Ultimate

Ultimate (noen ganger kalt Ultimate Frisbee) er et ikkekontakt-lagspill som spilles med en flygende disk (en frisbee). De to lagene konkurrerer om å score flest mulig poeng ved at spiller på det ene laget mottar disken inne i motstanderens målsone (minner litt om amerikansk fotball). Spillerne kan ikke løpe eller gå mens de holder disken, men de kan pivotere som i basketball.
Internasjonalt spilles ultimate primært ute på gress eller kunstgress (som noen ganger kalles «field ultimate»), men det finnes også internasjonale mesterskap på sand («beach ultimate»). I motsetning til de fleste andre lagidretter, er det vanlig at menn og kvinner spiller sammen med et gitt antall på banen samtidig (mixed), selv om det også finnes egne kvinneklasser samt åpen klasse. I Norge spilles ultimate først og fremst innendørs, men denne formen er forholdsvis sjelden utenfor Skandinavia.
Idretten organiseres i Norge av Disksport Norge under Norges Amerikanske Idretters Forbund og internasjonalt av World Flying Disc Federation.

Lagene

To lag, hver bestående av sju spillere, spiller mot hverandre. For innendørs spill eller beachultimate består lagene av fem spillere hver. 
Det ene laget er i angrep, og skal forsøke å lage poeng i målsonen. Det andre laget skal forsøke å forhindre angriperne i å lage poeng, og blir dermed kalt forsvarere. Forsvarernes oppgave går ut på å vanskeliggjøre angrepsspillet, enten ved å klare å snappe opp disken mens den er i luften, slå den bort, eller ved å stille seg slik at det angripende laget gjør en feil og kaster bort disken.

Banen

Ultimate spilles utendørs, på en gressbane, etter målene på tegningen (beachultimate spilles på sand, med litt kortere og smalere bane). Noen ganger er det hensiktsmessig å lage mindre baner. I Norge spiller man ofte ultimate innendørs. For innendørs spill er gjerne banen tilpasset den hallen man spiller i, skjønt i Norge er spill på håndballbane (40x20 m) normen på grunn av god tilgjengelighet i haller. Det viktige med banen er at underlaget er trygt å spille på, samt at det er satt av nok plass til å spille på, inkludert en god målsone i hver ende av banen.

Regler

Den største målsettingen med spillet er å samle så mange poeng som mulig. Når spillet er slutt har laget med flest poeng vunnet. Spill kan enten gå på tid, til et visst antall poeng («point cap») eller forskjellige kombinasjoner av disse.

Spillets start

Begge lag starter spillet ved å stå bak sin egen mållinje (i hver sin målsone). Det forsvarende laget kaster disken så langt som mulig over mot angriperne, og mens disken flyter i luften løper spillerne inn på banen. Man kan i stor grad plassere seg som man selv ønsker; én mulig taktikk er at det angripende laget stiller seg opp i en gitt formasjon og at det forsvarende laget tar hver sin angrepsspiller (mann-mann-forsvar).
Hvis disken går forbi målsonen angriperne sto i ved spillets start, hentes disken frem til mållinjen. Hvis disken går ut over sidelinjen, henter en angriper disken, og flytter disken inn til det punktet på sidelinjen hvor disken passerte linjen. (Disse reglene er noe forskjellig innendørs.)
Den av angriperne som tar disken, eller henter disken, skal så kaste disken til en medspiller (som beskrevet i neste avsnitt).

Progresjon og poeng

Når en spiller har disken i hendene, må ett av denne spillers ben være fiksert på et fast punkt på banen, dvs., spilleren som tar imot eller har disken kan ikke løpe (eller gå) med disken (dette minner mye om basketball). Denne spilleren skal nå kaste disken til en medspiller, som griper disken og stopper løpet, for selv å stå stille. Nå er det denne nye spilleren sin tur til å kaste disken videre til neste medspiller, osv. Om en av spillerne klarer å motta disken inne i målsonen i den motsatte enden av banen uten at det først skjer en turnover (se under), får dette laget ett poeng.
Det laget som fikk poeng beholder disken, og samles i den målsonen de lagde poenget. Dette laget går nå også over til å være forsvarere, og et nytt spill settes i gang (som beskrevet under Spillets start). Merk at dette betyr at lagene nå har byttet målsoner, slik at man over tid får lik fordel/ulempe av eventuell vind og andre lokale forhold.

Turnover

Om disken derimot går i bakken (uavhengig av hvem som var sist nær den), utenfor banen eller blir fanget opp av andre laget, overtar det forsvarende laget disken og blir dermed angripere. Dette skjer uten stans i spillet, unntatt det som er nødvendig for å hente disken og/eller bringe den tilbake inn på banen om den har gått ut. Det er viktig å bemerke at dette er en ikkekontaktsport, så det er ikke tillatt å berøre en motspiller på en slik måte at det endrer spillets gang.
Det må nevnes her at hvis en angriper har et godt grep om disken (ref. bildet i toppen), og både vedkommende og disken går i bakken uten at vedkommende mister grepet om disken, er dette ikke en turnover. Spilleren som har disken kan reise seg opp og fortsette spillet på vanlig måte.
Det er vesentlig enklere å spille angrep enn forsvar, så ved spill på høyt nivå er det vanlig at det laget som starter i angrep scorer, uten noen turnover (lignende håndball). På lavere nivå gjøres det imidlertid ofte mange turnovers, så spillets retning kan snus mange ganger i løpet av spillet.

Feil

Ultimate er et vennskapelig spill der «spirit of the game» (SOTG) holdes høyt, og det er ingen dommer tilstede under spillet. I stedet står spillerne selv ansvarlig for å varsle feil av forskjellig type (f.eks. at noen har spilt videre selv om disken gikk ut, eller at noen har hindret en motspiller på ulovlig måte). Regelsettet er i stor grad laget slik at målet ikke er å straffe spilleren som har gjort feil, men heller prøve å rette feilen som har skjedd i størst mulig grad. Laget som får en slik «call» mot seg kan velge å erklære seg enig («no contest») eller uenig («contest») i at det aktuelle regelbruddet har skjedd, med forskjellig effekt.
Som regel stopper spillet opp noen sekunder, feilen blir rettet, og spillet fortsetter.  Man har også muligheten til å diskutere forholdet og/eller spørre tilskuere, men det er kun spillerne som faktisk er på banen som har lov til å gjøre slike «calls». Det vanligste om man ikke blir enige er at man går tilbake til spillets tilstand slik den var før forseelsen skjedde.

Forsvar

Under spillet er det mye fokus på angriperne. Forsvarerne har den sekundære rollen under spillet, men er naturlig nok like viktige. Den vanligste forsvarstaktikken er av hver forsvarer konsentrerer seg om én angriper under hele poenget, og følger denne person som et frimerke. I de fleste tilfeller vil forsvareren prøve å ta blokkere kun én av sidene (f.eks. umuliggjøre backhandkast, såkalt «force forehand» eller «force flick»), da forsøk på å blokkere begge sider er svært utfordrende og heller vil ende opp med at begge er åpne. De andre forsvarerne vet hvilken side som er «åpen» og hvilken side som er «lukket» (eller «break») og kan plassere seg tilsvarende i forhold til sine spillere.

Telling

Når en forsvarer er innenfor tre meter fra sin angriper (det er ikke lov å være to på én, såkalt «double team»), kan han/hun begynne å telle sekunder. Telling må foregå høyt, slik at spillerne i nærheten kan høre det. Angriperen er da nødt til å kaste disken før forsvareren er kommet til 10 (utendørs) eller til 8 (innendørs).