google/wiki40b huggingface dataset:
Spurvefugler

Biologi

Typisk for spurvefuglene er at hver art har en helt særegen og gjenkjennelig måte å vokalisere på. Hos mange av artene kan vokaliseringen være vakker og kalles da gjerne sang, men på langt nær alle artene har like vakker vokalisering. Hannfuglene synger imidlertid for å forsvare sitt territorium og for å tilkalle seg en make.
Hos spurvefuglene har foten tre tær som peker framover og én som peker bakover. Baktåen kommer sammen med foten i samme høyde som framtærne. Dette favoriserer disse fuglenes evne til å vagle seg på greiner og lignende. Derfor kalles foten en sittefot, selv om mange av artene også har en fot som er tilpasset både det å gå og å løpe på bakken. Foten hos spurvefuglene er faktisk mer karakteristisk for artene enn sangen. Derfor kaller noen også spurvefuglene for vaglere. Hos andre fugleordener er nemlig tærne arrangert annerledes på foten.
Det er stor variasjon mellom de ulike artene i denne gruppen. I Norge er den fysisk minste arten fuglekonge, som typisk veier cirka fem gram. Den største er ravn, som er 300 ganger tyngre.
Spurvefuglene spiser både frø, frukter, insekter og smådyr. De har et mangfold av nebbtyper og vingeformer, som forteller om variasjon i næring og ulike måter å finne maten på.
Nyklekt avkom av spurvefugler er såkalte reirboere (motsatsen er reirflyktere). I det ligger det at avkommet ikke er istand til å flykte reiret da de klekkes, slik noen fugler i andre ordener kan. Ungene klekkes nakne, blinde og totalt hjelpeløse, og er fullstendig avhengig av å bli matet av foreldrene til de blir store nok til å forlate reiret. Avføringen til avkommet er pakket inn i en membran, som gjør det lettere for foreldrene å fjerne og holde reiret rent.

Evolusjon

Neoaves separerte i to linjer for cirka 79,6 millioner år siden. Den ene ledet fram til Passeriformes (spurvefuglene), den andre til Falconiformes, Charadriiformes, Procellariiformes, Gaviiformes, Ciconiiformes og Sphenisciformes.
Terpsis

Utseende

En middelsstor, bredt oval, gul (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille, hver dekkvinge med fire brede, svarte lengdestriper, den innerste langs sømmen og den ytterste langs ytterkanten. Dekkvingene framhjørner er ikke framskytende. Hodet er ikke synlig ovenfra, antennene omtrent så lange som pronotums bredde. Pronotum er avrundet, noe smalere enn dekkvingene, danner ikke en kontinuerlig kurve med dem. Dekkvingene er rundede, nesten sirkelrunde. Beina er nokså korte.

Levevis

Arten lever på planter i vindelfamilien.

Utbredelse

Arten er kjent fra Nicaragua, Costa Rica og Panama.
Ulf Aas

Biografi

Ulf Aas var sønn av fotballspilleren Macken W. Aas (1891–1960) og ble utdannet ved SHKS der han gikk ett år i bokkunstklassen. Han ble ansatt som reklametegner i A/S Høydahl Ohme reklamebyrå i 1939, men begynte å arbeide som avistegner for Aftenposten fra 1. januar 1948. Han leverte bidrag til avisa helt fram til sin død, blant annet til Per Arne Dahls søndags-betraktninger «Under en åpen himmel». 
Ulf Aas har skildret natur i lyriske stemninger, tegnet teater, ballett og veddeløp, ofte med fokus på bevegelse, reiseskisser og treffsikre, følsomme portretter i en lett og elegant stil gjerne utført med penn og blekk. Han har ellers illustrert over 200 bøker, og teatertegningene omfatter over 2000 forestillinger. Han har hatt sju separatutstillinger og deltatt på en rekke kollektivutstillinger
Ulf Aas ble innjøpt av Nasjonalgalleriet i Oslo da han var 31 år. Han er også innkjøpt av Bergen Billedgalleri, Riksgalleriet og Norsk kulturråd. Aas døde den 16. desember 2011 i en alder av 92 år.

