google/wiki40b huggingface dataset:
TOYP

TOYP Latvijā

2004. gadā pirmo reizi tika organizēts konkurss Latvijā.
2015., 2016. un 2018. gadā Latvijas apbalvošanas ceremonijā piedalījās Valsts prezidents Raimonds Vējonis.

2012. gads

Reinis Ziļevs (2013. gada starptautiskajā konkursā bija iekļuvis starp TOP20 kandidātiem)

Žūrija

2014. gads: Vitālijs Skrīvelis, Aigars Rostovskis, Igors Graurs
2015. gads: Aigars Rostovskis, Aivars Garančs, Artūrs Irbe, Ģirts Rungainis, Ģļebs Panteļējevs, Igors Graurs, Māra Lāce, Normunds Bergs, Prof. Mārcis Auziņš, Rūta Dimanta, Vitālijs Skrīvelis
2016. gads: Aigars Rostovskis, Andris Vilcmeiers, Liega Bernota, Ojārs Spārītis, Dr. Vjačeslavs Dombrovskis, Liene Dambiņa, Ivars Ijabs, Māris Sirmais, Juris Binde
2018. gads: Aigars Rostovskis, Ģirts Rungainis, Dr. Vjačeslavs Dombrovskis, Igors Graurs, Māra Lāce, Viesturs Silenieks, Dainis Šēnbergs, Elīna Egle, Elīna Rītiņa, Pēteris Vasks, Jānis Ancāns
Latvijas Lauksaimniecības universitāte

Vēsture

Latvijas Lauksaimniecības universitātes vēsture sākās ar 1863. gadā Rīgas Politehniskajā institūtā izveidoto Lauksaimniecības departamentu, kuru 1919. gadā pārveidoja par Latvijas Universitātes Lauksaimniecības fakultāti. 1936. gada 26. jūlijā Ministru Kabinets pieņēma lēmumu Latvijas Universitātes Lauksaimniecības fakultāti pārcelt uz īpaši šim mērķim atjaunoto Viestura piemiņas pili, 1939. gadā izveidojot neatkarīgu augstākās izglītības iestādi — Jelgavas Lauksaimniecības akadēmiju (JLA).
Kad Otrā pasaules kara kaujās par Jelgavu 1944. jūlijā Jelgavas pils nodega, augstskola uz laiku pārtrauca pastāvēt, tomēr drīz to atjaunoja Rīgā kā Latvijas Lauksaimniecības akadēmiju (LLA).
1956. gadā LPSR Ministru Padome pieņēma lēmumu pārcelt akadēmiju atpakaļ uz Jelgavu, uzsākot Jelgavas pils atjaunošanas darbus. 1990. gadā akadēmija tika pārdēvēta par Latvijas Lauksaimniecības universitāti. 2018. gada 6. martā universitāte nomainīja savu starptautisko nosaukumu no Latvia University of Agriculture uz Latvia University of Life Sciences and Technologies.

Himna

Universitātes himna ir komponista Jēkaba Mediņa 1940. gada 9. janvārī kā „veltījums Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijai” sacerētā dziesma „Mēs mīlam tevi, zeme dārgā, svētā”, kuras vārdi ņemti no Viļa Plūdoņa dzejoļa „Tēvzemei”. Dāvinājumu universitāte saņēma 1940. gada 17. aprīlī, īsi pirms Latvijas okupācijas, taču atskaņojumu tā arī nepiedzīvoja un vairāk nekā 70 gadus tika uzskatīta par pazudušu. 2012. gadā Mediņu dzimtas materiālos Jēkaba Mediņa ar roku rakstīto dziesmas nošu un vārdu oriģinālu atrada universitātes vīru kora „Ozols” tenors Modris Ziemelis, un neilgi pēc tam himna piedzīvoja savu pirmatskaņojumu.
1979. gada Tour de France

1979. gada Tour de France bija 66. Tour de France daudzdienu velobrauciens, kas notika no 1979. gada 27. jūnija līdz 22. jūlijam. Dalībniekiem bija jāveic 3720 km 24 posmu laikā un to viņi paveica ar vidējo ātrumu 36,513 km/h. Šajā gadā velobraucienā otro reizi pēc kārtas uzvarēja Bernārs Ino. Viņš vadībā bija 17 sacīkstes posmos.
Kežmaroka

