google/wiki40b huggingface dataset:
NOU 2014: 10, Tilregnelighetsutvalget

Lovutvalget for utilregnelighet og rettspsykiatrisk sakkyndige, også kalt tilregnelighetsutvalget, var et utvalg som ble oppnevnt av justisminister Grete Faremo i Jens Stoltenbergs andre regjering den 25. januar 2013. Utvalget fikk som mandat å gjennomgå straffelovens regler om utilregnelighet og bruken av rettspsykiatrisk sakkyndige i straffesaker. Bakgrunnen for oppnevnelsen av utvalget var terrorangrepene i 2011 og de motstridende rettsmedisinske vurderinger i den påfølgende rettssaken.
Regjeringen ba utvalget vurdere rettspsykiatriens rolle i straffesaker der det er tvil om tiltaltes tilregnelighet; påtalemyndighetens og domstolenes innhenting, bruk og kvalitetskontroll av rettspsykiatriske sakkyndigerklæringer, og om det bør innføres krav til hvem som kan opptre som rettspsykiatrisk sakkyndige; om mandatet til Den rettsmedisinske kommisjon ivaretar domstolenes behov for ekstern kontroll av rettsmedisinske sakkyndigvurderinger; og hvordan samfunnsvernet best ivaretas når en utilregnelig blir dømt til tvungent psykisk helsevern.
Utvalget skulle levere sin utredning innen 1. september 2014. Fristen ble senere endret til 15. oktober 2014.
Utvalget overleverte sin rapport, NOU 2014: 10 «Skyldevne, sakkyndighet og samfunnsvern», til justis- og beredskapsminister Anders Anundsen 28. oktober 2014. Rapporten konkluderte blant annet med at andre lands utilregnelighetsordninger, som baserer seg på det psykologiske (biologiske) prinsipp eller et blandet prinsipp, ikke ivaretar rettssikkerhetshensyn på en tilfredsstillende måte. Utvalget anbefalte således at norsk strafferettspleie fortsatt skal følge det såkalte medisinske prinsipp, men i en noe modifisert form.
Den 16. juni 2017 la Erna Solbergs regjering frem en proposisjon med forslag til endringer i reglene om utilregnelighet for å tydeliggjøre at det er symptomtyngden på handlingstidspunktet som er avgjørende, ikke om personen har en diagnose, og at det er retten – ikke de sakkyndige – som avgjør skyldspørsmålet. Lovforslaget innebar også at straffelovens begrep «psykotisk» erstattes med vilkåret «alvorlig sinnslidelse», som skal omfatte både alvorlige psykiske, somatiske og organiske lidelser med virkninger på sinnet.
Underhuset (Sør-Irland)

