google/wiki40b huggingface dataset:
Humledvergmåler

Utseende

En liten (vingespenn 17 – 22 mm), slank, varmt gulbrun måler. Den kan kjennes på vingenes farge og tegninger. Forvingen er varmt gulbrun (lyst kastanjebrun) med en markert, oval, svart flekk midt i vingen. Langs forkanten av vingen er det 6 – 7 mørke flekker. Langs ytterkanten er det en rekke av små, hvite flekker, den bakerste av desse er stor, rund med hakkete kanter. Bakvingen er blekt brunlig. Larven er naken, lang og tynn, grønnlig eller purpurfarget med mørke flekker.

Levevis

Arten forekommer i skogkanter og hager. Larvene lever på blomstene av humle (Humulus lupulus ), rips (Ribes rubrum) og solbær (Ribes nigrum). De kan gjøre noe skade i humledyrking ved at de ødelegger blomstene. De voksne målerne flyr i mai – juni

Utbredelse

Arten er vidt utbredt og forekommer i hele Europa, videre i Nord-Asia og i Nord-Amerika. I Norge er den funnet nord til den sørlige delen av Nordland.
Eresidae

Utseende

Middelsstore (6-16 mm), kraftige, gjerne mørkfargede edderkopper. Forkroppen er rektangulær med åtte små øyne, av disse sitter fire samlet i midten foran, to sitter ved framhjørnene og de siste to omtrent midt på sidene. Bakkroppen er kort oval. Beina er korte og kraftige.
De er entelegyne edderkopper, det vil si at hunnene har velutviklet epigyn, et lokk som ligger over kjønnsåpningen.

Levevis

De lever i underjordiske tunneler kledt med silke. Røret har et tak av fin (cribellat) silke. Noen av artene lever selskapelig. Hunnene, som holder seg i ro i gangene sine, er langlivede, de vandrende hannene lever derimot ganske kort tid.

Utbredelse

Familien finnes nesten utleukkende i den Gamle verden, med unntak av noen få arter i Brasil.
I Nord-Europa finnes den sjeldne, meget karakteristiske Eresus kollari, der hunnen er helt svart, hannen har en skarpt rød bakkropp med fire svarte prikker. Den er utbredt nord til Danmark men er sjelden over alt, og artene er fredet i flere europeiske land. Eresus sandaliatus, som kan kjennes på at hannen har et par mindre flekker bak de fire store på bakkroppen, har en lignende utbredelse men er også svært sjelden.
Qingyuan (Guangdong)

Jernbane

Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.

Vei

Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstadene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.

Attraksjoner

Attraksjoner i Qingyuan er Feilaitempelet, Feixiaområdet, Baojingpalasset i Yingde, den gamle grotten Taihe i Qingxin, Sankengs varme kilder i Qingxin fylke, Huanghuasjøen i Fogang, Lille Biejiang i Lianyang, Fjellet Shikengkong i Yangshan fylke, undergrunnselven i Lianzhou, de tre kløfter i Huangchuan, Yinzhans varme kilder, minoritetene i Liannan og Lianshan.
Ole Christian Kvarme

Biografi

Kvarme er oppvokst i Trondheim; han har teologisk utdannelse fra Menighetsfakultetet i Oslo, og ble cand. theol. derfra i 1974. Han har også det praktisk-teologiske seminar fra MF. Kvarme har også hebraisk mellomfag fra Universitetet i Oslo (1970), og studier i rabbinisme og judaistikk fra Göttingen i Tyskland og Jerusalem i 1975 og 1976.
Han ble ordinert til misjonspresttjeneste i Bodø 1975. Kvarme var vitenskapelig assistent ved Menighetsfakultetet 1972-74, og arbeidet som bibeloversetter i Det Norske Bibelselskap i 1973. I 1975 var han vernepliktig feltprest. Han var misjonsprest for Den Norske Israelsmisjon 1976-81, med bosted i Haifa i Israel. Samtidig var han eksekutivsekretær for Bibelselskapet i Israel og for Bibelselskapet på Vestbredden for De Forente Bibelselskaper. Deretter bestyrer for Caspari Center for bibelske og jødiske studier i Jerusalem, 1982-86, og generalsekretær i Bibelselskapet, 1986-96.
Fra 1996 til 1998 var han domprost i Oslo domkirke. I 1998 ble han utnevnt til biskop i Borg, en stilling han hadde inntil han 11. mars 2005  ble utnevnt til biskop i Oslo. Kvarme gikk av som biskop i Oslo 30. september 2017.