Priser

Han mottok Kirke- og undervisningsdepartements pris for barnebokillustrasjoner i 1965. Han har fått Oslo bys kunstnerpris og er kommandør av Tegnerforbundets orden. I 1999 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Han har også Deltagermedaljen med rosett for deltagelse i andre verdenskrig.
Tiny

Tiny var en britisk sykkelbil, produsert av Nanson, Barker & Co. i Esholt, Yorkshire mellom 1912 og 1915.
Den første bilen ble byget i 1912. Den ble drevet av en luftkjølt JAP V-twin-motor med tre-trinns girkasse og kjededrift. I motsetning til mange sykkelbiler hadde denne en differensial på bakaksel. Det to-seters karosseriet var bygget i aluminium med en akselavstand på 2 440 mm  og utvalget omfattet også en varebil. Fjærene var halv-eliptiske bladfjærer foran og bak. Bremsene hadde utvendig bremsebånd på bakhjulene. Bilen koster ca 100 pund og det ble hevdet at den var i stand til å kjøre 80 km/t. Det ble utstilt på London Motor Cycle Show i 1912.
I 1913 ble motoren erstattet med en vannkjølt Precision, V-twin på 964 cc. Det var også andre forbedringer, innvendig bremseklosser, drivkjeden ble byttet ut med melomaksel . Prisen steg til 135 pund .
Like før utbruddet av krigen, i midten av 1914, kom en Tiny kalt 10/15. Dette var en skikkelig lett bil og hadde en fire-sylindret Dorman motor på 1 177 cc. Den kostet 157 pund.
Det er usikkert hvor mange Tinys som ble bygget, men produksjonen var liten.
Etter Første verdenskrig produserte samme selskap biler under navnet Airedale.
Hotel Tryp Habana Libre

Hotel Tryp Habana Libre er et hotell i bydelen Vedado i Havanna på Cuba. Da det sto ferdig 22. mars 1958, var det Latin-Amerikas største og høyeste hotell. Det har 569 rom fordelt på 15 etasjer. Over hlvedinngangen har det en stor mural av den cubanske artisten Amelia Peláez.

Historie

Hotellet het først Habana Hilton, og var en del av hotellkjeden Hilton. I oktober blei alle utenlandske hoteller på Cuba nasjonalisert, og det blei omdøpt til Hotel Habana Libre. På 1960-tallet fant det sted en rekke viktige møter mellom Fidel Castro og Che Guevara i hotellet. I 1996 blei det kjøpt av den spanske kjeden Sol Meliá og fikk dagens navn. I perioden 1996 til 1997 blei hotellet pussa opp.
Bunker Palace Hotel

Handling

I et imaginært diktatur i en futuristisk verden har opprør brutt ut. Maktmenneskene fra det gamle regimet flykter til et «bunkerhotell» hvor de søker å finne ut hva som har skjedd.
Paldiski

Transport

Fergerederiet Tallink opererer en fergeforbindelse mellom Paldiski og Kapellskär i Sverige.
Det går også kontinuerlige tog mellom Paldiski og Tallinn.

Annet

Deler av den svenske filmen «Lilja 4-ever» ble spilt inn i Paldiski.
Silsand

Stedet

Bedriftene Tromspotet og Art Nor, som begge holder til på Silsand, har hatt stor suksess de siste årene. Tromspotet driver mottak, sortering og pakking av poteter for salg i butikker, mens Art Nor produserer gryteklare produkter hvor potet er en viktig ingrediens. 
På Silsand finnes også bl.a Extra-butikk med post i butikk, Senjastua veikro, bakeri, Best-stasjon og MIX-kiosk. Dessuten huser stedet et avdelingskontor for Troms Kraft. Senter for psykisk helse Midt-Troms holder også til på Silsand, og i 2006 utvidet senteret lokalene betraktelig.
Silsand har to skoler; Småslettan skole (1.-4.trinn), Silsand barneskole (5.-7.) Begge er toparallellskoler og betjener Silsand skolekrets. Tidligere var det også en tredje skole, Silsand ungdomsskole, som ble lagt ned i 2015 da elevene fra den tidligere skolen flyttet til den nye Finnsnes ungdomsskole. I tillegg har stedet idrettshall og tre barnehager. I Silsandmarka er det meget godt turterreng både sommer- og vintertid.
Det lokale fotballaget, FK Senja, spiller i 2015 i 2. divisjon.
The Monn Keys (album)

