google/wiki40b huggingface dataset:
Beverly Crusher

Casting

Gates McFadden var i tvil om hun skulle akseptere rollen som Dr. Crusher da hun allerede hadde takket ja til å spille i skuespillet The Matchmaker på La Jolla Playhouse. I den andre sesongen av serien var Crushers rollefigur skrevet ut av serien med den forklaring at hennes rollefigur «skulle lede Starfleet Medical for det året»." Hun ble erstattet av mer bestemte og mer utadvendte Dr. Katherine Pulaski (Diana Muldaur). Patrick Stewart var lei seg for at McFadden forlot serien og var i stor grad instrumental i å få henne til å returnere i slutten av den tredje sesongen, hvorpå hennes rollefigur be kommandert tilbake på «Enterprise». Etter hennes tilbakekomst ble hennes rollefigur mer variert og dypere utviklet, og var ikke redd for å gå i strupen på Picard. Episoder hvor Beverly Crusher var en av hovedfigurene fokuserte på hennes romantiske liv, ofte med uventede fremmede livsformer.
Joshamin

Joshamin (også Jōshamin eller Yushamin) er en persisk, hybrid skaper- og lysskikkelse innen mandeismen. Han er det annet liv og er sønn av det første liv, Mana rubre og far til det tredje liv, Abathur.
Med ham formørket verden (Tibil) seg gradvisen til en mørkets verden. Ved tedens ende skal han forløses av Hibil.
Syphaxia

Utseende

Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange,  brunrøde og brunsvarte bladbiller. I alle fall Syphaxia maculata er brunrød, dekkvingene brunsvarte med brunrøde flekker. Pronotum er firkantet, dekkvingene jevnbrede. Beina er slanke.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør-Amerika (i alle fall Peru).
Brunlanes Idrettslag

Brunlanes Idrettslag (stiftet 8. februar 1934) er en fleridrettsklubb fra Brunlanes i Larvik som spiller i 8. divisjon. Hjemmebanen til Brunlanes er på Hallebanen.
Burkina Fasos herrelandslag i fotball

Historie

Burkina Faso gikk tidligere under navnet République de Haute-Volta, som var en selvstyrende koloni under Det franske fellesskapet. Landslagets tidligere navn var derfor Haute-Voltas herrelandslag i fotball i perioden frem til august 1984. Deres første landskamp ble spilt på Madagaskar den 13. april 1960, hvor de slo Gabon med 5–4. Burkina Fasos beste prestasjon var da landet endte på en fjerdeplass under Afrikamesterskapet i fotball 1998 på hjemmebane.
Mørkets øy

Om filmen

Filmen ble nominert til International Fantasy Film Award for beste film under Fantasporto Film Festival i 1999.
Fylkesvei 3998

Fylkesvei 3998 går mellom Skogsfjord i Mandal og Trædal i Lindesnes. Veien er 6,6 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 408.
Sally Fletcher

Sally Louise Fletcher (født Copeland, tidligere Keating) er en fiktiv figur i den australske såpeserien Home and Away. Rollen er spilt av skuespillerinnen Kate Ritchie. Hun var med i serien fra begynnelsen, fra første episode 17. januar 1988 til april 2008 (i Norge 1990–2010).

