google/wiki40b huggingface dataset:
Weald

Weald er et område i det sørlige England, i grevskapene Kent, East Sussex og West Sussex. Det gammelengelske ordet weald betydde opprinnelig «tett skog», fra en indoeuropeisk rot som betydde «skog» eller «vill».
Området har et areal på omkring 1300 km², og er erklært som et område med enestående vakker natur. Blant byer i Weald er Tunbridge Wells, Tonbridge, Crawley og Sevenoaks.
Weald var et sentrum for jernindustri fra romersk tid fram til det siste jernverket ble stengt i 1820. Svært mye av skogen ble hugget i middelalderen, både til skipsbygging og til brensel for jernindustrien og tekstilindustrien. Ettersom ingen av disse næringsveiene lenger bruker tre har skogen i mer enn hundre år fått vokse til, og Weald er nå et av de mest skogrike områder i England.
Andre områder som har weald i navnet er North Weald Bassett i Essex og Harrow Weald i det nordvestlige London.

Etymologi

Navnet «Weald» er avledet fra angelsaksiske weald i betydningen «skog» (språklig beslektet med tyske wald, men ikke beslektet med engelske «wood» (tre) som har en annen opprinnelse). Weald kommer fra en germansk rotord med samme mening, og er til sist avledet fra indoeuropeisk. Weald er en særlig vestsaksisk form; wold er anglisk utgave ordet. Mellomengelsk utgave av ordet er wēld og den moderne stavingen er en gjeninnføring av den angelsaksiske formen innført av William Lambarde i hans bok A Perambulation of Kent fra 1576.
I den angelsaksiske perioden het området Andredes weald i betydningen «Andreds skog», personnavnet avledet fra Anderida, et romersk navn fra dagens Pevensey. Området er også referert til i angelsaksiske tekster som Andredesleage hvor det andre leddet, leage, er et annet angelsaksiske ord for «skogsland», representert av det moderne leigh.
Adjektivet for «Weald» er «Wealden».
Klondyke Bill

Klondyke Bill er Helge Ingstads eneste romanfortelling og ble gitt ut første gang i 1941.
Selv om dette er en roman så inneholder den nok elementer av selvopplevde hendelser og/eller erfaringer fra tiden Ingstad tilbrakte som pelsjeger i Nord-Canada. I boken møter vi den underfundige og sære pelsjegeren Bill som søker det optimale jaktområdet på tundraen i Nord-Canadas villmark. Etter en lang og hard vinter med jakt bærer det avsted med verdifull last på sleden til handelsstedet ved Store Slavesjø for å gjøre opp handel. På handelsstedet råder misunnelse over Bills gode jaktevner og rivalene lurer ham inn i en felle.
Kurv (blomsterstand)

Kurv eller korg er navnet på den særegne blomsterstanden som finnes hos planter i kurvplantefamilien, som f.eks. prestekrage og løvetann.
Kurven består av mange små blomster som sitter tett sammen på et flatt eller kjegleforma blomsterleie. Mellom blomstene er det hos noen arter små skjellforma agner (støtteblad). Samlingen av blomster er omgitt av et hylster av kurvdekkblad (morfologisk sett: støtteblad). Kurvdekkbladet oppfattes av mange som begerblad. De virkelige begerbladene er lite synlige under blomstringa, men vokser etterpå vanligvis ut til en pappus som ofte bidrar i frøspredning.
Enkeltblomstene kan være av to typer: rørkroner som er radiærsymmetriske (som de gule hos prestekrage) eller tungekroner som er ensymmetriske (som de hvite hos prestekragen). Kurvene hos ulike arter kan bestå av bare rørkroner (eks. ulike tistler og knoppurter), bare tungekroner (eks. løvetann) eller en kombinasjon av rørkroner innerst og tungekroner utenfor (eks. prestekrage).
Mange kurvplanter har flere kurver som kan være ordnet i halvskjermer, klaser eller topper.
Grov nattfiol

Utseende

Grov nattfiol blir 20-60 cm høy og har en klase med hvite eller svakt gulhvite blomster. Den har som regel to store eggformede blad som er festet til stengelen ved rota. Grov nattfiol er svært lik nattfiol, men er noe grovere i de fleste trekk og det ene av de to bladene er ofte større end det andre. Grov nattfiol er også tilpasset pollinering ved hjelp av nattsvermere og har like lang nektarspore som sin slektning.
De to artene vokser også gjerne på samme type habitat og kan ofte finnes på samme lokalitet. Den beste skillekarakteren er at polliniene i blomstene er skråstilte hos grov nattfiol og parallelle hos vanlig nattfiol. Begge artene er kjent for å ha god blomsterlukt, men dette varierer fra plante til plante.

