google/wiki40b huggingface dataset:
Ingrid Daubechies

Utdannelse og karriere

Daubechies har sin utdannelse fra Vrije Universiteit Brussel, der hun fikk sin bachelorgrad i fysikk i 1975 og doktorgrad i teoretisk fysikk i 1980.
Hun ble forskningsprofessor ved Vrije Universiteit i 1984. I 1987 begynte hun å arbeide ved matematikkforskningssenteret ved AT & T Bells laboratorier i Murray Hill, New Jersey. I 1991–1994 var hun professor ved Rutgers University, og i 1994 ble hun, som første kvinne, ansatt som professor ved matematikkinstituttet ved Princeton University. I perioden 1997–2001 var hun direktør for The Program in Applied and Computational Mathematics der. Fra 2004 til 2011 hadde hun professoratet «William R. Kenan Jr. Professor» ved universitetet. Siden 2011 har hun vært ansatt som professor ved Duke University.

Publikasjoner

Daubechies er en mye sitert matematiker, med en h-indeks på 67, ifølge Google Scholar (per 2017).
Hennes bok Ten Lectures on Wavelets fra 1992, er regnet som en klassiker innen feltet, og har alene nesten 28 000 siteringer (per 2018). Denne boken førte til at the American Mathematical Society tildelte henne «the Steele Prize for mathematical exposition» i 1994. 
Duke University har satt opp en oversikt over Daubechies publikasjoner. Oversikten går (per 2018) frem til 2015.

Æresbevisninger og medlemskap (utvalg)

I 1984 mottok hun sin første større pris, den belgiske  Louis Empain Prize for Physics, som deles ut hvert femte år til en belgisk fysiker, basert på vedkommendes arbeid og resultater før fylte 29 år. 
Hun var den første kvinne som ble president for International Mathematical Union (2011–2014).
I 2010 ble hun utnevnt til æresdoktor ved NTNU.
I 2010 ble hun i tillegg, som første kvinne, valgt til årets Onsager-foreleser ved NTNU, og mottok Onsagermedaljen.
I 2012 ble hun utnevnt til baronesse av kong Albert III av Belgia.
I 2016 ble en marskryssende asteroide oppkalt etter henne: (42609) Daubechies.
Ewa Podleś

Bakgrunn

Hun fullførte musikkstudiene ved musikkakademiet i Warszawa hos Alina Bolechowska, og debuterte 1975 som Rosina i Rossinis Il barbiere di Siviglia ved Teatr Wielki i Warszawa. 
Som prisvinner av sangkonkurranser i Moskva, Toulouse og Barcelona startet hun sin internasjonale karriere.

Operasangerinne

I 1984 debuterte hun ved Metropolitan i New York med tittelrollen i Händels Rinaldo, i 1993 sang hun derimot for første gang ved La Scala i Milano med tittelrollen i Rossinis Tancredi. Hun har siden sunget regelmessig i de fremste operahusene i Europa og Amerika – ved Covent Garden i London, Wiener Staatsoper i Wien, Teatro La Fenice i Venezia, Opéra Bastille i Paris, Deutsche Oper og Staatsoper i Berlin – og ikke minst – La Scala i Milano og Metropolitan i New York. 
Hun er også en ivrig recitalsynger, og har sunget med orkestre som Berliner Philharmoniker, Orchestre de la Suisse Romande eller San Francisco Symphony i verdens viktigste konsertsaler. Hun har spilt inn mange plater for renommerte platekompanier som blant annet Decca, EMI og Naxos (nominert til Grammy).
Med sin fremragende teknikk og karakteristiske, dramatiske stemme (som spenner over et omfang av 3 oktaver – opp til sopran-C3), er hun blitt en ettertraktet sanger over hele verden. Hun regnes som en betydelig tolker av Händel og Rossini, og sammenlignes ofte med Marilyn Horne og Kathleen Ferrier.
Macun

Macun (kinesisk: 马村区; pinyin: Mǎcūn Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Jiaozuo i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 121 km² og talte i 2002 ca. 140.000 innbyggere.
Auguste van Pels

Tidlig liv

Gusti Röttgen giftet seg med Hermann van Pels den 5. desember 1925 i Tyskland. Den 8. november 1926 fikk de sønnen Peter van Pels. Etter at Adolf Hitler kom til makta, måtte familien flykte til Amsterdam, Nederland i 1937.