Biografi

Da Sally var liten, ble moren, Diana, og faren, som var alkoholiker, separert, og Diana lot ikke faren få treffe tvillingbarna deres. Han regnet med at han ikke hadde noen sjanse i en rettssal, så Aaron Copeland (faren) tok saken i egne hender og dro fra stedet med sønnen, og Sallys tvilligbror, Miles. Han lot imidlertid Sally være igjen, han syntes ikke at livet på loffen, passet for en liten jente. Diana forandret hennes og Sallys etternavn til Keating, som var hennes pikenavn, og giftet seg så med Derek Wilson. Ikke lenge etter, ble ekteparet drept i en båtulykke, og mormoren til Sally, fikk ansvaret for henne. Uheldigvis utviklet fru Keating alzheimer noen år senere, og da det ble kjent at Sally ikke var på skolen fordi hun var hjemme og tok vare på mormoren, ble hun sendt til et barnehjem, mens mormoren ble sendt til et pleiehjem. Sally ble snart tatt inn av fosterforeldrene Tom og Pippa Fletcher. I forvirringen da hun vokste opp glemte hun faren og broren sin, og trodde at stefaren hennes, som døde sammen med moren hennes, var hennes biologiske far. Imidlertid skapte hun en fantasivenn, Milco, som hjalp henne med å komme igjennom den vanskelige tiden og forvirringen. Det ingen den gang visste, var at Milco faktisk var kallenavnet til den broren som hun hadde mistet og glemt. 
Sally var en av Tom og Pippas opprinnelige fosterbarn, som var med helt fra starten på serien, sammen med Carly, Steven, Frank og Lyn. Hun kom til å bli en av de lengstværende og faste figuren i serien, mens andre kom og gikk. Av de andre, var hun nærmest Sophe Simpson, Sam Marshall og Shannon Reed. En annen nær venn var Lance Smart, som bodde i en husbil i på campingplassen Summer Bay Caravan Park. 
Sally var ikke slik som de andre fosterbarna. De var i tenårene, mens Sally var 8 år gammel i den første episoden da familien flyttet til Summer Bay, og at hun var den eneste de adopterte. Ikke lenge etter seriens begynnelse, døde imidlertid Tom, og Pippa giftet seg igjen året etter med Michael Ross. Det tok en god stund før Sally aksepterte Michael, men hun gjorde det tl slutt, selv om hun ofte minnet han på at hun kom inn i familien først. Det skulle komme flere tragedier. Dale, adoptivbroren til Sally og det eneste biologiske barnet til Pippa og Michael døde like etter at det ble født, av krybbedød.  
Sallys ektemann, Flynn, døde av hudkreft.
Hanna Resvoll-Holmsen

Familie

Hun var datter av Hans Resvoll (1823–1908) og Julie Martine Deichman (1831–1902). Faren var bankkasserer, og ble senere kopist i Justisdepartementet. Hun var søster til botanikeren Thekla Resvoll (1871-1948).
Hun giftet seg i 1894 med Hans Dieset, og tok navnet Resvoll Dieset. Ekteskapet ble oppløst i 1901.
Senere giftet hun seg med Gunnar Holmsen, som var bror av søsteren Theklas ektemann Andreas Holmsen. De fire etterlot seg en stor fotografisamling som nå i det vesentligste befinner seg i bildeavdelingen til Nasjonalbiblioteket i Oslo (Resvoll-Holmsen-samlingen).

Yrkesliv

Hanna Resvoll studerte ved det matematisk-naturvitenskapelige fakultet.
I 1907 dro hun som første kvinnelige, norske forsker til Svalbard på feltarbeid, som medlem av fyrst Albert I av Monacos ekspedisjon. 
I 1908 dro hun tilbake til Svalbard, denne gangen som leder for en ekspedisjon hun selv hadde finansiert og utstyrt. Hun reiste sammen med en norsk ekspedisjon ledet av Adolf Hoel. I Hoels ekspedisjon deltok også Hjalmar Johansen og statsgeolog Gunnar Holmsen, og i 1909 inngikk Hanna Resvoll og Gunnar Holmsen ekteskap.
Fra 1915 til 1920 var hun universitetsstipendiat i plantegeografi, og fra 1921 til 1938 var hun dosent i samme fag. Hun utga verket Om fjeldvegetationen i det østenfjeldske Norge i 1920, og boken Svalbards Flora i 1927.  og etterlot seg en større fotografi-samling hvor det vesentligste nå befinner seg i Nasjonalbiblioteket i Oslo, Bildeavdelingen (Resvoll-Holmsen-samlingen).
Hennes engasjement for å bevare Gjende, Bygdin og Sjoa på 1920-tallet ga henne tilnavnet «den første naturverner». 4. juli 2009 ble en minnestein over Hanna Resvoll-Holmsen avduket ved Gjendesheim.
Torsdag kveld med Steinar Sagen

Seertall

Trass i massiv forhåndsannonsering åpnet premieren på programserien med skuffende 297 000 seere på NRK1. Uken etter falt seertallet til 210 000 seere. Det ble spekulert i om det relativt nye programkonseptet med en noe uvant form kunne oppfattes som litt for smalt.

