google/wiki40b huggingface dataset:
Getisburgas kauja

Priekšvēsture

Pēc tam, kad 1863. gada maijā Konfederācijas spēki ģenerāļa Roberta Lī vadībā bija izcīnījuši uzvaru Čanselorsvillas kaujā (Battle of Chancellorsville) Virdžīnijas teritorijā, Lī nolēma, ka gaidāmās vasaras kampaņas laikā veiks atkārtotu iebrukumu Savienības teritorijā (iepriekšējais dienvidnieku iebrukums Ziemeļu štatu teritorijā norisinājās 1862. gada septembrī, kur Entitemas kaujas (Battle of Antietam) rezultātā Roberta Lī pārstāvētā Ziemeļvirdžīnijas armija bija spiesta pārtraukt uzbrukumu un atkāpties no Mērilendas uz Virdžīniju).
Mūsdienu autori norāda, ka, iespējams, Lī vēlme veikt atkārtotu iebrukumu Savienības teritorijā, izrietēja no apstākļa, ka vienīgais veids, kā Konfederācija varēja iegūt atzinību un materiālo palīdzību no citām valstīm, it īpaši no Apvienotās Karalistes un Francijas, bija izcīnot lielu militāru uzvaru Savienības teritorijā. Turklāt pat ja briti un franči beigās nolemtu neveidot bruņotu savienību ar Konfederāciju, dienvidnieku militārās uzvaras gadījumā pastāvēja iespēja, ka Eiropas lielvaras, vai pat sliktākajā gadījumā paši Ziemeļu štatu iedzīvotāji, pamazām varētu sākt piespiest Linkolna administrāciju Vašingtonā uzsākt miera sarunas ar Konfederācijas valdību.
Tāpat vienlīdz svarīgi bija panākt, lai 1863. gada vasarā karadarbība pēc iespējas mazāk skartu Virdžīnijas laukus un tā vietā pārietu uz Ziemeļu štatu teritorijām, kas tādējādi dotu iespēju Virdžīnijas lauksaimniekiem nodarboties ar labības audzēšanu un ražas novākšanu, kas savukārt bija būtisks aspekts Konfederācijas saimniecībai. Visbeidzot pārdrošs uzbrukums Ziemeļu štatiem Pensilvānijas virzienā 1863. gada vasarā, iespējams, ļautu atvieglot Konfederācijas spēku ielenkumu Viksburgas kaujā pie Misisipi upes, kas tādējādi piespiestu Savienības virspavēlniecību pārvest daļu no karavīriem Rietumos uz Austrumu karadarbības reģionu Potomakas upes apkārtnē.
Konfederācijas ģenerāļa Roberta Lī stratēģiskais uzbrukuma plāns sevī ietvēra aprīkot savu Ziemeļvirdžīnijas armiju ar visiem nepieciešamajiem resursiem un negaidīti uzbrukt caur Mērilendu Pensilvānijas virzienā, iespējams, tiekot tik tālu kā līdz Harisburgai, kas atradās kādus 56 kilometrus uz ziemeļaustrumiem no Getisburgas. Pēc tam Lī vadītā Ziemeļvirdžīnijas armija varētu pagriezties uz dienvidiem un teorētiski apdraudēt arī tādas pilsētas kā Filadelfiju, Baltimoru un pat Vašingtonu. Stratēģiskā uzbrukuma plāna galvenais mērķis bija panākt lai Savienības pārraudzītā Potomakas armija sekotu tai Pensilvānijas teritorijā un pēc Lī izvēlēs iesaistītos ar to bruņotā sadursmē, kas būtu izdevīgāka Konfederācijas spēkiem, tādējādi panākot Savienības galvenās armijas sakāvi un nepieciešamo uzvaru kaujā.
Cilvēktiesības

