkjelleren i samme bygning.
Bygningen har vært i familien Otthos eie siden 1902, og ble eiet av Harald Ottos oldebarn, Harald Meyer Ottho til 2013. Da kjøpte Olav Thon bygningen.
Peters brev til Filip

Peters brev til Filip er en religiøs tekst fra gnostisismen, antagelig skrevet sist på 100-tallet eller tidlig på 200-tallet. Teksten er kjent fra Nag Hammadi-skriftene, som ble funnet i 1945, og finnes også i Codex Tchacos.
Teksten, som altså angis å være skrevet av apostelen Peter, skildrer en samtale mellom Jesus og disiplene etter oppstandelsen. En slik åpenbaringsdialog var en vanlig sjanger i gnostiske tekster, og brukes også i Johannes' hemmelige bok og i Poimandres. Tilskrivingen til Peter, og brev-formen i det første avsnittet, er trolig en senere tilføyelse.
I enkel form, med spørsmål og svar, fremlegges de sentrale punktene i den gnostiske trosforståelsen. Et sentralt punkt er «eonenes» vesen og rolle i verdensaltet. Eonene ble fremstilt av Faderen før tiden; en ulydig eon kjent som «Moderen» eller «Visdommen» manifesterer seg i et avkom kalt «Den hovmodige». Den hovmodige skaper verden som en ufullstendig og karikeert versjon av den åndelige verden. Kristus ble sendt til jorden «for å opplyse de innesperrede åndsmenneskene om deres egentlige opphav og identitet, og for å gi dem kraft til å bli fri».
Teksten er gjengitt på norsk i samlingen Gnostiske skrifter, 2002.
Lothar Mühleisen

Tidlig karriere i Østerrike-Ungarn

Lothar Mühleisens far var statsadvokat i Ljubljana. Familien var katolsk. Han studerte jus i Wien og Ljubljana, ble dommer i Rogatec øst i dagens Slovenia i 1902 og etablerte advokatpraksis i Slovenska Bistrica sør for Maribor ved juletider i 1908. Han bosatte seg i Marburg an der Drau (senere Maribor) i 1912, der han var advokat og notar. Han eide også en vingård øst for byen, i det nåværende Metava. Under første verdenskrig tjenestegjorde han mellom 1915 og 1918 i den keiserlige og kongelige østerriksk-ungarske hæren som sekretær for en militær domstol i Graz, som dommer i en militær domstol i Temesvár og som formann for en militær domstol i Graz.

Politiker i Jugoslavia

Lothar Mühleisens politiske virke fant sted i en turbulent tid i etterkant av første verdenskrig som var preget av etniske konflikter i det som etterhvert ble Jugoslavia. Marburg var på begynnelsen av 1900-tallet en by med litt over 82% tyskspråklig befolkning og litt over 17% slovenskspråklig befolkning. I tiden etter første verdenskrig gjorde det nye Kongeriket av serbere, kroater og slovenere (senere kalt Kongeriket Jugoslavia) krav på byen; flertallet i byen motsatte seg dette og ønsket å bli del av Østerrike. Dette førte til konflikter som til dels var voldelige, herunder den såkalte blodsøndagen tidlig i 1919 da ni innbyggere ble skutt ned av slovenske soldater. Fordi byen allerede var under slovensk militær kontroll ble byen 10. september 1919 tildelt Jugoslavia i Saint-Germain-traktaten. Etter 1918 forlot mange tyskspråklige innbyggere byen. Som ledd i en tvungen assimileringspolitikk ble tyskspråklige institusjoner bestemt stengt av den jugoslaviske staten, selv om de tyskspråklige innbyggerne fortsatt utgjorde rundt 25% ved slutten av 1930-årene.
Lothar Mühleisen tilhørte en familie som var tyskspråklig, men både hans mor og ektefelle var etniske slovenere. Lothar Mühleisen behersket selv flytende tysk og slovensk, i tillegg til fransk og latin. Til tross for sin tokulturelle bakgrunn identifiserte han seg åpenbart med den tyske minoriteten, og fra begynnelsen av 1920-årene stod han frem som den viktigste lederskikkelsen i den tyskspråklige minoriteten i det tidligere Nedre Styria. Han grunnla og ledet den tyskspråklige minoritetens politiske parti. For dette partiet satt han i byrådet i Maribor fra 1924 til 1931 og i regionalparlamentet i Maribor oblast fra 1927 til 1929. Hans arbeid fokuserte på å bedre den tyskspråklige minoritetens rettigheter. Etter 1935 var han ikke lenger politisk aktiv, og konsentrerte seg om arbeidet som advokat. I 1945 flyktet han og hans familie til Østerrike.
Maribor ble en del av Slovenia i 1991, som resultat av Slovenias uavhengighetserklæring og Slovenia-krigen.
Lothar Mühleisen var farfar til Wencke Mühleisen, som skrev om sin familie i boken Kanskje det ennå finnes en åpen plass i verden.
Nordhordland rundt

