google/wiki40b huggingface dataset:
Israel Finkelstein

Kontroverser

Finkelstein er spesialist på arkeologi i oldtidens historie i Midtøsten og Israels land. Han er kritisk til tidligere generasjoner av forskere som leste resultatene av deres utgravninger for å bekrefte de bibelske fortellingene om erobring. Finkelstein har derfor fått et omdømme for å være en kontroversiell ikonoklast, i særdeleshet hans beskrivelse av Jerusalem på 900-tallet f.Kr., den perioden som har blitt assosiert med de bibelske kongene David og Salomo, som han oppfatter som en enkel landsby eller stammesentrum, noe som har vært et emne for betydelig akademisk debatt.
Via en avvisning av den ultraminimalistiske posisjon som plasserer Bibelens komposisjon i den persiske eller greske periode, det vil si etter tilbakekomsten fra det babylonske fangenskap, argumenterer han at mye av Bibelen ble skrevet fra 600- til 500-tallet f.Kr. Ikke desto mindre av hans avvisning av den litterære tilnærming av bibelhistorien er Finkelstein av den oppfatning at «Nye arkeologiske oppdagelser skal ikke erodere bort ens følelse av tradisjon og identitet».
I samproduksjon med Neil Asher Silberman har Finkelstein hevdet at den arkeologiske sannheten om historieskrivning i Det gamle testamente må justeres på flere avgjørende punkter: jødene var bare én av flere kanaanistiske stammer og noen stamfar Abraham, som kom fra Irak til Kanaans land, finnes det intet historisk belegg for har eksistert. Noe fangenskap i Egypt som førte til en form for flukten fra Egypt kan heller ikke ha skjedd. Av den grunn kan heller ikke Sinaifjellet ha blitt passert og heller ingen steintavler og de ti bud. Landet ble ikke erobret under Josva, og noen regional stormakt under kong David av Israel ble heller aldri skapt.
Disse nye dateringene har ført til innvendinger fra teologer: røttene til jødedommen, og dermed også de to abrahamittiske religioner kristendommen og islam, strekker seg i henhold til Finkelstein kun tilbake til 600-tallet f.Kr.
Finkelstein baserer seg på en metode som kalles for «lav kronologi», noe som antyder at arkeologiske problemer i den tradisjonelle kronologien i Levanten er stivnet ved «å senke datoen for sammenkomstene på 1000-tallet f.Kr. til tidlig-til-midt på 900-tallet f.Kr. og sammenkomstene på 900-tallet f.Kr. til tidlig på 800-tallet f.Kr., med sen jernalder I/tidlig jernalder IIA overgang fastsatt til slutten av 900-tallet f.Kr.»
FA-cupen 1900/01

FA-cupen 1900/01 var den 30. sesongen av den engelske FA-cupen. Finalen, som ble spilt mellom Tottenham Hotspur og Sheffield United, ble avgjort etter omkamp.
Harel Skaat

Bakgrunn

Skaat har sunget fra barndommen av, men ble for alvor kjent da han kom på andreplass i den israelske talentkonkurransen Kokhav Nolad i 2004.
I 2010 ble Harel Skaat valgt ut til å representere Israel i Eurovision Song Contest, som dette året ble arrangert i Telenor Arena på Fornebu i Norge. Han deltok med låten «Milim» (hebraisk: מילים), som på norsk kan oversettes til ord. 
Skaat startet som nummer tre i semifinale 2 torsdag 27. mai og ble en av de ti finalistene til finalen 29. mai. Før finalen var han regnet blant de største favorittene til å vinne. I finalen fikk «Milim» 5 poeng fra Norge og til sammen 71 poeng, noe som ga Israel en plass nummer 14 av i alt 25 bidrag.
Demring (Michelangelo)

Demring er en skulptur av den italienske renessansekunstneren Michelangelo, utført for Medici-kapellet i området til graven til Lorenzo de' Medici i Firenze. 
Den er del av et annet par (det andre er Skumring), som etterfulgte Dag  og Natt i hans arbeid i kapellet.
Lengde: 6 fot 8 tommer.
Pseudopectinosoma

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Colombia.
Harmonimodell

Harmonimodell i praksis

Harmonimodellen er et viktig grunnlag for ideologier som konservatisme, liberalisme, og sosialdemokrati.
Den skandinaviske samfunnsmodellen er også bygd på harmonimodellen. 
Funksjonalismen er et eksempel på en type av harmonimodellen.

