google/wiki40b huggingface dataset:
Alkaloīdi

Alkaloīdi — slāpekli saturošas, galvenokārt augu izcelsmes organiskas vielas. Alkaloīdus klasificē pēc slāpekļa bāzes vai pēc izcelsmes. Alkaloīdiem ir spēcīga fizioloģiska iedarbība uz cilvēku un dzīvniekiem. Augiem tie kalpo kā aizsardzība pret zālēdājiem un arī kā organiskā slāpekļa rezerve šūnās.

Vēsture

No seniem laikiem cilvēki izmantoja alkaloīdus kā zāles vai indes, taču to struktūra tika izzināta samērā nesen. Terminu — „alkaloīds” („līdzīgs sārmam”) — ieviesa farmaceits V. Meisners 1819. gadā. Pirmo mūsdienu alkaloīdu traktējumu 1910. gadā deva E. Vinteršteins un G. Trīrs. Tos raksturo četri nosacījumi: 1) slāpekļa atoms ir iekļauts heterocikliskajā sistēmā. 2) savienojums veido sarežģītu molekulāro struktūru 3) tam jābūt ar lielu farmakoloģisko aktivitāti 4) tai jābūt augu izcelsmes vielai. Pašlaik ir izdalīti vairāk kā 10000 visdažādāko struktūru tipu alkaloīdu. Ir daudzi izņēmumi, kas neatbilst visiem Vinteršteina — Trīra nosacījumiem.

Atrašanās dabā

Alkaloīdu izplatība parasti ir ierobežota ar noteiktām augu valsts dzimtām un ģintīm. Ir reti gadījumi, kad visi vai arī vairākums lielas taksonomiskās grupas pārstāvju satur alkaloīdus. Kaut arī 40% augu dzimtu ietver sevī kaut vienu alkaloīdus saturošu sugu, tomēr tie no 10000 ģintīm ir konstatēti tikai 9%. Starp segsēkļiem tie diezgan bieži ir sastopami dažās divdīgļlapju dzimtās (Apocynaceae, Compositae, Berberidaceae, Solanaceae u.c.). Daudz retāk tie sastopami sporaugos, kaiļsēkļos vai viendīgļlapjos. Tomēr arī starp pēdējiem ir svarīgas alkaloīdus saturošas dzimtas (Amaryllidaceae, Liliaceae). No visiem augiem izceļas magoņu dzimta (Papaveraceae) ar to, ka visas šīs dzimtas sugas satur alkaloīdus. Vienkāršus alkaloīdus bieži vien satur dažādu neradniecīgu dzimtu augi, bet sarežģīti alkaloīdi (piem. kolhicīns, hinīns) sastopami pārsvarā tikai vienā sugā vai ģintī, kas ir tos raksturojoša īpašība.

Farmakoloģiskā iedarbība

Alkaloīdu farmakoloģiskā aktivitāte atkarībā no molekulārās struktūras ir ļoti atšķirīga. Starp tiem ir sāpju remdējoši līdzekļi un narkotikas (morfīns, kodeīns); spēcīgi centrālās nervu sistēmas stimulatori (strihnīns, brucīns); midriatiskie (acu zīlītes paplašinoši) līdzekļi (atropīns, hiosciamīns) un miotiskie (acu zīlītes sašaurinoši) līdzekļi (fizostigmīns, pilokarpīns). Daži alkaloīdi aktivizē simpatisko nervu sistēmu, stimulē sirds darbību un paaugstina asinsspiedienu (efedrīns, epinefrīns). Citi, savukārt, samazina asinsspiedienu (rezerpīns, protoveratrīns-A). Pateicoties savai fizioloģiskajai aktivitātei daudzi alkaloīdi — spēcīgas indes — tomēr tiek plaši pielietoti medicīnā.
Jānis Mazpolis