The Monn Keys er et musikkalbum med The Monn Keys, utgitt i 1963.
Heroldsfigur

Heroldsfigur eller heraldisk figur (eng.: ordinaries) er en type grafiske figurer i våpenskjold som utgjør en inndeling av skjoldflaten i geometriske former. 
Den andre typen figurer i våpenskjold er de såkalte alminnelige figurer, så som løve, rose, sverd, borg, stjerne, anker, ski, tresko osv osv, fra virkelighetens eller fantasiens verden.
Heroldsfigurer finnes i våpen hele tiden fra middelalderen til idag, og i alle land som har europeiske våpenskjold. Vi ser heroldsfigurer i riksvåpen, kongevåpen, kommunevåpen og slektsvåpen fra svært mange land.

Typer

Eksempler på heroldsfigurer er skjold delt inn i to like deler, vannrett delt («deling»), loddrett kløvd («kløvning») eller skrådelt (f.eks. kommunevåpen Ørland og slektsvåpen Rømer). 
Andre heroldsfigurer er firedeling (også kalt «kvadrering», f.eks. den tyske fyrsteslekten Hohenzollern), skjoldhode, skjoldfot, spiss, flanke, sparre, bjelke og stolpe.
Heroldsfigurer som ikke berører skjoldets eller feltets kanter, blir kalt for «svevende». Svevende heroldsfigurer er på engelsk kalt for «subordinaries».
En heroldsfigurs omriss (silhuett) kan være dannet av et heraldisk snitt, bl.a. en bjelke eller en streng dannet av bølgesnitt slik at hele figuren ofte blir kalt for en «bølge», f.eks. i Arendals byvåpen og i Grimstads.
Mens korsformer som går fra skjoldkant til skjoldkant (f.eks. i Nord-Trøndelag fylkeskommunes skjold) ofte regnes som heroldsfigurer, er dette diskutabelt for kors som svever og ikke berører kantene (f.eks. i Rogalands fylkesvåpen).
Pevek

Pevek (russisk: Певек) er en by i Tsjukotka autonome okrug i Russland. Den ligger ved Tsjaunskajabukta i Det østsibirske hav, rundt 650 km nordvest for Anadyr. Innbyggertall: 5 206 (folketelling 2002), 12 900 (folketelling 1989). 
Pevek er Russlands nordligste by, og er en betydelig havn langs Nordøstpassasjen.
Bosetningen ble grunnlagt i 1933. Bystatus ble innvilget i 1967. Siden oppløsningen av Sovjetunionen har byens innbyggertall gått kraftig tilbake.
Robertprisen for årets mannlige birolle

Robertprisen for årets mannlige birolle er en filmpris som deles ut av Danmarks Film Akademi ved den årlige Robertfest.
Nordens Ark

Nordens Ark er en dyrepark i Sotenäs kommune ved Åbyfjorden, mellom Lysekil, Munkedal og Kungshamn i Västra Götalands län. Parken drives av Stiftelsen Nordens Ark som et avlsanlegg for truede arter. Nordens Ark er åpen for besøkense hele året, og mottar besøk fra cirka 100 000 per år. Navnet Nordens Ark er et ordspill med Bibelens beretning om Noas ark.

Stiftelsen Nordens Ark

Stiftelsen Nordens Ark som driver parken støttes blant annet av sponsorer samt gaver og donasjoner fra privatpersoner og bedrifter.