Termins "cilvēktiesības" apzīmē ikvienam cilvēkam piemītošas visaptverošas tiesības, kas nav atkarīgas no jurisdikcijas vai citiem faktoriem, kā etniskā piederība, tautība, reliģiskā pārliecība vai dzimums. Šīs tiesības nevar piešķirt, ierobežot, apmainīt vai pārdot (piemēram, cilvēkam nav tiesību sevi pārdot verdzībā).
Filozofijā un politikā cilvēktiesību saturs ir strīdu objekts, savukārt jurisprudencē cilvēktiesības reglamentē Apvienoto Nāciju starptautiskie juridiskie dokumenti, dažādas reģionālās konvencijas, kā arī valstu normatīvie tiesību akti.
Lielāko daļu cilvēktiesību var ierobežot vai pat neievērot kara apstākļos (izņemot svarīgākās cilvēktiesības — tiesības uz dzīvību un brīvību no verdzības, tiesības tikt sodītam tikai pēc tiem likumiem, kas bijuši spēkā nozieguma izdarīšanas brīdī, tiesības netikt pakļautam spīdzināšanai).
Reizēm cilvēktiesības iedala divās kategorijās: negatīvās cilvēktiesības ("tiesības būt brīvam no") un pozitīvās cilvēktiesības ("tiesības uz"). Tāpat arī tiek izmantots iedalījums trīs cilvēktiesību paaudzēs: pilsoniskās un politiskās tiesības, ekonomiskās, sociālās un kultūras tiesības, un visbeidzot solidaritātes tiesības. Taču, kā norādīts Vīnes deklarācijā, visas cilvēktiesības ir universālas, nedalāmas, savstarpēji atkarīgas un savstarpēji saistītas.
Cilvēktiesību kontekstā pretrunīgs ir kultūras relatīvisma jautājums. Piemēram, var argumentēt: "Politiskā līdzdalība nav afrikāņu kultūras sastāvdaļa. Kādas jums tiesības sacīt, ka tai tādai būtu jābūt?" Līdzīgi var runāt arī par reliģiskām atšķirībām: "Mūsu reliģijā laulības vienmēr tikušas slēgtas saskaņā ar ģimeņu vienošanos; kāpēc lai mēs pārtrauktu šo praksi?"
Hakobo Bolbočans

Biogrāfija

Pirms Otrā pasaules kara bijis viens no spēcīgākajiem Argentīnas šahistiem. Divas reizes uzvarējis Argentīnas šaha čempionātos (1931, 1932), trīs reizes bijis šajos turnīros otrais (1933, 1935, 1937) un vienu reizi izcīnījis bronzas medaļu (1936). Regulāri piedalījies arī Mara del Platas starptautiskajos šaha turnīros, labākos rezultātus sasniedzis 1934. gadā (3.-6. vieta), 1949. gadā (6.-9. vieta) un 1956. gadā (5. vieta). Pārstāvējis Argentīnas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1935-1939) un individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 bronzas (1935, 1939) medaļas; Vienīgo reizi starptautiskajā individuālajā turnīrā ārpus Dienvidamerikas spēlējis 1966. gadā, kad Telavivā 16 dalībnieku konkurencē ieguvis 12. vietu.
Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1965. gadā Bolbočanam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Viņa jaunākais brālis Hulio Bolbočans (1920—1996) bija šaha lielmeistars.
Nacionālais vēsturisko vietu reģistrs

Nacionālais vēsturisko vietu reģistrs (angļu: National Register of Historic Places, NRHP) ir ASV federālās valdības oficiāls apgabalu, objektu, ēku, struktūru, kas ir saglabāšanas vērtas, saraksts.
Saraksts tika iedibināts 1966. gadā ar nacionālo vēsturisko saglabāšanas aktu. No kupumā vairāk nekā 1 miljona reģistrā iekļautajām vienībām 80 tūkstoši ir izdalīti atsevišķi. Pārējās vienības ir iekļautas sarakstā iekļautajos vēsturiskos apgabalos. Katru gadu reģistram tiek pievienotas apmēram 30 000 vienību, kas tiek izdalītas atsevišķi vai tiek iekļautas citu objektu sastāvā. Sarakstā iekļautajiem objektiem aizsardzība netiek garantēta. Lielāko saraksta pastāvēšanas laiku to uztur Nacionālo parku dienests (National Park Service).
Dzelzavas internātpamatskola