I dekning

Etter forsøk på å flykte til Amerika måtte de gå i dekning sammen med familien Frank. Dette skjedde den 13. juli 1942. Ifølge Annes dagbok var Auguste interessert i politikk, som hun gjerne ville snakke om. Samtalene endte, humoristisk nok, med at hun kranglet med sin mann.

Arrestasjon

Den 4. august 1944 ble de åtte jødene som lå i dekning, arrestert og sendt til Westerbork konsentrasjonsleir. Hun ble videre transportert til Auschwitz-Birkenau og så til Bergen-Belsen. Flere vitner (også Annes venn, Hanneli Goslar) har sagt at Anne og Auguste møtte hverandre. Fra Bergen-Belsen ble hun sendt til Raguhn konsentrasjonsleir. Hun ble tvunget til å deporteres til Theresienstadt. Dødsdatoen hennes er ukjent, men antas å være enten i april eller i mai.
Doris (mytologi)

Etymologi

Hennes navn er forbundet av to ord, dôron, «gave» eller «bytte/belønning», og zôros, «ren» og «ublandet». Zôros ble ofte benyttet for å betegne ferskvann og derfra er det avledet ord som zôrua, «rør for rennende vann», og zôrux, «kanal/vannledning».

Stedsnavn

Doris er som kvinnenavn relativt vanlig, og dets opprinnelige betydning var «dorisk kvinne». Et gresk område ved kysten av Anatolia, det doriske hexapolis, var også kjent som Doris eller Doris i Asia, ἡ Δωρίς η εν Ασία. En region på det greske fastlandet, Doris, var i henhold til tradisjonen hjemlandet til dorerne. Sammenlign med andre nærliggende stedsnavn i sentrale Hellas: Lokris og Fokis.
Disputasen i Heidelberg

Disputasen i Heidelberg var en akademisk teologisk stridssamtale 26. april 1518, ledet av Martin Luther. Den skulle få betydning for utbredelsen av Luthers lære i det sørvesttyske område.

Karakter, forløp og betydning

Generalkapittelet for de tyske augustinereremittene av den strengere observans fant sted i 1518 i Heidelberg. Etter at de ordensinterne anliggender var blitt behandlet, arrangerte augustinerordenen på fredag 26. april 1518 en vitenskapelig disputas, som Martin Luther skulle lede. Arrangementet fant ikke sted i selve augustinerklosteret, men ved byens universitet, i auditoriet i fakultetet for de fri kunster («artistenfakultät», for artes liberales). En videre tilknytning universitetet hadde til disputasen lå i at pedellen Johannes Negelin var tilstede.
Disputaser var allerede en del av romerske fremgangsmåte i møte med Martin Luther i avlatsstriden. Roma hadde gitt augustinerordenen i oppdrag å gjennomføre en disputas hvorved Luther skulle forklare sine 95 teser til avlatshandelen, de som var blitt spredt sent på året 1517. Forventningen var at Luther, i møte med velskolerte teologer som hadde satt seg inn i tesene fra Wittenberg, skulle bli satt på plass.
I disputasen gikk imidlertid Luther slett ikke inn på problematikken rundt avlaten, men behandlet temaet rettferdiggjørelse ved gjerninger og theologia crucis i motsetning til theologia gloriae. I de teser han hadde oppstilt til behandling under disputasen, 28 til tallet, formidlet Luther grunntankene i sin nye teologi, nemlig menneskets fullstendige avhengighet av Guds nåde. For ikke ved sine gjerninger kunne mennesket finne Guds nåde, men alene ved sin tro.
Fra de deltakende professorer ved det teologiske fakultet fant Luther ingen støtte. Men han vant flere tilhengere blant studentene og magistrene ved artistfakultetet. Senerer reformatorer som Martin Bucer, Erhard Schnepf, Franciscus Irenicus, Martin Frecht og Johannes Brenz var blant tilhørerne.
Heidelbergdisputasen fikk stor betydning for utbredelsen av Luthers reformatoriske lære. Mange som hadde hørt på, tok med seg hans tanker rundt om i det sørvestlige Tyskland. For reformasjonen i Kraichgau - et bredt område fra Heidelberg til Stuttgart - fikk Johannes Brenz stor betydning, og Erhard Schnepf preket allerede fra 1520 i den lutherske læres ånd. De fleste av de som senere var sogneprester og predikanter i predikaturene i Kraichgau hadde studert i Heidelberg i 1518, og var blitt vunnet for Luthers lære ved denne disputasen.
Styrkeprøven Rett Vest