Kritikk av harmonimodellen

Harmonimodellen har blitt kritisert av marxister (som baserer seg på en mer konfliktorientert forståelse av samfunnet) fordi den etter deres mening legger skjul på de grunnleggende motsetningene i samfunnet. Spesielt mellom arbeidsgiverne og arbeidstakerne.
Barry Unsworth

Liv og virke

Unsworth ble uteksaminert fra Universitet i Manchester i 1951. I 1960-årene reiste han vidt omkring i Hellas og Tyrkia, og foreleste blant annet ved Universitetet i Athen og Universitetet i Istanbul. Hans romaner om Det osmanske rike ved århundreskiftet, fin-de-siecle, henholdsvis The Rage of the Vulture og Pascali's Island, var inspirert av disse erfaringene. Han utga sin første roman i 1966, hans andre roman, The Greeks Have a Word For It, vokste ut av hans erfaringer som lærer i Athen.
Han har også undervist i engelsk og kreativ skriving ved Univerity of Iowa og ved Kenyon College i Ohio. Han har vært «Writer in Residence» ved Liverpool University (1985) og Lunds universitet (1988). Han var medlem av Royal Society of Litterature. Unsworth bodde i Umbria i Italia.
Han debuterte med romanen The Partnership i 1966, og ble kjent for sine historiske romaner. Hans forfatterskap ble belønnet med en rekke priser. I 1992 fikk han Booker-prisen for romanen Sacred Hunger, som følger livet på et engelsk slaveskip på 1700-tallet. To av hans romaner er filmatisert: Pascali's Island, en spenningshistorie satt på en gresk øy i 1908 i Det osmanske rikets siste dager med Charles Dance, Helen Mirren og Ben Kingsley i hovedrollene, samt Morality Play, et mordmysterium fra England på 1300-tallet som ble filmatisert som The Reckoning med Paul Bettany og Willem Dafoe i hovedrollene.
Unsworth er foreløpig ikke oversatt til norsk.
Betzy Kofoed

Ekteskap

Hun var gift første gang med skuespiller Carl Emil Petersen og andre gang med skuespiller og teaterdirektør Jens Kofoed.
Musefamilien

Biologi

Med ordet mus tenker man vanligvis på de mindre artene i musefamilien, men enkelte arter av ekte mus kan bli opp mot 50 cm store og veie mer enn 1 000 g. Disse og andre større arter benevnes gjerne som rotter. I Norge finnes kun artene storskogmus, småskogmus, husmus, dvergmus og brunrotte. Tidligere regnet man også med svartrotte, men denne arten ble trolig utryddet i Norge for omkring 100 år siden eller så. Artene kjennetegnes av å ha tre rotfestede kinntenner i hver kjevehalvdel, men de fire fortennene er rotåpne og vokser gjennom hele livet.
Spissmus er ikke gnagere, men insektetere (Eulipotyphla) som sorterer i spissmusfamilien (Soricidae). Musefamilien og spissmusfamilien er, til tross for navnene, i svært liten grad beslektet. Mange andre små gnagere kalles også mus. De har et lignende utseende, men hører ikke til musefamilien. En av de andre familiene er hamsterfamilien, med blant annet markmus og klatremus. Andre gnagere som kalles mus er hasselmus og bjørkemus. Omfanget av musefamilien har variert mellom ulike oversikter og tider. Her følges Wilson & Reeder som deler den overordnede gruppen Muroidea i seks familier. 
Mus og rotter har enorm formeringsevne og kan fø opp gjenntatte kull i løpet av en sesong i områder med god tilgang på mat. Mange av artene er gode svømmere, klatrere og gnagere, som enkelt tar seg inn i bygninger. Enkelte arter har til og med en preferanse for bygniner.
Mus og rotter er viktige byttedyr for en rekke arter, som mange mindre rovpattedyr, krypdyr (som rovfugler og slanger) og til og med fisk.
Mange rotter og mus opptrer som skadedyr. De sprer sykdomssmitte og ødelegger mat, og er årsak til store materielle skader og økonomiske tap over hele verden. Det avlives årlig millioner av mus og rotter på verdensbasis, uten tanke for at metodene som benyttes dyrevelferdsmessig kan være kontroversielle. For bekjempelse av mus og rotter brukes ulike typer feller (mekaniske og elektriske), gift, drukning, gasser, åter og skremsler ved hjelp av lukt eller lyd. Mange av metodene er synonyme med dårlig dyrevelferd, blant annet fordi det drepte individet kan ha avkom som sulter ihjel. I Norge har Landbruksdepartementet konkludert med at drukning av dyr er en avlivingsmetode som strider mot dyrevernloven, men såkalte drukningsfeller har allikevel lange tradisjoner her. Veterinærinstituttet støttet departementets vurdering om at drukning ikke er en akseptabel avlivingsmetode.
Panca

