google/wiki40b huggingface dataset:
Dzelzceļa līnija Rīga—Jelgava—Mažeiķi

Dzelzceļa līnija Rīga—Jelgava—Mažeiķi bija 1872.-1873. gadā uzbūvēts privātās dzelzceļa līnijas Rīga—Jelgava turpinājums, kas savienoja Jelgavas staciju ar dzelzceļa līniju Liepāja-Romni Mažeiķos. Mūsdienās sadalīta dzelzceļa posmos Rīga—Jelgava, Jelgava—Glūda un Glūda—Reņģe. Lietuvas daļā sliedes demontētas.

Vēsture

Privātā dzelzceļa līnija Torņakalns - Jelgava (39 verstis) tika atklāta 1868. gada 21. novembrī. 
1872. gadā tika uzsākta dzelzceļa līnijas Rīga—Jelgava turpinājuma būve līdz Mažeiķiem (88 verstis), 1873. gada 1. novembrī  95 km garo 1435 mm (normālplatuma) Jelgavas—Mažeiķu līniju nodeva ekspluatācijā. Līnija bija paredzēta, lai savienotu Rīgu caur Jelgavu ar agrāk uzbūvēto līniju Liepāja—Mažeiķi—Kaišadore, 1894. gadā dzelzceļa līniju nacionalizēja un 1896. gadā iekļāva Rīgas-Orlas dzelzceļa tīkla sastāvā (Риго-Орловская железная дорога).
Pirmā pasaules kara laikā Vācijas okupētajā teritorijā (Oberosts) esošo dzelzceļa līnijas daļu izmantoja vācu karaspēka apgādei. Dzelzceļa pagarinājuma līdz Mažeiķiem nozīme pēc līnijas Jelgava—Šauļi pabeigšanas 1916. gadā mazinājās un to izmantoja galvenokārt satiksmei starp Jelgavu un Liepāju. Tādēļ Latvijas brīvības cīņu laikā Latvijas armija ieņēma Mažeiķu dzelzceļa mezglu, tomēr starptautiskā Latvijas-Lietuvas robežkomisija šo teritoriju atstāja Lietuvā, saglabājot Latvijas tiesības uz dzelzceļa posma izmantošanu.
1925. gadā posmā Jelgava—Glūda izbūvēja otru sliežu ceļu 1524 mm platumā, jo tika uzsākta Glūdas—Liepājas dzelzceļa būve tiešākai satiksmei ar Liepāju. Padomju laikā pa šo līniju, kas bija pārbūvēta uz 1524 mm platumu, kursēja vairāki pasažieru vilcienu maršruti: Rīga—Mažeiķi, Rīga—Klaipēda (ceļā šķērsoja Latvijas—Lietuvas robežu 3 reizes), Rīga—Kaļiņingrada. 
2008. gadā Lietuvas valdība slēdza vilcienu satiksmi starp Reņģi un Mažeiķiem un sliedes steigšus demontēja. Pasažieru vilcieni Rīga-Reņģe kursēja vēl līdz 2010. gada 22. februārim. 
Sakarā ar sliežu demontēšanu 2017. gada oktobrī Eiropas Komisija "Lietuvas dzelzceļam" uzlika naudas sodu par Eiropas Savienības konkurences noteikumu pārkāpšanu. 2018. gada augustā uzsāka 19 km dzelzceļa posma Mažeiķi - Reņģe rekonstrukciju. 2019. gada 22. martā parakstīts līgums par Mažeiķu—Reņģes posma atjaunošanu, darbus paredzēts pabeigt līdz 2019. gada beigām.
Nebīls Maalūls

Futbolista karjera

Profesionāla futbolista karjeru sāka Tunisijas klubā ES Tunis. No 1989. līdz 1991. gadam spēlēja Vācijā, Hannover 96 kluba sastāvā 2. Bundeslīgā. Pēc tam atgriezās ES Tunis. Šī kluba sastāvā sešas reizes ir kļuvis par Tunisijas čempionu (1982, 1985, 1988, 1989, 1993, 1994). Vēlreiz par Tunisijas čempionu kļuva 1996. gadā Club Africain kluba sastāvā.
Tunisijas futbola izlasē spēlējis no 1985. līdz 1995. gadam. Kopā izlases rindās aizvadījis 74 spēles un guvis 11 vārtus. N. Maalūls ir piedalījies arī 1988. gada vasaras olimpiskās spēlēs Seulā.