Forekomster i Norge

Utbredelsesmessig er grov nattfiol mer kystbundet enn nattfiol. Den går så vidt inn til Mjøsa, men ellers holder den seg til kyst- og fjordstrøkene nord til Nord-Trøndelag. Grov nattfiol vil gjerne ha litt mer næringsrik skog enn nattfiol, og i tillegg går den nesten ikke så langt opp i høyden. Den norske høydegrensen for grov nattfiol er 530 meter over havet.

Systematisk navn

Siste utgave av "Lids flora" velger å bruke navnet P. montana (F.W.Schmidt) Rchb.f. istedenfor det vanligere P. chlorantha (Custer) Rchb. Dette angivelig på grunn av prioritet. Både Kew og Missouri anser imidlertid dette for å være et synonym for det tidligere P. chlorantha.
Georg Sibbern

Liv og virke

Han var født og vokste opp på godset Værne kloster i Rygge, tok artium ved Oslo katedralskole i 1831, og ble cand.jur. i 1837. Fra 1838 arbeidet han som fullmektig ved den norske statsrådsavdelingen i Stockholm, og fra 1840 var han ansatt i utenrikstjenesten. Her arbeidet han i St. Petersburg 1842-1843, i København 1845-1847, i Haag 1847-1848, i London 1848-1850 og i Washington D.C. 1850-1856. I april 1858 ble Sibbern utnevnt til svensk-norsk ambassadør i Konstantinopel. Men 16. desember samme år ble han utnevnt til norsk statsminister (i Stockholm), et embete han først tiltrådte i juni 1859. 
Som statsminister var Sibbern preget av vilje til samarbeid og fredelige løsninger. 
Han var ambassadør i Paris 1878-1884, og levde deretter et stille liv på Værne kloster. Han var aktuell i flere roller ved regjeringsskiftene i 1880 og 1884, men kom likevel ikke med. 
Han var svoger av sin forgjenger i Stockholm Frederik Due.

Utmerkelser

Sibbern mottok en rekke ordener for sitt virke. I 1853 ble han utnevnt til ridder av St. Olavs Orden. Han ble 6. august 1860 av kongen forfremmet til storkors «for fortjenstfuld embedsvirksomhed». Sibbern var videre ridder av Serafimerordenen, kommandør av Nordstjerneordenen og kommandør av første klasse av Dannebrogordenen. Han innehadde storkors av den belgiske Leopoldsordenen, storkors av den franske Æreslegionen, storkors av den italienske Sankt Mauritius' og Sankt Lasarus' orden, ridder av Den nederlandske løves orden, storkors av Nasjonalordenen Romanias stjerne, storkors av den tunisiske Æresordenen og innehaver av første klasse (tilsvarende storkors) av den osmanske Mecidi-ordenen.
Hans våpenplate som serafimerridder henger fortsatt i Riddarholmskyrkan, Stockholm. På platen er malt hans slektsvåpen med rangkrone og valgspråket «Recte et suaviter» (både rettvist og mildt).
Fiskars

Fiskars (finsk: Fiskari) er en herregårdseiendom og et brukssted i Pojo kommune i Södra Finlands län i landskapet Nyland i Finland.
Industriselskapet Fiskars og stedet tilblivelse er nært forbundet med Fiskars bruk helt siden 1646. Selskapet Fiskars har nå imidlertid sitt hovedkontor i Madison i USA og har heller ikke lengre noen industriell virksomhet på stedet.
Idag bor det rundt 1 000 personer i Fiskars, men om sommeren er det et livlig feriested. Særlig kunst- og håndverksvirksomhet er utbredt her, da kommunen siden 1983 har tilrettelagt for slik virksomhet i de tidligere bruksanleggene.
Stedet største severdighet er herregårdsslottet fra 1818.
Sagnet om Fløtt Fløan

