google/wiki40b huggingface dataset:
Marupiara

Utseende

En middelsstor, lange og tynn, rødbrun trebukk. Kroppsformen er nokså sylindrisk med korte bein. Antennene er noe kraftige, litt kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt, dekkvingene jevnbrede, rundet i spissen.

Utbredelse

Arten lever i Bolivia.
Ceratocentrus

Utseende

Store (ca. 40-50 millimeter), brune trebukker. Kjevene er noe forstørrede og fremstrakte. Fasettøynene er ganske store, lite utstående. Antennene er middels lange, de ytterste leddene har et vedheng slik at antennene er kamformede i spissen. Pronotum er mye bredere enn langt, med er spisst utskudd på forhjørnet og en pigg midt på siden. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum, med rettvinklede "skuldre" og parallelle sider, uten tydelige, opphøyde ribber. Beina er forholdsvis korte.

Levevis

Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara.
Terra Mariana-korsets orden

Terra Mariana-korsets orden også kalt Terra Mariana-ordenen (estisk: Maarjamaa Risti teenetemärk) er en estisk orden. Den ble innstiftet 16. mai 1995 til minne om Estlands selvstendighet. Ordenens navn viser til at Estland i 1215 av pave Innocens III ble gitt navnet Terra Mariana (Marialandet). Ordenen tildeles utenlandske borgere for innsats for Estland. Terra Mariana-korsets orden rangerer som nummer tre av Estlands ordener, etter Riksvåpenets orden, men før Den hvite stjernes orden. Republikken Estlands president er ordenens stormester.

Insignier

Ordenstegnet for Terra Mariana-korsets orden består av et hvitt utbøyd kors med svarte og blå kanter, det vil si fargene fra Estlands flagg. I korsvinklene er det plassert Maria-monogrammer. Baksiden bærer innskriften «PRO TERRA MARIANA». Ordenstegnene for de forskjellige klassene er identiske i alt unntatt størrelsen, men bæres i bånd av forskjellig utforming. Korset er opphengt i båndet i et ledd bestående av Estlands riksvåpen. Ordensstjernen har åtte tagger og bærer ordenstegnet med et skjold med Estlands riksvåpen i midten. Ordenskjedet består av tolv Maria-monogrammer, seks skjold med Estlands riksvåpen og seks kors av samme type som ordenstegnet. Ordensbåndet er blått.

Tildeling

Ordenen tildeles av Estlands president, som selv er og innehaver av storkors. Forhenværende presidenter forblir storkors av Terra Mariana-korsets orden etter avgang fra presidentembetet. Høyeste klasse tildeles i hovedsak utenlandske statsoverhoder, eller borgere som har utvist Estland særlige tjenester. Mellom 1995 og 2008 er 40 personer tildelt ordenens 1. klasse med kjede. Den ordinære 1. klasse er blitt 169 personer til delt, 2. klasse er tildelt 123 personer, 3. klasse 174 personer, 4. klasse personer 177 og 5. klasse 136 personer.

Norske innehavere

Kong Harald V er storkors med kjede av Terra Mariana-korsets orden. Dronning Sonja, kronprins Haakon og kronprinsesse Mette-Marit er storkors (første klasse). Kjell Magne Bondevik ble i 2002 tildelt storkors. I forbindelse med statsbesøk i 2002 ble en rekke norske statstjenestemenn tildelt ordenen. Storkors ble regjeringsråd Nina Frisak og utenriksråd Bjarne Lindstrøm til del. Også kabinettssekretær ved hoffet, Berit Tversland, ble da tildelt storkors. Norges ambassadør til Estland, Per Kristian Pedersen, ble tildelt storkors i september 2005. Hans forgjengere er også tildelt ordenen. Brit Løvseth, ambassadør mellom 1991 og 1995, ble utnevnt til storkors i august 1995, mens Kai Olaf Lie ble tildelt ordenens andre klasse i 2000. Den norske ambassadøren i perioden 2005-2010, Stein Vegard Hagen ble i 2010 tildelt ordenens første klasse.
Andre klasse er tildelt Christopher Fougner Prebensen, generalsekretær i Den norske Atlanterhavskomité (2004). Oversetteren Turid Farbregd ble i februar 1999 tildelt ordenens tredje klasse. Martin Killi er tildelt samme klasse for sitt fremme av forbindelsene mellom Norge og Estland. I 2007 ble fylkesordfører i Buskerud, Tor Ottar Karlsen, tildelt ordenens fjerde klasse for innsats i forbindelse med organisering av hjelpearbeid til vennskapsfylket Pärnu, da dette var rammet av en stormkatastrofe.
San Francisco (Tor Endresen-sang)