Nordhordland rundt er et årlig sykkelritt som arrangeres av Nordhordland Sykkelklubb. Rittet starter og har målgang ved Alversund skule. Traséen er 90 km lang.
Volleyball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1966

Volleyball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1966. Volleyball var en av flere sporter i de tiende sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i San Juan på Puerto Rico i perioden 11. til 25. juli 1966. Det var niende gangen som volleyball var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var to turneringer, en for menn og en for kvinner og Cuba vant begge.
Ishaqi-massakren

Ishaqi-massakren var en angivelig massakre av sivile irakere begått av amerikanske styrker, den 15. mars 2006. Totalt ble 11 mennesker, inkludert 4 barn og 5 kvinner angivelig skutt og drept av de amerikanske styrkene. Deretter skal huset med likene i, ha blitt sprengt i luften. Påstanden om en amerikansk massakre bekreftes bl.a. av irakisk politi.
En talsmann for de amerikanske styrkene i Irak sa 1. juni 2006 at det, som for Haditha-massakren, er innledet etterforskning i saken. Dagen etter ble den amerikanske etterforskningen avsluttet etter at det angivelig ikke ble funnet noe bevis for at amerikanske styrker sto bak den angivelige massakren. Iraks regjering reagerte sterkt på USAs ensidige frikjennelse av soldatene som skal ha drept sivile i Ishaqi, og Irak vil etterforske hendelsen på egen hånd. Den irakiske statsministeren kritiserte de amerikanske styrkene for ukritiske angrep mot irakiske sivile. Maliki fortalte reportere at vold imot sivile var "vanlige blant mange av de multi-nasjonale styrkene". 
En assistent til Irak's statsminister, al-Kazimi sier: We have it from more than one source that the Ishaqi killings were carried out under questionable circumstances, More than one child was killed. This [US] report was not fair for the Iraqi people and the children who were killed.
Volksempfänger

Volksempfänger (folkemottakeren) var en serie med tyske radiomottaker.
Mottakerne ble  utviklet av ingeniør Otto Griessing etter forespørsel fra propagandaminister Joseph Goebbels. Hensikten var å gjøre radiomottakere tilgjengelig for allmennheten i Tyskland, en del av den plan som nazistene hadde med propaganda i det tredje riket. 
Den første modellen, VE301 ble presentert 18. august 1933 på Internationale Funkausstellung Berlin, og kostet 76 Reichsmark (omtrent en halv gjennomsnittlig månedslønn). 
Et hardnakket rykte kunne fortelle at radioene var laget slik at de kun tok inn tyske sendinger. De kunne imidlertid ta inn de sterkeste utenlandske senderstasjonene. Senere, under andre verdenskrig, ble det straffbart for tyskerne å lytte på utenlandske sendinger.
En tilsvarende norsk radio Folkemottakeren kom kort tid etter.
Mellomvekt (MMA)

Forskjeller

De fleste amerikanske og europeiske MMA-medier benytter mellomvekt om utøvere mellom 77,5 kg og 84 kg. Grensen for mellomvekt er definert av Nevada State Athletic Commission som 84 kg.
Karl

Etymologi

Karl er et germansk navn dannet som en korform av Háriolus, en kjæleform av germanske navn som begynte med Charja- eller Harja-, som betyr «hær».
Flere kilder oppgir også norrøne karl, «fri mann», som opprinnelse til navnet. Navnet er da i slekt med ordene kar (svensk og dansk: karl) og kall. I norrøne kilder kan det forøvrig være vanskelig å skille mellom Karl og KalfR, «kalv».