Sagnet om Fløtt Fløan (eller Fløtt Fløom) handler om en mann fra Fløan på Skatval i Stjørdal. Det er usikkert hvor gammelt sagnet er, men stedsnavn som Fløan, Skatval, Fløan kirke, Sverige, Trongsteinan, Hammer, Hammerenget, Trollfoten og Forbordsfjellet er nevnt. Sagnet nevner også at Fløtt var klokker og idrettsmann. Om han også var storbonde på Fløan er også mulig, for Fløan var høvdingsete i lang tid.
Sagnet inneholder flere vandresagnmotiv: Huldrehornet og Kast etter kyrkja. Enkelte av motivene er sikkert gamle, men komposisjonen virker litt løs og tyder på denne utformningen er satt sammen i nyere tid. Sagnet ble samlet av Ivar Nilssen Værnesbranden og utgitt i Sagn fra Stjørdalen i 1905.
Vitalitetsenteret Frivilligsentral

Vitalitetsenteret Frivilligsentral SA er en privat politisk og religiøs uavhengig interesseorganisasjon som ble opprettet i Bergen i 2003. Frivilligsentralen ligger inne på Vitalitetssenteret som ligger i Wolffsgate 12, 5006 Bergen.
Organisasjonen jobber for å stimulere til økt frivillig innsats og å skape flere møtepunkter mellom mennesker i lokalsamfunnet. Målet er å initiere og følge opp prosjekter som oppstår fra grasrota, og som er til lokalsamfunnets beste. De jobber med å bygge ned fordommer, øke mangfoldet og å øke deltakelsen til ekskluderte og passive grupper i befolkningen. Sentralen er en arena for lokalt utviklings-og nærmiljøarbeid, og en møteplass og brobygger mellom enkeltmennesker, frivillige lag, organisasjoner, og det offentlige.

Organisering

Vitalitetsenteret Frivilligsentral SA er organisert som en livssynsnøytral sammenslutning av organisasjoner med vekslende medlemstall, vekslende kapital og begrenset ansvar. Årsmøtet er Frivilligsentralens øverste organ. Årsmøtene arrangeres innen 15. mars hvert år og er åpne for alle interesserte. Eierne av Frivilligsentralen har stemmerett. Årsmøtet velger styre. Styret består av fem faste medlemmer, fire varamedlemmer og en sekretær.

Kilder

Offisielt nettsted Besøkt 11.03.2015
Miki Sugawara

Landslaget

Miki Sugawara spilte 7 landskamper for Japans kvinnelandslag. Hun ble tatt ut i Japans tropp til Asialekene 1998.
Quod non est in actis non est in mundo

Quod non est in actis non est in mundo er et brocardicum, latinsk juridisk uttrykk, som kan utlegges som «det som ikke foreligger i aktene [sakens bevisstykker] finnes ikke i verden».
Rettsregelen uttrykker det prinsipp at når dommeren skal fatte sin beslutning, skal utelukkende det som foreligger i sakens akter tas med i betraktning; alt annet skal ignoreres.
Jakobskjær

Jakobskjær er ei gruppe små skjær omtrent midt i Vrengensundet mellom Nøtterøy og Tjøme i Færder kommune. De befinner seg like øst for Gryteskjær.
Stigmella sorbi

Utseende

En liten (vingespenn 6-7,5 millimeter) møll, likevel forholdsvis stor til dvergmøll å være. Denne arten er forholdsvis smalvinget og slankbygd. Hodet er kledt med lysbrune, hårlignende skjell, det store, første antenneleddet og kragen er skittenhvite. Kroppen og forvingene er lyst brunlige. Forvingen har et litt diffust, lyst tverrbånd i den ytre delen. Bakvingen er lyst gråbrun.

Levevis

Larven minerer i bladene til busker og trær i rosefamilien, blant andre rogn (Sorbus aucuparia), mispel (Cotoneaster spp.) og eple (Malus spp.). Arten har én generasjon hvert år, de voksne flyr i mai-juni. Denne arten kan av og til forekomme i svære mengder, opp til hundre larver i ett enkelt blad, og gjøre at rognetrærne blir helt brune.

Utbredelse

Arten er utbredt i Nord-Europa. I Norge er den funnet over hele landet bortsett fra Finnmark.
Abrahamsberg tunnelbanestasjon

Abrahamsberg tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje) og ligger mellom stasjonene Stora Mossen og Brommaplan. Til tross for navnet ligger ikke stasjonen i bydelen Abrahamsberg, men i Riksby. Stasjonen ble innviet 26. oktober 1952 som den 26. stasjonen.
Setesdal Vesthei Ryfylkeheiane landskapsvernområde

