Arrows

Sākums

Komandas sākotnējā bāze atradās Miltonkīnas pilsētā Anglijas vidienē, kur tagad atrodas citas F1 komandas, Red Bull Racing, bāze. Arrows FA/1, komandas pirmais modelis, tika pabeigts 53 dienu laikā. Shadow iesūdzēja Arrows tiesā apgalvojot, ka FA/1 ir Shadow DN9 kopija. Abu modeļu būvēšanā piedalījās Tonijs Sautgeits. Pēc tam, kad FA/1 lietošana tika aizliegta, tika uzbūvēts Arrows A1, kuru pabeidza vēl ātrāk - 52 dienās.
Viens no dibinātājiem, Franko Ambrosio, drīz pēc komandas dibināšanas tika apcietināts par krāpšanu Itālijā.

Arrows Grand Prix International

Pirmajā sezonā komandā bija daudz notikumu. Sākotnēji bija plānots, ka komandā brauks Gunārs Nilsons, tomēr viņam tika atklāts kuņģa vēzis un zviedrs pēc mazāk nekā gada nomira. Viņa vietā brauca Rikardo Patrēze. Zviedrijas Grand Prix Patrēze finišēja 2. vietā, zaudējot vien Nikijam Laudam, kurš lietoja piespiedējspēku palielinošu ventilatoru. To drīz aizliedza. Itālijas Grand Prix Patrēze bija iesaistīts incidentā, kurā gāja bojā Ronijs Petersons. Sākotnēji daudzi vainoja Patrēzi un viņam aizliedza piedalīties ASV Grand Prix, tomēr vairākus gadus vēlāk vainu no viņa novēla un tas tika pasludināts par sacīkšu incidentu. Komandas otrais pilots, Rolfs Štommelens, kuram pateicoties komandu sāka sponsorēt Warsteiner alus brūvētava, beidza sezonu bez punktiem. Komanda ierindojās 10. vietā kopvērtējumā ar 8 punktiem. Aiz tās palika 9 komandas, tostarp, Shadow.
1979. gadā Štommelenu nomainīja pret Johenu Masu. Patrēze izcīnīja divus punktus, bet Mass — trīs. Kopvērtējumā komanda palika 9. vietā. 1980. gadā komandā palika tas pats pilotu sastāvs. ASV Rietumu Grand Prix izcīņā Patrēze finišēja 2. vietā. Austrijas Grand Prix kvalifikācijā Mass iekļuva avārijā un tika savainots. Nākamajās divās sacīkstēs viņu aizvietoja Maiks Tekvels un Manfrēds Vinkelhoks. Nevienam no viņiem neizdevās kvalificēties sacīkstei. Komanda ar 11 punktiem kopvērtējumā ierindojās augstajā 7. vietā. 1981. gadā Mass nepiedalījās sacīkstēs, tāpēc viņa vietu ieņēma Zigfrīds Štors. Viņš četrreiz nekvalificējās, tāpēc tika aizvietots ar Žaku Vilnēvu (1997. gada F1 čempiona ar tādu pašu vārdu tēvoci), tomēr viņš nekvalificējās nevienai sacīkstei. Patrēze, komandas pirmais pilots, sezonu iesāka daudzsološi. ASV Rietumu Grand Prix viņš kvalificējās pirmajā vietā un bija vadībā līdz 33. aplim, kad viņam gadījās mehāniska kļūme. Tā bija vienīgā Arrows pole-position visā komandas vēsturē. Nākamajā sacīkstē, Brazīlijas Grand Prix, Patrēze finišēja 3. vietā, bet mazliet vēlāk, Sanmarīno Grand Prix, viņš palika otrais. Ar 10 punktiem komanda palika 8. vietā kopvērtējumā.