Andre varianter med samme betydning

Navnet Karl/Carl finnes i mange varianter. En kjæleform på norsk og svensk er Kalle. Andre varianter er på norsk Karle og Karolius, på engelsk og fransk Charles og Charlie, italiensk Carlo, på spansk og portugisisk Carlos, latin Carolus og Carol, på nederlandsk og tsjekkisk Karel, på polsk og slovakisk Karol, på ungarsk Károly og rumensk Carol. Det finnes også varianter på andre europeiske språk. Navnet Mies, «mann», er en finsk oversettelse av svenske Karl.
Det finnes også tilsvarende kvinnenavn med samme betydning: på norsk, svenk og dansk Karla, på spansk, portugisisk, italiensk, engelsk og fransk Carla, på engelsk Carol, på egelsk og fransk Carole, på tysk og svensk Carola, på polsk Karolina, på spansk, portugisisk, svensk og italiensk Carolina, på engelsk, fransk og svensk Caroline, på norsk Karoline, på engelsk Carolyn og på engelsk, fransk og svensk Charlotte.
Karl og Carl har gitt opphav til blant annet etternavnene Karlsen og Carlsen, også med varianter på flere språk.

Ord avledet av mannsnavnet

Det er en mengde betegnelser og egennavn som er avledet av «Karl», særlig den latinske formen Carolus. Ett eksempel er adjektivet karolinsk som brukes om «karolinsk tid» i svensk historie, oppkalt etter kongene Karl den tiende Gustav, Karl den ellevte og Karl den tolvte som regjerte fra 1654 til 1718.Karolin (i flertall karoliner, på svensk karoliner og engelsk caroleans) eller karoliner brukes om Karl den tolvtes soldater. Karolin kan også være en liten vannbakkels fylt med mos og en eldre tysk og svensk og tysk gullmynt (også skrevet Karlin og Carolin). Carolin er et slektsnavn som stammer fra de karolinske soldatene. Den svenske byen Karlstad ble grunnlagt av Karl IX i 1584.
Andre ord med opphav i «Karl», er for eksempel karolingisk og karolingerne. De brukes om et herskerdynasti i Det frankiske riket fra 751 til 987 som fikk navn etter Karl Martell (på latin Carolus Martellus) og med Karl den store (Carolus Magnus) som fremste representant. Da Provinsen Carolina i Nord-Amerika ble opprettet som engelsk koloni på 1600-tallet, fikk den navn etter Karl I av England. Etter USAs selvstendighetserklæring ble provinsen til delstatene Nord-Carolina og Sør-Carolina. Carolina er også blant annet en kortform av  Constitutio Carolina Criminalis, en straffe- og straffeprosesslov som ble gitt av keiser Karl 5 i 1532 som den første fellestyske straffelov.
Ding-Dong! The Witch Is Dead

«Ding-Dong! The Witch Is Dead» (på norsk gjerne gjengitt som «Den onde heksa er død») er en sang fra den amerikanske musikalfilmen Trollmannen fra Oz fra 1939. Komponist er Harold Arlen, teksten er ved E. Y. Harburg. Melodien er, på linje med «We're Off to See the Wizard» og «Over the Rainbow», en av de klassiske sangene fra eventyrfilmen.
«The Witch Is Dead» fikk ny aktualitet og ble omstridt da den i april 2013 ble benyttet etter at den tidligere britiske statsministeren Margaret Thatcher døde. En omfattende aksjon på sosiale medier førte til at den seilte opp på engelske platebarometere. BBC fikk et dilemma. Å spille plata ville være særs lite ærbødig, sett i forhold til Thachers bortgang. Å kutte den fra lista ville bli sett på som sensur. BBC valgte en mellomløsning; de spilte en del av melodien, ledsaget av et nyhetsinnslag som forklarte sammenhengen.
Barbra Streisand og Harold Arlen spilte inn duetten på Arlens studioalbum Harold Sings Arlen (with Friend) i 1966.
Bybanen i Costa Rica

Bybanen i Costa Rica (spansk: Tren Urbano de Costa Rica) er en bybane i de sentrale delene av Costa Rica. Den forbinder San José med andre byer i hovedstadens storbyområde. Bybanen administreres av Instituto Costarricense de Ferrocarril (INCOFER). Den ble åpna i 2005 og består av fire linjer, med avganger om morgenen og ettermiddagen fra mandag til fredag.

