Per Ditlev-Simonsen

Bakgrunn og yrkeskarrière

Per Ditlev-Simonsen, kalt «Diffen» blant venner, er sønn av skipsreder Sverre Ditlev-Simonsen og Lily Kaurin. Han er dermed sønnesønn av Olaf Ditlev-Simonsen og nevø (brorsønn) av Olaf Christian Ditlev-Simonsen. Ditlev-Simonsen har altså skipsfartsbakgrunn på farssiden og embetsmannsbakgrunn på morssiden. Farfaren, faren og to onkler var skipsredere, mens morfaren nedstammet fra en lang rad av prester. Barndomshjemmet var preget av sterk familiefølelse, kombinert med samfunnsengasjement og interesse for kunst og kultur.
Han gikk på den private folkeskolen Riis gymnas, tok examen artium på realfagslinjen i 1950, og året etter studentfagkurset ved Oslo handelsgymnasium. Den videre utdannelsen gjenspeilet hans tidlig utstakede karrierevei – han skulle gå inn i familierederiet. Han avtjente verneplikten i Hans Majestet Kongens Garde, hvor han tok et befalsskurs, og studerte ved Stanford University i California, hvor han ble uteksaminert med Bachelor of Arts i økonomi og historie i 1955. Han studerte også språk i Frankrike, og arbeidet en tid innen sjøforsikring og skipsmegling ved Willies, Faber & Dumasi i London.
Per Ditlev-Simonsen var fra 1955 til 1993 kompanjong i farens rederi Sverre Ditlev-Simonsen & Co (SDS). Han var administrerende direktør i SDS Drilling A/S fra 1974 til 1984, og dets arbeidende styreformann fra 1984 til 1989. Administrerende direktør i Skipsaksjeselskapet Eidsiva fra 1990 til 1992, samt arbeidende styreformann også her fra 1993 til 1999. Han har også vært styreformann i Sea Goddess Cruises Ltd. 1982–1999, Labogas VIII KS 1991–1996, Labogas XVI KS 1991–1994, SDS Shipping og Offshore A/S 1991–1993, Christiania Bank og Kredittkasse 1991–1996, Norske Liv 1993–1999, og K-Fondsforsikring A/S 1997–1999. Styremedlem i Christiania forsikring 1999–2001. 
I sine ungdomsår spilte han bandy i sportsklubben Ready, og er bokført med to ungdomslandskamper mot Sverige. Han var senere klubbens formann 1962–1963. Han har også vært engasjert innen styret for Ski-VM 2011, hvor han har vært medlem siden 2007.
Ditlev-Simonsens store lidenskap er bøker, med biografier og historiebøker som klare favoritter. Fra 1984 til 1999 eide han Trolltun i Vågå, et anlegg med gamle laftede hus, som ble omhyggelig satt i stand.
Per giftet seg i 1960 med Benedicte Werring (1935–1990), og de fikk datteren Cecilie Ditlev-Simonsen i 1964. I 1992 giftet han seg med Turi Klaveness (1941–).

Politisk arbeid

Det var Oslo Høyres Rolf Stranger som brakte Ditlev-Simonsen inn i politikken. Rekrutteringen innen Høyre kom på den tiden vesentlig fra ungdomsorganisasjonene Unge Høyre og Den Konservative Studenterforening, og Stranger var opptatt av at partiet også måtte få nye medlemmer fra næringslivet. Ved stortingsvalget 1973 ble Ditlev-Simonsen innvalgt på Stortinget som 3. vararepresentant fra Oslo, og senere gjenvalgt i 1977 som 1. vararepresentant. Særlig i den andre perioden møtte han hyppig, og ved stortingsvalget 1981 kom han inn som fast representant, og var medlem av Stortingets finanskomité og delegasjonen til Den interparlamentariske union (IPU). I 1985 ønsket han ikke å stille til gjenvalg, til skuffelse for mange innen partiet.
Ditlev-Simonsen kom inn i Oslo bystyre og formannskap ved kommunevalget i 1975, og ble sittende i to perioder. Han var medlem av helserådet og Helse- og sykehusutvalget (varaformann 1976–1979), i en tid hvor de kommunale sykehusene i Oslo gjennomgikk en omfattende utbygging og modernisering. I 1982 etterfulgte han Jan P. Syse som formann i Oslo Høyre, og satt i denne posisjonen inntil 1988. Han satt også i Høyres sentralstyre fra 1982 til 1991, de første årene i kraft av formannsvervet i Oslo Høyre.
Etter stortingsvalget 1989 ble Jan P. Syses regjering mellom Høyre, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet dannet, og fra 16. oktober 1989 var Ditlev-Simonsen statsråd i Forsvarsdepartementet. Ditlev-Simonsen hadde vært opptatt av Forsvaret siden ungdommen, og var sterk tilhenger av det transatlantiske samarbeidet i sikkerhetspolitikken. Hans tid som forsvarsminister ble preget av Berlinmurens fall og Tysklands gjenforening. Dette krevde nytenkning om Forsvarets utvikling, og Ditlev-Simonsen tok initiativet til å opprette en forsvarskommisjon med Kåre Willoch som formann. Jan P. Syses regjering gikk av den 3. november 1990. 
Ved kommunevalget i 1995 ble Ditlev-Simonsen nominert til toppkandidat på Oslo Høyres liste. Ved bystyrets konstituering i oktober samme år ble han valgt til byens ordfører, og han satt i tre perioder frem til 2007.

Avgang

I august 2007 avslørte avisen Dagens Næringsliv at Ditlev-Simonsen på 1990-tallet hadde en bankkonto i den sveitsiske banken som da het Schweizerische Kreditanstalt. Dette hadde han ikke oppgitt til norske skattemyndigheter, og Ditlev-Simonsen erkjente dette samme dag. Kontoen ble ifølge ham selv avsluttet før han ble ordfører i Oslo. Han ble av Høyres leder Erna Solberg oppfordret til å trekke seg fra Oslo Høyres valgkamp fram mot kommunestyrevalget 10. september 2007, fordi saken øket fokuset på hans private økonomi og skattejuks og ikke på partiets politikk. Som følge av medieoppmerksomheten annonserte Ditlev-Simonsen sin avgang fra ordførervervet 22. august. Ditlev-Simonsens avskjedssak ble behandlet og innvilget på møte i Oslo bystyre 29. august 2007.
Per Ditlev-Simonsen er far til Cecilie Ditlev-Simonsen, tidligere informasjonsdirektør i Norsk Hydro, og Sverre Ditlev-Simonsen. De innrømmet begge 20. august 2007 at de også har hatt hemmelige konti i Sveits, hver på 750 000 kroner.

Utmerkelser

Ditlev-Simonsen ble i 1997 utnevnt til storridder av Den islandske falkeorden. I 2013 mottok han St. Hallvard-medaljen fra Oslo kommune.