KF Tirana

Vēsture

1911. gadā, pirmajā Albānijas futbola čempionātā uzvarēja komanda no Tirānas, ko uzskata par KF Tirana priekšteci. Šo turnīru Albānijas futbola Federācija nav atzinusi par oficiālu čempionātu.
Klubu oficiāli dibināja 1920. gada 15. augustā futbola entuziats Paloke Nika, kurš iepriekš jau bija dibinājis KF Vllaznia Shkoder. Sākotnējais tā nosaukums bija Shoqërinë Sportive Agimi. 1927. gada 16. augustā kluba nosaukums tika nomainīts uz Sportklub Tirana, ko saīsināti sauca SK Tirana.
1930. gadā Tirana bija viena no sešām komandām, kas piedalījās pirmajā oficiāli atzītajā futbola turnīrā Albānijā, kas kļuva par pirmo Albānijas čempionāta sezonu. Tirānas komanda ar 5 uzvarām, 4 neizšķirtiem un vienu zaudējumu kvalificējās finālam pret KF Skënderbeu Korçë, tomēr pretinieki uz abām fināla spēlēm neieradās, kas nozīmēja, ka Tirana kļuva par pirmo Albānijas čempioni futbolā. Līdz Otrajam pasaules karam Tirānas komanda ieguva vēl piecus Albānijas čempiona titulus.
Otrā pasaules kara laikā Albānija nonāca Itālijas fašistiskā režīma kontrolē. Šajā periodā norisinājās trīs Albānijas čempionāti, no kuriem Tirānas komanda uzvarēja divus, tomēr Albānijas futbola federācija tos neatzīst par oficiāliem Albānijas čempionātiem, jo tos organizēja federācija, bet gan fašistiskais režīms.
Pēc Otrā pasaules kara beigām Albānijā pastāvēja komunistiskais režīms, 1946. gada martā kluba nosaukums tika nomainīts uz 17 Nëntori (17. novembris) par godu Tirānas atbrīvošanai, kas norisinājās 1944. gada 17. novembrī. Šis periods klubam bija smags, jo pastāvošais režīms to apspieda, radot privilēģijai komunistu izveidotajām komandām Partizani (Aizsardzības ministrijas komanda) un Dinamo (Iekšlietu ministrijas komanda). Daudziem kluba spēlētājiem piespieda spēlēt kādā no šīm komandām, tas noveda pat līdz arestiem. Tā rezultātā komandas rezultāti arī kritās. Tomēr spējot aizvietot spēlētājus, klubs atguvās, laika posmā no 1951. gada līdz 1961. gada 8 reizes iegūstot trešo vietu, kā arī vienu reizi izcīnot otro vietu. 1964.—1965. gada sezonā klubs pēc gandrīz 20 gadu pātraukuma Mislima Allas vadībā kļuva par Albānijas čempionu. To pašu sasniegumu klubs spēja atkārtot nākamajā sezonā. 1966.—1967. gada sezonā, kad 17 Nëntori trīs spēles līdz turnīra beigām gandrīz bija kļuvis par čempionu, tas tika diskvalificēts un titulu ieguva Dinamo. Nākamajās divās sezonās pēc šī gadījuma klubs turpināja sekmīgo posmu, uzvarot Albānijas čempionātu.
Septiņdesmitajos gados 17 Nëntori sportiskie rezultāti pasliktinājās, klubs Albānijas čempionātā ieņēma vietas starp otro un trīspadsmito, iegūstot Albānijas kausu divreiz. Astoņdesmitie gadi klubam bija veiksmīgs periods, tika iegūti četri Albānijas čempiona tituli, trīs Albānijas kausi, kā arī trīs reizes tika sasniegts Eiropas kausa astotdaļfināls.
1991. gada augustā krita komunistiskais režīms un klubs atguva savu iepriekšējo nosaukumu. Daudzi labākie albāņu spēlētāji atstāja valsti, lai spēlētu spēcīgākos un naudīgākos Eiropas klubos. Lai gan pirmie neatkarības gadi klubam bija smagi, pēc neliela pārtraukuma tas atkal kļuva par vienu no pašiem spēcīgākajiem Albānijas futbola klubiem, dominējot Albānijas futbolu 90. un 2000. gados. Laika posmā no 1994. gada līdz 2009. gadam tas 10 reizes kļuva par Albānijas čempionu, 5 reizes sasniedzot 2. vietu un tikai vienu reizi paliekot ārpus medaļām.
2008.—2009. gada čempiona tituls, kad komandas līderis Migens Memelli kļuva par labāko vārtu guvēju līgā ar 23 vārtiem, klubam līdz šim ir arī pēdējais. Nākamās sezonās kluba panākumi bija dažādi, 2009.—2010. un 2011.—2012. gada sezonās iegūstot 3. vietu Albānijas čempionātā, bet 2010.—2011. un 2011.—2012. gada sezonās iegūstot Albānijas kausu. Kluba pārvaldē radās konflikti, kas noveda pie spēlētāju algu kavēšanās, ko daži spēlētāji arī nesaņēma.
2011. gada 12. oktobrī Tirānas dome pieņēma lēmumu nomainīt kluba statusu no pašvaldības īpašuma uz akcionāru pārvaldītu klubu, sākotnēji Tirānas pašvaldībai piederot 100% kluba akciju.
2013.—2014. gada sezonā komandai draudēja izkrišana uz pirmo divīziju, 2013. gada decembrī esot pēdējā vietā, 7 punktu attālumā no izkrišanas zonas. Tomēr pēc trenera maiņas klubs spēja atspēlēties un sasniedza 6. vietu Albānijas Superlīgā, nodrošinot palikšanu tik priekšpēdējā spēlē. 2014. gada 26. jūnijā Tirānas dome pieņēma lēmumu 66% no kluba akcijām nodot privātiem investoriem uz 18 gadu termiņu.
2016.—2017. gada sezonu sākot kā vieniem no titula kandidātiem, klubs piedzīvoja ļoti neveiksmīgu sezonu, pirmo reizi vēsturē izkrītot no Albānijas Superlīgas. Šajā laikā Tirānas klubs piedzīvoja 15 spēļu sēriju bez uzvarām. Klubs piedzīvoja strīdus ar faniem par to, ka klubs atļāva savā stadionā spēlēt vieniem no galvenajiem vēsturiskajiem konkurentiem Partizani. Rezultātā fani atlikušo sezonu boikotēja kluba spēles. Albānijas kausā klubam veicās krietni labāk, 31. maijā finālā ar rezultātu 3—1 uzvarot KF Skënderbeu Korçë Tas nozīmēja, ka nākamajā sezonā klubs, par spīti izkrišanai no Superlīgas, spēlēja UEFA Eiropas līgas kvalifikācijā.
Nākamajā sezonā, pirmajā sezonā pirmajā divīzijā kluba vēsturē, klubs noturēja lielāko daļu savu spēlētāju, kas bija par pamatu veiksmīgai sezonai. Tirānas klubs ieguva savu 11. Albānijas superkausu, kļustot par pirmo pirmās divīzijas komandu, kas to ir spējusi izdarīt. Klubs dominēja līgu, trīs kārtas līdz beigām nodrošinot atgriešanos Superlīgā. 16. maijā klubs ieguva savu pirmo pirmās divīzijas čempiona titulu.