Historie

Costa Rica hadde opprinnelig et godt utbygd jernbanenettverk fra kyst til kyst. På begynnelsen av 1990-tallet ble jernbanen lagt ned, og linjene ble etter hvert ubrukelige. I 2005 ble ruta mellom San José og Universidad Latina i San Pedro gjenåpna i form av en bybane. Denne ble så forlenga til Freses i Curridabat, og deretter via Tres Ríos til Cartago i 2013. I august 2009 åpna linja mellom San José og Heredia, mens linja mellom San José og San Antonio de Belén ble åpna i april 2011.
Verdensmesterskapet i strandfotball

Verdensmesterskapet i strandfotball ble arrangert første gang i 1995 i Rio de Janeiro, og arrangeres annenhvert år.
Simorrhina

Beskrivelse

Middelsstore (20-30 millimeter), matte gullbasser. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene, rundet, hodet uten påfallende utskudd, "snuten" (clypeus) grunt innskåret i spissen. Oversiden er oransje med svarte flekker på dekkvingene, beina svarte. Undersiden er svart med store, skinnende hvite områder på mellombrystet, bakkroppen og undersiden av lårene.

Utbredelse

Slekten er utbredt i det vestlige Afrika (Benin, Kamerun).
Førstebibliotekar

Førstebibliotekar er en norsk akademisk stillingstittel for en bibliotekar ved et akademisk bibliotek (universitetsbibliotek eller høyskolebibliotek) som har doktorgrad eller likeverdige faglige kvalifikasjoner hovedsakelig i form av vitenskapelige publikasjoner. Stillingen er likeverdig med andre førstestillinger som førsteamanuensis, førstekonservator og førstelektor.
Norsk doktorgrad, utenlandsk doktorgrad godkjent som likeverdig med norsk doktorgrad eller bedømmelse som kompetent til førsteamanuensisstilling ved institusjon under universitets- og høyskoleloven gir rett til opprykk til førstebibliotekar uten ny bedømmelse. Ansatte universitetsbibliotekarer som ikke faller under noen av de tre automatiske opprykkskriteriene kan søke om å få sin faglige kompetanse bedømt. De faglige kompetansekravene ved en førstebibliotekarbedømmelse skal være «på nivå med kravene til førsteamanuensis», og skal bygge på bibliotekfaglige kvalifikasjoner; vektleggen av ulike kriterier kan variere noe avhengig av stillingens oppgaver.
En førstebibliotekar jobber ofte som fagreferent for et eller flere (gjerne beslektede) fagområder samt med forskning og utviklingsarbeid knyttet til faget og bibliotekets funksjoner, herunder formidling. Den teknologiske utviklingen med fremveksten av datamaskiner og senere internett har hatt stor betydning for innholdet i denne typen stillinger, som for andre bibliotekarstillinger.
Ved akademiske bibliotek i engelskspråklige land finnes det ikke noen egen stillingstittel som tilsvarer førstebibliotekar, men den mer generelle tittelen associate professor (førsteamanuensis) kan tildeles en bibliotekar med tilsvarende kvalifikasjoner.
Sigvard av Sverige

Bakgrunn

Til forskjell fra sin eldre bror Gustaf Adolf fulførte prins Sigvard sin skolegang. Han studerte ved Lundsbergs skola og ble i 1926 den første i familien Bernadotte som tok studentexamen. Høsten 1926 skrev han inn seg ved Uppsala universitet og ble samtidig medlem av Uplands nation. Bernadotte studerte blant annet kunsthistorie for August Hahr og statsvitenskap for Axel Brusewitz. Bernadotte ble i 1929 det første medlem av familien Bernadotte som tok en akademisk eksamen.
Bernadotte søkte til kunstfag i Stockholm etter sine studier i Uppsala. Han ble i 1930 opptatt på Konstfacks dekorative linje og studerte under professor Olle Hjortzberg som skal ha ha hatt stor innflytelse til den stramme og konsentrerte formgivning Bernadotte senere skulle bli kjent for. Prinsen skal også inngått i gruppen av malere som hjalp med å dekorere Stockholmsutställningen 1930.
Han utdannet seg også til infanterioffiser og tjenestegjorde som løytnant i Svea Livgarde under andre verdenskrig.
Han var hele tiden interessert i teater og skapte flere skisser til teaterdekorer. Han studerte senere teater i München og arbeidet som regiassistent ved UFA i Berlin. Han var senere også ansatt i filmselskapet Metro-Goldwyn-Mayer i Culver City i California, og han har også satt noen spor i svensk film. I 1940- og 1950-årene produserte han for eksempler mange plakater.