Støtteforeningen Nordens Arks Venner

Nordens Ark har en egen støtteforening, kalt Nordens Arks Vänner. Den har cirka 6 000 medlemmar.
Tom Joad

Tom Joad er hovedpersonen i John Steinbecks roman Vredens druer (1939). 
Tom er nest eldste sønn i familien Joad. Når romanen begynner har han nettopp sluppet ut av fengsel; han har sonet for et drap han begikk i selvforsvar. Familien Joad har fått sin jord i Oklahoma ekspropriert, og er en del av den store vandringen til mulig arbeid som fruktplukkere i California. Lønningene presses og Tom blir streikeleder.  
Toms tale i slutten av romanen og filmen – kjent som «I'll Be There Speech» – oppfattes som et manifest for politisk engasjement.
I John Fords film Vredens druer (1940) blir Tom Joad spilt av Henry Fonda. Woody Guthrie skrev og utga sangen Tom Joad i 1940. Bruce Springsteens sang og album The Ghost of Tom Joad (1995) er først og fremst inspirert av Guthrie.
Det amerikanske filminstituttet har kåret Tom Joad til filmhistoriens 12. beste helteskikkelse.
Betel Dal

Betel Dal er en kristen frikirkelig menighet på Dal, i Eidsvoll i Akershus, tilsluttet den norske pinsebevegelsen. 
Betel Dal ble stiftet i 14. april 1931. Betel Dal ble dannet som et resultat av en kraftig vekkelse på slutten av 1920-tallet. Særlig på Dal og i Sætregrenda ble flere mennesker omvendt. Olaf Baraas var den første forstander. Han ble senere etterfulgt av Oskar Karlsen.
Menighetslokalet ble bygget ikke lenge etter at menigheten var dannet, tidlig på 1930-tallet. Det er modernisert noen ganger senere, blant annet med et nytt inngangsparti. Lokalet har også en leilighet. 
Menigheten har 53 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer.  For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.

Misjon

Betel Dal er engasjert i misjonsarbeid i India.
Aschiphasmatidae

Utseende

Middelsstore (gjerne rundt 5 cm), tynne, pinnelignende insekter med lange, tynne, trådformede antenner. De er gjerne litt knudrete og ligner sterkt på kvister.

Utbredelse

Familien finnes bare i Sørøst-Asia.
Pepsinae

Utseende

Middelsstore til store (ca. 5 – 100 mm), slanke vepser med lange, kraftige bein, gjerne svarte eller rødlige. Hodet er nokså lite, antennene  lange og trådformede, de holdes gjerne litt opprullet. Kroppen er snau uten synlige hår. Vingene er forholdsvis lange og smale, uten påfallende vingemerke, men med velutviklet årenett. De har ofte mørke flekker eller tverrbånd. Bakkroppen er slank, høyere enn bred, festet til forkroppen med en kort "stilk" (petiolus).

Levevis

Veivepsene er også kjent som edderkoppjegere. Hunnen graver gjerne en tunnel i bakken eller lager et lite bol av gjørme. Så går hun på jakt etter en edderkopp, gjerne en litt stor art. Hun sniker seg inn på edderkoppen, og kan også bruke antennene til å roe den ned før hun angriper og gir byttet et lynraskt stikk i den tynnhudete partiet der beina er festet til kroppen. Giften fra stikket lammer edderkoppen, men dreper den ikke. I varmt klima er det avgjørende at edderkoppen fortsatt er i live – en død edderkopp ville råtne før vepselarven hadde fått fullført utviklingen. Hunnen sleper den lammede edderkoppen med seg til bolet, drar den nedi og legger et egg på den. Deretter forsegler hun bolet og drar sin vei. Larven spiser den fortsatt levende edderkoppen gradvis opp, men dreper den gjerne ikke før den selv er utvokst.
De voksne vepsene besøker blomster og noen er viktige pollinatorer.
Surakarta

Surakarta, også kalt Solo, som også er navnet på elven den ligger ved, er en by i provinsen Midt-Java på Java i Indonesia. Befolkningen anslås (per 2005) til 555 400.
Oda Helen Sletnes

Bakgrunn

Sletnes påbegynte i 1972 studier ved Norges tekniske høgskole og avla i 1977 eksamen som arkitekt. Etter avlagt eksamen arbeidet hun fra 1977 til 1981 som arkitekt i byplanavdelingen i Stavanger.