Styrkeprøven Rett Vest er et ultraløp som arrangeres i fjellheimen i Bergen.
I 1984 gjennomførte de tre brødrene Håkon, Harald og Peter Kryvi den lange turen fra Gullbotn til Kjøkkelvik, og dette inspirerte i 1989 Geo Wilson til å samle en liten gruppe som arrangerte en ny tur i samme løype. Da dette ga mersmak gjentok de turen året etter og fikk med seg flere mosjonister. På få år utviklet det seg til å bli en årlig tradisjon for et hundretall sprekinger. Løyperekordene innehas av Thorbjørn Ludvigsen med tiden 4 timer og 40 minutter, og Ingeborg Kristine Lind med tiden 6 timer og 54 minutter.
I 2013 feiret Styrkeprøven Rett Vest 25-årsjubileum.

Løypebeskrivelse

Løypen starter på Gullbotn og går opp til Gullfjellstoppen og løypens høyeste punkt på 987 meter. Derfra går ruten videre vestover og innom toppene Auslirinden, Sletteggen og Livarden. For å komme fra fjellmassivet Gullfjellet og over til Byfjellene må man nesten helt ned på havnivå på Haukeland før oppstigningen igjen mot Ulriken starter nærmest umiddelbart. Etter å ha passert dette fjellet fortsetter løypen ned til Bergen by hvor man må gjennom 2-3 km med asfalt og brostein før man starter signingen mot Løvstakken fra Solheimsviken. Derfra følger Damsgårdsfjellet og til slutt Lyderhorn før målgang i Kjøkkelvik.
Totalt er løypen ca. 50 km lang og har en total stigning på mer enn 3000 høydemeter.

Ulykker

I 2004 omkom to deltakere da de falt utfor Markskilfossen da de deltok i Styrkeprøven Rett Vest. Arrangøren måtte dengang tåle kritikk for ikke på forhånd å ha avlyst arrangementet på grunn av dårlig vær, men fikk også ros fra Politiet for måten arrangøren håndterte ulykken på.
I 2009 omkom også en deltaker etter at han hadde brutt løpet og falt utfor en høy skrent da han skulle ta seg ned til nærmeste bebyggelse.
Partito dei Comunisti Italiani

Partito dei Comunisti Italiani («Partiet av italienske kommunister», PdCI) er et italiensk politisk parti. Partiet ble dannet i 1998 av en utbrytergruppe fra Rifondazione Comunista.
I det italienske parlamentsvalget i 2006 var partiet en del av den vinnende alliansen l'Unione som ble ledet av Romano Prodi. Partiet fikk 16 av 640 mandat i deputertkammeret.
Sigerland

Sigerland er ei bygd i Øksnes kommune i Nordland. Den ligger på vestsida av Sandsetfjorden på Langøya. Stedet har trolig vært bosatt siden vikingtida. Sigerland har ikke veiforbindelse.
Bloodbath

Historie

Et år etter oppstarten slapp bandet, som da bestod av Mikael Åkerfeldt (Opeth) på vokal, Dan Swanö (Edge of Sanity, Nightingale, osv.) på trommer, Anders «Blakkheim» Nyström (Katatonia, Diabolical Masquerade) på gitar og Jonas Renkse (Katatonia, October Tide) på bass, sin første EP; Breeding Death, oppfulgt to år senere med deres første album: Resurrection Through Carnage.
I 2004 sa Mikael Åkerfeldt fra seg vokalistplassen i Bloodbath for å fokusere på sitt hovedband Opeth. Erstatteren ble Peter Tägtgren (Hypocrisy). Videre gikk Dan Swanö fra å spille trommer til å spille gitar. Swanös erstatter ble Martin 'Axe' Axenrot (Witchery, Satanic Slaughter og senere Opeth). Bandet gikk nå fra å være sisteprioritet til noe mer seriøst. Bandets andre album, Nightmares Made Flesh, ble sluppet i Europa i september 2004.
I februar 2005 forlot Tägtgren bandet. Samme år ble Mikael Åkerfeldt med bandet på scenen for en enkelt konsert på Tysklands Wacken Open Air-festival. Etter konserten ble det holdt vokalist-audition, men ingen passende vokalister ble funnet. I 2006 forlot Swanö bandet på grunn av mangel på tid, men også av musikalske grunner.
30. januar 2008 ble det annonsert via bandets hjemmeside at Mikael Åkerfeldt igjen ville ta plassen som vokalist. En ertsatter for Dan Swanö, Per Eriksson (ex-21 Lucifer, ex-Genocrush Ferox), ble også presentert. To måneder senere, i mars, ble bandets andre EP, Unblessing the Purity, sluppet. I 2008 ble også opptak fra konserten i Tyskland sluppet på CD og DVD under tittelen The Wacken Carnage. I tillegg kom bandets tredje album, The Fathomless Mastery, i butikkhyllene i oktober samme år. En video til sporet Hades Rising fra sistnevnte ble sluppet i mai 2009.
Inov8 Energy