Melodi Grand Prix

Låten var en av åtte som ble plukket ut til å delta i Melodi Grand Prix på NRK Marienlyst i Oslo lørdag 8. februar 1997. I finalen var «San Francisco» det sjuende bidraget ut på scenen, og låten vant både jury- og telefonavstemningen. Dette var første gang en Melodi Grand Prix-vinner ble kåret av telefonstemmer under selve sendingen. 
Utdypende artikkel: Melodi Grand Prix 1997
«San Francisco» var Tor Endresens åttende bidrag i Melodi Grand Prix, og den var Endresens første og til nå eneste seier i konkurransen. Seieren gjorde at Endresen fikk representere Norge i Eurovision Song Contest 1997 i Dublin i Irland 3. mai.

Eurovision Song Contest

I Dublin ble låten framført som nummer tre – etter Tyrkia, og før Østerrike. I avstemningen kom Norge på delt 24. og sisteplass sammen med Portugal, og den fikk ikke et eneste poeng. Dette var Norges åttende sisteplass og fjerde null-poenger i Eurovision Song Contest til da.

Om sangen

Sangen er en poplåt som beskriver hippietidens San Francisco med referanser til artister som Jimi Hendrix og John Lennon, og til sangtitler som «California Dreamin'» og «Blowin' in the Wind».
«San Francisco» ble spilt inn som CD-singel, men denne var kun for promotering og ble aldri lagt ut for salg. Sangen var imidlertid med på Tor Endresens plate De aller beste, som ble gitt ut i 1997. «San Francisco» lå på Norsktoppen i seks uker våren 1997, med en sjetteplass som beste notering.
En sterkt omarbeidet versjon av sangen ble også utgitt på singel av gruppa Penthouse Playboys. De deltok også i den norske finalen i 1997 og ble nummer fire. Deres versjon ble gitt ut før den internasjonale finalen i 1997, og gruppas frontfigur Jens Pikenes forklarte utgivelsen med følgende: «Både låten og arrangementet trengte hjelp fra profesjonelt hold. Som gode patrioter ønsker vi at nasjonens utsendte skal nå så høyt som mulig i Dublin, og har laget en versjon som Tor kan la seg inspirere av. Han bør se dette som en sjenerøst gest fra gode kolleger.» Heller ikke denne versjonen kom inn på VG-lista.
Den sosialistiske folkerepublikken Albania

Den sosialistiske folkerepublikken Albania (albansk: Republika Popullore Socialiste e Shqipërisë) var Albanias navn fra 1976 til 1991. I perioden 1946–1976 het det Folkerepublikken Albania og fra 1944 til 1946 Albanias demokratiske regjering.
Det albanske kommunistpartiet (senere Arbeidets parti) hadde under ledelse av Enver Hoxha sikret seg en god posisjon i oppgjøret mellom de albanske motstandsbevegelsene som fant sted under annen verdenskrig. Da avslutningen nærmet seg satt de opp en interimregjering i Berat i slutten av oktober 1944 og valgte Arbeidets partis generalsekretær Enver Hoxha som statsminister. Regjeringen styrte landet fra frigjøringen 29. november 1944 frem til parlamentsvalget i desember 1945. I valget kunne velgerne stemme enten på Albanias demokratiske front (Fronti Demokratik i Shqipërisë), som ble ledet av kommunistpartiet, eller uavhengige kandidater. Ifølge offisielle tall fikk Albanias demokratiske front 93,7 % av stemmene i valget som hadde en oppslutning på 89,9 % og vant dermed alle 82 plassene.
Den grunnlovgivende forsamlingen trådte sammen 10. januar 1946 og dagen etter ble folkerepublikken erklært. Dermed ble det tidligere monarkiet formelt oppløst og kong Zog og slektninger ble nektet gjeninnreise til landet. Landets nye grunnlov ble utformet etter modell fra Sovjetunionen og Jugoslavia og trådte i kraft 14. mars. Den grunnlovgivende forsamlingen ble da til landets parlamentariske forsamling Folkeforsamlingen.
Lauvøyfjorden (Namsos)