Dzīvesgājums

Dzimis 1885. gada 29. septembrī Kosas pagastā. 
Krievijas pilsoņu kara laikā nokļuva Sibīrijā, kur 1918. un 1919. gadā darbojās  Sibīrijas un Tālo Austrumu latviešu nacionālajā padomē. 
1920. gada aprīlī J. Mazpolis caur Japānu devās uz Latviju, bet savus pienākumus izpildīt uzdeva inženierim J. Lakatam, kurš tos veica līdz Imantas pulka un Troickas bataljona karavīru pilnīgai aizbraukšanai no Vladivostokas. 
Atrodoties Nagasaki, Jānis Mazpolis 1920. gada 19. jūnijā uz Vladivostoku nosūtīja rīkojumu: “Tā kā viss personāls, kas iecelts no Ārlietu ministrijas, ir atstājis Vladivostoku pirms atļaujas saņemšanas [no] Latvijas un saņemt šādu rīkojumu tuvākajā nākotnē nav paredzams, tad mums cits nekas neatliek kā iecelt personālu saziņā ar Nacionālo Padomi – Mārtiņu Skujiņu kā valdības priekšstāvja vietas izpildītāju. Garantējot trim Latvijas diplomātiskās pārstāvniecības darbiniekiem pēc gada nokalpošanas šajā amatā brīvu ceļu uz Latviju.”
Šāda rīcība gan bija pretrunā ar J. Mazpolim adresēto Latvijas pagaidu valdības vārdā izdoto pilnvaru, kas viņam uzdeva nodibināt kontaktus ar Antantes valstu diplomātiem Vladivostokā, lai aizstāvētu Latvijas suverēnās tiesības, pilsoņus un veicinātu bēgļu nogādāšanu dzimtenē. 
Vēlāk Latvijā Jānis Mazpolis par finansiālām nelikumībām pārstāvniecībā tika notiesāts uz 4 gadiem pārmācības namā.
Miris 1938. gada 25. augustā Rīgas Jūrmalā.
Transiting Exoplanet Survey Satellite

Vēsture

Kosmisko aparātu izgatavoja ASV uzņēmums Orbital ATK (tagad Northrop Grumman) uz platformas LEOStar-2/750 bāzes. Tā izmēri ir 3,7 × 1,2 × 1,5 m, masa 362 kg.
TESS instruments sastāva no četrām plaša redzeslauka lādiņa saites matricu kamerām. Šīs kameras izgatavoja MIT Lincoln Lab.
TESS tika palaists 2018. gada 18. aprīlī 22:51:31 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 Full Thrust Block 4 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-40. Raķetes pirmā pakāpe kontrolēti nolaidās uz peldošās platformas Of Course I Still Love You (šo pakāpi pēc diviem mēnešiem izmantoja kravas kuģa SpaceX CRS-15 palaišanā).
TESS bija paredzēts ievadīt neparastā augsti eliptiskā orbītā ar apogeju aptuveni Mēness attālumā un perigeju 108 000 km. Tāda orbīta tika izvēlēta, lai observatorija atrastos virs planētas kaitīgajām radiācijas joslām, vienlaikus būtu pietiekami tuvu Zemei, lai nodrošinātu datu lielu lejupielādes ātrumu.
Lai sasniegtu plānoto orbītu, tika izmantots apogeja raķešbloks un Mēness pārlidojums. 17. maijā TESS veica Mēness pārlidojumu. 18. maijā saņemts pirmais attēls no teleskopa.

Rezultāti

2019. gada aprīlī tika ziņots, ka TESS kosmiskais teleskops bija atklājis savu pirmo Zemes izmēra citplanētu, kas atrodas orbītā ap zvaigzni HD 21749 aptuveni 53 gaismas gadu attālumā. Atrastā citplanēta ar nosaukumu HD 21749c ir otrā planēta, kas ir uzieta šajā zvaigžņu sistēmā, un desmitā citplanēta kopumā, kuru ir izdevies atklāt kosmiskajam teleskopam. Par spīti tam jaunatklātā planēta visticamāk nav dzīvībai piemērota, jo tās orbīta atrodas samērā tuvu savai zvaigznei, kur zinātnieki pieļauj virsmas temperatūru līdz pat 427° C apmērā.
Ebersbaha-Neigersdorfa

Vēsture

Rakstos Ebersbaha un Neigersdorfa pirmoreiz minētas 1306. gadā. 1924.gadā Neigersdorfai, bet 1925. gadā - Ebersbahai tika piešķirtas pilsētas tiesības. Pēc Otrā pasaules kara tās ietilpa VDR. 2011. gadā abas pilsētas apvienotas vienā.