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1251. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā. Attīstījusies kā tirdzniecības centrs - pilsētas vāciskais nosaukums Kesmark radies no Käsemarkt (siera tirgus). 15. gadsimtā kļuva par karaļa brīvpilsētu. Pilsēta attīstījās kā feodāļu dzimtas Tekelu (Thököly) rezidence. Līdz Otrajam pasaules karam pilsētā bija ievērojama vācu un ebreju minoritāte.

Cilvēki

Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (95,21 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (77,5 %), luterticīgie (4,83 %).
Kežmaroka ir hokejista Ļuboša Bartečko (Ľuboš Bartečko, 1976), karavīra Pāla Kraja (Pál Kray, 1735-1804) un Transilvānijas prinča Imres Tekeli (Imre Thököly, 1657-1705) dzimtā pilsēta.
No 1810. līdz 1814. gadam Kežmarokas licejā mācījās nacionālās atmodas darbinieks Pavels Jozefs Šafāriks (Pavel Jozef Šafárik, 1795-1861).
Intraloģistika

Intraloģistika attiecas uz materiālu un preču loģistikas plūsmām, kas notiek uzņēmuma teritorijā. Šis termins ir definēts, lai radītu diferenciāciju preču transportēšanai ārpus rūpnīcas, piemēram, ekspedīcijā. 
Vācijas Inženieru federācijas Intraloģistikas forums definē intraloģistiku kā uzņēmuma iekšējo preču un materiālu plūsmas un loģistikas organizēšanu, vadību, kontroli, ieviešanu un optimizāciju, informācijas plūsmu, kā arī preču kustību rūpniecības, tirdzniecības vai sabiedriskajā sektorā. 
Intraloģistika ir arī iekšējo materiālu plūsmu un loģistikas ekonomikas nozare, kuras mērķis ir palielināt veiktspēju un samazināt izmaksas.

Starpnozaru mijiedarbība

Intraloģistika ir termins, kas apraksta iekšējo materiālu, piemēram, gabalkravu, beramkravu vai šķidrumu plūsmu,  kā arī uzņēmuma iekšējo loģistiku. Šajā jomā ietilpst uzglabāšanas un buferu tehnoloģija, mehāniskie un pneimatiskie konveijeri, pneimatiskās cauruļu sistēmas, pacēlāji, grīdas transportlīdzekļi, buferu tehnoloģija, nepārtrauktie konveijeri, celtņi, telemātika, izpildmehānismi, sensori, robotika, loģistikas programmatūra, kontrole, identifikācija, attēlu apstrāde, šķirošana, komplektēšanas, paletēšanas, iepakojumu un datu tehnoloģijas, kā arī pilnu sistēmu integrētāji.  Intraloģistikas nozares būtiska iezīme ir starpdisciplinārā sadarbība starp šo dažādo disciplīnu pakalpojumu sniedzējiem un ekspertiem.
Maniheisms

Maniheisms bija plaši izplatīta reliģija, kas radās Sasanīdu impērijā 3. gadsimtā un pastāvēja vairāk kā 10 gadsimtus. Par tās radītāju uzskatāms Senās Persijas pravietis Mani.
Maniheisma filosofija balstījās duālā kosmoloģijā, ko raksturoja cīņa starp labo un ļauno jeb garīgo gaismas pasauli un materiālo tumsas pasauli. Cilvēces attīstības laikā visu laiku noris process, kurā gaisma pakāpeniski tiek atbrīvota no matēriālās pasaules un atgriezta gaismas pasaulē, no kā gaisma ir cēlusies. Maniheisma ticība nāk no vietējām Mezopotāmijas gnosticisma reliģijas kustībām.
Maiņstrāva

Maiņstrāva ir elektriskā strāva, kuras virziens (polaritāte) un stiprums elektriskajā ķēdē laika gaitā periodiski mainās. Atbilstoši mainās arī spriegums, tādēļ maiņstrāvu sauc arī par maiņspriegumu. Parasti maiņstrāvas izmaiņas ir sinusoidālas, bet īpašiem mērķiem lieto arī zāģveida, taisnstūrveida un citu speciālu formu maiņstrāvu. Viena perioda laikā maiņstrāvas vidējā vērtība ir 0. Tehniskā maiņstrāva, ko lieto elektriskajos tīklos, Eiropā ir ar 50 Hz frekvenci, bet ASV - ar 60 Hz frekvenci. Var būt vienfāzes un trīsfāzu maiņstrāva.