Pirmsskola

Sākot ar 2012. gada septembri ir atvērta speciālās pirmsskolas izglītības programma bērniem no 1,5 gadu vecuma, grupiņa "Cālīši". Bērni tiek uzņemti programmās ar kodiem 11015811; 11015911; 11015611, ar pedagoģiski medicīniskās komisijas atzinumu. 
Bērnudārzs atvērts arī vasarā.

Pasākumi pirmsskolā

Līdz šim bērniem bijusi iespēja piedalīties tādos pasākumos kā Miķeļdiena, "Krāsu nedēļa", "Matemātikas sastrēgumstunda", rotaļu pēcpusdiena u. c.

Mācību darbs

Lai motivētu skolēnus uzlabot savus mācību sasniegumus, ir tikuši rīkoti konkursi "Gada skolēns" un "Superklase".
Štēli fon Holšteini

Štēli fon Holšteini (vācu: Staël von Holstein) ir vācbaltiešu dzimta, kas ieceļoja Livonijā 15. gadsimtā un kļuva par zemes īpašniekiem Zviedru Vidzemē, vēlāk Vidzemes guberņā. Ierakstīti Igaunijas un Vidzemes bruņniecības matrikulā. Krievijas impērijas valdība 1869. gadā atzina Štēlu fon Holšteinu dzimtas tiesības lietot mantojamu baronu titulu.
Cits Štēlu fon Holšteinu dzimtas atzars 17. gadsimtā no Vidzemes pārcēlās uz Zviedriju un tika uzņemts turienes bruņniecībā.
Kārlis Kundziņš

Dzīves gājums

Dzimis 1850. gada 3. maijā (21. aprīlī pēc vecā stila) Sīpeles pagasta "Kundziņu" saimnieka Kārļa Kundziņa un Karlīnes ģimenē (mājvieta tagad Dobeles pagastā). Mācījās Jelgavas reālskolā (līdz 1865) un Jelgavas ģimnāzijā (1865—1870). Publicēja rakstus par latviešu vēsturi „Baltijas Vēstnesī”. Studēja teoloģiju Tērbatas universitātē (1871—1875), vadīja latviešu studentu literāros vakarus (1874—1875). Pēc teoloģijas kandidāta grāda iegūšanas 1876. gadā bija mācītāja amata kandidāts Dobelē un Tukumā, tad Puzes palīgmācītājs (1879—1880), pēc tam Smiltenes luterāņu draudzes mācītājs un no 1920. gada LELB Valkas iecirkņa prāvests un Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātes docētājs. 1932. gadā iesvētīja Brīvības pieminekļa pamatakmeni Rīgā.
Miris 1937. gada 18. novembrī Smiltenē.
Andreja Pumpura iela (Rīga)

Vēsture

Pirmo reizi Rīgas adrešu grāmatās atrodama 1877. gadā ar nosaukumu Andreja iela (vācu: Andreasstraße, krievu: Андреевская улица). Ielas apbūve veidojusies pēc Rīgas citadeles nocietinājumu sistēmas nojaukšanas, kad pilsētas apbūves zomā tika iekļauta arī teritorija starp Esplanādi, Krišjāņa Valdemāra ielu un Elizabetes ielu. 
1923. gadā ielu pārdēvēja rakstnieka Andreja Pumpura vārdā, bet Latvijas vācu okupācijas laikā 1942. gadā Rīgas kara komendanta Vilhelma Uleršpergera vārdā (vācu: Ullerspergerstraße), kopš 1944. gada tā atkal ir Andreja Pumpura iela.
Alberts Bērs