Inov8 Energy AS er et uavhengig norsk oljeselskap grunnlagt i 2012 med fokus på utbygging av små felt samt letevirksomhet i modne områder på norsk sokkel. Administrerende direktør er Øystein Roti og styreleder er Neil Campbell. Selskapet har kontorer i Stavanger.

Historie

Inov8 Energy AS ble stiftet 24. mai 2012. Blant gründerne er Øystein Roti, som også var med på å starte det tidligere oljeselskapet 4Sea Energy i 2008. Øvrige nøkkelpersoner og styremedlemmer er Olav Aarsland og Neil Campbell. Selskapet søkte myndighetene om prekvalifisering i 2012.
Trine Lind

Utdanning og virke

Trine Lind studerte ved Universitetet i Oslo og er cand.mag. (1970) med fagene fransk, statsvitenskap og sosiologi. Hun har også senere studert ved Handelshøyskolen BI og Norges Handelshøyskole.
Fra 1970 til 1982 var hun ansatt i NRK hvor hun arbeidet som journalist og reporter i Dagsnytt, hun hadde også en periode som utenrikskorrespodent i København. Etter dette jobbet hun som informasjonsleder i Sosialdepartementet. I 1988 gikk hun tilbake til NRK og var redaksjonssjef i Barne- og ungdomsavdelingen NRK radio. Fra 1989 til 1993 var hun informasjonssjef i Norges almenvitenskapelige forskningsråd. Deretter ble hun direktør for informasjon og samfunnskunnskap ved Oslo lufthavn, Gardermoen i bygge- og åpningsperioden 1993-1998. Fra 2000 til 2009 var hun kommunikasjonsdirektør ved Rikshospitalet. Fra 2009-2011 Stab samhandling og internasjonalt samarbeid ved Oslo universitetssykehus HF.
I tillegg har Lind undervist i radiojournalistikk og nyhetsjournalistikk ved Norsk Journalisthøgskole og i forskningsformidling ved Institutt for Journalistikk. Trine Lind er initiativtaker til Nysgjerrigperprisen som deles ut av Forskningsrådet til «forskningsprosjekter» blant elever i grunnskolen siden 1989.
Foreldrerådet

Foreldrerådet er alle foreldrene ved en grunnskole i Norge. I opplæringslovens paragraf 11-4 er oppgavene til foreldrerådet forklart slik: Foreldrerådet skal fremje fellesinteressene til foreldra og medverke til at elevar og foreldre tek aktivt del i arbeidet for å skape eit godt skolemiljø.
Foreldreutvalget for grunnskolen, forkortet FUG (lenke) beskriver foreldrerådet på denne måten: Alle foreldre som har barn i skolen, er medlemmer av skolens foreldreråd. Foreldrerådet velger et styre (FAU) som er foreldrenes talerør overfor skolen.
Gernot Erler

Bakgrunn, utdannelse og yrke

Erler avla Abitur i Berlin i 1963 og studerte historie, slaviske språk og statsvitenskap ved Freie Universität Berlin og Albert-Ludwigs-Universität Freiburg, og tok statseksamen for læreryrket i 1967. Fra 1968 til 1969 arbeidet han som forlagsredaktør og deretter frem til 1979 som vitenskapelig medarbeider ved seminariet for østeuropeisk historie ved universitetet i Freiburg. Fra 1980 til 1987 var han forlagssjef for et forlag i Freiburg.
Han er gift og har en datter.

Parti

Gernot Erler ble medlem av SPD i 1970, og var først kommunalpolitisk aktiv. Han var leder for SPD i Freiburg fra 1977 til 1987. Fra 1983 til 1997 var han styremedlem i SPD i delstaten Baden-Württemberg og fra 1985 til 1997 også presidiet i SPD i delstaten.

