Manuel I Megas Komnenos

Utfordringen fra Mongolriket

I 1243 kjempet en militær styrke fra Trapezunt sammen med de tyrkiske seldsjukkene og en kontingent fra Keiserriket Nikea mot styrker fra Mongolriket i Persia. Mongolene seiret i slaget ved Köe Dağ og både seldsjukkene og Manuel I måtte underlegge seg mongolsk overhøyhet. Manuel var selv på visitt hos mongolenes leder Güyük Khan i 1246. Dette ble ansett som viktig for å gi ham et nærmere forhold til khanens nærmeste krets. Det seldsjukkiske Anatolia var ellers underlagt streng kontroll fra mongolene.
Den 24. juni 1254 klarte Manuel å gjenerobre Sinope og utnevnte Ghadras til arkont i den viktige havnebyen ved Svartehavet I de årene Manuel hadde kontroll med denne havnen var seldsjukkene stengt ute fra havet og Trapezunt kontrollerte Svartehavet med sin flåte.
Shukurov hevder, som Kurškanskis, at Manuel hadde fått en tillatelse – en «yarlik» fra det mongolske ilkhanatet til å innta Sinope og at dette var gjort som et mottrekk mot Den gylne horde som hadde overherredømme over seldsjukkene.

Myntsystemet under Manuel

Manuel I’s regjering var den første i Trapezunt som utstedte mynter i stort omfang. Dette viste to ting: For det første var utstedelse av mynter i edelt metall (sølv og gull) en markering av regjeringens og herskerens styrke og autoritet, for det andre var det er indikator og stimulans for høy økonomisk aktivitet. Selv om det eksisterer kobbermynter fra regjeringstiden til forgjengeren Andronikos I Gidos er det under Manuel det tar fart. Man mener at det ble slått omtrent 200 typer sølvmynter («aspron») i hans tid, mens etterfølgeren Andronikos II Komnenos fikk slått 138 typer. Mynter fra Trapezunt sirkulerte også utenfor keiserriket, spesielt i Georgia. Manuels mynter ble så utbredt at det har gitt opphav til det georgiske navn på penger, «kirmaneoul», som kommer av «kuros Manuel» eller Caesar Manuel».
Årsaken til oppblomstringen av denne valutaen er ikke kjent, men det antas at det ble slått etterligninger av Manuels mynt i Georgia. Michel Kuršanskis har antydet at noen av myntene ble slått under regjeringene til Manuels etterfølgere Andronikos og Georgios fordi deres mongolske overherrer forbød dem å slå sølvmynter i eget navn. Ikke desto mindre antas det at majoriteten av mynter fra denne tiden er legalt slått av Manuels regjering.
Enkelte historikere tilskriver økningen i mynt til en endring av handelsruten i Silkeveien under Manuels regjering. Da Hulagu Khan erobret Bagdad i 1258 ble ruten endret slik at den gikk nordover fra Armenia, gjennom øvre del av Eufratdalen og Ziganapasset til Trapezunt i stedet for til Middelhavet. Anthony Bryer har imidlertid påpekt at volumet av handel på denne ruten var liten, og skatter og avgifter som ble hentet fra varene som passerte gjennom Trapezunt (den såkalte «kommerkion»), ville høyst ha vært 30 % av keiserrikets totale inntekter i et travelt år, og andre år ned mot 6%. Andre har pekt på at sølvgruvene i regionen Gümüşhane var innenfor grensene til Trapezunt-riket på 1200-tallet og kunne gi råmaterialet til disse myntene, men undersøkelser har vist at disse gruvene ikke ble tungt utnyttet før på 1700-tallet. Kuršanskis har antydet at disse myntene ble brukt til å betale skatt til mongolene i Persia, men det forklarer ikke de store funnene av mynt siden mongolene smeltet om mye av metallet for å produsere egne mynter og smykker.

Arven etter Manuel I

Manuel gjenoppbygde Hagia Sophia-klosteret i Trapezunt mellom 1250 og 1260. Historikeren Antony Eastmond beskriver kirken som «det fineste overlevende bysantinske keiserlige monumentet i sin periode».