Dzīvesgājums

Dzimis 1860. gada 3. novembrī Jelgavā ārsta Dr. med. Hugo Bēra un viņa sievas Lauras, dzimušas Frīdlības, ģimenē. Mācījās  Jelgavas ģimnāzijā, Bērzaines ģimnāzijā (1874-1877) un Vīlandes ģimnāzijā (1878-1882). Studēja medicīnu Tērbatas Universitātē (1882-1885 un 1886-1891). Strādāja par ārstu asistentu Sarkankalna vājprātīgo iestādē (Irrenanstalt Rothenberg, 1891-1892), pēc tam par nervu un psihisko slimību ārstu Rīgā (1892-1904). Papildinājās Vācijā, Austroungārijā un Beļģijā. 
No 1907. gada jaunuzbūvētās Strenču vājprātīgo iestādes direktors. 
Latvijas brīvības cīņu laikā viņu 1919. gadā apcietināja LSPR varas iestādes. Miris Smiltenes cietumā 1919. gada 18. maijā.
Ilovajska

Vēsture

Apdzīvotā vieta dibināta 1860. gados kā izmaiņas punkts № 17 dzelzceļa līnijā Harkova—Taganroga. Nosaukts par godu muižnieku Ilovajsku dzimtai, uz kuru zemes dzelzceļš būvēts. Attīstījās kā transporta mezgs. 1904. gadā, pēc otrās dzelzceļa līnijas izbūves, pārtapa par mezgla staciju. Pilsētas statuss kopš 1938. gada.
Emils Palkoska

Šaha kompozīcija

No 1888. gada publicējis vairāk nekā 1000 šaha uzdevumus, galvenokārt trīsvilčus. Uzdevumu sastādīšanas konkursos izcīnījis vairāk nekā 100 godalgas. Atzīstot pareizu matu nepieciešamību šaha uzdevumā, atšķirībā no čehu skolas galvenajiem principiem, prasīja tematisko variantu piesātināšanu ar loģiskām un stratēģiskām idejām. Veicināja čehu skolas jauna novirziena rašanos. Gandrīz 50 gadus vadīja šaha kompozīcijas pulciņu ar nosaukumu Fakultāte. To apmeklēja O. Votruba, J. Venda, J. Vašta un citi šaha problēmisti.
Dmitrijs Meļeško

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Meļeško uzsāka 2000.—01. gada sezonā, kad aizvadīja desmit spēles Austrumeiropas hokeja līgas klubā Minskas "Yunost". Nākamās četras sezonas hokejists aizvadīja Minskas "Keramin" sastāvā, taču tad pievienojās Krievijas Superlīgas komandai Ufas "Salavat Julajev".
Ufā hokejists aizvadīja divas sezonas, taču tad pievienojās Maskavas "Spartak" rindām. 2008.—09. gada sezonu uzbrucējs uzsāka Novosibirskas "Sibir" rindās, taču sezonas gaitā pievienojās Minskas "Dinamo".
Baltkrievijas hokeja izlases rindās Meļeško spēlējis 2010. gada olimpisko spēļu turnīrā, kā arī astoņos Pasaules čempionātos.
6. marts

6. marts ir gada 65. diena pēc Gregora kalendāra (65. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 300 dienas.
Kino mākslas un zinātnes akadēmija