Cilvēki

Ebersbahā dzimis horvātu politiķis Ivica Račans (Ivica Račan, 1944-2007).
Ak tu žē

Vārdi

Ak, tu žē, ak, tu pē, kam tu nāci ballītē? Meitiņa no mazām dienām rakstīja uz baltām sienām.

Rotaļas apraksts

Ak, tu žē dejojama ļoti spraigi un aizrautīgi. Pirmajā daļā ('Pirksti') dejotāji pievērš viens otra uzmanību ar roku kustībām. Jo sparīgāk krata pirkstus, jo patiesāk. Otrajā daļā ('Grieziens elkoņos') pārinieki aizrautīgi dejo palēciena soli. Otrās daļas vietā mazi dejotāji var dejot gājiena soli. Dejas ātrums atkarīgs no dejotāju izveicības. Labi dejotāji atļausies dejot ātri, izjūtot ritma maiņu.

Sākuma stāvoklis

Dejotāji nostājas ar seju viens otram pretī. Rokas ieliek sānos.
Adams Navalka

Karjera

Lielāko daļu spēlētāja karjeras aizvadīja klubā Krakovas "Wisła". 1978. gada rudenī Navalku sāka vajāt traumas, kas liedza turpmāk pilnvērtīgi aizvadīt profesionālo karjeru. Futbolista karjeru noslēdza ASV pusprofesionālā komandā Polish-American Eagles. 
Polijas izlasē debitēja 1977. gada 13. aprīlī draudzības spēlē pret Ungāriju un jau savā pirmajā spēlē guva vārtus. Izlases sastāvā piedalījās 1978. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Pēdējo spēli izlases rindās aizvadīja 1980. gada jūlijā pret Kolumbiju. Kopumā izlases rindās nospēlēja 34 spēles un guva vienus vārtus.
Trenera karjeru sāka 1996. gadā Polijas trešās līgas komandā Kšešovices "Świt". 1998. gadā uzsāka darbu Krakovas "Wisła", vairākas reizes nonākot arī galvenā trenera amatā. Karjeras turpinājumā pildīja galvenā trenera pienākumus arī citos Polijas klubos.
2013. gada oktobrī kļuva par Polijas izlases galveno treneri. Navalkas vadībā Polija sasniedza ceturtdaļfinālu 2016. gada Eiropas čempionātā. 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā izlase nespēja izkļūt no grupas un pēc turnīra Navalka atkāpās no amata.
Aijā, žūžū, lāča bērni

"Aijā, žūžū, lāča bērni" ir latviešu tautasdziesma, kas 1921. gadā publicēta Artūra Salaka sastādītajā „Vadonī mazajiem dziedātājiem”. Tautasdziesmu Viktora Stota priekšnesumā un Teodora Vēja aranžētājumā skaņuplatē izdeva fabrika „Bellacord Electro”.
Vēlāk Jāzeps Vītols, Raimonds Pauls un citi latviešu komponisti radījuši daudzas tās apdares gan koriem, gan solistiem, gan instrumentāliem sastāviem. 
2000. gadā Ingus Ulmanis iedziedāja šo tautasdziesmu mūzikas izdevniecības "Upe" izlasē "Šūpuļdziesmas". 
2013. gadā vācu mūzikas izdevniecība "Carus" to iekļāva pasaules skaistāko šūpuļdziesmu izlasē "Lullabies of the World".
2018. gadā "Aijā, žūžū, lāča bērni" ieņēma 58. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
UEFA stadionu kategorijas