Trenera karjera

Trenera karjeru sāka 1997. gadā klubā Olympique du Kef. 2002. gada kļuva par Rožē Lemēra asistentu Tunisijas izlasē, palīdzot komandai uzvarēt 2004. gada Āfrikas Nāciju kausā. Vēlāk kļuva par Tunisijas olimpiskās izlases treneri.
Karjeras turpinājumā strādāja par galveno treneri klubos Club Africain un CA Bizertin, kuros pirms tam bija pats spēlējis. No 2006. līdz 2008. gadam vēreiz bija trenera asistents Tunisijas izlasē. 2010. gada decembrī kļuva par ES Tunis galveno treneri un divreiz aizveda komandu līdz Tunisijas čempionu titulam.
2013. gada februārī kļuva par Tunisijas izlases galveno treneri. Pēc tam, kad izlase nespēja kvalificēties 2014. gada FIFA Pasaules kausam, paziņoja par atkāpšanos no amata. 2014. gadā neilgu laiku strādāja ar Kataras klubu El Jaish. 2014. gada decembrī tika apstiprināts par Kuveitas futbola izlases galveno treneri. Vadīja komandu 2015. gada Āzijas kausā un 2018. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijā, līdz FIFA apturēja Kuveitas Futbola federācijas darbību. 
2017. gada aprīlī vēlreiz kļuva par Tunisijas izlases galveno treneri, pārņemot izlasi PK kvalifikācijas cikla laikā.  Maalūla vadībā izlase kvalificējās finālturnīram.
BBC One

Vēsture

1932. gada 22. augustā BBC sāka raidīt pirmās pārraides. 1936. gada 2. novembrī BBC oficiāli sāka raidīt pārraides. 1939. gada 1. septembrī, divas dienas, pirms Lielbritānija paziņoja par karu ar Vāciju, BBC pārtrauca raidīt un viena no pēdējām programmām bija animācijas filma Mikipele. 1945. gada 7. jūnijā plkst. 15:00 kanāls atsāka raidīt.
Nutaki Prijanka

Biogrāfija

Daudzkārtējā Indijas jauniešu šaha čempionātu uzvarētāja dažādās vecuma grupās: 2011. gadā bijusi labākā meitenēm U9 vecuma grupā, 2013. gadā uzvarējusi meitenēm U11 vecuma grupā, bet 2015. gadā kļuvusi par meiteņu U13 vecuma grupas uzvarētāju. 2012. gadā uzvarējusi Āzijas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U10 vecuma grupā un Pasaules jauniešu šaha čempionātā meitenēm U10 vecuma grupā.
2018. gada augustā bijusi labākā starp sievietēm "RTU Open" "A" turnīrā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Džovanni Čenni

Biogrāfija

No 1910. gadu sākuma līdz 1920. gadu vidum bijis viens no vadošajiem Itālijas šahistiem. Divas reizes pēc kārtas uzvarējis Boloņas pilsētas šaha čempionātos (1911, 1912).
Regulāri piedalījies Itālijas spēcīgāko šahistu turnīros, kurus vēlāk sāka dēvēt par neoficiālajiem Itālijas šaha čempionātiem: 1911. gadā Romā ieņēmis 4. vietu, 1912. gadā Viaredžo dalījis 2.-3. vietu, 1913. gadā Boloņā bijis 3. vietā, 1916. gadā Milānā izcīnījis 2. vietu, 1922. gadā Milānā izcīnījis 2. vietu aiz Stefano Rosselli, bet 1925. gadā Boloņā dalījis 7.-8. vietu.
Pārstāvējis Itāliju 1924. gada neoficiālajā šaha olimpiādē.
Gundars Bērziņš (politiķis)

