The Animals

Begynnelsen

Bandet besto opprinnelig av Eric Burdon (vokal), Hilton Valentine (gitar), John Steel (trommer), Alan Price (orgel), Bryan «Chas» Chandler (bass). Medlemmene kom fra en rekke band Eric Burdon & co hadde i Newcastle-området tidlig på 60-tallet. Før de ga ut sin første singel i mars 1964, var bandet med på den første R&B-konsertinnspillingen i England noensinne,  30. desember 1963, sammen med blueslegenden Sonny Boy Williamson på Club-a-Gogo i hjembyen Newcastle.

Internasjonalt gjennombrudd

Deres debut kom i 1964 med singlen «Baby Let Me Take You Home», som solgte ganske bra i Storbritannia. Men samme sommer ga de ut en av deres største hits: «House of the Rising Sun». Denne seilte opp på 1.-plass på begge sider av Atlanterhavet og gjorde bandet til superstjerner natten over. I september hadde de en stor hit i Storbritannia med «I'm Crying». De ble det andre bandet etter The Beatles som satte sin fot på amerikansk jord som en del av The British Invasion i 1964.
I februar 1965 ga de ut den neste av sine store suksesser, «Don't Let Me Be Misunderstood». Denne solgte til tredjeplass på de britiske listene, 15.-plass i USA og fjerdeplass i Canada. Denne innspillingen ble av bladet Rolling Stone plassert på plass nr 315 på deres liste av «500 Greatest Songs of All Time». Deretter hadde de også suksess med «Bring It On Home To Me» fra mars 1965 (som kom inn på topp 10 i Storbritannia, USA og Canada) og «We've Gotta Get Out Of This Place» fra juli 1965, som særlig slo an blant amerikanske soldater under Vietnamkrigen og nådde en 2.-plass i Storbritannia (bare slått av Beatles' «Help!» og i Canada, og en 13.-plass i USA.

Krangel og utskiftninger

Organist Alan Price sluttet i april 1965, og flyskrekk ble oppgitt som offisiell grunn. Men den virkelige årsaken kan ha vært krangel om penger, da Price er den eneste som noensinne mottok noe penger for kjempehiten House of the Rising Sun. Bakgrunn for dette var at han var den eneste som sørget for å bli kreditert som opphavsmann for deres innspilling. Dave Rowberry ble bragt inn som en erstatning, og bandet nøt en viss suksess gjennom 1965 med låter som We've Gotta Get Out Of This Place, It's My Life og Bring It On Home To Me. Sent på året sluttet trommeslager John Steel, og Barry Jenkins ble bragt inn som ersatter. Bandet gav ut enda noen album uten videre hell i 1966 før de ble oppløst i september.

Eric Burdon & The Animals

Eric Burdon dannet et nytt, individuelt band, Eric Burdon & The Animals (også kjent som The New Animals) og turnerte med dette i perioden 1967–1968. De gav også ut fire album i perioden, blant dem Winds of Change som inneholdt hitene «San Franciscan Nights» (1.-plass i Canada, 7.-plass i Storbritannia og 9.-plass i USA) og «Good Times» (20.-plass i Storbritannia, men B-side til «San Franciscan Nights» i Nord-Amerika . 
De ble et av de viktigste hippiebandene og stod ofte over giganter som Jimi Hendrix på konserter. Burdon har også en lang, lang solokarriere etter dette, bl.a. med funkbandet War, og har senere gitt ut flere studioalbum og livealbum.

Videre arbeid

Bassist Chas Chandler forsøkte seg med stort hell som manager og guidet stjerner som Jimi Hendrix og Slade til suksess på 70-tallet.
Det originale The Animals ble gjenforent i 1975 da de spilte inn albumet Before We Were So Rudely Interrupted som ikke ble utgitt før 2 år etter, midt i punkeksplosjonen som overdøvet det fullstendig.
Enda en gjenforening ble forsøkt i 1983, og bandet fikk faktisk en mindre hit med singelen The Night fra albumet Ark. Men etter en verdensturné og litt annet småtteri ble bandet oppløst under svært turbulente omstendigheter.
Bassist Chas Chandler døde av et hjerteinfarkt 17. juli 1996. Dave Rowberry døde av slag i sin leilighet i London i 2003.
I dag turnerer John Steel og Hilton Valentine under navnet The Animals, og Eric Burdon turnerer jevnlig med Eric Burdon & The Animals, hvorav sistnevnte har den største suksessen.