Underhuset (House of Commons) i Sør-Irland var det nedre kammeret i parlamentet som ble opprettet for de sørlige 26 grevskapene i Irland gjennom Government of Ireland Act 1920. Et tilsvarende parlament ble opprettet i Nord-Irland. 
Valget til underhuset ble holdt i 1921. Samtlige 128 representanter stilte uten motkandidater, og det ble derfor ikke holdt noen avstemning. Sinn Féin vant 124 av setene, mens unionister vant de resterende fire. Disse fire ble valgt ved Dublin University. 
Ettersom Sinn Féin boikottet parlamentet, regnet de valget som et valg til Dáil Éireann, og de 124 representantene i sør samt Sinn Féins representanter i Nord-Irlands underhus trådte sammen som det andre Dáil. 
I juni 1921 ble underhuset og senatet formelt samlet i Royal College of Science, nå Government Buildings, i Dublin. Irlands stattholder, vicomte Fitzalan of Derwent, hadde som kongens representant ansvar for åpningen av parlamentet. Dette møtet var bare en ren formalitet, ettersom bare de fire unionistene deltok. Etter å ha valgt Gerald Fitzgibbon som speaker ble møtet hevet. Senatet var basert på utnevnte representanter, og klarte å møtes tre ganger. 
Noen måneder senere var situasjonen endret. Den anglo-irske traktat ble ratifisert av det britiske parlamentet og Dáil Éireann, men sistnevnte forsamling hadde ingen konstitusjonell rolle i forhold til den britiske konstitusjonen. For at traktaten skulle være formelt riktig ratifisert måtte derfor det sørirske underhuset samles, denne gang i Mansion House. Det ble derfor opprettet en provisorisk regjering med Michael Collins som formann (de facto statsminister). Etter å ha valgt regjeringen med de nødvendige fullmakter oppløste parlamentet seg selv. 
Det ble erstattet av en ny forsamling, som alt ettersom hvor man stod politisk var en grunnlovsforsamling, det tredje Dáil eller et provisorisk parlament. Parlamentet hadde en svært spesiell status; Ceann Comhairle, Dáil Éireanns speaker, presiderte over det, men samtidig tok det imot beskjeder fra stattholderen, og forholdt seg til to regjeringer, Den irske republikks regjering og Sør-Irlands provisoriske regjering. Det var dermed uenighet om hvorvidt det var etterfølgeren til det andre Dáil eller det sørirske underhuset. Særlig traktatmotstanderne hevdet at forsamlingen ikke hadde noen myndighet. 
Da både Arthur Griffith, republikkens regjeringssjef, og Michael Collins døde i august 1922 tok W.T. Cosgrave over begge embeter. Situasjonen ble dermed noe enklere, ettersom de to regjeringene hadde samme overhode.
Da traktaten trådte i kraft i desember 1922 ble alle tidligere nasjonalforsamlinger og regjeringer oppløst.
Skanderborg kommune

Geografi

Danmarks høyeste naturlige punkt Møllehøj (170,86 moh), samt Ejer Bavnehøj (170,35 moh), ligger i den sørligste delen av kommunen, sørvest for Skanderborg by, med fjellet Yding Skovhøj mot vest inne i Horsens kommune.
Det vel så kjente fjellet Himmelbjerget ligger i Skanderborg kommunes vestlige del.
Skattkisten

Skattkisten er et musikkalbum med Ray Adams og Anna-Lena Löfgren, utgitt i 1985.
Bouchard Pére et Fils

Vinmarker

Bouchard Père & Fils produserer blant annet i følgende vinmarker.
Nils Malmros

Bakgrunn

Hans far, Richard Malmros, var (fra 1954) professor i neurokirurgi ved Aarhus Universitet. Moren var cand.mag., men konsentrerte seg om å passe de fem barna.
Nils var kreativ og full av initiativ og lot seg ofte inspirere av sine omgivelser til små skuespill. Familiens tur i teatret for å se Shakespeare, kunne således fortsette hjemme i kjelleren, hvor Nils med hjelp fra sine venner fortsatte fortellingen med scene, kulisser, kostymer, selvskreven dialog og naturligvis publikum.
Senere ble Nils inspirert av grafikeren Palle Nielsens verker, og kastet seg straks over å laee egne verk i stil med hans. Også møbler i stil med Børge Mogensens har vært omdreiningspunktet for Nils' skaperkraft. Sistnevnte interesse fikk sågar Nils til å velge å studere til møbelarkitekt i København. Studiet holdt dog kun et år, inntil savnet av Århus og vennene ble for stort. Tilbake i Århus begynte Nils på medisinstudiet. I 1987 tok Nils medisinsk embedseksamen efter 23 års studier. 
I sin gymnasie- og studietid gikk Nils mye på kino. Særlig François Truffauts film Jules et Jim gjorde et uutslettelig inntrykk. Nils så denne filmen adskillige ganger og måtte naturligvis lage sin egen versjon. 
Filmen At kende sandheden som er tatt opp i sort/hvitt, forteller historien om Malmros’ far Richard Malmros. Han kom fra fattige kår og ble siden overlege og neurokirurg ved Århus Kommunehospital. Her var han med og anvendte det radioaktive kontraststoffet thorotrast som mange år senere viste seg å være kreftfremkallende. I forbindelse med filmen utgav Malmros sammen med sin medforfatter John Mogensen boken At kende Sandheden. En bog om Nils Malmros’ film & Filmens manuskript.