Setesdal Vesthei Ryfylkeheiane landskapsvernområde er det nest største landskapsvernområdet i Norge og dekker to områder på ca. 2 346,7 kvadratkilometer, herav 1 906 kvadratkilometer i hovedverneområdet og et tilleggsvern på 448,4 km². Området ligger i Bykle, Valle og Bygland kommuner i Aust-Agder fylke, Åseral, Hægebostad, Kvinesdal og Sirdal kommuner i Vest-Agder fylke, og Forsand kommune i Rogaland fylke. 
Verneplanen ble vedtatt 28. april 2000 for begge de to verneområdene. 
Gjennom et forsøk med lokal forvaltning ble det opprettet et forvaltningssekretariat i Valle kommune. Sekretariatet har ikke forvaltningsmyndighet. Gjennom et delegasjonsvedtak fra Direktoratet for Naturforvaltning forvalter hver kommune sitt areal etter regler som er fastsatt ved Kongelig resolusjon av 28. april 2001.
Norsk senter for forskningsdata

Ledelse

I august 2018 overtok Vigdis Kvalheim som administrerende direktør etter Bjørn Henrichsen som hadde ledet NSD siden starten. Styreleder for NSD er Petter Aasen.
Miodrag Pavlović

Biografi

Miodrag Pavlović ble uteksaminert fra Universitetet i Beograd med en grad i medisin i 1954. Han studerte fremmedspråk og skrev sin første diktsamling, 87 dikt, som ble utgitt i 1952. Dette året tillot de jugoslaviske myndigheter, som svar på en offentlig tale av den kroatiske forfatteren Miroslav Krleža, mer ytringsfrihet i politikk og kunst.
I 1960 ble Pavlović utnevnt til dramadirektør ved Narodno Pozorište u Beogradu (Nasjonalteateret i Beograd). Han arbeidet også 20 år som redaktør for det ledende forlagshuset Prosveta.
Et tema som opptok Pavlović og mange andre intellektuelle i det tidligere Jugoslavia, Romania, Bulgaria, Makedonia, Hellas og Albania, var kontinuiteten mellom de gamle folkene på Balkan og dagens etterkommere. I Pavlovićs arbeid, så vel som i det av den makedonske poeten Bogomil Gyuzel eller den albanske forfatteren Ismail Kadare, er det hyppige referanser til antikkens og middelalderens fortid. Blant hans historiske dikt, er de viktigste Odisej na Kirkinom ostrvu (Odyssevs på Circes øy), Eleuzijske seni (Elysian skygger), Vasilije II Bugaroubica (Vasilij II Bugaroctone) og Kosovo.
Disse diktene er ofte allegorisk i formen, med faktiske henvisninger til vår egen tid, med sine historier om manipulasjon, svik og spesielt frykt. Skrevet direkte i nåtiden er slike dikt som Prisoner (ikke navngitt i den serbiske original), Rekviem, Strah (frykt), Pod zemlyom (under jorden) og Kavge (feiden).
Hans arbeid er oversatt til mange språk. Han bodde vekselsvis i Tuttlingen i Tyskland og i Beograd.
Væren (stjernetegn)

Væren (fra latin Aries) er det første stjernetegnet i Dyrekretsen. 
Mennesker født mellom 21. mars og 20. april er ifølge astrologien født i Væren.
Rennebu

Navn

Rennebu (norrønt Rennabú) er et gammelt bygdenavn. Forleddet er trolig genitiv pluralis av renna f 'renn, ferd, ferdsel', sisteleddet er bú n 'bygd, distrikt'. Betydningen av navnet blir da 'veibygda, ferdselsbygda; bygda med mye gjennomgangstrafikk'. Hovedveien (og den gamle pilegrimsleden) fra Gudbrandsdalen til Trondheim gikk over Oppdal og Rennebu. Rennebu er en ganske spesiell bygd i den forstand at hovedtrafikken gikk på tvers av dalføret (i de fleste andre bygder fulgte en elva og hoveddalføret).

Samfunn

I 1966 ble Innset sogn innlemmet i kommunen, som til da hadde vært en del av Kvikne kommune. Folk fra Rennebu omtales som rennbygger.
Rennebu prestegjeld tilhører Gauldal prosti i Nidaros bispedømme.

Samferdsel

E6 går gjennom Rennebu. Rv3 tar av fra Ulsberg over Kvikne til Østerdalen. Fylkesvei 700 tar av fra Berkåk og går ned hoveddalen til Orkanger.
Dovrebanen går igjennom kommunen, og regiontogene stopper på Berkåk stasjon. Tidligere var det også togstopp på Ulsberg stasjon.