Izmantošana

Maiņstrāvu plaši izmanto tehnikā enerģijas pārvadīšanai no ģeneratora līdz patērētājam un dažādu motoru vai sildierīču darbināšanai. Vajadzības gadījumā maiņstrāvu pārveido līdzstrāvā ar taisngriežu palīdzību.
Alens Ginsbergs

Dzīvesgājums

Dzimis Ņūarkā, skolotāja ģimenē. Māte bija aktīva Komunistu partijas atbalstītāja un bieži ņēma mazo Alenu uz komunistu sapulcēm. Vidusskolas laikā iepazīnās un iemīļoja Volta Vitmena daiļradi.
1949. gadā iestājās Kolumbijas universitātē, kur iepazinās ar topošajiem Ņujorkas bītu kustības redzamākajiem pārstāvjiem - Džeku Keruaku, Viljamu Berouzu un Nīlu Kesediju. Vēlāk darbojies Sanfrancisko, kur, būdams gejs, iepazinās ar savu ilgadējo partneri Pīteru Orlovski, kā arī ieinteresējās par budismu. 1957. gadā pameta Sanfrancisko un līdz ar citiem bītniekiem uzturējās Parīzē lētā hotelī. Vēlākos gados Ginsbergs ietekmēja arī hipiju kustības līderus Timotiju Līriju, Kenu Kīziju un Bobu Dilanu.
Alens Ginsbergs arī ietekmējā krišniešu kustības attīstību, piedalījās protestos pret Vjetnamas karu, bija geju tiesību aizstāvis un iestājās par psihotropo vielu likumdošanas liberalizāciju.
Mārka (naudas vienība)

Mārka jeb marka (latīņu: marca, marcha, marha, marcus, vācu: Mark) bija naudas vienības nosaukums Hanzas savienības pilsētās, vēlāk Vācijā un citās valstīs.

Vēsture

Kopš 11. gadsimta Eiropā kā maksāšanas līdzekli sāka izmantot noteikta svara un raudzes sudraba stienīšus, ko dēvēja par sudraba mārkām (latīņu: marca argenti, talentum argenti). Indriķa hronikas tekstā minēts, ka 50 sudraba mārkas līdzinājās 100 latviešu ozeringiem.
1319. gadā Hanzas Savienībai piederošajā Štrālzundes pilsētā Rīgenes firsts Viclavs III atļāva kalt monētas, ko dēvēja par Zunda mārkām (Sundische Mark). Viena mārka bija pielīdzināta 16 sudraba šiliņiem (latīņu: solidus), bet viens šiliņš 12 feniņiem (latīņu: denarius). Savukārt Lībekas pilsēta sāka kalt savas mārkas (Marca Lubicensis, Lübsche Mark), 1378. gadā 1000 Zunda mārkas līdzinājās 660 Lībekas mārkām.
1502. gadā Hanzas Savienības vendu loka pilsētas (Lībeka, Hamburga, Vismāra, Līneburga, Rostoka, Štrālzunde, Anklama u. c.) vienojās par kopīgu monetāro sistēmu, kas pamatojās uz mārkām, šiliņiem un feniņiem. 1513. gadā tai pievienojās arī Norvēģija un 1529. gadā Dānija (dāņu: Marck Danske). 1515. gadā līdzīga monetārā sistēma tika izveidota arī Hanzas Savienības Livonijas loka pilsētās (Rīga, Tallina, Tērbata, Pērnava, Cēsis, Vīlande, Limbaži, Koknese, Valmiera, Ventspils, Kuldīga u.c.)