Filmarbeid

Nils Malmros arbeider med en tett instruksjon av skuespillerne og har ofte arbeidet med barn og unge amatørskuespillere.
Denne metode ses i spillefilmen De unge år: Erik Nietzsche sagaen del 1 hvor Jens Albinus spiller en instruktør med parodi over Malmros.

Priser

Malmros’ film har tre gange vært nominert til Gullbjørnen på filmfestivalen i Berlin. Tre ganger har han vunnet Robert-priser og fire ganger Bodil-priser for Bedste danske film. Kundskabens træ har vært vist på Filmfestivalen i Cannes, mottatt Gjert Baardsen-prisen i Haugesund og Filmlinse, Lübeck. Han mottok i 2005 Copenhagen International Film Festivals ærespris Den gyldne svane for sin samlede produksjon på inntil da ni filmer. I 2006 mottok han Nordisk Film Prisen på 100 000 kroner for sitt samlede verk i anledning av Nordisk Films 100-årsjubileum. Han mottok også Otto Rungs Forfatterlegat i 1990.
Ronald 18

Ronald 18 er et musikkalbum utgitt av Ronald Holmberg i 2009 på Busk records.
Johann Ludwig Bach

Liv

Johann Ludwigs far, Jacob Bach (1655–1718, kalt «Ruhlaer Bach»), var organist og kantor.  Johann Ludwig hadde to sønner og en sønnesønn (Johann Philipp Bach) som alle var aktive som organister og pastellmalere i Meiningen.
Fra 1688 til 1693 gikk Johann Ludwig Bach på gymnaset i Gotha. I 1699 ble han «Hoboist und Laquay» ved hoffet i Meiningen der han trolig fikk undervisning i  komposisjons av kapellmester Georg Caspar Schürmann. Fra 1703 var Bach kantor og lærer for hoffets pasjer, og ble i 1709 utnevnt som «Capell Inspector» med ansvar for musikkinstrumentene og for komposisjon av verdslige verk. I 1711 fikk han posten som kapellmester ved Meininger Hofkapelle.

Verk

Takket være Johann Sebastian Bachs avskrifter er to messer og 24 av Johann Ludwig Bachs kantater bevart. 
J.S. Bach oppførte over et lengre tidsrom i 1726 atten av sin slektnings kantater i Leipzig. Kantaten Denn du wirst meine Seele nicht in der Hölle lassen ble tidligere antatt å være av J. S. Bach og er oppført som BWV 15 i Wolfgang Schmieder verkfortegnelse, men er trolig av Johann Ludwig.  J. S. Bach skrev også ny musikk til sju andre tekster fra Meinigens kantateårgang 1719. 
Det finnes ingen systematisk fortegnelse over Johann Ludwig Bachs verk, de er derfor nummerert i den rekkefølge de er blitt oppdaget.

Instrumentalmusikk

Som kapellmester må Johann Ludwig ha komponert et stort antall instrumentalverk, men bare en Ouverture a 4 i G-dur fra 1715 og en Concerto für 2 Violinen und Streicher i D-dur er bevart.
NYDI

NYDI var en forkortelse for Distrikts- og nyhetsdivisjonen i NRK. Denne var den største nyhetsorganisasjonen i Norge med i overkant av 1 000 medarbeidere. I 2008 ble NYDI delt som en følge av store omorganiseringer i NRK.
Stagg

Stagg er et belgisk gitarmerke som også produserer andre musikkinstrumenter, for eksempel bassgitarer, trommer, slagverk og messingblåseinstrumenter. Merket eies av EMD Music SA i Brussel, et familieselskap stiftet av Leonardo Baldocci og hans kone Elena Baldocci. Selskapet har flere avdelinger i Europa, og det har også en avdeling i USA med kontor i Nashville.
Pasig