Kommunevåpen

Rennebu sitt kommunevåpen symboliserer først og fremst Rennebu kirke, som har Y-formet grunnplan. Dessuten representerer den omvendte Y til en viss grad utformingen av bygda med Berkåk som sentrum og armer mot Soknedal, Oppdal og Meldal. Hengebjørk er kommuneblomsten.

Tusenårssted

Kommunens tusenårssted er en utescene mellom Berkåk skole og Rennebuhallen. Til daglig brukes området av skolen. Ellers blir området brukt særlig i forbindelse med Rennebumartnan, men også andre større og mindre arrangementer i kommunen. Stedet ble åpnet 1. januar 2000 er designet av arkitektstudent Rannveig Landrø og består av en stor stienblokk i Rennebugranitt 8 icegreen, som også blir brukt i det nye operahuset i Oslo) . Denne blokken fungerer som bakvegg. Gulvet er av kleberstein, som også er fra området. Stenen i Nidarosdomen er også hentet herifra.
Tusenårstreet er plantet ved jernbanestasjonen på Berkåk.
Hans Reiser

Barndom, utdannelse og karriere

Hans Reiser er født og oppvokst i Oakland i California. Der ble han født den 19. desember 1963 som barn av faren Ramon Reiser og moren Beverly Palmer. 13 år gammel avsluttet han middelskolen på grunn av sin forakt for hva som han betraktet som overdrevent rigid, konvensjonelt skolesystem, og fordi han stadig ble mobbet og latterliggjort av sine jevnaldrende. I et intervju har han forklart at han 15 år gammel ble opptatt som student ved University of California, Berkeley. Reiser startet og avsluttet sin utdannelse ved universitetet flere ganger inntil han mottok en bachelor of science i informatikk i 1992 28 år gammel. Han tok ingen doktorgrad av samme grunn som han avsluttet middelskolen, nemlig på grunn av sin forakt for det rigide, konvensjonelle utdanningssystemet. Han arbeidet deltid og fulltid inntil han grunnla selskapet Namesys, som hadde sin base i California. Før han startet Namesys, var Reiser ansatt ved Synopsys, IBM Research, Premenos Corp. og Accurate Information Systems.

Namesys og ReiserFS

Reiser og hans selskap Namesys utviklet de journalførende filsystemene ReiserFS og Reiser4. ReiserFS har vært tilgjengelig i Linuxkjernen siden versjon 2.4.1 og har til tider vært standard filsystem i flere linuxdistribusjoner, deriblant Novells OpenSUSE, SUSE Linux Enterprise Desktop og SUSE Linux Enterprise Server inntil 2006.
I kjølvannet av Hans Reisers arrestasjon i 2006 med mistanke om mord, uttrykte folk i bevegelsen for fri og åpen programvare bekymringer for fremtiden til Reisers filsystem Reiser4. Jonathan Corbet, redaktør av LWN.net, argumenterte for at Reiser4 ennå ikke var moden i dets egenskaper og at Reisers krigerske forhold til fellesskapet innebar at filsystemets fremtid var begrenset i enhver henseende.
Like etter Reisers arrestasjon, uttalte ansatte ved Namesys at de ville fortsette å arbeide, at arrestasjonen ikke ville ha noen umiddelbar effekt på programvarens utvikling, og at de over tid ville sikre selskapets langvarige fremtid. Den 21. desember 2006 kunngjorde Reiser at han ville selge selskapet for å kunne betale sine egne rettslige utgifter. Ifølge et intervju med Namesys-ansatte Edward Shishkin fra januar 2008, hadde selskapets kommersielle aktivitet opphørt, men det var ikke blitt solgt.
Reiser4 ble innlemmet i versjon 3.15 av Linuxkjernen den 14. august 2014.
Turanana

Utseende

Små blåvinger. Oversiden er ensfarget, blå hos hannene og brun hos hunnene. Undersiden er lysgrå med svarte flekker, gjerne også et par små, oransje flekker bakerst på bakvingen.

Levevis

Artene lever i tørre fjellområder.

Larvene

Larvene lever på planteslekten Acantholimon (familien Plumbaginaceae).