Rīgas mārka

Mārkas tika kaltas arī Rīgā (latīņu: marca Rigensis). 1515. gadā tika pieņemti naudas kalšanas noteikumi Livonijā, līdz ar to tika uzsākta mārkas kā monētas kalšana, līdz tam mārka bija tikai metāla masas un naudas aprēķina vienība. 1516. gadā apgrozībā parādījās Rīgas arhibīskapa Jaspera Lindes un Livonijas ordeņa mestra Valtera fon Pletenberga kopkaltā mārka. Tās diametrs bija 33 milimetri, masa — 11,5 grami.
1516. gadā mārka tika pielīdzināta: 1 mārka = 4 vērdiņi = 36 šiliņi.
Eiropas čempionāts šosejas riteņbraukšanā

Eiropas čempionāts šosejas riteņbraukšanā ir vairākas sacensības šosejas riteņbraukšanā dažādās disciplīnās un distancēs, kurās tiek noskaidroti Eiropas čempioni. Sacensības kopš 1995. gada rīko Eiropas riteņbraukšanas savienība. Sacensības kopš 2005. gada notiek tikai U23 un junioru grupām. Čempionātā kopš 1997. gada iekļautas grupas un individuālā brauciena sacensības, sieviešu un junioru sacensību distance ir īsāka kā U23 grupas sacensības. 2019. gadā pirmoreiz notika jauktā komandu stafete.
Čempionātā var piedalīties braucēji, kurus izvēlas nacionālās riteņbraukšanas federācijas un sacensībās tiek pārstāvētas nacionālās izlases.
Saskaņā ar riteņbraukšanas tradīcijām, čempionātu uzvarētājiem papildus zelta medaļai tiek piešķirts īpašs, atpazīstams velokrekls, ko drīkst valkāt līdz nākamā gada sacensībām atbilstošajā disciplīnā. Tas ir zilas krāsas krekls ar zelta krāsas Eiropas zvaigznēm.
Albert Einstein ATV

Krava

Kosmosa kuģis uz staciju nogādāja 6590 kg kravu, tai skaitā 2480 kg sauskravas, 3440 kg degvielas (860 kg stacijas degvielas krājumiem), 100 kg gaisa un skābekļa un 570 kg ūdeni.

Lidojuma gaita

Albert Einstein tika palaists 2013. gada 5. jūnijā 21:52:11 UTC ar nesējraķeti Ariane 5ES (VA213) no starta laukuma ELA-3 Gviānas kosmiskajā centrā Kurū, Franču Gviānā.
Transportkuģis ar SKS saslēdzās 15. jūnijā 14:07 UTC automātiskā režīmā pie Zvezda moduļa. Lūku atvēršana tika aizkavēta par diennakti nesaskaņu dēļ starp NASA un Roskosmos speciālistiem par operāciju veikšanas kārtību, bažījoties par bakteoroloģisko un fungicīdo piesārņojumu.
19. jūnijā ar ATV-4 dzinējiem tika veikta orbītas paaugstināšana, kas sākās 13:05 UTC un ilga 407,5 sekundes. Orbīta paaugstināta par 1,75 km.
10.jūlijā veikta stacijas orbītas paaugstināšana. Dzinēji iedarbināti 05:35 UTC un darbojās 593 sekundes. Orbīta paaugstināta par 2,5 km.
Orbītas paaugstināšanas manevrs veikts arī 31. augustā. Dzinēji iedarbināti 07:17 UTC un darbojās 204,8 sekundes. Orbīta paaugstināta par 0,84 km.
Vēl viena orbītas paaugstināšana notika 3. oktobrī. Dzinēji iedarbināti 19:22 UTC un darbojās 818 sekundes. Orbīta paaugstināta par 3,4 km.
24. oktobrī ar ATV-4 dzinējiem tika veikta orbītas paaugstināšana, kas sākās 11:03 UTC un ilga 256,6 sekundes.
28. oktobrī 08:55 UTC Albert Einstein atvienojās no stacijas.
2. novembrī ATV-4 veica bremzēšanas manevrus un iegāja Zemes atmosfērā, kur tas sadega (aptuveni 12:04 UTC). Nesadegušās daļas iekrita Klusajā okeānā.
Kvedlinburga