Parlamentsmedlem

Erler har vært medlem av Forbundsdagen, det føderale parlamentet, siden 1987. Fra 1994 har han tilhørt ledelsen i SPDs fraksjon. Han var nestleder for SPD-fraksjonen fra 1998 til 2005, og hadde ansvar for utenriks-, sikkerhets- og utviklingspolitikk samt menneskerettigheter.

Offentlige verv

22. november 2005 ble Erler utnevnt til statsminister (dvs. statssekretær med tittelen statsminister) i Auswärtiges Amt, utenriksministeriet.

Samfunnsengasjement

Erler er formann for Deutsch-Bulgarisches Forum, Deutsch-Kasachsisches Gesellschaft, president for Südosteuropa-Gesellschaft og formann for West-Ost Gesellschaft Südbaden.
Holomelia

Utbredelse

Slekten er utbredt i Asia. Holomelia mirabilis lever i India, de øvrige artene i Malaysia og på Sumatra.
The Essential Michael Jackson

The Essential Michael Jackson er et samlealbum av Michael Jackson, utgitt i 2005.
Zeelands flagg

Zeelands flagg er et flagg der Zeelands våpen er kombinert med en bakgrunn av sølv- (hvitt) og blå-fargede bølger.

Beskrivelse

Flagget ble fastlagt av provinciale Staten (tilsvarende den politiske delen av den norske fylkeskommunen) 14. januar 1949 etter et design av T.A.J.W. Schorer: Rektangulært, forholdene er 2:3. På blå bunn er tre bølgende, sølvfargede tverrbjelker plassert. Midt på flagget er provinsens våpen plassert, kronet med en fembladet, gyllen krone.
VA-111 Shkval

VA-111 Skhval (fra Russisk: шквал – «vindkast»/«vindstøt» ) er en russisk type superkavitasjonstorpedoer, som kjennetegnes av en ekstrem hastighet. De kan komme opp i minst 200 knop, enkelte kilder hevder 250, men sannheten er i alle fall at de er meget hurtige. Torpedoene er utviklet av den russiske marinen, og ble påbegynt rundt 1960.

Design og egenskaper

Utviklingen av våpenet begynte i 1960-årene, da det russiske NII-24 forskningsinstituttet fikk i oppdrag å produsere en torpedo som kunne nedkjempe atomubåter. I 1969 ble et annet institutt, GSKB-47, slått sammen med NII-24, og dannet et institutt for hydrodynamikk i Kiev. «Institutt for anvendt hydrodynamikk» utviklet så torpedoen Shkval ut fra felles kunnskaper og resultater. 
Torpedoen ble tatt i bruk i 1990-årene, selv om den hadde vært funksjonell og til dels ferdig en tid før det. Skhval er designet som et våpen som skal uskadeliggjøre fiendtlige torpedoer sendt mot egen ubåt, men kan også sendes mot andre ubåter, slik at disse blir nødt til å avbryte et eventuelt angrep. 
Torpedoens ekstreme hastighet er et resultat av superkavitasjon: Torpedoen flyter praktisk talt i en gassboble skapt av deflektert vann, som er et resultat av torpedoens spesielle spisse tupp. Ved å hindre vann direkte kontakt med torpedoens kropp, minker motstanden fra vannet betraktelig, og hastigheten øker tilsvarende. En kan kalle Skhval for et undervannsmissil. 
Fremdriften til torpedoen er en rakettmotor, som antennes like etter at torpedoen er skutt ut fra torpedorøret med en hastighet på 50 knop. Rakettmotoren bringer torpedoen opp til hastigheter på 200 knop (noen steder sies det 250 knop), og selv om torpedoene opprinnelig ikke hadde noen form for styring bortsett fra det elementære som gyroskop, holder man på å utvikle en selvsøkende versjon.
Biland

Dannelsen av biland

Okkupasjon, samt krigføring og handel har gjennom historien hatt avgjørende betydning for hvorvidt et område blir underlagt en annen stat. I historisk sammenheng er det verdt å merke seg at de fleste biland er øyer eller øygrupper, som har blitt okkupert av diverse stormakter, hovedsakelig fra Europa. Et godt eksempel på en slik stormakt er Storbritannia og det tidligere Britiske Imperiet, som kontrollerte en tredjedel av jordas landoverflate på det meste. Mange av de bilandene som eksisterer i dag som ikke er underlagt Storbritannia tilhører andre europeiske land, som Frankrike eller Nederland, som begge var sentrale i den europeiske oppdagelsestiden i det 15. århundre.