Lauvøyfjorden er en fjord ved Otterøya i Namsos kommune, Nord-Trøndelag. Fjorden strekker seg 4 kilometer sørover til Vindsetmo i botn av fjorden.
Fjorden starter ved Lyngholmen mellom Årnesgalten i vest og Brennvinholet i øst. Nord for Lyngholmen ligger Lyngholmfjorden, mens Raudsunda strekker seg nordvestover fra Årnesgalten. Midt i fjorden ligger Lauvøya, som fjorden er oppkalt etter. Elvalandet utgjør den østlige sida av fjorden og mellom Elvalandet og Otterøya går Surviksundet sørøstover.
Flere småbruk ligger langs vest og sørsida av fjorden, blant annet Ølenvika, Fossland og Fosslandosen.
Fv465 går langs vestsida av fjorden og i sørenden går Fv467.
Trans-Pecos

Trans-Pecos er den vestligste del av Texas, nærmere bestemt av den større og mer løst definerte West Texas. Den avgrenses mot øst av elven Pecos, en lang sideelv til Rio Grande. Grensen mot Mexico, som følger Rio Grande, er avgrensingen mpt sør og vest. Ellers er delstatgrensen mot New Mexico en grense.
Området er tørr høyslette, tildels ørken. I regionen finner man på grensen mot New Mexico Guadelupe Mountains med Guadalupe Mountains nasjonalpark, mot grensen mot Mexico Big Bend nasjonalpark og Chihuahuaørkenen.
Trans-Pecos-regionen består av ni counties: Brewster, Culberson, El Paso, Hudspeth, Jeff Davis, Pecos, Presidio, Reeves og Terrell
Matthew Oakley

Biografi

Matthew Oakley startet sin profesjonelle fotballkarriere i Southampton i 1994, og han debuterte for The Saints i en kamp mot Everton den 6. mai 1995. Den neste sesongen spilte han 10 kamper for klubben i Premier League før han i 1996/97-sesongen etablerte seg som førstelagsspiller for klubben fra Hampshire med 28 ligakamper i Englands øverste divisjon. I denne sesongen scoret Oakley også sitt første ligamål, og det skjedde den 23. september 1996 da Southampton tapte 3-1 på bortebane mot Wimbledon.
Den 17. mai 2003 spilte Matt Oakley for Southampton i den engelske cupfinalen der motstander Arsenal til slutt ble for sterke og vant finalen 1-0. På lagets vei mot finalen gjorde Oakley seg bemerket i turneringens 4. runde. Etter først å ha spilt 1-1 mot Millwall vant Southampton den 5. februar 2003 omkampen 2-1 der Oakley laget begge Southamptons mål.
Etter å ha spilt over 300 klubbkamper for Southampton gikk han i august 2006 gratis til Derby County. Han hadde fått tilbud om en ny ettårskontrakt i Southampton, men ønsket nye utfordringer og da falt valget på klubben fra Derbyshire. Derbys manager, Billy Davies, utnevnte Oakley til lagets kaptein, en jobb han også hadde hatt på slutten av sin tid i Southampton. Oakley debuterte for Derby mot Stoke City 8. august 2006, og han scoret sitt første mål for the Rams den 12. august 2006 i en ligakamp mot Hull City. Totalt scoret Oakley 6 ligamål på 37 kamper for Derby County i 2006/07-sesongen.
Etter å ha spilt 62 obligatoriske kamper, og scoret 9 mål for Derby, ble Oakley solgt til Leicester City for £500 000 den 11. januar 2008. Han debuterte for the Foxes den 12. januar 2008 i en ligakamp mot Coventry City.
Vitamin C

Generelt om C-vitamin

Vitamin C er det trivialnavnet på askorbinsyre. I vitamintilskudd brukes askorbatsalter, f.eks. natriumaskorbat. Mennesket er en av få arter som ikke kan danne vitamin C i kroppen selv. 
Vitamin C tas opp fra den delen av tynntarmen som starter nærmest magesekken (på latin: jejunum). Det anslås at det samlede innholdet av vitamin C i kroppen under normale omstendigheter er cirka 1,5 gram.
Behovet for vitamin c øker ved fysisk stress.

Hva bruker kroppen vitamin C til?