Pasig (offisielt City of Pasig) er en by i Filippinene og ligger i Metro Manila. Den har 755 300 innbyggere (2015). Byen er sammen med Antipolo administrativ hovedstad for provinsen Rizal.
Pasig er inndelt i 30 smådistrikt, barangayer, hvorav samtlige er klassifiserte som tettstedsdistrikt.
Jødisk mystisisme

Jødisk mystisisme, særlig siden Gershom Scholems avhandling Major Trends in Jewish Mysticism (1941), skiller innenfor akademiske undersøkelser mellom ulike former av mystisisme på tvers over ulike områder av jødisk historie. Av disse er Kabbala, som oppsto på 1100-tallet i Europa, den mest velkjente, men ikke den eneste topologiske formen, eller den eldste som har oppstått. Blant tidligere former er mystisismen Merkaba (ca 0 - 1000 e.Kr.), sentrert rundt visjoner som de i Esekiels bok; og Chassidei Ashkenaz, også betegnet som middelaldersk hassidisme, men ikke lik Hasidim (tidlig på 1200-tallet e.Kr.), som var en asketisk tysk mystisk-etisk pietisme.
Kabbala betyr «mottatt eller overlevert tradisjon», et begrep som tidligere ble benyttet i annen jødiske kontekst, men som middelalderens kabbalister tilpasset for deres egen lære for å uttrykke forestillingen at de ikke var innovative, men kun avslørte oldtidens skjulte esoteriske tradisjon i Tora. Dette emnet er krystallisert fram til i dag ved alternativ oppfatning av opprinnelsen til Zohar (Hebraisk: זֹהַר, «stråleglans»), hovedteksten til Kabbala. Tradisjonelle kabbalister anser at den har opphav i tannaostisk tid, utformet Den muntlige Tora (de lover, statuetter, og lovtolkninger som ikke ble nedtegnet i de fem mosebøkene, det vil si Den skriftlige Toro), for således å ikke skape et skarpt skille mellom Kabbala og tidlige rabbinsk jødisk mystisisme. Akademiske forskere ser på det som en syntese fra middelalderen, men også assimilering og inkorporere seg selv i tidligere former for jødisk mystisk tradisjon, foruten også andre filosofiske elementer.
Det teosofiske aspektet av Kabbala er i seg selv utviklet via to historiske former: middelalderens klassiske zohariske Kabbala (ca 1175 - 1492 - 1570), og lurianske Kabbala (1569 og til i dag, navngitt etter Isaac Luria) som assimilerte middelalderens Kabbala til dets bredere system og ble grunnlaget for den moderne jødiske Kabbala. Etter Luria var det to nye mystiske former som populariserte Kabbala i jødedommen: antinomistisk-kjettersk sabbatianistiske bevegelser (1666 - 1700-tallet), og hasidisk jødedom (1734 og til i dag). I samtidig jødedom er de eneste hovedformer av jødisk mystikk som fulgte lurianske Kabbala og dets senere kommentarer, mangfoldet av retninger innenfor hasidisk jødedom, og nyhasidisme (skriftene til Martin Buber, Abraham Joshua Heschel, Lawrence Kushner, Zalman Schachter-Shalomi, Arthur Green og andre), og som også omfatter ny-Kabbala, i ikke-ortodokse jødiske trosretninger.
To ikke-jødiske synkretiske tradisjoner har også popularisert jødisk Kabbala gjennom dets innlemmelse som en del av den generelle vestlige esoteriske kulturen fra renessansen og framover: teologisk kristen Kabbala (ca. 1400-tallet-1700-tallet) som tilpasset jødisk kabbalistisk lære til kristen tro, og dets omdirigering i den okkulte sidegren, hermetisk Kabbala (ca. 1400-tallet og fram til i dag) som ble et hovedelement i esoteriske og magiske samfunn og lære. Som adskilte tradisjoner som utviklet seg utenfor jødedommen, vesensforskjellig og med andre mål enn jødisk mystisisme, de er de ikke listet her.
Hélène Grimaud