Vēsture

Akadēmijas izveidi iecerēja kompānijas Metro-Goldwyn-Mayer (MGM) vadītājs Luijs B. Maijers. Viņš vēlējās izveidot organizāciju, kas būtu starpnieks profesionāļu strīdos un uzlabotu industrijas veidolu. Kādā svētdienas vakarā par šo ideju sanāca apspriesties Maijers un vēl trīs studijas darbinieki — aktieris Konrāds Neidžels, režisors Freds Niblo un Kinoproducentu asociācijas vadītājs Freds Bītsons. Elitārā kluba ideja bija par ikgadēju banketu organizāciju, par balvām spriests netika. Vēl viņi nolēma, ka par akadēmijas biedru varēs kļūt tikai piecu profesionālo kategoriju pārstāvji: aktieri, režisori, scenāristi, operatori un producenti.
Pēc šīs tikšanās Maijers savāca trīsdesmit sešu kinoindustrijā ietekmīgu ļaužu grupu un uzaicināja viņus uz oficiālu banketu, kas norisinājās 1927. gada 11. janvārī Losandželosas viesnīcā "Ambassador". Banketā viņš uzaicinātajiem viesiem paziņoja par savu nodomu izveidot Amerikas Kino mākslas un zinātnes akadēmiju, kura būs atvērta visiem, kas ir devuši savu artavu kinematogrāfam. Visi viesi, kas atradās banketā, kļuva par tās dibinātājiem. Par akadēmijas pirmo prezidentu tika ievēlēts Daglass Fērbenkss.
.
Šerila Būna Aizeksa bija pirmā afroamerikāņu sieviete prezidente akadēmijas pastāvēšanas vēsturē.
Spēle (filma)

Sižets

Kaspars Padomju armijas karadienesta laikā Vidusāzijā ar dienesta biedra Sandra vārdu raksta vēstules Marikai. Pēc atgriešanās Latvijā ar mazvērtības kompleksu sirgstošais Kaspars meklē vēstuļu autori "meiteņu pilsētā" Randavā. Pēc fotogrāfijas viņš atpazīst meiteni, ar kuru sarakstījies dienesta laikā, taču Marika par tādām vēstulēm neko nezina.
Emīls Pradiņa

Šaha kompozīcija

Uzdevumus sācis sastādīt 1873. gadā. Izdevis krājumu, kurā apkopoti 100 labākie no pirmajos desmit gados radītajiem uzdevumiem. Kopumā sastādījis vairāk nekā 230 uzdevumus.
BELINTERSAT-1

Lidojuma gaita

BELINTERSAT-1 tika palaists 2016. gada 15. janvārī 16:57 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 3B/E no Sičanas kosmodroma. BELINTERSAT-1 tika izvietots ģeostacionārajā orbītā punktā 51,5° austrumu garuma.
Vakars

Vakars ir diennakts daļa ap saules rieta laiku, pēc pēcpusdienas un pirms nakts. Vakaram raksturīgs gaismas daudzuma samazināšanās, krēslas iestāšanās. Precīzs vakara iestāšanās laiks nav, tas atkarīgs gan no ģeogrāfiskās atrašanās vietas, gan no gadalaika — vasarā vakars iestājās vēlāk, savukārt ziemā agrāk.
Riekstroži

Latvijā

Latvijā sastopama viena riekstrožu ģints suga — riekstrozis (Nucifraga caryocatactes), kas ir ne visai parasts ligzdotājs un ziemotājs. Ne visi ligzdojošie riekstroži pārziemo uz vietas, jo ziemā Latvijā tas ir novērojams retāk nekā citos gadalaikos. Dažkārt rudeņos izteiktas migrējošu putnu invāzijas, kuru laikā tiek novēroti Sibīrijas riekstroži (Nucifraga caryocatactes macrorhynchos).

Uzvedība un barība

Abām riekstrožu sugām ir raksturīgs to galvenais barības avots - priežu sēklas. Riekstrozis barojas arī ar egļu sēklām un lazdu riekstiem. Putnu knābji ir piemēroti sēklu izlobīšanai no čiekuriem. Riekstroži ir dabīgie koku sēklu izplatītāji un sējēji, jo mēdz sēklas noglabāt vēlākam laikam. Vienas vasaras laikā riekstrozis var noglabāt līdz 3 miljoniem priežu sēkliņu, bet atceras apmēram 80% no savām slēptuvēm. Savas slēptuves tas spēj atrast pat zem sniega.
Riekstroži barojas arī ar kukaiņiem un to kāpuriem, pie izdevības izēdīs citu putnu putnēnus un olas, kā arī neatteiksies no maitas gaļas. Riekstroži parasti ziemo ligzdošanas vietās, bet barības meklējumos tie var migrēt. Arī Latvijā rudeņos bieži novērojamas riekstrožu invāzijas, kuru laikā var novērot rieksroža Sibīrijas pasugu (Nucifraga caryocatactes macrorhynchos).