Utseende

Små til middelsstore (vingespenn gjerne 20–30 millimeter), lysbrune smygere. Oversiden er ensfarget, brun, undersiden blekt brungrå.

Levevis

De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter. Den lever i naturlige, åpne (ikke skogkledte) områder.

Utbredelse

Slekten er kjent fra Peru, Bolivia, Brasil og Argentina.
Parachorenta

Utseende

En middelsstor (ca. 18 millimeter), avlang, mørkbrun trebukk. Antennene er kraftige og litt lengre enn kroppen. Kjevene er ikke spesielt forstørrede. Pronotum er nærmest trapesformet, bredere enn langt. Dekkvingene er nesten jevnbrede, tett og kraftig punkterte, hver dekkvinge med tre opphøyde lengderibber.

Levevis

Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys. Arten har blitt funnet i ca. 1400 meters høyde.

Utbredelse

Arten er bare kjent fra Peru.
Simeon Malachi Athy

Utdanning og yrkeserfaring

Athy har en bachelorgrad i samfunnsøkonomi (economics) fra University of Papua New Guinea fra 1991, og begynte å jobbe i sentralbanken samme år. Fram til 2003 hadde han ulike stillinger i sentralbanken, blant annet direktør i avdelingen for forskning og statistikk. I 2003 begynte han å jobbe som ekspedisjonssjef for Finansdepartementet, og i 2008 overtok han som ekspedisjonssjef for Statsministerens Kontor. 
Den 11. oktober 2013 ble han utnevnt til sentralbanksjef, og ble formelt innsatt 15. oktober samme år. Han overtok da etter Odo Tevi, som hadde vært sentralbanksjef siden 2003.
USAs nasjonale filmregister

USAs nasjonale filmregister (eller National Film Registry) er et amerikansk register over filmer som ansees for å være «av kulturell, historisk eller estetisk betydning» og som USAs Library of Congress derfor har definert som bevaringsverdige. National Film Registry stadfester på sine hjemmesider at filmene det er tale om ikke er kåret som de «beste» amerikanske filmene gjennom tidene, men innlemmes i registeret fordi de avspeiler amerikansk kultur og levesett, og derfor er av varig betydning for USA som nasjon.

Forvaltningsorgan

Filmregisteret forvaltes av det statlige organet National Film Preservation Board, som ble opprettet av den amerikanske Kongressen da Kongressen i 1988 vedtok loven «National Film Preservation Act». Kongressen har senere vedtatt flere lovendringer.
National Film Preservation Board er underlagt Library of Congress.

Utvelgelse av filmer

Hvert år velges det ut 25 filmer som innlemmes i National Film Registry. Det er Library of Congress' direktør som har den øverste beslutningsmyndighet i denne utvelgelsen, men alle innbyggere i USA kan nominere filmer for oppføring i registeret. Hver innbygger kan nominere hele 50 filmer pr. år.
Omar Sharif

Bakgrunn

Sharif kom fra en libanesisk melkittisk-katolsk innvandrerfamilie som drev med handel med edle tresorter. Han studerte matematikk og fysikk i Kairo og arbeidet kveldstid og etter universitetet først i farens trehandel i bydelen Al Manasra.