Kontrovers

Et av poengene som gikk igjen i serien, var at veldig mye gikk galt akkurat i de siste sekundene før sending. 17. mai 2007 ble et norsk flagg satt i brann. Dette førte til sterke reaksjoner fra flere seere og fra Kringkastingsrådet. Hendelsen ledet også til politianmeldelse som følge av påstand om flaggskjending.
Propertius (sommerfugl)

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 30-35 millimeter), nokså kraftige, brune smygere. Oversiden er brun men en skrå rad av hvite flekker (kan være delvis gjennomsiktige) på forvingen og et utydelig, lyst bånd på bakvingen. Undersiden er gulbrun, forvingen med et skrått, hvitt bånd, bakvingen med to brede, skinnende hvite bånd. De hvite båndene på undersiden av bakvingen kan være et godt kjennetegn på denne slekten, som dermed blir en av de mer lett gjenkjennelige slektene i Hesperiini.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.
Lilian Brøgger

Arbeid

Lilian Brøgger ble utdannet ved Kunsthåndværkerskolen i København fra 1965 til 1972. Hun debuterte litterært i 1975 med bildeboka Der hvor Linda bor skrevet av Bodil Bredsdorff. Brøgger har siden vært svært produktiv og illustrert over 100 bøker. Hun har samarbeidet med en mengde forfattere, deriblant norske Bjørn Arild Ersland. De kom med Glassklokken sammen i 2010 og siden flere titler. Sammen med danske Louis Jensen ble Brøgger nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris i 2014 for Halli! Hallo! Så er der nye firkantede historier fra 2012. Hun har også illustrert flere bøker av Kim Fupz Aakeson.
Brøggers illustrasjonene har et variert uttrykk, men viser ofte surrealistiske, viltre og detaljrike motiver med morsomme figurer, særlig dyr. Hun fornyer stadig teknikken, men mange illustrasjoner er strekbaserte tegninger med et grafisk preg, gjerne utført med penn og svart tusj, eventuelt fargelagt med vann- eller dekkfarger.
Finnegans Wake

Finnegans Wake (i faglitteraturen gjerne forkortet til FW eller The Wake) er den siste romanen James Joyce skrev. Den kom ut i 1939, 17 år etter Ulysses.
Finnegans Wake regnes som kanskje det mest utilgjengelige romanverket i den vestlige verden. Språket i boken er engelsk men iblandet over 60 andre språk i et eneste stort sammensurium av ordspill både på engelsk og på ethvert av de andre språkene. Teksten er fullspekket av allusjoner og skjulte sitater, ofte forandret slik at to sitater flettes i hverandre. Selve handlingen blir i alt dette skjult eller i beste fall svært vanskelig å få tak i. Litteraturvitere og andre har siden utgivelsen diskutert til dels høylytt over hva som er den egentlige meningen med verket; mens for eksempel Harry Burrell har brukt et titalls år på å påvise hvordan hele verket egentlig handler om Bibelens skapelsesberetning, har andre understreket hvordan en slik analyse reduserer nettopp det kaoset Finnegans Wake er ment å være.
Navnet på verket er hentet fra den irske visa Finnegan's Wake.