Ligzdošana

Ligzdošana riekstrožiem sākas agri, kamēr ir saglabājušies bagātīgi sēklu krājumi no rudens. Ligzda tiek būvēta augstu skuju kokos. Dējumā parasti ir 2—4 olas. Inkubācija ilgst 18 dienas. Abi vecāki baro putnēnus. To apspalvojums izaug pēc 23 dienām. Jaunie putni kopā ar vecākiem paliek vairākus mēnešus, mācoties meklēt un noglabāt sēklas.
2008. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

Norises vieta

Serbija ieguva tiesības rīkot 2008. gada Eirovīzijas dziesmu konkursu pateicoties Marijas Šerifovičas uzvarai 2007. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Somijas pilsētā Helsinkos, kur Marija ar savu dziesmu "Molitva" jeb tulkojumā no serbu valodas "Lūgšana" ieguva 268 un 12 punktus, kas ir augstākais novērtējums, saņēma no 12 valstīm. Par norises vietu tika izvēlēta Belgradas arēna, kura ir starp lielākajām Eiropas slēgtajām arēnām, jo tājā ir sēdvietas aptuveni 20 000 cilvēku. 2007. gada 14. septembrī Helsinku pilsētas mērs nodeva "Eirovīzijas atslēgas" (bunte ar visām atslēgām, no visām Eirovīzijas norises pilsētām) Belgradas pārstāvim. Šī tradīcija, tika iedibināta tieši šajā reizē.
Sakarā ar nemieriem un grautiņiem, kas Serbijā notika pēc tam, kad Kosova pasludināja savu neatkarību no Serbijas, 2008. gada 22. februārī EBU pārstāvji noturēja telefonkonforenci ar Belgradas pārstāvjiem, lai noskaidrotu, nav radusies nepieciešamība konkursa norises vietu pārcelt uz citu valsti. Ukraina bija kā rezerves plāns, jo tieši Ukraina ieguva otro vietu 2007. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā. Helsinki bija kā otrā alternatīva, jo tur tika rīkots iepriekšējais dziesmu konkurss. Arī Grieķija piedāvāja savu kandidatūru. Tomēr beigās tika nolemts, ka dziesmu konkurss notiks Belgradā. Serbijas Radio un Televīzijas sabiedrībai tika pieprasīs nodrošināt drošu konkursa dalībnieku un skatītāju drošību un tas tika apsolīts.
Horvātijas, Izraēlas un Albānijas delegācijām tika nodrošināta īpaša aizsardzība.

Formāts

Preses konferencē 2007. gada maijā Helsinkos, tika paziņots, ka Eirovīzijas dziesmu konkurss tiks paplašināts un būs divi pusfināli 2008. vai 2009. gadā. 2007. gada 28. septembrī, tika paziņots, ka EBU ir nolēmuši rīkot divus pusfinālus viena vietā jau 2008. gada konkursā.
Tallinn JazzOn mūzikas festivāls

Vieta

Džeza mūzikas festivāls „Tallinn JazzOn” notiek Igaunijā, Tallinas vecpilsētā, kas ir iekļauta UNESCO pasaules kultūras mantojuma sarakstā. Vecpilsētas unikālā telpa palīdz radīt festivālā brīvu un nepiespiestu gaisotni.
Ināra Tetereva