Karriere

Sharif startet sin skuespillerkarriere i 1953 med en rolle i den egyptiske filmen Sira`a Fi al-Wadi, (Engelsk, The Blazing Sun / Struggle in the Valley / Fight in the Valley). En rekke egyptiske produksjoner fulgte denne. Han hadde en hovedrolle sammen med sin kone, den egyptiske skuespillerinnen Faten Hamama, i flere filmer som romantisk hovedrolleinnehaver. Andre filmer inkluderer Ayyamna el helwa (Our Best Days, 1955), (som også hadde sangeren Abdel Halim Hafez i en av hovedrollene), La anam (I Don't Sleep, 1958), Sayedat el kasr (Lady of the Castle, 1959) og Anna Karenina adapsjonen Nahr el hub (The River of Love, 1961).
Han konverterte fra kristendommen til islam for å kunne gifte seg med skuespillerinnen Faten Hamama, og det var i denne forbindelse han også tok navnet Omar Sharif. Senere, etter at dette ekteskapet var endt i skilsmisse, gikk han tilbake til kristendommen.
Sharifs første i rolle en engelskspråklig film var skikkelsen Sherif Ali Lawrence of Arabia i 1962. Hans tolkning av rollen resulterte i en Oscar-nominasjon for beste mannlige birolle, en Golden Globe Award for Best Supporting Actor - Motion Picture, en «Most Promising Newcomer award». Sharif spilte tittelrollen i filmen Doctor Zhivago av David Lean i 1965. Hans beslutning om å ta hovedrollen i William Wylers Funny Girl med Barbra Streisand skal angivelig ha gjort Egypts regjering sint da Streisand støttet staten Israel.
Etter et tiår da han sjelden opptrådte på skjermen, mottok Sharif i 2003 applaus for sin rolle i den franske filmatiseringen av romanen Monsieur Ibrahim et Les Fleurs du Coran som en muslimsk tyrkisk kjøpmann som blir en farsfigur for en jødisk gutt.
I november 2005 fikk Sharif en medalje fra United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization (UNESCO) som en anerkjennelse av hans betydelige bidrag til verdens film og kulturelle mangfold.
Fairless gasskraftverk

Fairless gasskraftverk og Fairless avfallskraftverk er navnet på to varmekraftverk i delstaten Pennsylvania i det østlige USA. Begge drives av naturgass eller avfallsgass (landfill gas).
Fairless gasskraftverk har en installert produksjonskapasitet på 1.200 MW, fordelt på 2 like store 600 MW-blokker med moderne gassturbiner. Operatør er Fairless Energy LLC. Det ligger på stedet hvor USX Fairless stålverk tidligere lå. Utstyret er vesentlig levert av General Electric. Anlegget ble bygget ut i årene 2001–2004. Brenselkilden er naturgass.
Fairless avfallskraftverk har en installert kapasitet på 60 MW fordelt på 2 like store blokker. Opprinnelig brant kraftverket både naturgass og fyringsolje fjernvarme fra Fairless stålverk, og ble satt i drift i 1955. Men da kilden til fjernvatrme fra stålverket forsvant, ble det en utfasing av hele driften og senere ombygging til brenning av avfallsgass (landfill gas), utbygd fra 2004.
Craspedonispa

Utseende

Middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange, mørke bladbiller med rødgult pronotum. Antennene er forhioldsvis lange og slanke, med 11 ledd. Pronotum er rundet, bredere enn langt, fint og tett punktert. Dekkvingene er nokså jevnbrede, med 10 rader av forholdsvis fine punkter, uten påfallende, opphøyde lengderibber.

Levevis

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Artene lever på sukkerrør (neppe den opprinnelige vertsplanten da den ikke er innfødt i Amerika).

Utbredelse

Slekten er kjent fra Trinidad og Tobago og Brasil.
Venstrebreddsukraina

Venstrebreddsukraina (ukrainsk: Лівобережна Україна, Livoberezjna Ukrajina; russisk: Левобережная Украина, Levoberezhnaja Ukraina; polsk: Lewobrzeżna Ukraina) er et historisk navn for den del av Ukraina på venstre (østre) bredd av elven Dnepr, omfattende de moderne oblastene Tsjernihiv, Poltava og Sumy og de østlige deler av Kiev og Tsjerkasy.
Uttrykket dukket opp i 1663 med valget av Ivan Brjukhovetskyi som hetman av Ukraina i opposisjon til Pavlo Teteria. Brjukhovetskyi var den første kjente hetmanen for «venstrebreddsukraina», et område som var under russisk innflytelse.
Frem til midten av 1600-tallet tilhørte området det polsk-litauiske samvelde, og siden Perejaslav-traktaten av 1654, ved siden av dets sørlige del (del av Taurida), falt det under russisk kontroll, senere bekreftet ved Andrusovo-traktaten (1667) og Evig Fred-traktaten av 1686 mellom det polsk-litauiske samvelde og Tsarrussland. Under russerstyret nøt Venstrebreddsukraina til å begynne med en grad av autonomi bådde fra Russland og fra Kosakk-hetmanatet. Men dette ble langsomt men sikkert endret opp gjennom 1700-tallet i takt med at Zaporizja Sitsj ble ødelagt.
Top of the Pops