Norsk

Siden han tok utgangspunkt i Dublin og irsk historie, er det naturlig at det er mye norsk i FW. For eksempel er en av historiene som fortelles i boken om en norsk skredder, og ord som bakvandets, Knut Oelsvinger eller Bygmester Finnegan. Dette siste sitatet viser også at Joyce brukte Ibsen: stort sett alle Ibsens verker, mange av hans figurer og også endel sitater er flettet inn i FWs nettverk. Joyce næret stor beundring for Ibsen, og da han ble kjent med Nora Barnacle, nevnte han den andre Nora, hovedpersonen i Et dukkehjem, men frk Barnacle ante ingenting om henne. Mens Joyce jobbet med Finnegans Wake, ønsket han å legge inn referanser til skandinavisk språk og litteratur, og han hyret etterhvert fem norsklærere. Den første av dem var Olaf Bull. Joyce ønsket å lese norske verk på originalspråket, deriblant Peter Andreas Munchs Norrøne Gude- og Heltesagn. Han var på jakt etter ordspill og sære assosiasjoner på tvers av språkbarrierene, og dette var noe Bull kunne leve seg inn i. Linjer fra hans dikt går igjen i «dette spindelvev av ord», som Joyce selv kalte Finnegans Wake, og Bull selv dukker opp der under navnet «Olaph the Oxman».

Finn's Hotel

I 2013 ble Finn's Hotel, som er en samling av ti korte tekster skrevet av Joyce i 1923, utgitt på Ithys Press. Forlaget mener boken bør leses som en forløper for Finnegan's Wake.

Utgaver

Siden verket er så ugjennomtrengelig og krever så mye tolkning for å forstås, har den første utgaven blitt den eneste utgaven. Alle utgaver av Finnegans Wake har det samme sideantallet og likt antall linjer på hver side, slik at det skal være lettere å referere til steder i teksten. Noen norsk oversettelse av Finnegans Wake, er ennå ikke å oppdrive, men forfatteren Leif Høghaug er i gang med et spesielt oversettelsesprosjekt av verket, og som er tenkt å være ferdig i 2020. Den norske gjendiktningen av Finnegans Wake, vil komme ut på Samlaget.

Quarks

"Three quarks for Muster Mark" (fra side 383) er opphavet til den fysiske termen kvark.
NM i bryting 1973

NM i bryting 1973 ble arrangert i Oslo 31. mars - 1. april. Arrangør var Norges Bryteforbund. Kongepokalen ble vunnet av Harald Barlie.
Leben

Leben er et album fra 2001 med den tyske rapperen Azad.
Ciklosporin

Oppdagelse

Mikrobiologen Jean-Francois Borel (1934–) var på ferie med sin kone da han oppdaget en ny sopptype ved Dyranut i Hardangervidda i september 1969. Han tok den med tilbake til sitt laboratorium i Novartis (tidligere Sandoz) i Basel, Sveits for videre testing. Den immunsupressive effekten av ciklosporin ble oppdaget den 31. januar 1972. Oppdagelsen ble gjort under en screening av immunsuppresjon som ble designet og implementert av Dr. Hartmann F. Stähelin.

Indikasjoner

Suksessen av ciklosporin As forhindring av organrejeksjon ble vist i levertransplantasjoner utført av Dr. Thomas Starzl ved Universitetssykehuset i Pittsburgh. Den første pasienten var en 28 år gammel kvinne, som gjennomgikk transplantasjonen den 9. mars, 1980 Ciklosporin ble godkjent for bruk i 1983.
Ciklosporin blir også benyttet i kraftige tilfeller av psoriasis, og det har blitt undersøkt om det kan ha positive virkninger for andre autoimmune sykdommer. Ciklosporin blir brukt til behandling av alvorlige tilfeller av atopisk eksem, reumatoid artritt og andre relaterte sykdommer.

Virkemåte

Ciklosporin regnes for å binde seg til det cytosoliske proteinet cyclophilin (immunophilin) i immunkompetente lymfocytter, spesielt T-lymfocytter. Dette komplekset av ciklosporin og cyclophilin holder tilbake celcineurin, hvilket under normale omstendigheter er ansvarlig for å aktivere transkripsjonen til interleukin-2. Det motvirker også produksjonen av lymfokiner og interleukiner, hvilket leder til en nedsatt funksjon av effektor-T-cellene. Det påvirker ikke den cytostatiske aktiviteten. Ciklosporin har også en effekt på mitokondriene.