Diplomatisk karriere

Sletnes begynte å jobbe i utenrikstjenesten i 1981 og gikk Utenriksdepartementets aspirantkurs. Fra 1983 til 1986 var hun stasjonert ved ambassaden i Paris og ivaretok samtidig oppgaver knyttet til UNESCO. Etter noen år ved presse-, informasjons- og kulturavdelingen i Oslo fulgte ny postering i Ottawa (1988–1990). Tilbake igjen i Oslo var Sletnes fra 1991 til 1994 olympiadekoordinator i presse-, informasjons- og kulturavdelingen i Utenriksdepartementet. Hun fikk deretter oppgaver i forbindelse med Norges forhandlinger om medlemskap i EU, og var fra 1994 til 1997 leder for Europaavdelingen. Sletnes ble deretter minister og nestleder ved Norges delegasjon til EU i Brussel, en post hun hadde fra 1997 til 2001. Fra 2002 til 2003 var hun engasjert i EØS-spørsmål, og deretter til 2005 leder for Europaavdelingen med ansvar for spørsmål knyttet til Norges forhold til EU, EØS, EFTA Europarådet, nordisk samarbeid og OSSE. Fra 9. januar 2006 var Sletnes Norges ambassadør til EU før hun ledet EFTAs overvåkingsorgan (ESA) som president fra 2011–2015. Sletnes var fra 1. oktober 2015 til januar 2019 Norges ambassadør til EU og ledet EU-delegasjonen i Brussel. Fra januar 2019 er hun Norges ambassadør til Frankrike.

Utmerkelser

Sletnes ble i 2007 av kongen utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for embetsfortjeneste». Sletnes ble i 1997 utnevnt til storridder av Den islandske falkeorden og i 2004 ble hun utnevnt til storoffiser av Republikken Italias fortjenstorden.
Bhadrak (distrikt)

Demografi

Ved folketellingen i 2011 var det 1 506 522 innbyggere i distriktet, mot 1 333 749 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 12,33 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,74 % i 2011 mot 14,44 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 931 i 2011 mot 943 i 2001.
Aeromachus

Utseende

Nokså små (vingespenn 25-30 millimeter), brune eller brune og hvite smygere. Vingene er uten eller med noen små, lyse flekker.

Levevis

De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.

Utbredelse

Denne slekten hører hjemme i Sørøst-Asia.
Steking

Steking, eller steiking, er en tilberedningsmåte for matretter og bakverk med varme med høy temperatur.  Steking skiller seg fra koking ved at det oftest brukes langt høyere temperatur. Ved steking overføres bevegelsesenergien gjennom kollisjoner mellom molekylene i varmeleder og maten.
Opprinnelig foregikk steking over åpen flamme på bål og råvaren ble stukket inn på spidd. Man kan også steke ved å varme stener med åpen flamme og deretter overføre varmen til matstykkene ved ledning, strømming i luft og kondensasjon. Siden sten har lav varmekapasitet, trengs typisk flere ganger mer sten enn mat for å få høy nok temperatur og lang nok steketid til å oppnå et godt stekeresultat.
I dag foregår steking ved at matretten får overført varme fra en kokeplate, varmeplate, stekepanne eller liknende. I hjemmet kan det brukes en teflonstekepanne til dette formålet. For å unngå at retten svir seg fast, kan overflaten smøres med fett. Av enkelte blir steking antatt å være mindre sunt enn koking eller grilling.