Top of the Pops er et britisk musikkprogram som gikk på BBC fra 1964 til 2006. Programmet presenterte populærmusikk fra musikklisten UK Singles Chart og ble sendt på fredager. Programmet var på lufta lengre enn noe annet tilsvarende program. Det ble vist på BBC One i nesten alle år, unntatt de to siste, da det ble sendt på BBC Two. Programmet ble nedlagt på grunn av sviktende seertall.
Et tilsvarende program, Top of the Pops 2, har gått på BBC 2 siden 1994. Dette programmet viser eldre klipp fra originalserien.
Fiskipedia

Fiskipedia var et Internett-basert fiskeleksikon, med hovedvekt på artsbestemmelse, utbredelse og biologi til fiskearter i norske farvann (både salt- og ferskvann). Sidene ble lansert 1. januar 2009 og blir utarbeidet på dugnad av redaktørene Tom Ole Holth, Arve Lynghammar og Irvin Kilde. Fiskipedia opererer med 293 norske fiskearter, og per 18. oktober 2010 hadde prosjektet 172 ferdigstilte artsbeskrivelser.
I juni 2015 ble det for første gang rapportert om tekniske problemer på websiden, og i oktober 2016 var sidene fortsatt nede, et resultat av et «alvorlig» hackerangrep.
Selv om navnet speiler på Wikipedia, er det ikke åpnet for direkte bidrag fra publikum. Redaktørene oppfordrer imidlertid publikum til å sende inn relevante observasjoner, spesielt vedrørende arter som opptrer på uvanlige steder, eller dersom det skulle oppdages feil på sidene.
Artsartiklene er basert på relevant litteratur, blant annet Aschehougs store fiskebok (Per Pethon), Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean (FNAM), FishBase, Fiskeridirektoratets fiskeristatistikk og andre relevante vitenskapelige artikler.

Samarbeidspartnere

Fiskipedia benytter bilder fra Rudolf Svensen ved bildebyrået UWPhoto ANS, Thomas de Lange Wenneck ved Havforskningsinstituttet og Sven O. Kullander ved Naturhistoriska riksmuseet i Stockholm.
Erik Øsmundset

Som overdommer

Sesongen 2002/03 ble Øsmundset oppnevnt som ny internasjonal mesterskapsoverdommer i hurtigløp på skøyter etter avdøde Ove Trøen. Han var overdommer under hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2010, og ved flere internasjonale mesterskap. I tillegg har han utallige verdenscupoppgaver. I Norge har det blitt mange Norgesmesterskap og norgescuper som overdommer og i de senere årene som TD (teknisk delegert).
Caeruleuptychia

Utseende

Middelsstore sommerfugler med avrundede vinger. Vingenes overside er skinnende blå med svarte vingespisser, slik skiller de seg fra de fleste andre ringvinger. Undersiden er, som vanlig i gruppen, lyst gråbrun med noen mørkere tverrstriper og noen små øyeflekker.

Levevis

Disse sommerfuglene lever i tropisk regnskog. De voksne sommerfuglene flyr ikke langt og holder seg inne i skyggen, eller de er aktive i skumringen. Larvene lever på planter i gressfamilien (Poaceae).

Utbredelse

Slekten er utbredt fra Panama i nord til det nordlige Argentina i sør.
Felle for en detektiv

Handling

Politidetektiven Newman har uplettet rulleblad gjennom 17 års arbeid i politiet i Los Angeles. Hans plettfrie rulleblad blir imidlertid utsatt for en hard prøve når han og hans kollega oppdager en internasjonal narkotikaring som også har forgreninger høyt oppe i politiet. Hans iver og metoder fører til at han blir suspendert.
Adephaga

Fellestrekk

Avledete fellestrekk for Adephaga er at underkjevens (maxillens) ytterste del (galea) er toleddet. Også larvenes kjever er tilpasset en røverisk livsstil (predator). Hoftene (coxae) til bakbeina er ubevegelige, forstørret, vokst sammen med det første abdomensegmentet og når helt til det tredje. I bakkroppen forekommer kjertler som produserer en forsvarsvæske. Antennene er nesten alltid mer eller mindre trådformede, unntatt hos noen av de spesialiserte løpebillene i gruppen Paussinae.
Av andre (opprinnelige) egenskaper kan nevnes at antennen er elleve-leddet og føttene (tarsi) femleddet.