Preparatnavn

Medikamentet markedsføres i størst omfang av Novartis under merkenavnet Sandimmun.
Periorisma

Utseende

En middelsstor, avlang, blank, kobberaktig metallisk skinnende praktbille. Pronotum er trapesformet, dekkvingene noe tilspissede. Oversiden er uten påfallende punktering eller skulptur.

Levevis

Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

Utbredelse

Arten lever i Indonesia (Seram, Halmahera).
Alternative drivstoff

Alternative drivstoff er en fellesbetegnelse for drivstoff som er produsert av fornybare energikilder, og som dermed utgjør alternativ til drivstoff fra fossile kilder og er således en framtidsrettet del av det som kalles for grønn teknologi.
I tillegg til ulike varianter av biodrivstoff regnes hydrogen framstilt av fornybare energikilder (vannkraft eller solenergi) som alternative drivstoff. Brenselceller kan utnytte alternative drivstoffer som hydrogen eller biogass svært effektivt.
I Norge regnes også hydrogen og naturgass (LPG og CNG) som alternative drivstoff.
Alosternida

Utseende

En ganske liten (ca. 6 millimeter), blank, ensfarget mørkbrun til svart trebukk. Dekkvingene kan ha blålig metallglans. Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen. Pronotum er nærmest rektangulært, litt rundet foran og med litt uttrukne bakhjørner. Dekkvingene er jevnbrede, beina middels lange med litt fortykkede lår.

Levevis

De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Utbredelse

Arten lever i det østlige USA.
Peter Fischli

Kunstneriske kjennetegn

Fischli og Weiss´kunst beskrives ofte som humoristisk og ironisk. Som skulptører er de mest kjent for sine kopier av hverdagslige objekter, verktøy og gjenstander laget av materialet polyuretan. De ønsker å vise hvilken betydning kopier har i vårt masseproduserende konsumentsamfunn, og forsøker å motarbeide kunstens tradisjonelle dyrking av tanken om at kunstobjekter er geniale og enestående.

Utstillinger

Fischli og Weiss hadde sin første felles utstilling i Galerie Balkon (Sveits, Genève) i 1981. Senere har de hatt utstillinger i blant annet i Sonnabend Gallery (New York, USA 1986), Museu d’Art Contemporani de Barcelona (Spania 2000), Museum Boijmans Van Beuningen (Rotterdam, Nederland 2003), Museo Tamayo Arte Contemporáneo (Mexico City, Mexico 2005), Tate Modern (London, England 2006).

Peter Fischli & David Weiss i Norge

Installasjonen ”Things for an House on an Island” (2005) er utplassert i Tjuvholmen skulpturpark. Den består av 105 malte objekter i varierende størrelse, som er laget av materialet polyuretan. Installasjonen er et hus som tilskueren kan kikke inn i. Verket ble laget etter at kunstnerduoen hadde vært på besøk på Tjuvholmen.
Gnophodes

Utseende

Middelsstore (vingespenn ca. 50-75 millimeter), brune sommerfugler.
Disse sommerfuglene ligner mye på den beslektede slekten Melanitis. Vingene har gjerne en tann på forvingen like bak spissen, og et tannlignende utskudd på bakvingen. Undersiden ligner et vissent blad.

Levevis

I likhet med mange andre Satyrinae holder disse sommerfuglene seg borte fra direkte sollys. De flyr helst i skumringen, inne i tett skog eller på overskyede dager. De kan av og til komme til lys i skumringen. I skogen sitter de gjerne stille på skogbunnen, fargene gir dem utmerket kamuflasje.
Larvene lever på ulike slags gress (Poaceae).

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sentral- og Øst-Afrika, og finnes også på Madagaskar.
Hvem er din venn

«Hvem er din venn» er opprinnelig en svensk vise, som kom som skillingstrykk på slutten av 1800-tallet. Artisten Lapp-Lisa sang denne inn på plate i sin tid. Mye tyder på at sangen har sin opprinnelse fra Värmlandsregionen. I det eldste skillingstrykket av denne står siganturen J.W som forfatter
Hincksius

Utseende

Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med kraftige punktrader.

