Bert Acosta

Unge år

Acosta ble født i San Diego i California, som sønn av Miguel Acosta og Martha Blanche Reilly. Han studerte ved Throop Polytechnic Institute  i Pasadena i California fra 1912 til 1914. Han lærte seg selv å fly i august 1910 og eksprimenterte med å bygge fly frem til 1912 da han begynte å arbeide for Glenn Curtiss som lærling på et sjøflyprosjekt. I 1915 arbeidet han som flyinstruktør. Han dro til Canada og arbeidet som instruktør for Royal Flying Corps og Royal Naval Air Service i Toronto. I 1917 ble han sjefsinstruktør i Aviation Section, U.S. Signal Corps på  Hazelhurst Field, Long Island hvor han testfløy tidlige åpne fly, slike som  Continental KB-1 over New York i temperaturer under frysepunktet.
Acosta giftet seg med Mary Louise Brumley (1886–1962) i 1918, men ble skilt i 1920. Han vant Pulitzer Trophy Race i 1921 og samme år satte han fartsrekord på 176.9 miles per time. I 1922 var han test pilot for Stout Batwing Limousine, forløperen til Ford Trimotor. I 1925 var han løytnant i den amerikanske marine og bodde i Connecticut. Han giftet seg med Helen Belmont Pearsoll 3. august 1921. De ble separert, men aldri skilt.

Utholdenhetsrekord

I april 1927 satte han, sammen med Clarence D. Chamberlin utholdenhetsrekord i luften på 51 timer, 11 minutter og 25 sekunder, noe som ble omtalt i Time 25. april 1927.

Forsøk på å ta Orteig-prisen

Presidenten for Columbia Aircraft Corp, Charles Levine, planla å bruke Clarence Chamberlin eller Bert Acosta som pilot, sammen med Lloyd W. Bertaud som copilot i et forsøk på å ta Orteigprisen i en Wright-Bellanca Columbia.  Bertaud fikk midlertidig flyforbud. Det meldte seg andre kandidater til Orteigprisen, som Charles Lindbergh. Mens Chamberlin ventet på at forbudet skulle bli opphevet var nok en kandidat klar. Admiral Byrd's team hadde reparert sin Fokker Trimotor America et etter mindre havari under prøveflyvning. I dagene  20.–21. mai 1927 forlot Lindbergh Roosevelt Field og krysset Atlanterhavet og både Columbia og Atlantic stod igjen på den nærliggende Curtiss Field.

Transatlantisk flyvning

Den 29. juni 1927, trettitre dager etter Charles Lindberghs atlanterhavsrekord fløy Acosta fra Roosevelt Field på Long Island til Frankrike med Commander Admiral Richard E. Byrd ombord i America'. En kort film av Acosta, Byrd, George Noville, og Grover Whalen som gav en farveltale ble filmet 29. juni som  America's Flyers. Under flyvningen, (om historien er sann) slo Byrd til Acosta med et brannslukningsapparat eller en lommelykt da han mistet kontrollen på grunn av drikking. Den som virkelig førte flyet mesteparten av turen var Bernt Balchen, han fikk imidlertid lite ære av at han kanskje reddet hele mannskpet under landingen i Normandie. Byrd hadde bestemt at hele opplegget skulle være et hel-amerikansk foretagende. Balchen var på den tid ikke blitt naturalisert amerikaner.

Bad Boy

I 1928 fratok Connecticut ham pilotlisensen for å ha forsøkt å fly under Whittemore Memorial Bridge i Naugatuck. Vingespennet på flyet hans fly var ifølge lokalkjente større enn bredden på brobuen. Den planlagte flyvningen kan ha vært et reklamestunt. På skroget på Acostas fly var det malt reklame for tennplugger. I 1929 ble han bøtlagt med 500 dollar for dette. Da han ikke betalte boten ble hans pilotlisens trukket tilbake, og han ble arrestert i 1930 for å ha fløyet uten lisens.
Sammen med kaptein Lisandro Garay fra Honduras flyvåpen planla han i 1931 å fly fra New York til Honduras. De forlot Floyd Bennett flyplass i en Bellanca med 360 gallons bensin, men av ukjente grunner forsvant Bert, og gjennomførte ikke turen.

Den spanske borgerkrigen

I 1936 deltok Acosta i den spanske borgerkrigen som leder for Yankee Squadron. Han deltok sammen med Eddie August Schneider og Frederic Ives Lord.

Død

I desember 1951 kollapset Acosta i en bar i New York City og ble sendt til sykehus med tuberkulose. Han døde opå et jødisk sykehus i Colorado i 1954, 59 år gammel. Acosta ble gravlagt i Valhalla Memorial Park Cemetery i North Hollywood, California.

Ettermæle

Acosta ble innlemmet i National Aviation Hall of Fame i 2014.