Vēsture

Pirmo reizi rakstos minēta 922. gadā kā villa quae dicitur Quitilingaburg, 994. gadā tai piešķīra pilsētas tiesības. 
Lielākā daļa no tagadējām senajām būvēm ir celtas pēc Trīsdesmitgadu kara. 1698. gadā to ieņēma Brandenburgas markgrāfistes karaspēks. 
Pirmā pasaules kara laikā 1914. gadā uz ziemeļaustrumiem no pilsētas ierīkoja Krievijas impērijas karagūstekņu nometni (Kriegsgefangenenlager Quedlinburg).
Otrā pasaules kara laikā 1945. gada 19. aprīlī bez kaujas ieņēma ASV karaspēks, bet vēlāk to iekļāva PSRS okupācijas zonā un  VDR sastāvā. Vācijas apvienošanās laikā pilsētā katru nedēļu notika protesta demonstrācijas.
Īzaks Rabinovičs

Biogrāfija

Īzaks Rabinovičs piedzima 1884. gada 29. novembrī. Ieguva augstāko izglītību ekonomikā.
Rabinovičs bija ebreju sociāldemokrātiskās organizācijas «Bunds» biedrs. Viņš piedalījās Tautas padomē, kā arī no 1920. līdz 1922. gadam bija Latvijas Satversmes sapulces deputāts (ievēlēts no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas saraksta). Vēlāk bija Rīgas domes deputāts. No 1928. līdz 1934. gadam bija Rīgas Diskonto bankas valdes loceklis.
1941. gada 14. jūnijā izsūtīts uz Sibīriju. Miris 18. jūnijā ceļā uz nometinājuma vietu.
Andora

Ģeogrāfija

Andora ir maza, kalnu ieskauta valstiņa Rietumeiropā. Andoras teritorija aizņem 467,63 km², tā kā tā ir maza valsts Pireneju kalnu grēdas austrumos, tai nav pieejas jūrai. Tā pēc platības ir sestā mazākā valsts Eiropā un 191. lielākā valsts pasaulē. Augstākais valsts punkts ir Koma Pedrosa, kura agstums sasniedz 2946 metrus virs jūras līmeņa. Šis punkts atrodas Pireneju kalnos valsts ziemeļrietumos. Andoras ainavu pārsvarā veido kalni ar vidējo augstumu 1990 metri virs jūras līmeņa. Kalnus sadala trīs dziļas ielejas, kas galā saplūst vienā, pa kuru plūst Valiras upe, kas savu ceļu turpina Spānijā.
Andorā ir sastopami dažādas koku šķirnes, kā ozoli, dižskābarži, kastaņi, egles un priedes, tāpēc šeit ir diezgan attīstīta mežrūpniecība. Pateicoties Alpu lēzenajām grēdām, Andorā audzē aitas un liellopus, zirgus ieskaitot. Zemkopība vairāk ir attīstīta Valiras ielejas dienvidu daļā, kur gan biežā sausuma dēļ ir nepieciešama apūdeņošana.

Iedzīvotāji

Andorā dzīvo 85 082 iedzīvotāji un pēc iedzīvotāju skaita tā ir 201. lielākā valsts pasaulē. Andoras lielākā pilsēta un galvaspilsēta ir Andora la Velja, kurā dzīvo apmēram 22 000 iedzīvotāji. Andorieši ir minoritāte paši savā valstī un veido 33% no kopējā iedzīvotāju skaita. Spāņi veido 23%, portugāļi 21%, franči 17%, briti un itāļi 1%. Divas trešdaļas no iedzīvotājiem ir nepilsoņi un viņiem nav tiesību balsot. Saskaņā ar ANO datiem, Andorā ir viens no ilgākajiem mūža rādītājiem pasaulē. Pamatiedzīvotājus jeb andoriešus dēvē par kataloņiem, lai arī tas nav īsti precīzi, jo andorieši ir tauta pati ar savu izcelsmi.
Oficiālā valsts valoda ir katalāņu valoda, bet līdzīgas tiesības ir arī franču un spāņu valodām. Andora ir viena no retajām valstīm, kas saprotamu iemeslu dēļ nav parakstījusi Eiropas Nacionālo minoritāšu konvenciju.
Lielākā daļa iedzīvotāju jeb 90,1% ir katoļi, 2,1%  ir protestanti, 1,8% pieder pie cita kristietības novirziena, 0,7% pieder pie citas reliģijas, bet 5,3% ir neticīgi.