Diskusjon før utnevnelsen til biskop i Oslo

I en lang nominasjons- og  avstemningsprosess til bispestolen i Oslo ble Kvarmes lojalitet til et vedtak fra Den norske kirkes øverste organ kirkemøtet fra 1997 fremhevet som et problem av motstandere av hans kandidatur. Den avtroppende biskop, Gunnar Stålsett, hadde i ord og handling fristilt seg fra dette vedtaket, blant annet ved å ansette prester som levde i homofilt samliv og ved å presteordinere kandidater som levde i slike forbindelser, og dette var blitt vel mottatt blant annet i sentrale politiske kretser i hovedstaden. Alle de to eller tre øvrige kandidater som regjeringen hadde til utvalg ved rådgivningsprosessens avslutning, hadde tilkjennegitt en holdning som lignet på Stålsetts. 
Selv ytret Kvarme seg lite om saken i de månedene striden rundt ham stod på. Til avisen Vårt Land  svarte han på spørsmålet "Hvilken utvikling vil du arbeide for i kirkens forhold til homofile?" på følgende måte: Jeg mener Kirkemøtets vedtak i 1997 var et riktig vedtak. Samtidig har vi et stort arbeid å gjøre for å la homofile og lesbiske kjenne seg hjemme i menighetens fellesskap – enten de har valgt å leve alene, eller de har gjort andre valg. I dette henseende har jeg i eget bispedømme løftet frem som god veiledning betenkningen fra biskopene Steinholt og Hagesæther i 1997, om ”Homofili og sjelesorg.”
Kvarme blir omtalt som en moderat konservativ.
Olav Thon

Tidlige år

Olav Thon vokste opp på gården Søndre Thon i Ål i Hallingdal sammen med tre eldre søsken. Foreldrene hans var Sevat (Sigvart) Embrikson (Engebretsen) (1880–1973) og Margit Engebretsdatter Dok (1888–1980), gift 1913 (Strømsø).
Thon ville opprinnelig studere medisin, men da den andre verdenskrig brøt ut ville ikke foreldrene at han skulle reise utenlands. Isteden ble det pelsdyroppdrett hjemme på gården og kjøp og salg av skinn i Hallingdal. For å selge skinn ble det etablert kontakt med pelshandlere i Oslo. To rødrevskinn som han solgte for 600 kroner, for å skaffe startkapital danner forøvrig hovedmotivet i Olav Thon Gruppens logo.

Handel og eiendom

Ett år etter første reise til Oslo kjøpte han sin første butikk på Majorstuen (Volvat pels). Etter en tid flyttet Thon virksomheten til sentrum av Oslo.  Mens han drev butikk studerte han ved Handelsskolen. I 1946–1947 begynte import/eksport for fullt av all slags pelsverk.  
Thons karriere innen eiendomsutvikling begynte i Oslo i 1942. I 1950 kjøpte han Karl Johans gate 5–7, det som i dag er kjent som Arkaden. for 1,7 millioner kroner.
I 1970 investerte Olav Thon 35 millioner kroner i ett skip og tapte femti millioner kroner. På 70-tallet var det krise i shipping og Strømmen Stål gikk konkurs. Industrilokalet som da ikke hadde interessenter ble kjøpt av Thon uten at han hadde noen planer for videre bruk. Thon og den amerikanske ambassadøren lanserte etter en stund konseptet som senere skulle bli til Strømmen Storsenter. I intervju med Niels Chr. Geelmuyden i 1988 fortalte Thon at han innhentet approbasjon og byggekort fra myndighetene etter å ha forelagt dem sine planer om å skaffe fem hundre arbeidsplasser i gamle Strømmen Stål.  Han ble deretter politianmeldt for å ha påbegynt arbeidet uten etableringsløyve og ble bøtelagt med 75 000 kroner.  
Thon ble i 2007 listet med en formue på 20,8 milliarder kroner av Kapital, noe som gjør han til Norges 3. rikeste person, bak John Fredriksen og Stein Erik Hagen.
Thon bekjentgjorde på en pressekonferanse 12. september 2008 at han gir bort mindre deler av milliardarven til realfaglig forskning, anslagsvis inntil 50-100 millioner kroner årlig, som vil utgjøre 0.2-0.4 % årlig av totalformuen. Dette vil bli forvaltet av en stiftelse. Samme dag utkom Hallgrim Bergs autoriserte biografi En milliardær i anorakk (Kagge Forlag).
Anancylus

Utseende

Middelsstore, kraftige, brokete fargede trebukker. Kroppsformen er kort og plump, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen.