Darbība politikā

Neilgu laiku bijis PSKP biedrs. Bija 5. Saeimas deputāts no Latvijas Zemnieku savienības. Partiju pametis 1997. gadā. Piedalījies Tautas partijas izveidē, ieguvis biedra karti ar numuru 1. Bijis 7. Saeimas deputāts no Tautas partijas un finanšu ministrs Andra Bērziņa ministru kabinetā, 8. Saeimā — Budžeta un finanšu komisijas priekšsēdētājs.
Tika iecelts veselības ministra amatā 2004. gada 2. decembrī. 2006. gada oktobrī Bērziņš tika ievēlēts arī 9. Saeimā. 2007. gada 17. janvārī viņš paziņoja par atkāpšanos no amata un aiziešanu no politikas veselības apstākļu dēļ. Kandidējis 2009. gada Rīgas domes vēlēšanās no TP saraksta, nav ievēlēts. 2010. gadā nav pārreģistrējies partijā. Tajā pašā gadā minēja iespēju kandidēt ārkārtas Saeimas vēlēšanās.
Nickelodeon

Agra vēsture

Nickelodeon vēsture sākās 1977. gada 1. decembrī, kad Warner Cable Communications izveidoja pirmo divu veidu interaktīvo kabeļu sistēmu QUBE Kolumbusā, Ohaio. Warner Cable C-3 kabeļu kanāls raidīja Pinwheel katru dienu. Nickelodeon radās 1979. gada 1. aprīlī, sākotnēji izplatīts pa Warner Cable sistēmām no satelīta uz RCA Satcom-1 retranslatora. Sākumā kanālā nebija reklāmu, tās parādījās 1984. gada janvārī.

Kļūšana par Nickelodeon

Nickelodeon tika izveidots 1979. gada 1. aprīlī (kā pirmais tikai bērniem paredzētais kanāls) Warner Cable sistēmā Bufalo, Ņujorkā. Kanāls ātri izpletās, sasniedzot Warner Cable sistēmas pa visu valsti un arī citus kabeļoperatorus. Neskatoties uz kanāla iepriekšējo vēsturi kā QUBE un Pinwheel, Nickelodeon 1979. gadu izvēlējās kā savas dibināšanas gadu. Kanāls raidīja raidījumus kā Video komiksu grāmata, Pinwheel (kas tika reformēts kā vairāku stundu bloks) un citus.
Nickelodeon pirmajos gados bija vairākas problēmas, darbojoties ar 10 miljoniem dolāru zaudējumiem 1984. gadā. Kanālam trūka veiksmīgas programmas, stagnācija reitingos un būšana pašā apakšā no visiem ASV kabeļtelevīzijas kanāliem. MTV Networks direktors Bobs Pitmans devās pie Freda Seiberta un Alana Goodmena, lai atjaunotu kanāla zīmolu. Kanālam tika atjaunots dizains un logotips. Pēc sešiem mēnešiem Nickelodeon kļuva par populārāko bērnu kanālu un tā palika 26 gadus, neskatoties uz augošo konkurenci no Disney Channel un Cartoon Network.
1991. gada 11. augustā pirmizrādi pieredzēja pirmie trīs oriģinālie animācijas seriāli, tie kļuva par lielu panākumu un tika veidoti jauni animācijas seriāli.

Nicktoons

Nicktoons ir zīmols Nickelodeon kanāla oriģinālajiem animācijas seriāliem (šis nosaukums tiek izmantots arī Nickelodeon kanālam, kurš sāka raidīt kopš 2002. gada). Līdz 1991. gadam Nickelodeon kanālā tika raidīti dažādās valstīs tapuši animācijas seriāli. Nickelodeon animācijas seriāliem Nickelodeon programmā joprojām ir liels īpatsvars, darbadienās animācijas seriāli kanālā tiek rādīti aptuveni no 6 līdz 7 stundām, brīvdienās pat līdz 9 stundām. Kopš 2006. gada, kad Nickelodeon noslēdza līgumu ar DreamWorks Animation, kanālā ir parādījušies vairāki trīsdimensionāli animācijas seriāli (piemēram: Madagaskaras Pingvīni un Fanboy & Chum Chum).