Dzīvesgājums

Dzimusi 1953. gadā Rīgā. No 1960. gada līdz 1971. gadam mācījās Rīgas Teikas vidusskolā, pēc tam no 1971. gada līdz 1974. gadam studēja Latvijas Mākslas akadēmijā. 1993. gadā viņas vīrs Boriss Teterevs sāka vadīt Latvijas kompānijas Mūsa Motors filiāli Krievijā, 1995. gadā kļuva par tās īpašnieku un prezidentu. 
1997. gadā Teterevu ģimene sāka atbalstīt Rundāles pils rekonstrukciju. 2010. gadā Ināra Tetereva un Boriss Teterevs nodibināja Borisa un Ināras Teterevu fondu ar mērķi atbalstīt izcilas un sabiedrībai noderīgas labdarības iniciatīvas Latvijā un pasaulē. 
Fonds atbalstīja Latvijas Laikmetīgās mākslas muzeja izveidi, raidījumu un pārraižu ciklu “Teātris.zip”, Latvijas radioteātri, Mihaila Čehova Rīgas Krievu teātra darbību, u.c. kultūras notikumus, sadarbojās ar Rīgas Stradiņa universitāti, Latvijas Mākslas akadēmiju un Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmiju. Fonds sniedza atbalstu arī kopienu attīstības organizācijām, dzīvnieku aizsardzībai un palīdz maznodrošinātu un trūcīgu personu grupām.
Ajavaska

Ajavaska (spāņu: ayahuasca; kečvu: ayawaska) ir psihotrops dzēriens (dekokts), ko parasti izgatavo no koku liānas (Banisteriopsis caapi) vīteņaugiem, sajaucot tos ar dažāda veida sugu augiem, kas satur paaugstinātu dimetiltriptamīna (DMT) daudzumu. Dzērienu reliģiskiem nolūkiem izmanto vairākas Amazones lietus mežu iezemiešu ciltis. Tas tiek lietots kā reliģisks sakraments un ir viena no pasaulē visvairāk šamanismā izmantotajām psihotropajām substancēm.
Ajavasku pirmoreiz akadēmiski aprakstīja Hārvardas etnobiologs Ričards Evanss Šultess 1950. gadu sākumā, bet ajavaskas lietošanas prakse Eiropā strauji sāka ienākt 1990. gadu beigās. Eiropieši kā otro komponentu piejaukumam ne vienmēr izmanto koku liānu, bet tas var būt cits monoamīnoksidāzes inhibitors (MAOI) — ļoti bieži parastā harmala (Peganum harmala).
Ajavaskas psihotropā iedarbība ir līdzīga DMT orālajai iedarbībai. Tā mēdz ilgt aptuveni 4 stundas, izsaucot vizualizāciju veida halucinācijas, vīzijas, garastāvokļa un labsajūtas kāpinājumu (eiforiju), empātiju, personības izmaiņas un ego zudumu. Ajavaska gandrīz vienmēr izsauc arī nelabumu, vemšanu un caureju, ko vietējās šamaņu ciltis dēvē par la purga. Reģionos, kur tā tiek tradicionāli lietota, tai tiek piedēvētas antiparazītiskas īpašības, arī pretvēža līdzekļa īpašības. Ajavaskas ārstnieciskās īpašības Rietumu medicīnā gan ir maz izpētītas.
2011. gada Pasaules čempionāts hokejā — A grupa

2011. gada Pasaules čempionāta hokejā spēles A grupā norisinājās no 29. aprīļa līdz 3. maijam. Grupas komandas spēles aizvadīja Orange Arena Bratislavā.
Glikogēns