Levevis

Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Myanmar i vest til Ny-Guinea i øst.
Gotlands län

Landskap

Landskapet Gotland omfatter hele dagens Gotlands län.

Administrasjon

Hovedoppgavene for lensadministrasjonen er å utføre de oppgavene gitt av Riksdagen og den svenske regjeringen, å koordinere og oppmuntre til lenets økonomiske vekst og ivareta rettssikkerheten.

Historie

Gotland var tidlig et handelssentrum, og har også fungert som tilholdssted for sjørøvere. I middelalderen oppsto det konflikt mellom innflyttede tyske kjøpmenn i Visby og bøndene rundt. Det førte til borgerkrig på Gotland som til slutt ble bilagt av den svenske kongen Magnus Ladulås i 1288. I 1361 ble øyen invadert av danskene. Først i 1645 ved freden i Brömsebro ble Gotland igjen svensk.
Skyting under Middelhavslekene 1963

Skyting under Middelhavslekene 1963. Skyting var en av flere sporter under de tredje Middelhavslekene som ble arrangert i Napoli i Italia i perioden 21. til 29. september 1963. Det var fjerde gangen som skyting var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i en øvelse i skyting, kun for menn.
Pilibhit (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 2 037 225 innbyggere i distriktet, mot 1 645 183 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 17,43 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 14,58 % i 2011 mot 19,73 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 940 i 2011.
Wolfgang

Wolfgang er et mannsnavn av tysk opprinnelse, og er i dag et av Tysklands mest populære navn.
Navnet var på sitt mest populære i 1949 og er for tiden på 1972.-plass på listen over guttenavn i Norge. Ifølge Statistisk sentralbyrå er det om lag 100 personer i Norge som har navnet Wolfgang som første eller eneste fornavn.
Schizopteridae

Utseende

Små (0,8 – 2,0 mm), bredbygde, som oftest billelignende teger. På farge er de vanligvis mørke, ofte svarte. De er harde med tykt ytre skjelett. Forvingene er ikke tydelig delt opp i ulike avsnitt og danner harde dekkvinger. Oversiden er uten lange hår, med kraftig skulptur i form av knøler eller groper, eller felter av tette, korte hår (microtrichia). Hodet er stort og bredt, fasettøynene kan være meget store til teger å være, og kan strekke seg bakover langs sidene av pronotum. Punktøyne (ocelli) finnes hos noen men ikke hos alle. Antennene består av fire ledd, de to innerste er ganske korte, de to ytterste er lange og tynne. Sugesnabelen består av tre eller fire ledd, og lengden varierer mye. Hannens kjønnsorganer er asymmetriske.

Levevis

Noen arter lever mellom løvstrø, mens andre bare er kjent fra materiale innsamlet ved hjelp av lysfeller. Man antar at de kan leve i trekronene.
De fleste kjente artene er tropiske. De hopper og flyr gjerne. Man antar at alle er rovdyr som lever av små, virvelløse dyr, men det finnes lite konkret informasjon om biologien deres. Noen arter lever i maurtuer. Et uvanlig trekk er at hunnene utvikler ett enkelt, stort egg om gangen.
Provisorfarmasøyt

En provisorfarmasøyt eller provisor (før: cand.pharm eller farmasøytisk kandidat) er en person med mastergrad i farmasi.

Utdanning

Man kan utdanne seg som provisor ved Universitetet i Oslo, Universitetet i Tromsø eller Universitetet i Bergen.  Ved fullført og bestått utdanning kan man søke om autorisasjon som «provisorfarmasøyt».
Lundy

Lundy er en øy ved kysten av England, og den største i Bristolkanalen. Øya ligger 19 km utenfor kysten av Devon, noe som tilsvarer om lag en tredel av avstanden over kanalen mellom England og Wales. Øya er 5 km lang og 1 km bred. Et havvarslingsområde i Storbritannia er kalt opp etter øya.
I 2007 var der 28 fastboende på øya. Blant disse er der en oppsynsmann, en øybestyrer, og bønder, samt ansatte ved en pub. De fleste bor i og rundt landsbyen Marisco sør på øya. De fleste besøkende er på dagsturer på øya.
I en leserundersøkelse i Radio Times i 2005 ble Lundy kåret til det tiende mest fantastiske underverket i Storbritannia. Hele øya har status som Site of Special Scientific Interest (sted av særskilt vitenskapelig interesse), og ble det første marine naturreservatet i England, samt den første marine vernesonen, noe som kom av det unike dyre- og plantelivet på øya. Øya er styrt av Landmark Trust på vegne av National Trust.
Gulfly

Utseende

Middelsstore (vingespenn 29 – 38 mm), kraftige nattfly, gule eller gulbrune på farge. Hodet og brystet er for det meste kledt med lang, gule hår. Forvingene er vanligvis noe tilspissede, gule med mer eller mindre tydelige, brune eller rødaktige, tverrbånd eller -striper. Bakvingene er blekgule til snøhvite.