Nick at Nite

Amerikas Savienotajās Valstīs kopš 1985. gada jūlija Nickelodeon dala vietu ar kanālu Nick at Nite, kas raida situāciju komēdijas, vairākus oriģinālraidījumus un filmas. Nick at Nite tiek raidīts arī citās valstīs, kā piemēram: Apvienotajā Karalistē un Īrijā. Vācijā, Austrijā un Šveicē Nickelodeon nakts programma tiek dēvēta par NickNight.

Raidlaiki

Amerikas Savienotajās Valstīs Nickelodeon raida no 7.00 līdz 21.00 pirmdienās, otrdienās, trešdienās, piektdienās un svētdienās, no 7.00 līdz 20:00 ceturtdienās, kā arī no 7.00 līdz 22.00 sestdienās, kad sāk raidīt Nick at Nite. Citās valstīs Nickelodeon raida 24 stundas diennaktī, dažās valstīs naktīs neraida neko.
Urdu

Ģeogrāfiskā izplatība

Cilvēku skaits, kuriem urdu ir dzimtā valoda, tiek lēsts no 60 līdz 70 miljoniem. To pratēju skaits tiek lēsts ap 100 miljoniem. Pēc 2001. gadā Indijā veiktās tautas skaitīšanas datiem šajā valstī dzīvoja 52 miljoni urdu pratēji, kas bija 6% no visiem Indijas iedzīvotājiem. 2008. gadā Pakistānā dzīvoja aptuveni 13 miljoni cilvēku, kuriem urdu bija dzimtā valoda. Vairāki simti tūkstoši urdu valodas pratēji dzīvo Apvienotajā Karalistē, Saūda Arābijā, Amerikas Savienotajās Valstīs un Bangladešā. Bangladešā šī valoda tiek saukta par bihari.

Urdu alfabēts

Urdu pierakstīšanai izmanto urdu alfabētu, kas patiesībā ir mainīts persiešu alfabēts, un tas savukārt ir radies no arābu alfabēta. Vārdi tiek rakstīti no labās uz kreiso pusi. Alfabētā ir 38 burti.

Gramatika

No gramatikas viedokļa urdu daudz neatšķiras no hindi. Viena no izteiktākajām atšķirībām ir arābu un persiešu priedēkļu un piedēkļu lietošana, piemēram, دار (dar-), با (ba-/baa-), دار (-dar), ساز (-saz) un خور (-khor).
Damjēns Plesī

"Lyon"

Plesī savu pirmo profesionāļa kontraktu parakstīja ar Lionas "Olympique" jau 15 gadu vecumā. Viņš tika uzskatīts par vienu no talantīgākajiem jaunajiem kluba futbolistiem, taču tā arī pie spēlēšanas galvenajā komandā netika.

"Liverpool"

2007. gada augustā Plesī parakstīja trīs gadu līgumu ar Liverpūles klubu un galu galā spēlēja rezervistu komandā. Par jaunieguvumu tobrīdējais galvenais treneris Rafaels Benitess sacīja: "Viņš ir labs spēlētājs. Damjēnam ir pietiekami daudz laika, lai pilnveidotu savu spēli. Taču tikai no viņa progresa atkarīgs, cik ātri spēs iekarot vietu galvenajā komandā."
Plesī "Liverpool" sastāvā debitēja 2008. gada 5. aprīlī, kad piedalījās neizšķirtā (1:1) ar Londonas "Arsenal". "Viņš debitēja ļoti labi. Pēc lieliska snieguma rezerves komandā nolēmām uzaicināt uz maču galvenajā vienībā. Saprotam, ka ejam pareizajā virzienā," komentēja Benitess.
Pirms 2008./2009. gada sezonas Plesī piešķīra "Liverpool" galvenās komandas formastērpu ar 28 numuru, ko savās jaunības dienās valkāja arī Stīvens Džerards. Jauno sezonu viņš uzsāka ar maču Čempionu līgā pret "Standard Liège". Savukārt vienības pamatsastāvā viņš debitēja pret "Sunderland", tiesa, jau puslaikā pussargu nomainīja.
Pirmos vārtus "Liverpool" sastāvā Plesī guva "Carling Cup" ietvaros pret Totenhemas "Hotspur". 2009. gada oktobrī futbolists pagarināja savu līgumu ar komandu, kas paredz viņa palikšanu Liverpūlē līdz 2012. gadam.
Visums rieksta čaumalā

