Kurdistans demokratiske parti

Kurdistans demokratiske parti  (KDP) (kurdisk: دەمۆکراتا کوردستانێ Partiya demokrata kurdistanê)  er et politisk parti blant kurderne i Irak. Partiets  president Massoud Barzani er også president for  Regionen Kurdistan i Irak.

Historie fram til 1991

Kurdistans demokratiske parti ble opprettet i  1946 etter  mønster av det iranske partiet med samme navn. Frigjøringshelten Mustafa Barzani ble valgt til partiets første president, selv om han ikke var tilstede på stiftelseskongressen i Suleimania. Barzani var på dette  tidspunktet  militær leder for den kurdiske Mahabad-republikken i Iran. 
Barzani flyktet i 1947 til Sovjetunionen,  mens partiet førte en lavintensiv  geriljakrig mot den irakiske regjering.  Etter revolusjonen i 1958 vendte Mustafa Barzani tilbake til Irak, men ble  snart uenig  med den arabiske eliten i Bagdad. Han stilte seg i spissen for KDPs væpnede styrker, pesh merga (de som står overfor døden) og etablerte kontroll over store deler av de kurdiske fjellområdene. 
I 1970 ble det inngått en avtale mellom KDP og det nye Baath-regimet i Bagdad, som etablerte et selvstyrt kurdisk område i Nordirak. Det brøt likevel snart ut nye kamper, og KDP fikk støtte fra såvel Iran som Israel. 
I 1975 inngikk baathlederen Saddam Hussein en avtale med sjahen av Iran om Shatt al-Arab, en omstridt grenseelv mellom Iran og Irak i sør.  Sjahen avbrøt umiddelbart all støtte til KDP, og Mustafa Barzani måtte igjen flykte, denne  gangen til USA der han døde året etter. 
Barzanis  autoritære lederstil hadde drevet flere grupper ut av partiet. Etter nederlaget i 1975 slo noen av disse seg sammen med den marxistleninistiske organisasjonen Komala og opprettet det konkurrerende partiet Kurdistans patriotiske union, med Jalal Talabani som leder.   PUK og KDP har siden knivet om å være den fremste representanten for kurderne i Irak. 
Etter at Saddam Hussein i 1980 gikk til krig mot Iran, gjenopptok KDP   under ledelse av Mustafa Barzanis sønn  Massoud barzani den væpnede kampen med iransk støtte.  Store deler av irakisk kurdistan ble frigjort av pesh mergas fra KDP, PUK og andre væpnede kurdsike grupper. 
I 1987 og 1988 gikk den irakiske hæren til motoffensiv, raserte tusenvis av landsbyer og massakrerte titusener av kurdere. Det ble  også brukt giftagass under denne  kampanjen som av internasjonale observatører karakteriseres som folkemord.  
Etter gassangrepet på byen Halabja i mars 1988 brøt den kurdiske motstanden sammen, og KDPs ledelse  flyktet til Iran.

Fra 1991 til 2003

Etter den første gulfkrigen i 1991 oppsto det et maktvakuum i Nordirak. Kurdere gjorde opprør og jaget den irakiske hæren på flukt. Lederne  for KDP og PUK vendte tilbake fra eksil og forsøkte å ta kontroll over situasjonen. Regjeringshæren slo imidlertid nok engang  tilbake, og jagde hundretusener  av kurdere på flukt. En sikker sone for noen av disse flyktningene  ble opprettet ved grensa til Tyrkia etter mandat fra FN. 
I 1992 trakk Saddam Hussein sin administrasjon ut av de kurdiske områdene, og regnet med at samfunnet der ville bryte sammen. De kurdiske partiene klarte imidlertid å etablere en ny administrasjon, og KDP tok på denne måten makta over et område fra utkanten av byen Arbil til den tyrkiske grensa ved Zakho, mens PUK kontrollerte området østover til Iran. 
I 1994 brøt det ut kamper mellom PUK og KDP. KDPs styrker ble drevet på defensiven, og Massoud Barzani ba Saddam Hussein om hjelp. Irakiske regjeringsstyrker erobret deretter Arbil sammen med KDPs folk og jaget PUK over grensa til Iran. Derfra vendte PUK snart tilbake med støtte  fra den iranske hæren.  
I 1998 ble det etter amerikansk press mot både PUK og KDP opprettet en våpenhvilelinje øst for Arbil.  I praksis var det dermed etablert to kurdiske ministater i Nordirak.

Situasjonen  etter 2003

I  2003 støttet både  KDP  og PUK den amerikanskledede invasjon av Irak, og kurdiske  styrker tok kontroll over byene Kirkuk og Mosul og andre områder med betydelig kurdisk bosetting.
KDP deltar etter 2003 aktivt i  koalisjonsregjeringen i Bagdad, og har også forsonet seg  med sine rivaler i PUK. De to partienes områder  er  slått sammen  til regionen Kurdistan, som nå er offisielt anerkjent i den irakiske grunnloven. 
Massoud Barzani ble valgt til president for  Kurdistan av det kurdiske parlamentet i 2005, og ble gjenvalgt  med nesten 70% av stemmene ved alment valg i 2009. Hans nevø  Nechirvan Barzani har vært statsminister for regionen, og mange andre  medlemmer av Barzaniklanen har framtredende posisjoner.