Ekteskap, tap av tittel og arverett

Han ble født som Hans Kongelige Høyhet prins Sigvard av Sverige, hertug av Uppland, men mistet både tittel og arverett da han giftet seg med Erica Patzek i London den 8. mars 1934. Han ble da helt enkelt hetende Sigvard Bernadotte. 2. juli 1951 ble han imidlertid adlet til greve av Wisborg i Luxembourg av storhertuginne Charlotte av Luxembourg.
Grev Sigvard skilte seg fra Patzek i 1943 og giftet seg 26. oktober samme år med Sonja Robbert. De fikk en sønn, grev Michael Bernadotte af Wisborg, født 1944. Ekteskapet tok slutt i 1961, og grev Sigvard giftet seg for tredje gang i Stockholm 30. juli 1961 med Marianne Lindberg.
Grev Sigvard nektet å godta at han ble fratatt sin prinsetittel i 1934. I 1983 gikk han til Den europeiske menneskerettsdomstolen og krevde å få tilbake tittelen sin, som han mente var en medfødt rett som ikke kunne fratas ham. Han fikk medhold, men nevøen, kong Karl XVI Gustav av Sverige, godtok aldri denne avgjørelsen. Grev Sigvard titulerte imidlertid seg selv prins resten av sitt liv.

Kunstner

Foruten sin kongelige bakgrunn er grev Sigvard også kjent som kunstner og formgiver. Han hadde utdannelse fra Uppsala, Stockholm og München, og laget blant annet skisser til teater- og filmdekorer. Blant annet var han ansatt ved et filmselskap i Hollywood. Han har også laget brukskunst så vel som eksklusivt sølvarbeide for blant annet Georg Jensen og Nilsjohan. Han laget blant annet flasken til Explorer Vodka. 
I 1975 utgav han sine memoarer, kalt Krona eller klave.
Provinsen Tierra Firme

Provinsen Tierra Firme («fastlandsprovinsen») var en del av de spanske besittelsene i Amerika etter conquistadorenes erobring. Tierra Firme var da ment som en kontrast til øyene. 
Alonso de Ojeda og Diego de Nicuesa fikk i 1509 oppdraget med å kolonisere områdene mellom vestsiden av Urabábukta og Cabo de la Vela, og vestover til Cabo Gracias a Dios i dagens Honduras. Den vestligste delen fikk navnet Tierra Firme. Andre provinser i denne regionen i løpet av denne epoken var Nueva Andalucia og Veragua eller Castilla del Oro. Den viktigste byen i Tierra Firme var Santa Maria La Antigua del Darién, nå Darién i Panama. 
Ideen var å skape en enhetlig administrativ organisasjon lik Nueva España (Mexico), i nærheten av Kongeriket Guatemala.
Tierra Firme senere fikk kontroll over andre territorier: Isla de Santiago (nå Jamaica) Cayman Islands; Roncador, Quitasueño, og Providencia og andre øyer som nå er en del av Colombia; og områder som i dag utgjør Costa Rica og Nicaragua.
Euscorpius borovaglavaensis

Utseende

Nokså små (gjerne 30-50 mm), middels kraftige skorpioner med kraftige pedipalper (klør). Kroppen er temmelig jevnbred, halen kort og tynn med et temmelig slankt broddsegment (dermed også små giftkjertler).

Levevis

Disse skorpionene finnes gjerne i tørre, åpne områder, for eksempel maquis.

Utbredelse

Arten finnes i familien Euscorpiidae som er den artsrikeste skorpiongruppen i Europa, der det er funnet 14 arter i denne slekten. Arten finnes i Bosnia-Hercegovina og Kroatia.