Sautering

Sautering betegner vanligvis en rask steking i en høyvegget åpen panne, som gjerne er spesialtilpasset formålet. Sautering skjer under relativt høy temperatur (160 til 240 °C), og brukes hovedsakelig til tynt skårne grønnsaker, som holdes i konstant bevegelse i pannen. Pannen er tilsatt fett på forhånd, og det benyttes ikke væske under prosessen.
Nausicaä – prinsessen fra Vindens dal

Handling

Filmen utspiller seg på Jorden tusen år etter en enorm katastrofe som ødela den menneskelige sivilisasjon og mesteparten av Jordens økosystem. Det finnes fremdeles spredte bosetninger av mennesker, isolert fra hverandre av «giftige jungler».
Filmens hovedperson, Nausicaä, er en karismatisk ung prinsesse fra den fredelige Vindenes dal (Valley of the Wind). Navnet hennes kommer fra prinsesse Nausikaa fra Odysséen, oversatt til japansk som ナウシカ. Hun er også delvis basert på en japansk heltefigur kjent som «prinsessen som elsket insekter».

Warriors of the Wind

Warriors of the Wind var en kraftig redigert, forkortet og dubbet versjon av filmen som ble kinolansert i Nord-Amerika på 1980-tallet. Hayao Miyazaki har selv tatt avstand fra denne versjonen av filmen og bedt publikum se bort fra den.
Pachysphinx modesta

Utseende

En stor (vingespenn 90 – 140 mm) svermer, grå med mørkere tverrbånd på vingene. Kroppen er tykk og mindre strømlinjeformet enn mange andre svermere, hodet ganske lite med reduserte munndeler. Antennene er tynne, tydelig fjærformede, rundt 1/3 så lange som forvingene. Forvingen er lyst brungrå med et bredt, mørkere, gråbrunt tverrbånd rundt midten. Vingenes ytterkanter er sterkt bølgete. Bakvingen er rosa, blågrå ved roten. Den opptil 10 cm lange larven er blålig grønn med små, gulhvite flekker, hvite skråstriper på sidene og et kort horn på bakkroppen.

Levevis

Larven lever på poppel (Populus) og vier (Salix). De voksne svermerne tar ikke næring til seg, men lever på fett som er lagret fra larvetiden.

Utbredelse

I det sørlige Canada finnes den like fra Atlanterhavet til Stillehavet. I USA finnes den sør til Colorado i vest og til Texas i øst.
Ved kilden

Ved kilden er en samling dikt og noveller av Kirsti Birkeland. Boken ble utgitt i 1993 og er illustrert av Ingrid Jangaard Ousland.
Bokens dikt og fortellinger tar utgangspunkt i den sørsamiske kulturen. Bakerst i boken er det en ordliste over sørsamiske ord og begreper.
Meteorologisk observatorium

Norge

I Norge har en hatt slike observatorier på Ås, i Bergen, på Haldde ved Alta og på Svalbard. Slike observatorier her til lands er det for en stor del ikke behov for lenger, da en har en utbygget desentralisert tjeneste med et variert observasjonsprogram.
Meteorologisk Observatorium i Bergen (Det meteorologiske observatoriet på Nordnes, Fredriksberg) ble opprettet i 1903, etter at det hadde vært gjort systematiske meteorologiske observasjoner i Bergen allerede fra 1861, tilsluttet Lungegårdshospitalet. Observatoriet i Bergen var forløperen for Værvarslinga på Vestlandet, som ble opprettet i 1920. 
Haldde-Observatoriet i Kåfjord i Finnmark, som var i drift fra 1912 til 1926, og Geofysisk Institutt i Tromsø, som var i drift fra 1918 til 1927, var forløperne for distriktsentralen for værvarslingstenesten i Nord-Norge. 
Arktiske stasjoner ble opprettet på Spitsbergen i 1912, på Bjørnøya i 1920, Jan Mayen i 1921 og i Myggbukta på Øst-Grønland i 1922.
Padling under Panamerikanske leker 2011

Padling under Panamerikanske leker 2011. Padling er med som en av flere sporter i de 16. Panamerikanske leker som blir arrangert i Guadalajara i Mexico fra 14. til 30. oktober 2011. Totalt skal det konkurreres om tolv titler, åtter for menn og fire for kvinner.
Don't Be Cruel

Don't Be Cruel er en amerikansk sang, skrevet av Otis Blackwell. Den ble spilt inn på plate av Elvis Presley i 1956. «Don't Be Cruel» ble opptatt i the Grammy Hall of Fame i 2002. I 2004 ble den rangert som # 194 på Rolling Stones liste over 500 Greatest Songs of All Time. Sangen har også blitt rangert som den 92. største sangen noensinne og den femte beste sangen fra 1956 av Acclaimed Music.