Utbredelse

Slekten er primært utbredt i Sentral-Asia og Kaukasus. Turanana panagaea går vestover til Hellas og er dermed eneste art i Europa.
Gerhard Schröders andre regjering

Statssekretærer og statsministre

Michael Naumann og Julian Nida-Rümelin (fra 10. januar 2001) var Staatsministre for kultur ved forbundskanslerens kontor.
Port St Mary

Port St Mary (mansk: Purt le Moirrey) er landsby på sørkysten av Man som har sitt navn etter et kapell, Chapel of St Mary, dedikert jomfru Maria, som har utsikt over bukta Chapel Bay. I henhold til folketelling i 2006 er det 1 913 innbyggere. En jernbanestasjon for damptoget fra Isle of Man Railway har stasjon rett nord for landsbyen og jernbanen har endestasjon i Port Erin som ligger rett ved.
Havnen i Port St Mary var tidligere preget av et hektisk liv, men er nå sovende og med kun en pub igjen, «The Albert», mens de andre har stengt grunnet for få kunder. Port St Mary var tidligere en betydelig havn for handel og særlig fiske. Landsbyen er fortsatt populær for fiskere og sportsfiskere, og ikke minst turister, hovedsakelig i sommermånedene.
Den ytre havnen er tilgjengelig ved både flo og fjære, noe som er unikt for de fleste havner på Man. Royal National Lifeboat Institution hadde en redningstjeneste ved havnen siden 1896. Dagens 14 meter lange redningsfartøy, «Gough Ritchie II», ligger ved en permanent flytemolo på utsiden av den ytre moloen. Den kostet £ 1.2 millioner i sin tid. Den indre havna tørker ut ved fjære.
Landsbyen huser Port St Mary Golf Links, øyas eneste golfbane med 9 hull, og dessuten Scoill Phurt le Moirrey, en grunnskole som ble åpnet i skoleåret 1993–1994. Skolen har syv klasser og en særklasse. Isle of Man Yacht club har også base ved havnen i Port St Mary.
Heather Morris

Tidlig liv

Morris ble født i Thousand Oaks, California og ble oppvokst i Scottsdale, Arizona. Hun begynte å danse da hun var ett år, men tok klasser da hun var to. Hun skal ha sett på sine søstre danse før hun selv begynte å gjøre det. Morris konkurrerte i ung alder i en rekke stilarter, inkludert jazz, tap og moderne. Morris 'far døde av kreft da hun var 14 år gammel. «Det er noe som er vanskelig for meg, fordi jeg er trist for det, men jeg vil ikke dvele med det,» sa hun i et intervju med elever i desember 2009. «Jeg vet at han er i et bedre sted, i stedet for lidelse.» Etter eksamen fra Desert Mountain High School, bestemte Morris for å melde seg på et lokalt universitet, men innså at hun var på feil sted og flyttet til Los Angeles i stedet, i en alder av 19.

Privatliv

Morris er i et forhold med baseballspilleren Taylor Hubbell. De gikk på samme videregående skole i Arizona, men kjente ikke hverandre der. De begynte å gå ut med hverandre etter at Morris flyttet til Los Angeles og Hubbell kontaktet henne på Myspace. I et intervju fra 2011 med Fitness, Ssa Morris følgende om Hubbell: «Jeg ønsker å gifte meg med ham så mye. Det er det jeg virkelig bryr meg om. Jeg vil gifte meg med Taylor og ha barn med ham. Jeg elsker å opptre, men hvis det påvirker forholdet mitt, så jeg vil ikke fortsette å gjøre det.» Etter eksamen fra universitetet i Louisiana i Lafayette, flyttet Hubbell inn med Morris i Los Angeles i begynnelsen av 2012. Morris fødte deres første barn, sønnen Elias, den 28. september 2013.
Toorak (Victoria)

Historikk

Toorak har navnet sitt fra Toorak House som er et herskapshus i området. Toorak House ble i 1854 residens for den første guvernøren i Victoria Charles Hotham og hans etterfølgere frem til Government House i Kings Domain sto ferdig i 1876.
I oppgangsperioden på 1880-tallet ble det bygget flere større herskapshus i Toorak. Under depresjonen på 1890-tallet ble miljøet i Toorak rammet og flere av familiene i området gikk konkurs. Likefullt forble Toorak en bydel dominert av veletablerte rike familier.
Etter andre verdenskrig ble en del av de store eiendommene stykket opp til leilighetsblokker og rekkehus. Det var prestisje forbundet med Tooraks postnummer, da SE 2 nå 3142 og mange av de nye innbyggerne ble sett på som sosiale klatrere og nyrike.
Søren Gyldendal-prisen

Søren Gyldendal-prisen er en dansk litteraturpris, som har vært delt ut årlig siden 1958. Prisen er oppkalt etter grunnleggeren av Gyldendal forlag, Søren Gyldendal og deles ut på hans fødselsdag 12. april.  Opprinnelig var prisen på  10 000 danske kroner, men er per 2014 på 200 000.