UEFA stadionu kategorijas tiek izmantotas, lai klasificētu futbola stadionus pēc UEFA Stadionu infrastruktūras noteikumiem. Pēc šiem noteikumiem stadionus kategorizē pirmajā, otrajā, trešajā vai ceturtajā (iepriekš elites) kategorijā. Šīs kategorijas 2006. gadā aizvietoja iepriekš izmantoto stadionu vērtēšanas sistēmu ar piecām zvaigznēm. Lai stadionā varētu notikt UEFA Čempionu līgas kvalifikācijas izslēgšanas spēles vai kāda no pamatturnīra spēlēm, tam jābūt ceturtās kategorijas stadionam. Ceturtā kategorija ir nepieciešama arī jebkurai UEFA Eiropas līgas vai Eiropas čempionāta pamatturnīra spēlei.
Tomāšs Kopeckis

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Kopeckis sāka 1999.—2000. gada sezonā, to aizvadot Slovākijas Ekstralīgas kluba Trenčīnas "Dukla" rindās. Nākamās divas sezonas uzbrucējs aizvadīja Rietumu hokeja līgas vienībā Lītbridžas "Hurricanes".
No 2002. līdz pat 2006. gadam Kopeckis četras sezonas aizvadīja Amerikas hokeja līgas kluba Grendreipidsas "Griffins" rindās. 2005.—06. gada sezonā aizvadīja debijas spēli NHL klubā Detroitas "Red Wings". Pirmo pilno sezonu "Red Wings" sastāvā Kopeckis gan aizvadīja vien 2007.—08. gada sezonā, tajā kopā ar klubu izcīnot Stenlija kausu.
2009. gada vasarā Tomāšs noslēdza divu gadu līgumu ar Čikāgas "Blackhawks", kopā ar klubu 2009.—10. gada sezonā izcīnot vēl vienu Stenlija kausa ieguvēja titulu. Pēc 2010.—11. gada sezonas noslēguma Kopeckis pievienojās Floridas "Panthers" rindām. "Panthers" rindās spēlēja līdz pat 2015. gadam, kad komanda līgumu ar spēlētāju vairs nepagarināja. Septembrī hokejists uz pārbaudes laiku pievienojās Čikāgas "Blackhawks", taču komandas rindās nenostiprinājās.
Elga Freiberga

Dzīvesgājums

Elga Freiberga dzimusi 1956. gada 16. februārī Rīgā. 1974. gadā pabeigusi 31. vidusskolu Vecmīlgrāvī. 
1974. gadā sāka studijas Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filozofijas fakultātes Filozofijas nodaļā, ko absolvēja 1981. gadā.
1981. gadā kļuva par Latvijas Zinātņu akadēmijas Filozofijas un tiesību institūta laboranti, vēlāk par zinātnisko līdzstrādnieci (1986. g.).
1996. gadā ieguva doktora grādu filozofijā par disertāciju "Psihoanalīze un dekonstrukcija: cilvēka problēma Ž.Lakāna un Ž.Deridā filozofijā".
1997. gadā ievēlēta par LZA Filozofijas un socioloģijas institūta vadošo pētnieci.
1999. gadā kļuva par asociēto profesori estētikā un mākslas filozofijā Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē. Nostrādāja šajā amatā līdz 2014. gadam.
Mirusi 2014. gada 24. augustā.
Zigfrīds Račiņš