Biografi

I 1991 var Grimaud 21 år, og hun flyttet til Tallahassee, Florida for å bo sammen med en venn som studerte fagott på Florida State University. I 1997 bosatte hun seg i Westchester County, nord for New York City. For tiden bor hun i Sveits. Hun er også lidenskapelig opptatt av ulver. Tiden hennes går med til musikkarriere og ulvestudier på Wolf Conservation Center, som hun har vært med på å opprette sammen med fotografen  J. Henry Fair.
Hopp i havet

Oppsett

Man blander alle kortene og legger dem i et «hav» (haug) i midten med baksiden opp på alle kortene. Hver spiller velger seg ut fem kort, og skjuler dem. Poenget er at du skal ha flest stikk (kort av samme tall) før «havet» har tørket ut.

Spillets gang

Man har fire-fem kort og samler på firere, åttere, niere, konger, knekt osv. Spilleren ser hvilket kort han har og bestemmer seg for hvilket tall spilleren vil  spørre om, og den andre spilleren må gi de kortene han har av det tallet, og hvis han ikke har det sier han: HOPP I HAVET. Da må spilleren som spurte om kortet plukke et kort fra «havet». Så fortsetter man videre til havet har tørket ut (ikke flere kort igjen på bordet).Hvis man går tom for kort før «havet» er tørket ut, får man muligheten til å trekke et kort fra havet.
Minute Maid

Historie

Det opprinnelige produktet var dypfryst juicekonsentrat som skulle leveres til den amerikanske hæren under andre verdenskrig, men krigen sluttet før produksjonen kom i gang. Man valgte da å prøve å lansere produktet på det sivile marked, og etter kort tid og nesten uten reklame tok salget av. Det viste seg at forbrukerne i USA satte pris på muligheten til å kjøpe appelsinjuice langt fra der hvor det vokser appelsiner. Etter hvert er appelsinjuice blitt vanlig på alle frokostbord og leveres av en rekke produsenter.

Minute Maid Park

Selskapet har kjøpt rettighetene til navnet på Houston Astros baseballteam sin hjemmebane, den tidligere Enron Field og Astros Field, som nå er døpt til Minute Maid Park. Prisen var over 100 millioner dollar for 28 år. Dette kunne skje fordi Astros hadde kjøpt tilbake rettighetene til navnet fra det konkursrammede selskapet Enron. Når hjemmelaget vinner eller får en home run, fylles en reklametavle på banen med appelsiner. Banen kan også brukes til å spille vanlig fotball, amerikansk fotball og rugby.
Vit at jeg elsker deg – 18 utvalgte

Vit at jeg elsker deg – 18 utvalgte er en samleplate med Gro Anita Schønn, utgitt i 2003.
Wyomings flagg

Wyomings delstatsflagg viser silhuetten av en amerikansk bison i hvitt på et blått felt, omgitt av en hvit og en rød rand. med en kart. Delstatens segl vises på bisonsilhuetten. Flagget ble innført 31. januar 1917. Det er i størrelsesforholdet 7:10.
Flagget ble antatt i 1917 etter en konkurranse arrangert av den patriotiske organisasjonen Daughters of the American Revolution i 1916. Forslaget innsendt av Verna Keays fra byen Buffalo i Wyoming ble valgt ut som vinner blant de 37 forslagene som kom inn. Bisonen, i USA vanligvis kalt «buffalo», henspiller på delstatens populærnavn the buffalo state. Måten seglet er satt på dyret, skal vise til tradisjonell brennmerking av kveg. Seglet viser en cowboy og en gruvearbeider, de to viktigste yrkesvegene i delstaten på tiden da seglet ble offisielt vedtatt. I midten står en kvinnestatue, som har mottoet «equal rights» bak hodet. Dette viser til at Wyoming var først ute med å gi kvinner stemmerett. Statuen er flankert av søyler omslynget av bånd påskrevet delstatens viktigste ressurser og næringsveger: kveg, gruvedrift, korn. Årstallet for dannelsen av territoriet Wyoming, 1869, og for opptaket i unionen som delstat, 1890, er også å finne i seglet.
John Munro Longyear