Levevis

Artene finnes helst i skog, skogkanter, hager og parker. Larvene utvikler seg på ulike busker og løvtrær, hos noen arter kryper de etter hvert ned på bakken og fullfører utviklingen sin på ulike urter. De voksne sommerfuglene flyr om natten på ettersommeren og høsten, og kommer gjerne til lys. De overvintrer som egg, larvene klekkes tidlig på våren og utvikler seg i løept av våren og forsommeren, de forpupper seg deretter i en kokong i jorden.
Domenico Gabrielli

Liv og virke

Gabrielli studerte i Venezia: komposisjon  hos Giovanni Legrenzi og cello hos Petronio Franceschini. 23 april 1676 ble han medlem av Accademia Filarmonica di Bologna, bare 17 år gammel, og i 1683 blen han valgt som leder. Fra 1680 til sin død fungerte han som cellist i kapellet ved hjembyens San Petronio, med et kort avbrekk ved hoffet i Modena fra 1687 til 1688. 
Gabrielli var en framtredende representant for den emilianske instrumentalmusikk-skolen som blomstret seint på 1600-tallet. Sammen med andre representanter, som Giovanni Bononcini, Pietro degli Antonii og Petronio Franceschini, var Gabrielli en pionér i å gi celloen solooppgaver, tidligere var instrumentet stort sett blitt brukt som generalbassinstrument. Hans komposisjoner for cello solo (Ricercari per violoncello), cellosonater og verk for fiolin og cello er eksempler på denne innovative bruken av instrumentet. Også i operaene og den vokale kammermusikken kan tendensen spores, om enn i mindre grad enn i Gabriellis instrumentalverk.
Gabrielli skrev omtrent ti operaer, fire oratorier og forskjellige andre verk.
Saint Lucia under VM i friidrett 2011

Resultater

(Q, q – kvalifisert, NM – intet gyldig resultat, SB – sesongbeste, PB – personlig bestenotering)
Hakk i plata

Hakk i plata er et uttrykk fra grammofonplatetiden. Når det oppstod hakk eller småskader på grammofonplatene, ble armen på platespilleren stående å hakke eller hoppe på samme sted i rillen (lydsporet), slik at samme korte lyd-bit ble gjentatt og gjentatt. Uttrykket hakk i plata brukes gjerne som metafor for det å gjenta, terpe på eller mase om det samme poenget, for eksempel i en diskusjon.

Teknikk

Lyden fra en grammofonplate oppstod ved at en grammofonstift fanget opp vibrasjoner fra innspilte variasjoner (ujevnheter) i en fin rille. Stiften fulgte denne rillen som gikk i spiral fra ytterst innover på platen. Ble det hakk, gjorde stiften et hopp og landet oftest i sporet utafor. Dermed gjentok hakket seg etter en kort bit sang og/eller musikk – og fortsatte med det til noen fikk stoppet eller flyttet stiften forbi hakket.
Hakk i plata er nesten like gammelt som den første 78-platen, men problemene økte sterkt da nye og lettere pick-uper tok over. Også nyere vinylplater er utsatt for det samme.
Uttrykket brukes i overført betydning om personer som regnes som for sterkt opptatt av noe, slik at det preger deres omgang med andre, og altså har: hakk i plata.
Bydel Søndre Nordstrand