Vitamin Cs biokjemiske hovedfunksjon i kroppen er å fungere som et koenzym (hjelpestoff) i hydroksyleringen av prolin og lysin (aminosyrer) i proteinet kollagen. Kollagen er et protein som blant annet finnes i bindevev (bl.a. i sener, ligamenter og muskler), brusk og bein. Med for lave inntak av vitamin C over tid vil man kunne utvikle skjørbuk. Siden kroppen ikke produserer kollagen selv blir disse vevene svakere, sår gror dårlig og blodkar blir skjørere. Vitamin C er også viktig i opptak av jern. I tillegg er det påvist at vitamin C har stor betydning for immunforsvaret, som beskytter mot blant annet virus og bakterier, men en tysk rapport fra IQWiG i 2009 slo derimot fast at vitamin C ikke hjelper mot forkjølelse. Rapporten er basert på forsøk utført av Cochrane Collaboration i Storbritannia, hvor 11 000 personer deltok i undersøkelsen. Problemet med denne undersøkelsen er bruken av lave doser. Ved inntak av store doser, jfr. Pauling, vil vitamin C ha en positiv effekt mot forkjølelse.
El Alto internasjonale flyplass

El Alto internasjonale flyplass (spansk: Aeropuerto Internacional El Alto) (IATA: LPB, ICAO: SLLP) (etablert 1925) er en internasjonal flyplass lokalisert i El Alto, utenfor La Paz i departementet La Paz, Bolivia.
Byminner (Oslo)

Byminner er et tidsskrift utgitt av Oslo Museum, avdeling Bymuseet. 
Tidsskriftet ble startet i 1955, året Bymuseet fylte 50 år, og hadde fra start museets direktør Harald Olaf Hugo Hals (Harald Hals II) som redaktør. Første hefte (1-1955) hadde 24 sider og en variasjon i innhold som senere har preget Byminner, blant annet en artikkel om Henrik Wergeland og forstedenes arbeiderklasse, en kort bedriftspresentasjon (Freia), «Fra dagboken» med notiser om aktuelle hendelser, en side om et fredet piletre i Inkognitogaten, presentasjon av gjenstander fra museets samlinger, intervju med skolerådmannen, en liten biografi om Sven Brun og spørsmål fra museets brukere med svar.
Fra 1955 til 2014 kom tidsskriftet med fire utgaver i året, fra 2015 er antallet tre. Redaktør fra 2017 er Kristin Margrethe Gaukstad, som overtok etter Anne Birgit Gran Lindaas, som var redaktør fra 2007 til 2017.
Epectasis

Utseende

Middelsstore, slanke, sylindriske, rødbrunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum har rundede sider uten tenner. Dekkvingene er jevnbrede men en opphøyd lengderibbe.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Mexico i nord til Bolivia i sør, også i Karibia.
Outsold

Bakgrunn og innspilling

Høsten 2011 vant Tonic Breed en live-konkurranse i Sarpsborg, Norge. Premien var innspillingstid i Lydlageret studio i Sarpsborg. På dette tidspunktet, nylig etter den første utgivelsen On the Brink of Destruction, hadde ikke bandet nok materiale til å spille inn et nytt studioalbum. Innspillingen ble derfor satt på vent.
Tonic Breed startet innspillingen av Outsold i november 2013, og den ble avsluttet i midten av desember. Studioteknikker i Lydlageret var Lars Andresen. Andresen, i samarbeid med Svendsen, pre-mikset albumet. Materialet ble deretter sendt til Toproom studio for avsluttende miks, samt mastering. Studioteknikker i Toproom var Børge Finstad.

Musikkvideoer

En uke etter plateutgivelsen ble det utgitt en musikkvideo til sangen «Bad Company». Videoen er produsert og regissert av Patrik Svendsen. Animasjon og klipp er gjort av Ole Andersen.
I mai 2015 ble det gitt ut en musikkvideo til sangen Strife. Dette var det første prosjektet til å inkludere gitarist Jørgen Abrahamsen.
Det norske Pengelotteri