Bakgrunn

John Munro Longyear var sønn av juristen og kongressmedlemmet John W. Longyear (1820–1875).
Han var opprinnelig ordfører og gruveeier i småbyen Marquette ved Lake Superior i nordre Michigan, men flyttet med sin kone Mary Beecher Longyear til Boston i Massachusetts. De ga store pengegaver til det kirkesamfunnet som utviklet seg til Christian Science-bevegelsen. Hustruen skulle senere grunnlegge Longyear Museum.

Gruvedrift på Svalbard

Sommeren 1899 dannet ishavsskipper Søren Zachariassen fra Tromsø og ishavsskipperen Henrik Næss fra Trondhjem et interessentfellesskap for å utnytte kull-forekomster i Platåberget på Svalbard. Det ble foretatt innsamlinger av kullprøver fra prøvefeltene til Trondhjem-Spitsbergen Kulkompani i Blomsterdalen og i fjellsiden ovenfor Hotellneset. Kullprøver ble tatt med hjem til USA hvor de ble analysert og funnet gode. Longyear hadde i 1901 sett kullbrudd ved Calypsobyen som turist, og kom i kontakt med Trondhjemsselskapet. 
Ved Hotellneset anla Trondhjem-Spitsbergen Kulkompani «Trøndergruva» i 1903, med amerikansk kapitalbistand fra blant andre Longyear.
Amerikanerne som gikk inn i Trondhjemselskapet, dannet etter hvert Arctic Coal Company i februar 1906, der Longyear var hovedaksjonær. Han grunnla selskapet sammen med sin mangeårige partner Frederick Ayer og forskjellige småaksjonærer. Samme år solgte Henrik Næss og hans forretningspartnere Trondhjem-Spitsbergen Kulkompani inklusive «Trøndergruva» til dette selskapet. 
I 1906 grunnla Longyear et gruvesamfunn ved navn Longyear City, mens navnet Longyearbyen kom i bruk først i 1925. Selskapet var registrert i Charleston i Vest-Virginia, men hadde hovedkontor i Longyears hjemby Boston. Deres viktigste gruve var «Amerikanergruva» (Gruve 1a), som hadde innslag fra østsiden av Platåberget.
Store Norske Spitsbergen Kulkompani startet opp som privat selskap i 1916, og samme år kjøpte de eiendommene til Longyear. Senere kjøpte de området ved Sveagruva fra et svensk selskap og flere andre område.
Unionsmerket

Unionsmerket, med tilnavnet «Sildesalaten», var merket som stod i kantonen eller det øverste hjørnet nærmest stangen i det norske og svenske flagget i unionstiden. Det ble innført i 1844 for å imøtekomme norske krav om likestilling i unionen. Merket utgjorde det kvadratiske øvre, indre felt i Norges handels- og orlogsflagg. I svenske flagg var det tilsvarende feltet langstrakt, og merket fikk proporsjonene 5:4. Med denne formen ble flagget også brukt som gjøs på begge lands marinefartøyer og som felles svensk-norsk unionsflagg for utenriksstasjonene. Økende misnøye med unionen mot slutten av 1800-årene førte til krav om «Det rene flagg» uten unionsmerke. Etter to stortingsvedtak som fikk kongelig veto, ble tredje gangs vedtak kunngjort som lov i 1898, og unionsmerket ble fjernet fra handelsflagget i 1899. Det forble i orlogsflagget til 1905, siden Grunnloven fastslo at dette skulle være et unionsflagg.