Strøk og utbygging

Bydelens strøksammensetning er geografisk og historisk delt i to, en vestlig og østlig del, med et 500 meter bredt skogsområde (noe smalere i nord) mellom dem. I den vestlige delen ligger Østfoldbanen (den ble lagt i nåværende trasé i 1925) og man har noe noe eldre småhusbebyggelse/rekkehus på Hauketo og Prinsdal. På 1980-tallet ble også drabantbyen Holmlia utbygget. Kollektivmessig har man jernbanestoppene Hauketo stasjon, Holmlia holdeplass og Rosenholm holdeplass. Denne delen grenser til Oppegård kommune i sør, og har Europavei 18 Mosseveien gjennom seg.
Den østlige delen består av tidligere store gårder som lå under jordbruksbygda Klemetsrud som f.eks: Mortensrud, Lofsrud, Li-gårdene, Børndal, Bjørnholt, Gjersrud og Stensrud. Dette har i dag blitt til drabantbyene/strøkene som alle ble utbygd på 1980-tallet: Mortensrud m/Lofsrud, Bjørndal, Dal/Brenna, og det planlagte utbyggingsområdet Gjersrud-Stensrud som er planlagt med 4000-5000 boliger. Her ble Østensjøbanen forlenget til Mortensrud stasjon i 1997, og videre forlengelse vurderes. Denne delen grenser til Ski kommune i sør, og har Europavei 6 gjennom seg. Det foregår for tiden (mai 2012) en fortsatt kraftig utbygging av boliger på Mortensrud og Bjørndal. Og på Mortensrud bygges et nytt nærsenter ved siden av det allerede eksisterende Senter Syd, slik at Mortensrud nå vil framstå som det overlegent største senter for handel i Søndre Nordstrand.
Bydelen har ikke et eget sentrum, og kommunikasjonsmulighetene på tvers i bydelen er få. Dette gjør at bydelen kan framstå som noe oppstykket, med store befolkningsmessige ulikheter mellom de ulike drabantbyene.

Befolkning

Bydel Søndre Nordstrand har en unik befolkningssammensetning.
Den nye bebyggelsen påvirket demografien sterkt: Befolkningen økte med 80 % i 7-årsperioden 1986 – 1993, og gjorde også Søndre Nordstrand til Oslos «yngste» bydel: 1/3 av bydelens befolkning er under 20 år. Befolkningen har et lavere utdanningsnivå enn snittet i Oslo, og over 10 % av Søndre Nordstrands beboere er berørt av sosialhjelp (her er ektefelle og barn inkludert).
Søndre Nordstrand er samtidig den bydelen i Oslo med størst minioritetsbefolking i forhold til innbyggertallet. 41,2 % av innbyggerne i Søndre Nordstrand har en ikke-vestlig bakgrunn per 2008. I april 2012 var andelen innbyggere med utenlandsk bakgrunn passert 49 prosent, og  bydelen ventes å bli, eller har allerede blitt, den første med flertall av førstegenerasjonsinnvandrere og deres barn.
Bydelen har forøvrig hovedstadens høyeste andel personer med handikap. Dette kan forklares av bydelens gode boforhold og tilrettelegging for denne type behov.
Vilhelm X av Aquitaine

Vilhelm X av Aquitaine (født i 1099 i Toulouse, død 9. april 1137), stundom kalt «Helgenen» (fransk Guillaume X), var hertug av Aquitaine, hertug av Gascogne, og greve av Poitou (som Vilhelm VIII) mellom 1126 og 1137. Han var sønn av Vilhelm IX med dennes andre hustru Philippa av Toulouse.

Bakgrunn

Vilhelm var født i Toulouse i løpet av den kortvarige perioden da hans foreldre styrte hovedstaden. Hans fødsel er nedtegnet i Krøniken om Saint-Maixent (Chronique de Saint-Maixent) for året 1099: «Willelmo comiti natus est filius, equivoce Guillelmus vocatus» («en sønn var født til greve Vilhelm, navngitt Vilhelm som ham selv»). Senere det samme året, mye til hans hustrus harme, pantsatte hertug Vilhelm IX Toulouse til Philippas fetter, Bertrand av Toulouse, for en stor sum penger som han benyttet for å dra på korstog.
Philippa og hennes nyfødte sønn Vilhelm X ble etterlatt i Poitiers. Lenge etter at hertug Vilhelm IX kom tilbake røvet han en kvinne ved navn Dangereuse, hustruen til en av sine vasaller, og satte til side sin egen rettmessige hustru Philippa. Det førte til far og sønn ble uvenner, en belastning som varte fram til Vilhelm X i 1121 ble gift med Aenor de Châtellerault, datter av farens elskerinne Dangereuse. Med Aenor fikk han tre barn, Aliaenor (eller Eleanora) som senere ble arvingen til hertugdømmet; Aelith (eller Petronilla av Aquitaine) som senere ble gift med Raoul I av Vermandois; og sist Vilhelm Aigret som døde som barn.