Liste over avhengige områder

Alle nasjoners biland som ligger lengre sør enn 60 grader sør (i Antarktis) er enten ikke anerkjent internasjonalt, og/eller har en uklar konkret grense til et annet lands de facto-kontrollerte biland. Ubebodde territorier eller territorier uten permanent eller innfødt befolkning er merket med #-tegnet.
Listen inneholder flere biland som ikke er inkludert i FNs liste over ikke-selvstyrteområder opplistet av FNs generalforsamling.
Flere politiske enheter har en spesiell posisjon innen anerkjennelse av internasjonale konvensjoner og avtaler. (eksempelvis Åland kontra Finland, Hongkong og Macao kontra Folkerepublikken Kina, og Svalbard kontra Norge). Disse bilandene er ikke avhengige territorier i så forstand, men spiller likevel den samme rollen i praksis.
Torshovparken

Historie

Torshovparken ligger på det området kommunen kjøpte i 1916 for å bygge Torshovbyen. Bygartner Marius Røhne la frem en plan for park i 1924. Dette var den første parken i byen som ble anlagt etter en samlet plan av det Parkvesenet som ble opprettet i 1916. 
I 1926 tok Sagene og Torshov lag av Arbeiderpartiet initiativ til å få reist en byste av Fernanda Nissen i parken. Midlene til bysten kom for det meste fra konserter på St. Hanshaugen der kunstnere opptrådte gratis. Bysten ble avduket da parken ble offisielt åpnet 13. september 1931.
I 1940 ble Torshovparken tatt i bruk til dyrking av mat for den lokale befolkningen. Fra 1942 ble områder av parken delt ut som private parseller. 
Fra 1946 arrangerte kommunen parkkvelder med konserter i Torshovparken. Sommeren 2007 ble det satt ut offentlig toalett i parken.
I 2006 ga bydelsutvalget tillatelse til restaurantdrift ved paviljongen. Sommeren 2012 ble det oppført et midlertidig byggverk med tilhørende uteservering. Byggverket er oppført tett opp til musikkpaviljongen og har vakt stor motstand i nærmiljøet. Det ble opprettet en gruppe på Facebook for å få fjernet restauranten. Aksjonen fikk støtte av ICOMOS Norwegian Scientific Committee on Cultural Landscapes. Også Fortidsminneforeningens Oslo og Akershus-avdeling sendte bydel Sagene en uttalelse, (datert 24.6.13). Bygget ble revet høst/vinter 2013.
Hyantis hodeva

Utseende

En middelsstor, bredvinget sommerfugl. Vingenes overside er hvit, med brune spisser og en liten øyeflekk på forvingene, brun ytterkant på bakvingen og en gul og brun øyeflekk i bakvingens bakerste del. Vingene har en litt rosa-aktig tone ved roten.

Utbredelse

Arten lever på Ny-Guinea.
Ravenna

Verdensarvsteder i Ravenna

I sentrum av Ravenna ligger det en samling kirker, baptisterier og gravmæler bygd i senromersk tid, under østgoternes herredømme og under bysantinerne. 
Noen av dem er bygget for sekten arianerne. Disse monumentene danner overgangen mellom den tidligkristne og den bysantiske perioden i italiensk kunst. Bygningene har ulik grunnplan, både basilikaer og sentralkirker er representert, men felles for dem alle er mosaikkene. Utenfor sentrum, i bydelen Classe finnes en av de mest betydningsfulle, nemlig Sant'Apollinare.
Ewa Da Cruz

Biografi

Da Cruz er født i Tromsø og vokste opp i Bergen. Hun begynte modellkarrieren i 18-årsalderen. Siden flyttet hun til New York for studier ved American Academy of Dramatic Arts hvor hun ble uteksiminert i 2004. I USA har hun hatt roller i filmer som Bella, Kettle of Fish, Sex & Sushi, Dice, Charlie, Abingdon og I Think I Thought. I såpeserien As the World Turns (ATWT) på CBS spilte hun karakteren Vienna Hyatt fra 2006 til juli 2010. Cruz ble kåret til en av såpeserienes vakreste kvinner i Soap Opera Digest i 2007. Hun ble også kåret til ATWTs hotteste "nykommer" i Soap Opera Digest samme år. 
Hun har posert naken for den norske utgaven av Playboy og ble «Playmate of the Month» i mai 1999. Hun er tilknyttet de norske utgavene av magasinene Cosmopolitan og Mascara på freelancebasis.