Innspilling

«Don't Be Cruel» var den første sangen som Presleys forleggere, Hill and Range, brakte til ham for innspilling. Blackwell var mer enn lykkelig over å gi fra seg 50 prosent av royaltyinntektene for å forsikre seg om at «the hottest new singer around covered it».
Presley spilte den inn 2. juli 1956 under en session i RCA Studios i New York City. I samme session spilte han også inn «Hound Dog» og «Any Way You Want Me». På sangen spilte Presleys regulære band med Scotty Moore på sologitar (Elvis Presley bidro som vanlig med rytmegitar), Bill Black på kontrabass, D. J. Fontana på trommer og backingvokaler fra The Jordanaires. Han insisterte på 28 opptak av sangen før han var fornøyd. Produsent var Steve Sholes.

Utgivelse

«Don't Be Cruel» ble utgitt på RCA Victor 20-6607 (78-plate) og på 47-6607 (singel) 13. juli 1956 med «Hound Dog» på den andre siden. Mot slutten av 1956 hadde den solgt i overkant av fire millioner eksemplarer. Presley fremførte «Don't Be Cruel» på alle sine tre opptredener i The Ed Sullivan Show i september 1956 og i januar 1957.

Arv

«Don't Be Cruel» ble Presleys bestselgende singel, innspilt i 1956, med salg på mer enn seks millioner eksemplarer i 1961. Den ble et regulært innslag på hans liveopptredener til hans død i 1977 og var ofte koblet sammen med «Hound Dog» og «Jailhouse Rock» på opptredener fra 1969.
Mange artister, innbefattet Bill Black's Combo (1960), Cheap Trick, Neil Diamond, The Judds, Jerry Lee Lewis, John Lennon, Ringo Starr (1992), Billy Swan, Jackie Wilson og sist men ikke minst svenske Roland Cedermark, har spilt inn sangen. Presley var så imponert over Wilsons versjon at han senere innlemmet flere av hans mannerismer i sine fremtidige opptredener.
Sangens hovedbassriff blir også anvendt som bakgrunnsmusikk i Nintendos videospill, Donkey Kong.
Jonathan Rhys Meyers mimet til sangens originalversjon i en scene i TV-serien Elvis, som viser ham opptre på the Jacksonville Theatre.

Norsk versjon

Thor Sigbjørn Greni har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Vær litt lur».
Albertsdaler

En albertsdaler eller albertusdaler er en type daler mynt som først ble preget i 1612 i De spanske Nederlandene. Navnet stammer fra Albrecht av Østerrike, som gikk av som kardinal for å gifte seg med infanta Isabel Clara Eugenia, søster til kong Filip III av Spania, i Ferrara. De to styrte i De spanske Nederlandene til Albrechts død. Albertsdaleren er også omtalt som «Kreuzthaler». 
Albertsdalerne ble ofte brukt som handelsmynter, og enda den hadde lavere sølvvekt enn den tyske sølvmynten, ble de regnet som like mye verd. Mynten ble populær, og det ble også laget lokale albertsdaler i andre land. I Danmark-Norge ble det laget albertsdaler med en «villmann» med klubbe. Myntene ble brukt til handel i Østersjøen. I en prøvemynt sto villmannen bak det danske våpenskjoldet med klubben i venstre hånd, mens i de andre sto han ved siden av våpenskjoldet med klubben i høyre. Alberstdaler ble utgitt i 1781 (i Altona), i 1784 (Altona), i 1786 (Poppenbüttel) og 1796 (Altona).