Valdība

13. gadsimtā Andora nonāca Fuā grāfa un Katalonijas provinces Urgelas bīskapa valdījumā, mūsdienu Francijas un Spānijas teritorijā. No 13. gadsimta līdz pat 1993. gadam Andora bija Francijas un Spānijas pakļautībā. 1993. gada 14. martā tautas referendumā tika pieņemta jauna konstitūcija un Andora kļuva par neatkarīgu valsti.
Vienlaikus Andora skaitās grāfiste, ko pārvalda divi grāfi, Francijas prezidents un Spānijas bīskaps. Valsts vara ir kopējā ieleju padome vai parlaments, kas sastāv no 28 pārstāvjiem, kuri tiek ievēlēti uz 4 gadiem.
XQuery

XQuery ir vaicājumu valoda, kura tika izstrādāta, lai apstrādātu datus XML formātā. XQuery izmanto XML kā savu datu modeli.
XQuery 1.0 izstrādāja W3C organizācijas darba grupa "XML Query". 2005. gada 3. novembrī XQuery 1.0 saņēma W3C Candidate Recommendation, bet 2007. gada 23. janvārī XQuery 1.0 saņēma oficiālas rekomendācijas statusu (W3C Recommendation). XQuery 1.0 neiekļauj iespēju atsvaidzināt XML dokumentus vai datubāzes; tam arīdzan trūkst pilnteksta meklēšanas funkcija.

Funkcijas

XQuery spēj „izvilkt” un manipulēt ar datiem no XML tipa dokumentiem vai jebkura cita veida datu avota, kuru ir iespējams aplūkot kā XML failu. Piemēram, relāciju datubāzes vai Microsoft Office dokumenti. XQuery izmanto XPath izteikuma sintaksi, lai adresētu uz vajadzīgajām XML dokumenta daļām. Valodas sintakse atļauj pat izveidot jaunus XML dokumentus. Valoda ir bāzēta uz „sazarojuma” struktūras modeli, kura satur informāciju par XML dokumentu, ieskaitot dažāda veida „sazarojumus”: dokumenta, elementu, atribūtu, teksta, komentāru, kā arī darbības instrukcijas sazarojumus.
Abstrakcionisms

Abstrakcionisms (no latīņu valodas abstractio - attālināšana, atvilkšana) ir modernistisks mākslas virziens, kam raksturīgs nevis konkrētu apkārtējās pasaules objektu attēlojums, bet gan daudzveidīgas dažādu krāsu laukumu un līniju kombinācijas.

Abstrakcionisma novirzieni

Abstrakcionismā iespējams izšķirt 2 novirzienus: "abstrakto ekspresionismu" un "ģeometrisko abstrakcionismu".
Abstraktā ekspresionisma pamatlicējs ir Vasilijs Kandinskis. Abstraktais ekspresionisms tiecās vairot izteiksmīgumu, paust intensīvu pārdzīvojumu, tā pamatā bija liktas subjektīvas izjūtas un intuīcija.
Ģeometriskais abstrakcionisms bija racionālāks un tiecās paust objektīvus principus. Tam raksturīga dažādu ģeometrisko formu, krāsu laukumu, taišņu un lauztu līniju kombinēšana.
Nereti abstrakcionismam raksturīgi liela izmēra darbi (pat 6x16m), kā arī krāsas izsvaidīšana, izšļakstīšana, uzliešana gleznošanas procesā (t.s. action painting), lai gan tas nebūt nav raksturīgs abstrakcionismam kopumā.
Daumants Dreiškens