Tad Patrēze devās uz Bērnija Eklstona vadīto Brabham vienību. Līgumu ar Arrows parakstīja Marks Zūrers. Savainojuma dēļ viņš izlaida pirmās trīs sacīkstes. Tikmēr viņu aizvietoja Braiens Hentons, kurš divreiz nekvalificējās un vienreiz izstājās. Mauro Baldi vienreiz finišēja 10. vietā. Pirmajā sacīkstē pēc Zūrera atgriešanās, Sanmarīno Grand Prix, Arrows piedalījās FOCA rīkotajā boikotā, kura dēļ brauca vien 7 komandas. Zūrers sezonas gaitā izstājās vien divreiz, turklāt, divreiz ieguva punktus. Baldi arī divreiz finišēja pirmajā sešiniekā, tomēr vairākkārt izstājās un bieži nekvalificējās. Ar 5 punktiem Arrows palika 10. vietā komandu kausā. 1983. gadā komandā palika Zūrers. Otrais pilots sākotnēji bija Šiku Serra, pēc tam Alans Džonss, tad atkal Serra un visbeidzot, Tjerī Butsēns. Tā bija pirmā sezona, kad Arrows piloti kvalificējās visām sacīkstēm. Pirmo četru sacīkšu laikā Zūrers četrreiz ieguva punktus. Ar 4 punktiem Arrows palika desmitie kopvērtējumā. 1984. gadā Zūrers un Butsēns saglabāja savas vietas komandā. Neviens no viņiem nekvalificējās Monako Grand Prix, jo bija 20 formulu ierobežojums. Sezonas gaitā Arrows nomainīja Ford dzinējus, kurus viņi lietoja kopš komandas dibināšanas, pret BMW. Komandu sāka sponsorēt Barclay cigarešu ražotājs R. J. Reynolds Tobacco Company. Austrijas Grand Prix Butsēns un Zūrers ierindojās attiecīgi 5. un 6. vietā.
1985. gadā Zūrera vietā komanda nolīga jauno austrieti Gerhardu Bergeru. Viņš izcīnīja punktus pēdējās divās sezonas sacīkstēs. Butsēns četrreiz papildināja savu punktu bagāžu, tostarp, Sanmarīno Grand Prix izcīnot otro vietu. Komandai bija 14 punkti, kas viņus ierindoja 8. vietā. 1986. gads komandai bija mazāk veiksmīgs. Bergers devās uz Benetton un viņa vietu ieņēma Zūrers. Sezonas vidū viņš piedzīvoja avāriju rallija sacīkstēs un nevarēja piedalīties atlikušajā sezonas daļā. Viņu aizvietoja Kristians Danners. Viņš izcīnīja sezonas vienīgo Arrows punktu Austrijas Grand Prix. Komanda ierindojās 10. vietā konstruktoru kausā. 1987. gadā komandā brauca brits Dereks Vorviks un amerikānis Edijs Čīvers. Abi piloti vairākkārt ieguva punktus, Čīvers divreiz finišēja augstajā ceturtajā vietā. Ar 11 punktiem komandu kopvērtējumā Arrows ierindojās rekordaugstajā 6. vietā. Tā bija pirmā sezona, kad tika lietoti Megatron (pārsaukti BMW) dzinēji.
1988. gadā dominēja McLaren un neviena komanda nevarēja ar viņiem sacensties. Abi Arrows piloti brauca ātri un bieži ieguva punktus. Čīvers Itālijas Grand Prix kāpa uz goda pjedestāla zemākā pakāpiena. Ar 23 punktiem komanda izcīnīja 4. vietu kopvērtējumā. Šo sasniegumu komanda tā arī nepārspēja. 1989. gadā komanda paturēja abus pilotus un atgriezās pie Ford dzinējiem. Čīveram divreiz neizdevās kvalificēties, tomēr viņš to atsvēra ar goda pjedestālu ASV Grand Prix. Vorviks izlaida Francijas Grand Prix sakarā ar savainojumu un viņu aizvietoja Martins Donelijs. Ar 13 punktiem komanda ierindojās 7. vietā. Komanda togad izveidoja jaunu tehnisko centru, kas izmaksāja 10 miljonus ASV dolāru, tomēr Vorviks, Čīvers un inženieris Ross Brons komandu pameta. 1990. gadā komandā brauca Mikele Alboreto un Alesandro Kafi. Kafi divreiz tika savainots un abās reizēs viņu aizvietoja Bernds Šneiders. Kafi Monako Grand Prix izcīnītie divi punkti bija komandas vienīgie tosezon. Ar 2 punktiem tā ierindojās 9. vietā.