Flaggstriden

Gjennom skandinavismens tid midt på 1800-tallet var unionen relativt populær i Norge, og derfor var også unionsmerket velsett. Men etter stattholderstriden i 1859 økte den norske misnøyen med unionen. Kampen for «det rene flagg» ble en merkesak for unionsmotstanderne, og fra 1879 ble «flaggstriden» eller «flaggsaken» en politisk kampsak. Unionsmotstandere så da «Sildesalaten» som et «lydrikesymbol». Bjørnstjerne Bjørnson var ivrigste talsmann for et flagg uten unionsmerke, mens særlig sjøfolkene var motstandere. Også plasseringen av de norske fargene i forhold til de svenske ble et politisk spørsmål, og det ble i 1879 framsatt forslag om å gi de norske fargene «hedersplassen» til høyre og venstre i merket i de norske unionsflaggene.
Partiet Venstre programfestet kravet om «det rene flagg», og dette ble fremmet som lovforslag i Stortinget i 1893 og vedtatt med knapt flertall. Men kong Oscar II nektet å sanksjonere loven. Det samme gjentok seg da forslaget ble fremmet for det neste Stortinget i 1896. Men da et enstemmig Storting for tredje gang vedtok flaggloven 17. november 1898, hadde kongen brukt opp den vetorett han hadde etter Grunnloven, og loven ble til tross for kongens sanksjonsnektelse vedtatt i norsk statsråd som kongelig resolusjon 10. desember 1898. Den ble gjort gjeldende ett år etter kunngjøringsdatoen og trådte derfor i kraft 15. desember 1899. Den 15. november samme høst ble det rene flagg første gang heist på stortingsbygningens flaggstang.
Flaggloven innførte en ny type flagg, statsflagget, idet den bestemte at flagg uten unionsmerke, men med splitt og tunge som orlogsflagget, skulle brukes på statens sivile bygninger og skip. Men orlogsflagget beholdt unionsmerket til unionsoppløsningen, ettersom det etter Grunnloven skulle være et unionsflagg. «Sildesalaten» ble fjernet fra orlogsflagget ved regjeringsbeslutning umiddelbart etter unionsoppløsningen, og «rene» orlogsflagg ble heist på alle marinefartøyer og festninger 9. juni 1905.
Nyossjøen

Nyos-innsjøen (Lake Nyos) er en innsjø i Kamerun. På 21.august 1986, muligens som følge av et skred, avga innsjøen en sky av karbondioksid - et limnisk utbrudd - som kvalte 1,700 mennesker og 3,500 fe i nærliggende landsbyer.
Jodling

Jodling er en type ordløs sang som karakteriseres med hyppig, abrupte vekslinger mellom brysttoner og falsett og bruk av store melodisprang. I Europa er musikkformen særlig vanlig i Alpene, men den er også kjent blant afrikanske pygméfolk, i Asia og i forskjellige deler av Polynesia. I Norge ble melodien «Jeg er fra Romsdalen, Norges Tyrol»  med tekst av Jens Book-Jenssen og melodi av Rolf Syvertsen i 1942 jodlet av Odd Pedersen. Senere har romsdalingene Bjørn Tomren og Heine Bugge tatt i bruk kombinasjonen jodling og trekkspill under artistnavnene Polkabjørn og Kleine Heine.
Nepytis

Utseende

En liten (7 millimeter) oldenborre med sju-leddet antenne. Pronotum har rundede sider. Dekkvingene har tydelige lengdefurer og grov punktering.

Utbredelse

Arten lever i Australia (Tasmania).
Franz Beckenbauer

FIFA-serien

På FIFA 07 FIFA 08 FIFA 09 FIFA 10 og FIFA 11 var han med på laget Classic XI. Der er blant annet Zico, Rudi Völler, Eric Cantona, Thomas Ravelli og Abedi Pele.
Han er en del av "Legends" på Ultimate Team (kun for Xbox 360 og Xbox One) i FIFA 15 og FIFA 16.