Dzīvesgājums

Dzimis 1936. gada 18. aprīlī Iļģuciemā, Rīgā "Iļģeciema stikla fabrikas" stikla pūtēja ģimenē. Mācījās vijoļspēli vietējā bērnu mūzikas skolā, kopā ar Raimondu Paulu zēna gados esot uzstājies kopīgos koncertos. 
Apguva stikla pūtēja un instrumentu atslēdznieka amatus, dienēja PSRS Kara flotē. Strādāja Ķīmiskās rūpniecības Konstruktoru birojā, līdztekus dziedāja Rīgas Celtnieku kultūras nama orķestrī, medicīnas darbinieku klubā (1963) un citos strādnieku klubos. Bija Rīgas estrādes orķestra (REO) solists, no 1967. gada Ringolda Ores vadītā Latvijas Radio un TV vieglās un estrādes mūzikas orķestra solists.
Kļuva pazītams ar viņa dziedātās Raimonda Paula dziesmas "Mežrozīte" uzvaras pirmajā Latvijas Radio veiktajā Mikrofona aptaujā 1968. gadā. Izpildīja latviešu komponistu Edmunda Goldšteina, Valtera Kaminska, Zigurda Rezevska, Alņa Zaķa, Aivara Zītara, Ivara Vīgnera, Miervalža Jonāna, Romualda Kalsona, Lolitas Vambutes u.c. liriskās un romantiskās dziesmas. Uzstājās lielkoncertos, ballēs, viesībās, kolhoznieku svētkos. Kopā ar ansambli "Freons" uzstājās arī Ķīmiskās rūpniecības Konstruktoru biroja saviesīgajos pasākumos.
1972. gadā atlaists no Latvijas Radio orķestra, pēdējais ieraksts bijis Jāņa Sildega "Tālais ciems". Pēdējo reizi publiski uzstājās "Mikrofona aptaujas" 25 gadu jubilejas koncertā 1990. gadā.
Miris pēc smadzeņu triekas 1998. gada 21. janvārī Rīgā, apglabāts Lāčupes kapos.

Raksturojums

Račiņa balsij raksturīgs izcili niansēts piano, kādu latviešu estrādes māksla vairs nav piedzīvojusi. Viņa balss plūdums atgādina vijoles kantilēnu savā nepārtrauktībā, nemaz nerunājot par lielisko dikciju un dzirdi, kas ļāva dziesmu ierakstīt jau pirmajā reizē. 
Viņš latviski iedziedājis arī vairāk nekā pussimtu tā laika populārāko melodiju, piemēram, "Vakardiena" (Yesterday, The Beatles).
Burgštete

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1170. gadā.
Ķīnas-Indijas karš

Ķīnas-Indijas karš noritēja no 1962. gada 20. oktobra līdz 21. novembrim. Ķīna par kara sākumu uzskata 20. jūliju.

Sekas

Militārās sadursmes tuvošanās oktobra vidū piespieda PSRS publiski nostāties Ķīnas komunistu pusē, tā ievērojami sabojājot attiecības ar Indiju, taču gūstot Āzijas komunistisko partiju atbalstu. Hruščovs uz laiku pārtrauca MiG-21 piegādes Indijai. PSRS Ķīnas atbalsts bija nepieciešams Kubas raķešu krīzes dēļ, kas sākās tajās pašās dienās. Mao neizrādīja interesi par attiecību uzlabošanu, un pēc Kubas krīzes beigām Ķīnas prese sāka vēl asāk kritizēt Hruščovu.
25. oktobrī "Pravda" publicēja rakstu, kurā vainoja Indiju par kara sākšanos. Raksts norādīja, ka Makmahona līnija ir britu imperiālisma rezultāts un nevar tikt atzīta par leģitīmu robežu. Kara dēļ Indijas komunistiskā partija, kas bija viena no lielākajām partijām, zaudēja popularitāti. Tai bija jāizvēlas — atbalstīt dzimteni vai komunistisko Ķīnu. Partija drīz ideoloģiski sašķēlās PSRS un Ķīnas atbalstītājos. Neveiksmīgais karš iedragāja Nehru politisko reputāciju, un viņš mira divus gadus vēlāk. Indija saglabāja pretenzijas uz Aksai Činas teritoriju, kamēr Ķīna saglabāja pretenzijas uz Arunāčalu Pradēšu.
Frankfurte pie Oderas