TWR Arrows

1996. gada sākumā komandu nopirka Toms Vokinšovs, kurš iepriekš bija strādājis Benetton komandā. Viņš pārsauca komandu par Arrows un tā pārcēlās uz Līfīldu, lai arī vēja tunelis palika Miltonkīnā. Pēc tam, kad Williams nolēma nepagarināt līgumu ar Deimonu Hilu, Vokinšovs nelaida garām izdevību viņu nolīgt. Tā kā Hils izcīnīja titulu, vienīgo reizi Arrows vēsturē komanda ieguva iespēju lietot numurus 1 un 2. Hila algu palīdzēja apmaksāt Pedru Dinišs, otrais komandas pilots. Yamaha dzinējs bija diezgan neizturīgs un visas sezonas gaitā pilotiem bija grūtības finišēt. Hila un Arrows zvaigžņu stunda pienāca Ungārijas Grand Prix. Kvalifikācijā Hils visus pārsteidza, nodrošinot 3. vietu rītdienas startā. Sacīkstē Hils nezaudēja pozīcijas, bet gan pirmajos apļos apdzina līderus un izvirzījās vadībā. Viņš bija sacīkstes līderis lielu daļu sacīkstes, tomēr pēdējos apļos Yamaha motors neizturēja un Hils sāka braukt ļoti lēni. Žaks Vilnēvs pietuvojās un ar diviem riteņiem pa zāli apdzina britu. Hils izcīnīja otro vietu. Pēc sezonas beigām viņš devās uz Jordan. Komanda palika 8. vietā konstruktoru kausā ar 9 punktiem. 
Viņa vietu ieņēma soms Mika Salo. Monako viņš izcīnīja ceturto vietu, kas bija komandas rekords tosezon. Vājie rezultāti novērsa sponsoru uzmanību, sezonas gaitā komanda beidza testēt formulas. Beļģijas Grand Prix nedēļas nogalē tika norakstītas trīs formulas, to aizvietošanas izmaksas bija tik lielas, ka komanda gandrīz bankrotēja. Ar 6 punktiem komanda palika 7. vietā komandu kausā. 1999. gadā 70% komanda nopirka Nigērijas princis Maliks Ado Ibrahims un kompānija Morgan Grenfell. Ibrahims pēc dažiem mēnešiem komandu pameta un Vokinšovs atkal pārņēma komandu. Arrows brauca Pedro de la Rosa un Toranosuke Takagi. Pirmajā sacīkstē izcīnītais punkts izrādījās komandas vienīgais. Tā palika 9. vietā. Abas šīs sezonas komanda brauca ar pašbūvētiem dzinējiem. 2000. gadā Takagi vietu ieņēma Joss Verstapens. Abiem pilotiem vairākkārt izdevās izcīnīt punktus, kas palīdzēja komandai ierindoties 7. vietā komandu kausā. Tosezon tā lietoja Supertec dzinējus, turklāt, to sāka sponsorēt telekomunikāciju gigants Orange SA, pateicoties kuram komanda sāka krāsot formulas oranži melnas. 2001. gadā de la Rosas vietu ieņēma jaunais brazīlietis Enrike Bernoldi, kas Monako Grand Prix lielu daļu sacīkstes nelaida garām Deividu Kulthārdu. Pēc tās sacīkstes Kulthārds tikpat kā zaudēja izredzes cīnīties ar Mihaelu Šumaheru par titulu. Austrijas Grand Prix Verstapens izcīnīja komandas vienīgo punktu, kas ierindoja komandu 10. vietā komandu kausā. 2002. gadā Verstapenu aizvietoja Heincs Haralds Frencens. Pirmajā sacīkstē dažādu iemeslu dēļ diskvalificēja abus pilotus. Frencens divreiz izcīnīja punktus. Francijas Grand Prix lielo naudas problēmu dēļ abi piloti ļoti lēni nobrauca lidojošos apļus un nekvalificējās sacensībām. Pēdējo sacīksti komanda aizvadīja Vācijas Grand Prix. Pēc tam tā neieradās ne uz vienu sacīksti. Frencens sezonas gaitā vēl brauca ASV Grand Prix Sauber sastāvā aizvietojot Felipi Masu. Tika baumots, ka Sebastians Burdē ir parakstījis līgumu ar komandu uz 2003. gadu, tomēr pēc komandas bankrota viņš devās uz amerikāņu Champ Car sacensībām.
Tom Walkinshaw Racing tika likvidēts līdz ar Arrows bankrotu. Sezonas gaitā tika baumots par dažādiem investoriem, kas grasoties nopirkt komandu, tostarp, par amerikāņu multimiljonāru Karlu Smitu, amerikāņu biznesmeni Kreigu Poloku, Saūda Arābijas princi Haledu al Valedu, enerģijas dzērienu ražotāju Red Bull, Austrumeiropas izcelsmes angļu biznesmeņu grupu, amerikāņu biznesmeni Edgaru Bronfmenu, ASV investoru grupu, kuru finansē Bobs Balahovskis un Rass Olsens un prezentē Dens Gērnijs un Fils Hils, kā arī Toyota F1 komanda (lai iegūtu Arrows tiesības Konkordes līgumā).