Bobsleja karjera

2006. gada olimpiskajās spēlēs viņš ieguva 6. vietu divnieku ekipāžu sacensībās un 10. vietu četrinieku sacensībās. 2008. gada Eiropas čempionātā uzvarēja četrinieku ekipāžu sacensībās, bet 2009. gada Pasaules čempionātā izcīnīja 3. vietu četrinieku ekipāžu sacensībās. 2010. gada olimpiskajās spēlēs piedalījās tikai divniekos kopā ar E. Maskalānu, izcīnīja 8. vietu. 2012.—2013. gada Pasaules kausa kopvērtējumā divniekos, esot Oskara Melbārža stūmējs, izcīnīja 2. vietu divniekos.
2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sočos D. Dreiškens kopā ar pilotu O. Melbārdi ieguva bronzas medaļu bobsleja divniekos, savukārt četriniekos ar Arvi Vilkasti un Jāni Strengu izcīnīja zeltu. Sākotnēji zelta medaļas ieguva Krievijas bobsleja četrinieks Aleksandra Zubkova vadībā, bet Latvijas četrinieks palika otrajā vietā, taču pēc pilota diskvalifikācijas par dopinga lietošanu medaļu sadalījums tika mainīts.
Olimpisko spēļu noslēguma ceremonijā D. Dreiškens bija Latvijas delegācijas karognesējs.
2016. gada Pasaules čempionātā kļuva par čempionu O. Melbārža pilotētajā četriniekā, kas bija pirmais šāds sasniegums Latvijas bobslejā.
2018. gada ziemas olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā Daumands Dreiškens bija Latvijas delegācijas karognesējs. Sacensībās startēja kā O. Melbārža četrinieka stūmējs (pēdējā brīdī netika iekļauts divnieku ekipāžas sastāvā, kas izcīnīja medaļu).
2018. gada vasarā pievērsies trenera darbam, tomēr neizslēdzot iespēju nepieciešamības gadījumā piedalīties sacensībās kā sportistam.

Politiskā darbība

2018. gada rudenī kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības, bet netika ievēlēts Saeimā.
Alfrēds Krūmiņš

Dzīves gājums

Dzimis Rīgā. 1927. gadā beidzis Rīgas pilsētas 2. ģimnāziju. No 1927. līdz 1937. gadam studējis Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātē.
1944. gadā devies bēgļu gaitās uz Vāciju. Pēc Vācijas kapitulācijas dzīvojis Augsburgas bēgļu nometnē. Aktīvi piedalījies emigrējušo baltiešu šaha dzīvē. Piedalījies vairākos šaha turnīros. Rakstījis rakstus latviešu valodā iznākošajiem laikrakstiem, kuros sniedzis informāciju par šaha turnīru gaitu un analizējis interesantākās izspēlētās partijas. Vēlāk pārcēlies uz ASV.
Formozas melnais lācis

Izskats un ieradumi

Formozas melnais lācis ir viens no mazākajiem Āzijas melnajiem lāčiem, tā ķermeņa garums ir apmēram 130—160 cm, svars 95—120 kg, maksimālais iespējamais svars 200 kg, mātītes ir mazākas par tēviņiem. Tā kažoks ir melns ziemā, bet tumši brūns vasarā, uz krūtīm tam ir "V" veida balta zīme, purns garš un gaišāks par pārējo apspalvojumu, ar pelēku pazodi.
Formozas melnais lācis kā visi Āzijas melnie lāči ir visēdājs, bet galvenokārt tas barojas ar koku lapām, pumpuriem, augļiem, saknēm, kukaiņiem un nelieliem dzīvniekiem, kā arī ēd maitu. Baroties tas dodas nakts laikā, dienu pavadot gulšņādams kādā kokā vai alā.
Formozas melnie lāči ir izteikti vientuļnieki, izņemot riesta un mazuļu audzināšanas laiku. Tie ir arī ļoti teritoriāli dzīvnieki, kas savu teritoriju iezīmē ar urīnu un ieskrāpētām zīmēm koku stumbros. Ziemas laikā Formozas lāči neguļ ziemas miegu, bet dodas no kalniem lejup uz vietām, kur ir siltāks un kur ir vairāk barības. Riesta laiks ir ziemā, un pēc 8 mēnešiem parasti piedzimst 1—3 mazuļi, kas paliek kopā ar māti divus gadus. Dzīves ilgums ir 25—30 gadi.
Johans Bernulli (astronoms)