Det norske Pengelotteri (Pengelotteriet) var et statlig organisert pengespill som eksisterte fra 1912 til 1998. Spillet var organisert under Finans- og tolldirektoratet. Frem til 1912 var pengespill forbudt i Norge for å hindre borgerne i «lykkespillenes fordervelighet». Pengelotteriet ble opprettet som et unntak i 1912 og lotteriets inntekter ble brukt til blant annet bekjempelse av tuberkulose.
I dette lotteriet kunne man kjøpe hel- eller halvlodd som hadde bestemte nummer. Halvloddene kostet bare halvparten av helloddene, men ga da også bare halv gevinst hvis dette loddnummeret var det utrukne. Den tiende i hver måned var det trekning, og vinnernummeret ble presentert i egen trekningsliste, såvel som i enkelte aviser. Hovedpremien gikk til loddet med vinnernummeret, mens de mindre gevinstene gikk til de med rette tall sist i loddnummeret. Trekningen foregikk hos Notarius publicus i Oslo.
Pengelotteriet var et monopol frem til de fikk legal konkurranse fra Norsk Tipping i 1948. Pengelotteriet økte selv i en duopol-situasjon allikevel i popularitet, og hadde sin topp i 1985, da omsetningen kom opp i 676 millioner NOK. Etter dette sviktet salget, mye på grunn av konkurranse fra nye spill som Lotto (1986) og Måltips (1989). I 1994 stoppet lotteriet da omsetningen var nede i 30 millioner NOK. Pengelotteriet gjenoppstod i 1997, men denne relanseringen ble ingen suksess og allerede i mars 1998 ble det nedlagt, for godt.
Støyrock

Støyrock (også kalt for noise rock eller noise-punk)  er en mangfoldig stil eller musikksjanger  som utviklet seg på 1980-tallet i USA som en eksperimentell utvekst av punkrocken. Inspirert av no wave, minimalistisk musikk, industriell musikk og New York-hardcore, henga musikere seg til ekstreme nivåer av forvrenginger av lyd ved bruk av elektriske gitarer, og i mindre grad ved bruk av elektroniske instrumenter, enten for frambringe et maskinelt lydbilde eller for å bidra til det samlede arrangementet.
Støyrocken gikk ut på å kombinere den rå punkrock-holdningen med atonal støy og ukonvensjonelle sangstrukturer. Sjangeren introduserte en ny form for avantgardistisk musikk innunder alternativ rock. En del grupper var knyttet til sangstrukturer, som eksempelvis Sonic Youth, som dog ikke representerer hele sjangeren, men bidro til å popularisere støyrock hos publikumet innen alternativ rock ved å legge inn melodier i deres monotone lydteksturer. De opprettet således en mal for tallrike band som fulgte etter dem.

Historie

Selv om denne særskilte musikken hadde vært tilstede for en del tid, ble selve begrepet «støyrock» først opprettet på 1980-tallet for å beskrive en rekke band som var avleggere fra punkrock med et økende brutalt lydbilde. Et arketypeisk album er Velvet Undergrounds White Light/White Heat (1968). Dette albumet har blitt vurdert som en «kultklassiker» ved å være det første støyrock-albumet, «kanskje det er et opplagt utgangspunkt, men det er også selve utgangspunktet. Punktum.» Sonic Youths medlem Thurston Moore har forklart at «Støy har tatt plassen til punkrock. Folk som spiller støy har ingen virkelige streben etter å være en del av mainstream-kulturen. Punk har blitt overtatt, og denne undergrunnens støymusikk og det avantgardistiske folkemiljøet har erstattet den.» 
Fra 1990-tallet har støyrock hovedsakelig utviklet seg til en form for partimusikk med band som Lightning Bolt som fungerte som det fremste eksponenten til 2000-tallets støyrock-miljø i Providence, hovedstaden i den amerikanske delstaten Rhode Island.
Fortunsdalen

Fortunsdalen, eller Fortundalen, er en dal i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Den er rundt 25 kilometer lang og strekker seg fra Skjolden ved Lustrafjorden i sør til Nørdstedalseter i nord. Gjennom dalen renner Fortundalselva, som er utbygd til kraftproduksjon i Skagen kraftverk. Dalen er en innfallsport til Vest-Jotunheimen og Hurrungane.
Bryggearbeideren

Bryggearbeideren ved Drammen havn er en skulptur laget av kunstneren Arne N. Vigeland i 1975 til minne om bryggearbeiderne på havna.
Skulpturen var en gave fra U. B. Lieds fond, Drammen bys forskjønnelse og gavn, Drammen havnestyre, Export- og Importforeningen og Drammen Sjømannsforening. Hensikten var å reise et minne om bryggearbeidernes slitsomme arbeidsdag etter at den tekniske utviklingen i nyere tid hadde endret arbeidsformene til å involvere mindre manuelt arbeid. Skulpturen er av høy kunstnerisk verdi, regnes for å ha høy verneverdi og er blitt et viktig symbol på havna.
Q-gjengen