"Visums rieksta čaumalā" (angļu: The Universe in a Nutshell) ir angļu zinātnieka Stīvena Hokinga grāmata par teorētisko fiziku, kas paredzēta plašam lasītāju lokam. Pirmoreiz izdota 2001. gadā. 2002. gadā grāmata ieguvusi Karaliskās biedrības Zinātnes grāmatu balvu (Science Book Prize).
Grāmatā skaidroti Visuma pastāvēšanas principi, izmantoti teorētiskās fizikas jēdzieni. Populārzinātniskā formā lasītāji tiek iepazīstināti ar pētījumiem, atklājot sarežģītos Visuma noslēpumus. Grāmatā īpaša uzmanība veltīta A. Einšteina vispārīgajai relativitātes teorijai, kvantu teorijai, laika formai, Visuma vēsturei, brānu pasaulei. Starp grāmatas tēmām ir jautājumi par to, vai informācijas pazušana melnajos caurumos var ietekmēt mūsu spēju paredzēt nākotni, vai ceļošana laikā ir iespējama un vai attīstītāka civilizācija varētu atgriezties pagātnē un to izmainīt. Grāmatā iekļautas krāsainās ilustrācijas, kas padara uzskatāmāku sniegto informāciju par elementārdaļiņām, par plakņu un stīgu pārvietošanos vienpadsmit dimensijās, par melno caurumu iztvaikošanu un pazušanu. Grāmatas nosaukums tēlaini atspoguļo Visuma izveidošanos — tam uzdīgstot no pirmatnējas kosmiskas sēklas, piemēram, no neliela riekstiņa.
Edvards I Plantagenets

Biogrāfija

Edvards bija Henrija III vecākais dēls. Tēva valdīšanas laikā piedalījās sazvērestībās pret karali. Vēlāk tomēr pārgāja tēva pusē un piedalījās muižnieku sacelšanos apspiešanā.
No 1270. līdz 1274. gadam piedalījās Astotajā Krusta karā, karoja Svētajā zemē. Atceļā Edvardu sasniedza ziņa par karaļa nāvi un pēc atgriešanās 1274. gadā viņš tika kronēts par jauno karali.
Kāpjot tronī pieņēma vārdu "Edvards I", kaut arī pirms viņa Anglijā bija bijuši trīs citi karaļi ar šādu vārdu, jo uzskatīja, ka vienota Anglijas karaliste sākusies tikai ar Normandiešu dinastiju. Daudz nodarbojās ar valsts likumu kodificēšanu un unificēšanu. Centralizēja valsti, sāka regulāri sasaukt parlamentu.
No 1276. līdz 1283. gadam Edvards I iekaroja Velsu. Tās pilnīgai pakļaušanai tika uzbūvēti daudzi cietokšņi un pilsētas, Velsā tika ievesti angļu zemnieki. 1290. gadā padzina no valsts visus ebrejus.
Pēc Skotijas karalienes Margaritas nāves viņš par skotu karali iecēla Džonu I Baliolu un neveiksmīgi centās pakļaut Skotiju, iegūstot iesauku "Skotu Veseris" (Hammer of the Scots). Viljama Vollesa vadītā sacelšanās izjauca Edvarda I plānus un, kaut arī viņam galu galā 1298. gada Vollesu izdevās sakaut, Skotijas tronī kāpa Roberts I Brūss, kuram pēc Edvarda I nāves izdevās padzīt angļus no Skotijas.
Edvards I mira kārtējā karagājiena uz Skotiju laikā 1307. gadā, atstājot mantiniekam Eduardam II valsti finansiālajās un politiskajās problēmās.
Roberts Bulsons