Levevis

De aller fleste artene er rovdyr, men noen undergrupper av løpebiller lever mest av frø. Disse artene lever mest på bakken, eller i ferskvann, men det finnes også enkelte grupper av løpebiller som lever oppe i trekronene eller under barken på døde trær.
Gnags

Gnags er en dansk rockegruppe fra Århus.
Hydraschema

Utseende

Små til middelsstore, spinkle, grå- eller brunaktige trebukker. Kroppsformen er ganske langstrakt.
De fleste er lyst gråbrune, ofte med vage, lysere tegninger på dekkvingene, som ender i en nåletynn spiss.

Utbredelse

Denne gruppen er utbredt i Sør-Amerika, fra Fransk Guyana i nord til Argentina i sør, med flest arter i det sørlige Brasil.
Cretogeotrupes

Utseende

Små tordivler med en kroppslengde på 4-8 millimeter.

Utbredelse

Slekten er kjent fra fossiler fra Kritt-tiden, fra Russland og Kina (125 - 112 millioner år siden).
Newfoundland

Historie

Newfoundland ble navngitt av den portugisiske oppdageren João Vaz Corte-Real i 1497 og er dermed det eldste navnet i Nord-Amerika.
I 1960 oppdaget den norske arkeologen Anne Stine Ingstad en gammel vikingboplass ved L'Anse aux Meadows på den nordlige delen av øya. Dette er det eneste arkeologiske beviset på europeisk kontakt med Nord-Amerika i før-colombiansk tid. L'Anse aux Meadows ble av Helge Ingstad i 1960 identifisert som stedet hvor Leiv Eirikson i år 1000 gikk i land og kalte for Vinland. 
Nyere analyser av sagaene og det arkeologiske og palaeoøkologiske materialet viser imidlertid at ruinene i L'Anse aux Meadows er restene etter en viking-base på veien til og fra Vinland, som derfor må ha ligget lenger sør. Det er blant annet funnet en type valnøtter ved L'Anse aux Meadows som aldri har vokst der, og som i dag har sin nordgrense i New Brunswick. New Brunswick er også nordgrensen for ville druer, noe som kan ha gitt opphav til navnet Vinland.
Newfoundland har hatt innvandring fra flere europeiske land, spesielt fiskere fra Irland og Frankrike, som søkte hit på grunn av det rike fisket på Newfoundlandsbankene sør og øst for øya. Her foregikk lenge store torskefiskerier som leverte råstoff til en stor produksjon av klippfisk. Newfoundland var lenge en viktig konkurrent til Norge i klippfiskmarkedet.

Språk

Newfoundland har en egen dialekt av engelsk kjent som Newfoundland-engelsk.
Bikubesong

Bikubesong er en roman, eventuelt en novellesamling, av den norske forfatteren Frode Grytten, utgitt i 1999.
Flere anmeldere omtaler boka som en kollektivroman. Gjennom 25 fortellinger eller kapitler skildres beboerne i arbeiderboligen Murboligen i industribygda Odda. Fortellingene er til dels formet etter muntlig fortellertradisjon, og skildrer typer med definerte roller eller karaktertrekk: partisekretæren, «skuggeboksaren», «han som pleier for sin dødssjuke mor», den overvektige «Prinsessa av Burundi», den tidligere fotballhelten og «fittetjuven». Noen av fortellingene er i første person; andre er i tredje person. Tema i novellene er blant annet kjærlighet, utroskap, politikk, løgn, brustne drømmer, kidnapping og svigerforeldre. Dagbladets anmelder Kåre Bulie har karakterisert boka som «det beste av den typen store, realistiske fortellinger som ofte slår an hos norske boklesere, og et høydepunkt i den vestlandske tradisjonen for melankolsk humor».
Boken fikk Brageprisen, ble nominert til Nordisk råds litteraturpris, og ble i en Dagbladet-serie sommeren 2006 kåret til en av de 25 beste romanene fra de siste 25 år.
Romanen er dramatisert, og ble satt opp på Det norske teatret høsten 2003 . Forestillingen ble også framført i Odda.
Extol (album)

Extol er et studioalbum med Extol, utgitt den 21. juni 2013.