Dzīvesgājums

Dzimis 1744. gada 4. novembrī Bāzeles fiziķa un matemātiķa Johana (II) Bernulli ģimenē. Arī viņa vectēvs Johans (I) Bernulli (1667—1748) bija matemātiķis. Jau bērnībā atzīts par brīnumbērnu, studēja Bāzeles un Neišateles universitātē, 13 gadu vecumā ieguva filozofijas doktora grādu un 14 gadu vecumā tieslietu maģistra grādu. 19 gadu vecumā Prūsijas karalis Frīdrihs II viņu uzaicināja kļūt par Berlīnes karalisko astronomu un 1764. gadā viņu ievēlēja par Prūsijas Karaliskās zinātņu akadēmijas locekli.
Kopš 1772. gada akadēmijas uzdevumā apceļoja Eiropu (1772—1776, 1777—1779, 1781), uzturoties Krievijas Impērijā, 1776. gadā tika ievēlēts par Pēterburgas Zinātņu akadēmijas locekli. Uzturoties Kurzemes hercogistes galvaspilsētā Jelgavā, 1778. gadā tikās ar hercogu Pēteri un viesojās pie Academia Petrina profesora Johana Jakoba Ferbera un citiem Jelgavas brīvmūrniekiem. Ceļojot uz Rīgu, apmetās Zolitūdes muižiņā.
Miris 1807. gada 13. jūlijā Berlīnē.
A

Burts A ar diakritiskajām zīmēm

Daudzos alfabētos, kas balstās uz latīņu alfabētu ir atrodams burta A ar diakritiskajām zīmēm, piemēram, latviešu alfabētā ir burts Āā.
Ar diakritiskajām zīmēm ir sastopami šādi A burti: Áá, Àà, Ăă, Ắắ, Ằằ, Ẵẵ, Ẳẳ, Ââ, Ấấ, Ầầ, Ẫẫ, Ẩẩ, Ǎǎ, Åå, Ǻǻ, Ää, Ǟǟ, Ãã, Ȧȧ, Ǡǡ, Ąą, Āā, Ảả, Ȁȁ, Ȃȃ, Ạạ, Ặặ, Ậậ, Ḁḁ, Ⱥⱥ, ᶏ, Ɐɐ, Ɑɑ.

Saistītie burti un simboli citās rakstībās

Grieķu alfabētā ar burtu a saistītais burts ir alfa (Α, α), savukārt kirilicā — А, а, bet ebreju alfabētā — alefs (א). Dēvanāgarī burtam a atbilst simbols अ (aksara), un visbeidzot arābu alfabētā atbilst ا (alif).

Datorkodi

Lielā A burta unikods ir U+0041, bet mazā burta a unikods ir U+0061, savukārt Amerikas informācijas apmaiņas standartkods (ASCII) lielajam burtam ir 65, mazajam burtam — 97.
Aija Linē

Zinātniskā darbība

Aija Linē vada audzēju bioloģijas un imunoloģijas izpētes grupu, kuras galvenās pētniecības intereses ir jaunu audzēju agrīnas diagnostikas un prognostikas metožu izstrāde, mikroRNS lomas audzēju starpšūnu komunikācijā un cinka enzīma lomas audzēju cilmes šūnu bioloģijā izpēte. 
Zinātnisko pētījumu virzieni: audzēju imunoloģija; premRNS splaisinga defekti audzējos; farmakoģenētika.

Patenti

Gastric cancer biomarkers and methods of use thereof A Linē, K Siliņa, Z Kalniņa, P Zajakins , European Patent Register EP2620772, 2012  
Diagnostikas aģents paklitaksela izraisītas aknu toksicitātes noteikšanai. Boka V, Vikmanis U, Zvirbule Ž, Sudraba A, A Linē, Nakurte I, Leja M, LR patents Nr.14097, 2010

Publikācijas

Publikāciju saraksts  pieejams Latvijas Biomedicīnas pētījumu un studiju centra mājaslapā http://biomed.lu.lv