Glikogēns ir polisaharīds, kas sastāv no glikozes molekulām un atrodas visās sēņu, dzīvnieku un cilvēka šūnās. Cilvēkam glikogēns galvenokārt tiek veidots un uzkrāts aknu šūnās (hepatocītos) un muskuļos. Glikogēns kalpo par enerģijas rezervēm. Lielākās enerģijas rezerves ir taukaudos esošie tauki, bet glikogēns ir svarīgākais no enerģijas rezervēm izmantotajiem ogļhidrātiem dzīvniekiem. Muskuļos esošais glikogēns tiek pārveidots par glikozi un izmantots turpat, savukārt noārdītais glikogēns aknās tiek glikozes veidā transportēts uz jebkuru orgānu ķermenī.
Glikogēns ir analogs cietei, kas ir glikozes polimērs augiem, tādēļ tiek saukts arī par dzīvnieku cieti. Tam ir līdzīga struktūra kā amilopektīnam (cietes sastāvdaļai), taču tā molekulas ir vairāk sazarotas un kompaktākas nekā cietei. Glikogēns kalpo kā enerģijas rezerve situācijās, kad strauji nepieciešama enerģija, taču tā ir mazāka nekā, ja tiktu lietoti tauki.
Hepatocītos esošais glikogēns var sastādīt līdz pat 8% no kopējā aknu svara (100—120 g pieaugušajiem) tieši pēc ēdienreizes. Muskuļos glikogēns sastāda tikai 1% no to masas. Glikogēna daudzums, kas tiek uzglabāts ķermenī, ir atkarīgs no fiziskajiem treniņiem, bazālā metabolisma un ēšanas paradumiem. Glikogēna sintēzi veicina aizkuņģa dziedzera hormons — insulīns.
Kodolu magnētiskā rezonanse

Kodolu magnētiskā rezonanse (KMR jeb angliski NMR) ir augstfrekvences radioviļņu selektīva absorbcija vielā, kura atrodas ļoti spēcīgā magnētiskajā laukā. Tādi atomu kodoli, kuru kopējie spini ir pusveseli (to vērtība ir 1/2, 3/2, 5/2 utt.), šādā magnētiskā laukā orientējas divējādi - vai nu magnētiskā lauka virzienā, vai arī pretēji tam. Līdz ar to izveidojas divi dažādi kodolu enerģijas apakšlīmeņi, turklāt vairāk kodolu parasti ir zemākajā enerģijas līmenī. Šie enerģijas līmeņi savstarpēji ir ļoti tuvi un to enerģijas starpībai atbilst tādu fotonu enerģija, kuru atbilstošais viļņa garums ir radioviļņu diapazonā (daži centimetri vai centimetra daļas). Tādējādi pie noteiktas magnētiskā lauka intensitātes noteikti atomu kodoli absorbē noteikta viļņu garuma radioviļņus, kas nodrošina atomu kodolu pāreju augstākajā enerģijas līmenī. Šādu selektīvu absorbciju sauc par rezonanses signālu. Kodoliem pārejot atpakaļ zemākajā līmenī, tāda paša viļņa garuma signāls tiek izstarots (to sauc par kodolu relaksāciju).
Ja atomu kodoliem nav summārā spina (magnētiskā momenta), tie nedod KMR signālus (piemēram, tādi plaši izplatīti kodoli kā ogleklis-12 vai skābeklis-16). Savukārt spilgti izteiktus signālus dod ūdeņraža atomu kodoli jeb protoni, ogleklis-13, fluors-19 un fosfors-31. Plaši izmantoto ūdeņraža kodolu rezonansi sauc par protonu magnētisko rezonansi (PMR).

KMR spektroskopija

Kodolu magnētisko rezonansi izmanto vielas uzbūves un molekulārās struktūras pētīšanā (it sevišķi organiskajā ķīmijā) kā ļoti informatīvu spektroskopijas metodi.
Uzņemot KMR spektrus, var mainīt vai nu spēcīga (parasti supravadoša) elektromagnēta viendabīga magnētiskā lauka intensitāti pie pastāvīga radioviļņu garuma, vai arī izmantot pastāvīgo magnētu un mainīt radioviļņu garumu.
KMR signāls ir atkarīgs arī no katra konkrētā kodolu veida atrašanās vietas molekulā, jo pārējie molekulas atomi un ķīmiskās saites var samazināt magnētiskā lauka iedarbību uz atomu (to sauc par signāla ķīmisko nobīdi).
Lai ķīmiskās nobīdes varētu savstarpēji salīdzināt, kādu no vielām pieņem par "standartsavienojumu". Bieži kā šādu savienojumu lieto tetrametilsilānu (CH₃)₄Si, jo tā visi 12 ūdeņraža atomi ir savā starpā pilnīgi simetriski un dod vienu vienīgu signālu.