Handling

Da en utkastelsesordre dukker opp på inngangsporten til «Patch of Heaven dairy farm» bestemmer tre av kyrne seg for å hindre at gården deres blir tatt fra dem. For å få til dette må de fange «Alameda Slim», en kutyv som har en pris på hodet sitt.
Denis Edward Healy

Andre verdenskrig

Healy tjenestegjorde i 210 Squadron i Royal Air Force Volunteer Reserve. Fra mai 1942 fikk han oppdrag med Svalbard som mål og deltok i tokt i forbindelse med Operasjon Fritham og Operasjon Gearbox. Han førte Catalinafly på rekognoseringstokt, fløy inn forsyninger til norske styrker og evakuerte personell. Han gjennomførte åtte flyginger til Svalbard.
I september 1942 døde han i kamp over Barentshavet. Flyløytnant Healy førte sin Catalina-maskin under Operasjon Orator, der ni Catalinafly skulle bidra med flystøtte til konvoi PQ 18. De britiske flyene opererte fra Russland. Nordøst av Vardø ble Healy rammet av ild fra en tysk Junkers Ju 88 og døde ved spakene.
Healy ble i norsk statsråd 13. november 1942 post mortem tildelt Krigskorset med sverd «for fremragende ledelse av unnsetningsfly for Svalbardekspedisjonen.» Han hadde tidligere i 1942 mottatt Distinguished Service Order for sin flyinnsats.
Bomb Peak

Bomb Peak er en fjelltopp, 805 moh, som ligger 2 nautiske mil vest for Cape Crozier på Ross Island. Den ble kartlagt, og fikk dette navnet av New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition, 1958–59, på grunn av bombeliknende (pyroklastiske) geologiske formasjoner rundt toppen av denne toppen.
Norsk Lektorlag

Norsk Lektorlag er en fagforening for lektorer i norsk skole og andre med embetseksamen av høyere grad eller mastergrad. Foreningen ble etablert i 1997 og ble i 2001 medlem av hovedorganisasjonen Akademikerne. Norsk Lektorlag rundet  7000 medlemmer i mars 2019. Leder er Rita Helgesen.
Organisasjonen utgir Lektorbladet, tidsskrift for fag, kultur og utdanning. 
I forbindelse med dannelsen av Norsk Lektorlag i 1997, oppstod det en rettslig konflikt mellom Lærerforbundet og Norsk Lektorlag, da førstnenvte organisasjon hevdet å ha enerett på navnet Norsk Lektorlag. Striden endte med seier for Norsk Lektorlag og Utdanningsforbundet ble dømt til å betale saksomkostninger.
Stjørdal kommunestyre 1995–1999

Stjørdal kommunestyre 1995–1999 bestod av 51 medlemmer. Alf Daniel Moen fra Arbeiderpartiet var ordfører, og Per Morten Teigen fra Sosialistisk Venstreparti var varaordfører. De ble også valgt med støtte fra Kristelig Folkeparti.
Goebbels og kvinnene

Innspillingsfakta

Filmen ble spilt inn fra 8. september til midten av oktober 1943 i General Service Studios.

Fakta om filmen

Ifølge en artikkel i The Hollywood Reporter forbød sensorene bruken av alle titler som inneholdt ordene «the secret life and loves of Goebbels.»
En artikkel i The Hollywood Reporter fra 6. januar 1944 skrev at den Minneapolis-baserte kinooperatøren og filmens produsent W.R. Frank viste den ferdige kopien i New York City til sjefer for kinokjeder for å avgjøre hvor mye av den som skulle bli klippet bort. Kopien ble til slutt nedklippet fra 137 minutter til 87 minutter.
I en PR-relatert pressemelding ble det opplyst at filmens manusforfatter og regissør, Alfred Zeisler, hadde arbeidet som produsent og regissør ved UFA i Berlin og derfor hadde hatt mye befatning med Goebbels i egenskap av hans stilling som propagandaminister. Ifølge The Holllywood Reporter skulle Zeisler spille seg selv i filmen.
Ifølge en artikkel i The Hollywood Reporter hadde Goebbels og kvinnene premiere på to kinoer i Minneapolis 20. april 1944.
En annen artikkel i The Hollywood Reporter opplyste at Monogram ikke ervervet filmen for distribusjon før i juni 1944.