Vēsture

Frankfurte pie Oderas veidojusies pie ievērojama tirdzniecības ceļa pār Oderas upes. Pilsētas tiesības no 1253. gada, 1430. gadā uz īsu laiku iestājās Hanzas savienībā. Trīsdesmitgadu kara laikā 1631. gada aprīlī pie pilsētas notika Frankfurtes pie Oderas kauja, kurā zviedri karaļa Gustava II Ādolfa vadībā sakāva Svētās Romas impērijas karaspēku. Septiņgadu kara laikā 1759. gada augustā otrpus Oderai notika Kunersdorfas kauja.
Pēc Otrā pasaules kara līdz 1991. gadam pilsēta atradās VDR sastāvā.
Logaritmiskais lineāls

Logaritmiskais lineāls ir mehānisks analogais skaitļotājs. Lineālu izmanto galvenokārt reizināšanai un dalīšanai, kā arī tādam funkcijām kā sakne, logaritms un trigonometrija, bet to parasti neizmanto saskaitīšanai vai atņemšanai.
Logaritmiskais lineāli pieejami dažādās variācijās, bet galvenokārt tie ir lineāra vai apļa veidā ar standartizētām skalām, kuras nepieciešamas matemātiskajiem aprēķiniem. Lineāliem, kuri paredzēti konkrētām nozarēm, ka piemēram, aviācijai vai finansēm parasti ir papildu skalas, kas palīdz aprēķiniem nozares vajadzībām.
Logaritmisko lineālu 17. gadsimtā izstrādāja Viljams Otreds, pamatojoties uz Džona Nepera darbu logaritmu tēmā. Pirms kabatas kalkulatoru rašanās tas bija zinātnieku un inženieru biežāk izmantotais aprēķinu rīks. Lineālu turpināja pielietot arī 1950. un 1960. gados — laikā, kad pamazām tika ieviesti pirmie elektroniskie skaitļotāji. Ap 1974. gadu, kad radās elektroniskais zinātniskais kalkulators, lineāli beidzot tika atzīti par novecojušiem un vairums ražotāju pārtrauca tos izgatavot.
Ingrīda Rumba-Rozenfelde

Dzīves gājums

Dzimusi 1959. gada 16. septembrī Daugavpilī. Mācījās Daugavpils 1. vidusskolā, studēja Rīgas Medicīnas institūta (RMI) Ārstniecības fakultātē (1977-1983). Pēc studiju beigām strādāja RMI Pediatrijas fakultātē par klīnisko ordinatori (1983-1985).
Studēja aspirantūrā Maskavas Reimatoloģijas institūtā (1985-1988), 1990. gadā aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta disertāciju "Juvenilā reimatoīdā artrīta klīniski ģenētisks pētījums". 1992. gadā ievēlēta par RMI Pediatrijas katedras docenti, 1996. gadā aizstāvēja habilitētās medicīnas doktores disertāciju "Juvenilā hroniskā artrīta epidemioloģija, imūnģenētika un prognoze".
Bija Latvijas Medicīnas akadēmijas (AML) I Pediatrijas katedras vadītāja (1993-1998), Pediatrijas fakultātes dekāne (1990-1993), AML Medicīnas fakultātes prodekāne (1993-1997).
Pēc konflikta ar AML vadību pārgāja strādāt uz Latvijas Universitāti, 1998. gadā ievēlēta par atjaunotās Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes pediatrijas profesori, 1999. gada par fakultātes prodekāni, 2008. gadā par dekāni.
Pēc kļūšanas par dekāni mainījusi uzvārdu no Ingrīda Rumba uz Ingrīda Rumba-Rozenfelde.

Sasniegumi zinātnē

2007. gadā Latvijas Zinātņu akadēmija minēja Ingrīdu Rumbu kā vienu no gada nozīmīgākā Latvijas zinātnes sasnieguma autorēm ("Kompleksas klīniski ģenētiskās izmeklēšanas metodes bērnu hronisko slimību riska faktoru noskaidrošanai izstrāde un ieviešana", līdzautori Liene Ņikitina-Zaķe, Tatjana Sjakste, Ieva Saulīte, Irēna Rinkuža, Silvija Remberga).

