Gustav Böss

Bakgrunn

Gustav Böss var sønn av en prokurist. Han gikk på realgymnasium i Giessen og studerte deretter rettsvitenskap og økonomi ved Ludwigs-Universität Gießen, og avsluttet med doktorgraden.

Karriere

Etter et virke innen finansforvaltningen i storhertugdømmet Hessen og i forvaltningen i det preussisk-hessiske jernbaneselskap ble han fra 1910 byråd for samferdsel i Schöneberg under borgermestrene Rudolph Wilde og Alexander Dominicus. I  1912 ble han med sitt medlemskap for Berlin-Schöneberg i «Zweckverband Groß-Berlin» ble han på forslag fra Deutsche Demokratische Partei (DDP) valgt til Kämmerer for byen Berlin.

Overborgermester

Den 20. januar 1921 ble Gustav Böß valgt av Berliner Stadtverordnetenversammlung til overborgermester, støttet av stemmer fra SPD. Som overborgermester skulle han så regjere i en av Europas og hele verdens mest betydningsfulle metropoler gjennom resten av det glade 1920-tallet. Dessuten var han fra 1921 til 1929 medlem av det preussiske statsråd.
Böß engasjerte seg for en sterkere sentralisering av Stor-Berlin, noe som imidlertid gang på gang med avverget av distriktsembedene. Han fikk etablert flere spill og sportsfasiliteter og anlagt flere parker, noe som tildels ble finansiert av næringslivet i byen. Under hans regjeringstid bygget man Poststadion, sportspalassene i Charlottenburg, ved utkanten av Grunewald og i Volkspark Jungfernheide, og Dominicus-Sportplatz i det senere Sportzentrum Schöneberg, og  Mommsenstadion. Han engasjerte seg også for kunsten, blant annet ved forvandlingen av Deutsches Opernhaus til Städtische Oper Berlin, og fremmet av unge kunstnere ved de regelmessige rådhuskonserter han fikk i stand fra og med 1924. I hans tid bygde man også Messe Berlin og lufthavnen Tempelhof.
Fratreden: Den 7. november 1929 bestemte Gustav Böß seg for å nedlegge sitt embede. Dagen før hadde han for pressen erklært sin uskyld i Sklarek-skandalen, som omfattet hans eget og flere andre partier. Han innså at han ikke hadde den fornødne tillit lenger. Brødrene Sklarek hadde illegalt skaffet seg et leveringsmonopol for sykehus og annet og begått kredittbedrageri. Böß var forviklet i skandelen ved det at hans hustru hadde fått kjøpe en kostbar pels til spottpris - slike klestransaksjoner hadde vært Sklarek-brødrenes metodikk overfor politikere. Differansen mellom kjøpepris og egentlig verdi, 1000 Reichsmark, gav Böß i ettertid til et veldedig formål. Han kjøpte et bilde for  800 RM, og lot to nødlidende svigerinner tilkomme 200 RM. En meddelelse om dette til Firma Sklarek ble ikke gitt.
På grunn av denne damepelsaffæren ble det innledet en granskning mot Böß, som i første instans munnet ut i at han måtte entlediges, noe som derpå ble omgjort. Saken bølget frem og tilbake, og i tillegg til at han hadde gått av, betalte han også en bot som tilsvarte en månedslønn.

Nasjonalsosialismens tid

Etter den nasjonalsosialistiske maktovertagelse ble det i 1933 nye granskninger; man mente at han hadde innkassert for meget til dekning av kostnader, og latt sin tjenestebolig oppgradere til en urimelig høy pris. Beskyldningene viste seg ikke å holde, og noen anklage ble ikke ikke reist mot ham. Men i ni måneder hadde Böß sittet i forvaringsarrest.
I 1934 flyttet Böß først til München, og bodde deretter og frem til sin død den 6. februar 1946 i Bernried am Starnberger See.