Hertug

Som sin far før ham var Vilhelm X en velynder av trubadurer, musikk og litteratur. Han var en utdannet mann og strevet etter å gi sine to døtre en utmerket utdannelse i en tid da Europas fyrster knapt kunne lese og skrive. Da Eleanora etterfulgte sin far som hertuginne fortsatte hun farens tradisjon og omformet hoffet i Aquitaine til et av Europas kunnskapssentre.
Vilhelm var både en kriger og en som elsket kunstartene. Han ble involvert i konfliktene med Normandie, som han angrep i 1136 i allianse med Frankrikes konge og Geoffrey le Bel av Anjou som krevde hertugdømmet i retten til sin hustru. Selv innenfor egne grenser møtte Vilhelm X fiendskapet i alliansen mellom adelen i Lusignan og Parthenay, men som endte med at hans motstandere led totalt nederlag. I den internasjonale politikken støttet Vilhelm X i førstningen motpaven Anacletus II i skismaet i 1130, midt imot pave Innocent II og imot hva hans egne biskoper ønsket. I 1134 overbeviste Bernhard av Clairvaux ham om vende ryggen til motpaven og stille seg bak pave Innocent II.
I 1137 dro Vilhelm X på pilegrimsreise til Santiago de Compostela, men døde av antatt matforgiftning i løpet av reisen. På sitt dødsleie uttrykket han ønsket å se kong Ludvig VI av Frankrike som verge for sin eldste datter Eleanora, og finne en egnet ektemann for henne. Kong Ludvig VI aksepterte med glede formynderskapet. Han lot sin egen sønn Ludvig VII bli gift med Eleanora, og la således hertugdømmet Aquitaine direkte inn under den franske trone.
PfSense

Historie

pfSense-prosjektet startet i 2004, som en avgrening av m0n0wall-prosjektet på initiativ fra Chris Buechler og Scott Ullrich. Fra begynnelsen fokuserte de på full PC-installasjon, i motsetning til m0n0walls fokus på innebygde ('embedded', selvstendige) systemer. Imidlertid er pfSense også tilgjengelig som en innebygd versjon for CompactFlash-baserte installasjoner. Versjon 1.0 av programvaren ble utgitt den 4. oktober 2006 og versjon 2.14.4 ble lansert 24. september 2018.
Oides

Utseende

Middelstore (gjerne 8 - 13 millimeter), ovale, gulbrune eller brunrøde bladbiller, dekkvingene gjerne med svarte eller blålig metalliske tegninger, kan være helt mørke, ofte metalliske med lys sidekant. Kroppsformen varierer fra nesten sirkelrund til avlangt oval.

Levevis

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.

Utbredelse

Slekten er vidt utbredt i den Gamle verden.
Ski-VM 1941

Ski-VM 1940 var tildelt Norge, men ble avlyst på grunn av utbruddet av 2. verdenskrig. I stedet ble VM arrangert i Cortina d'Ampezzo i Italia 1. – 10. februar 1941. På sitt møte i Pau i Frankrike i 1946 annullerte FIS mesterskapet, fordi krigen gjorde at flere land ikke kunne delta. Det ble som vanlig utdelt medaljer under mesterskapet, men medaljene regnes ikke med i FIS' offisielle statistikker.
Rolls-Royce Silver Cloud

Rolls-Royce Silver Cloud er en bilmodell fra den britiske bilprodusenten Rolls-Royce. Silver Cloud var et firedørs karosseri tegnet av John Blatchley og erstattet Silver Dawn i 1955 og ble bygget frem til 1966 da den ble avløst av Rolls-Royce Silver Shadow.
Silver Cloud ble produsert i to varianter, standard og lang versjon. Begge modeller ble tilbudt med "standard steel"- karosseri eller et vell av spesialbygde karosserier fra ulike karosserimakere.
Oscar for beste visuelle effekter

Oscar for beste visuelle effekter (eller også beste spesialeffekter, på engelsk: Academy Award for Best Visual Effects) er den mest prestisjetunge Oscar-prisen for det filmatiske arbeidet innen spesialeffekter, både som dataanimasjon og praktiske effekter. Prisen deles ut årlig av Academy of Motion Picture Arts and Sciences (AMPAS).
Turbo (Colombia)

Geografi

Turbo ligger i det ytterste nordvest av Departemento  Antioquia, 373 km nordvest for departementohovedstaden Medellín, og er kommunen med deet størtse areal i Antioquia. Gjennomsnittstemperaturen er 28 °C. Kommunen grenser i nord mot Necoclí og Arboletas, mot øst til San Pedro de Urabá, Apartadó, Carepa og Chigorodó, i syd mot Mutatá og i Vest til Riosucio og Unguía, begge i Departemento del Chocó.