Levevis

Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

Utbredelse

Slekten er utbredt på Ny-Guinea.
Zelotes exiguus

Utseende

Zelotes exiguus er en middelsstor, litt flat edderkopp med kraftige bein. Forkroppen er ganske bred bak, sterkt tilsmalnet forover (smalt hode). Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene danner to tverr-rader. De midtre øynene i den bakerste raden er mer eller mindre uregelmessig (ikke sirkelrundt) formet.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis

Zelotes exiguus er nattaktiv og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. De bygger seg et skjulested av edderkoppsilke under steiner, mellom død vegetasjon eller lignende steder. Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene.
Kolbotnbrev

Kolbotnbrev og andre Skildringer er en bok av Arne Garborg, utgitt i 1890 av Mons Litleré. Boken er formet som i en samling brev forfatteren tidligere hadde sendt til avisen Fedraheimen, men brevene ble revidert før boken kom ut. I Kolbotnbrev møter vi humoristen Garborg, som lekent forteller om livet som nygift (med Hulda Bergersen), om det å bli far og den første tiden i fjellstuen Kolbotn i Tynset.
Claylick (Ohio)

Historie

Samfunnet tok navnet etter Clay Lick Creek. Et postkontor kalt Clay Lick ble etablert i 1852 og var i drift til 1918. Claylick hadde engang en mølle og en butikk.
Luftforsvarets fortjenstmedalje

Bakgrunn

Luftforsvarets fortjenstmedalje ble godkjent av kongen 22. mai 2017. Samtidig ble Hærens fortjenstmedalje, Sjøforsvarets fortjenstmedalje og Etterretningstjenestens fortjenstmedalje innført. Sammen med Heimevernets fortjenstmedalje (innført i 1971) rangerer disse medaljene likt, som nummer 24 av utmerkelsene godkjent av kongen. Samme person skal bare kunne motta én av fortjenstmedaljene for de ulike forsvarsgrenene.

Utforming

Luftforsvarets fortjenstmedalje er utført i rent sølv. På avers har den Luftforsvarets merke i en laurbærkrans. Medaljen er opphengt i et lyseblått bånd, som har en smal mørkere blå og to smale hvite midtstriper og smale kantstriper i mørkere blå og gult. Med medaljen følger et diplom.

Tildeling

Luftforsvarets fortjenstmedalje  tildeles av sjefen for Luftforsvaret. Den kan tildeles både militære og sivile mottakere, norske som utenlandske, for betydelig innsats for Luftforsvaret ut over det som kan forventes eller for samlet, særlig god innsats gjennom flere år.
LJK

Historikk

Da programmet startet høsten 1994 var det to sendinger i uka (tirsdager og onsdager). Hver sending bestod av en halvtimes debatt-del og en halvtime der Krogh intervjuet en bestemt person knyttet opp til en spesifik sak. Etter en del sendinger utover høsten ble det klart at programmet ikke var den seermagnet som kanalen hadde håpet (enkelte sendinger hadde under 100 000 seere) og på nyåret ble derfor programmet kraftig redusert. Fra da av var det kun en sending i uka (torsdager) som hadde en varighet på ca 25 minutter. Seertallene forble lave og i mai ble programmet nedlagt for godt.
Krog ble kjøpt til TVNorge for en million kroner i 1994 og var tiltenkt å bli en viktig brikke i kanalens store nyhetssatsing med eget aktualitetsprogram. Etter LJK ble han ankermann og nyhetsoppleser for kanalens nyhetssendinger Aktuelt. Han gikk tilbake til NRK etter at kontrakten med TVNorge utløp i 1996.

Søksmål

I 1997 saksøkte Krogh TVNorge for 200 000 kroner som han mente kanalen skyldte ham. Krogh fikk medhold i retten og TVNorge måtte betale ham de 200 000.