Politiska darbība

2002. gadā Ingrīda Rumba tika ievēlēta par Latvijas Brīvības partijas valdes priekšsēdētāju un kandidēja Rīgas vēlēšanu apgabalā 8. Saeimas vēlēšanās.
Kārlis Vanags

Dzīvesgājums

Dzimis 1883. gada 29. martā Smiltenes pagastā zemnieku ģimenē. Studēja Rīgas Politehniskajā institūtā, pēc tā beigšanas 1916. gadā strādāja Rīgas latviešu kredītiestādēs.
1918. gada 17. novembrī ievēlēts par Tautas padomes deputātu, piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā 18. novembrī. 1919. gadā viņš tika iecelts par Valsts kases pārvaldnieku, vēlāk – par Valsts kases departamenta direktoru. Kopš 1923. gada K. Vanags bija Latvijas Bankas galvenā direktora vietnieks, pēc tam galvenais direktors. 
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā atlaists no amata un 1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā aizvests uz PSRS. Ieslodzīts Usoļlaga soda nometnē, nošauts 1942. gada 9. jūnijā.
Automātiskā identifikācijas sistēma

Automātiskā identifikācijas sistēma (AIS) ir identifikācijas sistēma jūras transportā, ar kuru kuģi paziņo savu atrašanās vietu, kursu un citus parametrus citiem kuģiem un krasta dienestiem. AIS papildina radarus, kuri turpina būt primārā metode, lai izvairītos no sadursmēm.
Sākotnēji AIS tika ieviesta, lai novērstu kuģu sadursmes. Mūsdienās to izmanto arī citiem mērķiem: navigācijai, kuģu satiksmes pakalpojumiem, zvejas flotes uzraudzībai un kontrolei, flotes un kravu izsekošanai, glābšanai un meklēšanai, incidentu izmeklēšanai, zemūdens infrastruktūras aizsardzībai, okeāna straumju novērtēšanai un citiem mērķiem.
Kuģa AIS iekārtas galvenās sastāvdaļas ir ultraīsviļņu (UĪV) raidītājs, viens vai divi UĪV uztvērēji, navigācijas sistēma (tai skaitā pavadoņnavigācija), kontrolieris. Radiosignālus var uztvert 60 — 80 km attālumā.
Emanuels Adebajors

Karjera

Adebajors savu karjeru sāka Francijas Ligue 1 klubos FC Metz un AS Monaco, bet 2006. gadā pārcēlās uz Anglijas Premjerlīgu un pievienojās Arsenal FC. Vēlāk spēlējis gan Manchester City, gan Tottenham Hotspur un Crystal Palace. Ticis īrēts arī uz La Liga komandu Real Madrid. 2017. gadā pievienojās Turcijas komandai Stambulas "Başakşehir".
Togo futbola izlasi  ir pārstāvējis 2006. gada FIFA Pasaules kausā.
Letohrada

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1308. gadā. Ilgu laiku atradās Habsburgu impērijas sastāvā, un tās vāciskais nosaukums bija Geiersberga (vācu: Geiersberg). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.
Smailais lāčpurns

Taksonomija

Apzīmējums Morchella conica vēsturiski ir lietots arī citām lāčpurnu sugām, tai skaitā parastajam lāčpurnam.
2014. gadā pētnieku grupa F. Rišāra vadībā paziņoja, ka pēc viņu filoģenētiskajiem pētījumiem nepieciešams revidēt visu lāčpurnu sugu nomenklatūru un tai skaitā, atzīt smailos lāčpurnus par neeksistējošu sugu, bet visus līdz šim par tādiem uzskatītos pieskaitīt 4 citām lāčpurnu sugām, no kurām Latvijā atrasts vienīgi skaistais lāčpurns. Tomēr viens no diviem galvenajiem sēņu klasifikācijas avotiem Mycobank atzīst par leģitīmu esošo klasifikāciju. Savukārt otrais šāds avots Index Fungorum identificē Morchella conica kā parasto lāčpurnu. Bieži šādi nosaukumu konflikti turpinās desmitiem gadu. Kamēr pasaulē nav izstrādāta un nostabilizējusies jauna terminoloģija un klasifikācija, Latvijā publiski pieejamos avotos lāčpurniem pašlaik tiek lietota XX/XXI gadsimtu mijā pieņemtā sistemātika.