Dzīvesgājums

Dzimis  1889. gada 1. novembrī Rīgā. Mācījās Rīgas pilsētas Katrīnas skolā, ko beidza 1907. gadā. Strādāja par Vidzemes gubernatora kancelejas ierēdni (1909-1917). 1913. gadā apprecējās. 
Pēc Latvijas Republikas proklamēšanas 1918. gada 23. novembrī uzsāka darbu Latvijas Pagaidu valdības kancelejā, 1919. gada 2. janvārī kopā ar pagaidu valdību evakuējās no Rīgas uz Jelgavu, tad pārgāja darbā Latvijas SPR darba komisariātā.
No 1919. gada 9. jūlija atkal uzsāka darbu Valsts kancelejā par darbveža palīgu, bet ar 1. augustu – par darbvedi. Ar Valsts kancelejas direktora D. Rudzīša 1920. gada 24. februāra rīkojumu darbvedis R. Bulsons tika iecelts par I šķiras nodaļas (Vispārējās nodaļas) vadītāju. Bija Valsts tipogrāfijas revīzijas komisijas un Latvijas telegrāfa aģentūras revīzijas komisijas loceklis. 1934. gadā otro reizi salaulājās ar Mildu Kampars. 
Pēc Valsts kancelejas direktora D. Rudzīša pēkšņās nāves 1939. gada 22. augustā kļuva par Valsts kancelejas direktora pienākumu izpildītāju. 
Pēc Latvijas okupācijas Ministru kabineta 1940. gada 23. jūlija sēdē viņu atbrīvoja no amata Valsts kancelejas direktora vietas izpildītāja amata.
Valdības vadītājs Vilis Lācis noraidīja viņa sievas Mildas Bulsones lūgumu viņu apžēlot, jo "Bulsons esot pret padomju varu un, iespējams, vēl arī slēpjot ziņas par Ulmaņa valdības zelta rezervēm". 
R. Bulsona nopratināšanas protokolā 1941. gada 13. novembrī Astrahaņas cietumā fiksēts, ka viņš atzinis piedalīšanos Ulmaņa valdības sēdē 1940. gada 17. maijā, kad tika pieņemts slepenais lēmums par ārkārtēju pilnvaru piešķiršanu sūtnim Zariņam Londonā, bet pārējās izvirzītajās apsūdzībās sevi par vainīgu neatzina.
1942. gada 14. februārī sevišķā apspriede Robertam Bulsonam par aktīvu darbību pret revolucionāro kustību piesprieda nāvessodu nošaujot. Spriedums izpildīts 1942. gada 24. martā Astrahaņā. 
1950. gadu sākumā pēc viņa sievas rakstītajiem lūgumiem par informācijas sniegšanu par dzīvesbiedra likteni pienāca atbilde, ka R. Bulsons ir dzīvs, bet atrodas izsūtījumā bez tiesībām sarakstīties. Tikai 1990. gada 13. novembrī tika parakstīts Mildai Bulsonei adresēts prokuratūras paziņojums, ka krimināllieta pret Robertu Bulsonu ir izbeigta un viņš ir reabilitēts.
Džoels Edmundsons

Spēlētāja karjera

Iepriekš spēlējis arī AHL komandā Čikāgas "Wolves". 2019. gadā kopā ar Sentluisas "Blues" izcīnīja Stenlija kausu. 2019. gada septembrī tika aizmainīts uz Karolīnas "Hurricanes".
Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā.
Tintiņa piedzīvojumi

"Tintiņa piedzīvojumi" (franču: Les Aventures de Tintin) ir komiksu sērija, ko izveidoja beļģu mākslinieks Žoržs Remī, pseidonīms — Eržē (franču: Hergé). Šis komikss pirmo reizi franču valodā parādījās 1929. gada 10. janvārī beļģu avīzes Le Vingtième Siècle bērnu pielikumā. Komiksu sērijas ir lasītāju un kritiķu iecienītas jau vairāk nekā 70 gadus.
Stīvens Spīlbergs, 2011. gadā, pēc vairāku grāmatu motīviem uzņēma filmu "Tintiņa piedzīvojumi: Vienradža noslēpums".

Tēli

Komiksu sēriju galvenais varonis ir avīzes reportieris Tintiņš. Precīzs vecums nav nekur norādīts, bet visticamāk viņam nav vairāk par divdesmit gadiem. Komiksu varoņi laika gaitā nenoveco, neskatoties uz apkārtējās vides modernizēšanos. Pateicoties savai profesijai Tintiņš ceļo apkārt pa pasauli (PSRS, Eiropa, Amerika, Āfrika, Āzija) un kļūst par līdzdalībnieku aizraujošos un piedzīvojumiem bagātos notikumos. Viņa uzticamais līdzgaitnieks un draugs ir foksterjers Mīļuks (franču: Milou).
Astoņu prinču karš

Astoņu Prinču karš bija Senās Ķīnas Djiņu dinastijas pirmā imperatora ģimenes locekļu cīņas par varu laikā no 291. līdz 306. gadam. 
Pie varas nākusī Sima ģimene, lai nostabilizētu savu varu, iecēla radiniekus un tuvākos atbalstītājus par provinču vietvalžiem. Savās provincēs tie baudīja ne tikai ievērojamu neatkarību no imperatora, bet arī kontrolēja savas reģionālās armijas. Tika ieviesta piecu līmeņu aristokrātija, kuras pārstāvji saņēma daļu no savāktajiem nodokļiem. 
Problēmas sākās pēc tam, kad imperators savu garā vājo dēlu Sima Žongu 267. gadā pasludināja par troņmantinieku. Lai arī imperatora jaunākajam brālim bija iespēja kļūt par troņmantinieku, augstmaņu intrigām un personīgajām interesēm izdevīgāks bija garā vājais Sima Žongs, kurš kāpa tronī 290. gadā, pēc tēva nāves. Par reģentu kļuva mirušā imperatora atraitnes radinieks Jang Juns (Yang Jun), kuru 291. gadā no varas gāza un kopā ar gandrīz 3000 Jang ģimenes locekļiem nogalināja Sima Žonga sieva Jia Nanfeng ar imperatora tēvoču Sima Vei un Sima Liang militāro atbalstu. Par reģentu kļuva Sima Liangs, kuru imperatore Jia Nenfeng drīz nogalināja ar Sima Vei atbalstu, kurš pats tika nogalināts jau dažas dienas vēlāk. 
Pēc 291. gada notikumiem uz gandrīz uz desmit gadiem iestājās miers, un imperatores Jia ģimene jutās droši varas virsotnē. 300. gadā imperatore Jia Nanfeng lika nogalināt troņmantinieku Sima Ju, kura māte bija zemas izcelsmes imperatora mīļākā. Šī rīcība izraisīja pils apsardzes vadītāja un imperatora tēvoča Sima Luna sašutumu, kurš nogalināja visus Jia ģimenes pārstāvjus. Garā vājais imperators Sima Žongs tika atcelts no troņa, un 301. gadā tronī kāpa Sima Luns. 
Šī rīcība izraisīja pārējo Sima ģimenes prinču reakciju, kuri paši redzēja iespēju kāpt imperatora tronī. Sākās karš, kura laikā radinieku starpā notika asiņainas cīņas par varu. Sima Jiongs 301. gadā nogalināja Sima Lunu, atjaunoja tronī Sima Žongu un pasludināja sevi par reģentu, taču jau 302. gadā viņu nogalināja Sima Jongs. Tādā garā karš turpinājās līdz 306. gadam. 
306. gadā Sima Žings beidzot nevienam no troņa pretendentiem vairs nebija vajadzīgs un tika noindēts. Sima Jue cīņās guva virsroku, un viņa kontrolē 306. gada beigās tronī kāpa dinastijas dibinātāja, imperatora Vudi jaunākais dēls Sima Či, kurš valdīja līdz 311. gadam.
Astoņu prinču karš sagrāva valsti un jau 301. gadā viens no provinču vietvalžiem pasludināja sevi par neatkarīgu valdnieku, tam sekoja pāris citas provinces. Izmantojot pieaugošo haosu, 304. sākās etnisko minoritāšu cilšu karotāju, jeb Piecu barbaru sacelšanās, kuras rezultātā Dzjiņu dinastija zaudēja kontroli pār valsts ziemeļu un centrālajiem rajoniem, sākās Sešpadsmit karalistu posms.
2. aprīlis