Augšanas apstākļi

Dabisko nobiru saprofīts. Aug aprīļa beigās un maijā. Parasti grupās, dārzos vai jauktu koku mežos zāļainās meža pļavās un laukumiņos, arī krūmājos un mežmalās, izdegumos, bieži uz smilšainas vai mālsmilts augsnes. Siltāku reģionu kalnos tiek atzīmēts pārsvarā kaļķainās augsnēs un skujkoku mežos. Izplatīts abās puslodēs.

Kultivēšana

Dienvidu Čīlē kopš 2012. gada tiek veikti mēģinājumi degumos audzēt smailo lāčpurnu; nogāja līdz tam, ka mežu īpašnieki dedzināja savus mežus, lai izdegās saaugtu lāčpurni.
Mākslīgu audzēšanu apgrūtina lāčpurnu slieksme vairāk veidot jaunus micēlija posmus, nevis augļķermeņus, kuri tiek veidoti tikai īpaši labvēlīgos apstākļos. Tomēr mēģinājumi turpinās, jo lāčpurnu cenas ir ļoti augstas.

Barības vērtība

Augstvērtīga un populāra ēdamā sēne.
Ēdama pēc 10 minūšu termiskas apstrādes, kas samazina sēnē iespējami esošo toksīnu daudzumu. Dažiem indivīdiem izsauc nelielus un diennakts laikā pārejošus gremošanas trakta vai nervu sistēmas traucējumus.
No ārstnieciskiem efektiem zināma antimikrobiāla un antioksidanta iedarbība.

Līdzīgās sugas

Līdzīgi ir augstais lāčpurns, kuram ir lielāki augļķermeņi un kātiņš pie cepurītes ir tikpat resns kā tā, kamēr smailajam lāčpurnam tas visā garumā ir ievērojami tievāks, un skaistais lāčpurns, kuru daudzi pētnieki uzskata par vienu sugu ar smailo vai par tā varietāti. Visi lāčpurni, ar kurām Latvijā šo sugu var sajaukt, ir ēdami. Bisītes jeb ķerveļi un ķēvpupi atšķiras no lāčpurniem ar savu virsmu, kura vienmēr ir izlocīti krunkaina, kamēr lāčpurniem — tīkloti šūnaina.
Rods Žilbērs

Spēlētāja karjera

Savu debijas spēli Ņujorkas "Rangers" sastāvā Žilbērs aizvadīja 1960.—61. gada sezonā. Nostiprināties komandas pamatsastāvā uzbrucējam izdevās divus gadus vēlāk, taču jau 1963.—64. gada sezonā Žilbērs bija otrs komandas rezultatīvākais spēlētājs. Sešdesmito gadu beigās un septiņdesmito gadu sākumā Žilbērs ilgstoši spēlēja vienā maiņā kopā ar Žanu Ratellu un Viku Hadfildu. Profesionāļa karjeru Žilbērs beidza 1977.—78. gada sezonā.
Kopā savas NHL karjeras laikā Žilbērs laukumā devās 1065 spēlēs, atzīmējoties ar 1021 (406+615) rezultativitātes punktiem.
Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 1972. gada supersērijā, kā arī 1977. gada Pasaules čempionātā.
Žozefs Liuvils

Dzīvesstāsts

1827. gadā pabeidzis Politehnisko skolu (École Polytechnique). Kopš 1838. gada - tās pasniedzējs. No 1850. gada - pasniedzējs Collège de France. 1836. gadā nodibināja arī mūsdienās izdoto zinātnisko žurnālu Journal de Mathématiques Pures et Appliquées. 1846. gadā savā žurnālā ievietoja nepublicētu, jau mirušā Evarista Galuā darbu, tā pievērsdams uzmanību šim matemātiķim. Liuvila vārdā nosaukts Mēness krāteris.