2. aprīlis ir gada 92. diena pēc Gregora kalendāra (93. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 273 dienas.
Hlibokaje

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1414. gadsimtā kā Lietuvas lielkņazistes miests. Atradās uz svarīgā Vecā Smoļenskas ceļa, kas savienoja Viļņu ar Polocku. Pilsēta pievienota Krievijas impērijai pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā. Starp abiem pasaules kariem Glubokoja (poļu: Głębokie) atradās Polijai piederošās Viļņas vaivadijas sastāvā. Otrā pasaules kara laikā pievienota PSRS, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu un iekļāva Baltkrievijas PSR. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS NKVD pie pilsētas veica masveida ieslodzīto nogalināšanu. Vācu okupācijas laikā bija Ostlandes Glubokojes apriņķa centrs, tika iznīcināti vairums pilsētas ebreju iedzīvotāju.

Cilvēki

Hlibokaje ir padomju aviokonstruktora Pāvela Suhoja (Павел Осипович Сухой, 1895-1975) dzimtā pilsēta.
1989. gada NHL drafts

1989. gada NHL drafts bija 27. NHL drafts, kurš notika 1989. gada 17. jūnijā Blumingtonā. Kopā tika draftēti 252 spēlētāji divpadsmit kārtās.
Jānis Cielavs

Biogrāfija

Jānis Cielavs dzimis 1890. gada 15.jūlijā Rīgā būvuzņēmēja ģimenē. Beidzis 1909. gadā Aleksandra ģimnāziju, kam sekojušas tieslietu studijas Pēterburgas universitātē (1909-1911). Gleznošanu apguvis Rīgā, mācoties Rīgas pilsētas mākslas skolā (1911-1915), kā arī papildinājies glezniecībā Pirmā Pasaules kara gados Penzā un Taškentā. Strādājis žurnālos "Rūgtās drapes" (1922-1923) un "Ho-ho" (1922-1924) par karikatūristu. Bijis Latvijas Mākslas akadēmijas pedagogs (1940- 1941). 1944. gadā emigrējis sākumā uz Vāciju, tad uz Austriju, kur papildinājies mākslas institūtā. Vēlāk devies uz Parīzi (1946), kļūstot par savienības "Societies National des Beaux-Arts" mūža biedru un piedaloties salona izstādēs. 1949. gadā emigrējis uz ASV, Ņujorku, kur pārticis no profesionāla gleznotāja darba. Miris 1968. gada 11. novembrī Ņujorkā.

Mākslinieciskā darbība

1923. gadā pievienojies Rīgas mākslinieku grupai. Mākslinieciskās darbības sākumā, 1920. gadu sākumā strādājis reālismā ievirzē, realizējot pacietu zīmējumu. Vēlāk sācis lietot asākas kontūras, uzsvēris lietu raupjumu un nedaudz ģeometrizējis formas, tuvinoties tolaik latviešu glezniecībā populārajām franču mākslas tradīcijām. 1930. gados raksturīga nosliece uz plašu atmosfēras atveidojumu, otas raksta dažādība un pustoņu attiecības lietojums. Gleznieks kļuvis noskaņā romantisks un glezniecībā atraisītāks. Jānis Cielavs gan Latvijā, gan trimdā gleznojis portretus, jo bijis iecienīts salonu un reprezentīvo portretu gleznotājs, tirgus ainas, kafejnīcas skatus, sadzīviskas kompozīcijas. Mākslinieks piedalījies izstādēs no 1920. gada, darbi tikuši eksponēti Latvijas Kultūras fonda rīkotajās un valsts reprezentācijas izstādēs ārzemēs. Personālizstādes bijušas Rīgā 1930. gadā un trimdā 1957. gadā R.Kalniņa vadītajā mākslas salonā "Franču mākslas centrs".