Imants Daudišs

Izglītība

Imants Daudišs ir mācījies Valmieras pamatskolā, Viestura vidusskolā un 1. vidusskolā, kuru pabeidzis 1963. gadā. Tajā pašā gadā iestājies Ivanovas Ķīmijas tehnoloģijas institūtā, kuru beidzis 1968. gadā ar inženiera tehnologa diplomu.
Zināšanas papildinājis ASV Kongresa rīkotajos kursos likumdošanas tehnoloģijā (1992), ASV Federālā izmeklēšanas biroja kursos "Krīzes situāciju vadība" (1992), parlamenta darbības pamatjautājumu kursos Otavā (1993).

Profesionālā karjera

I. Daudišs darba gaitas sācis pēc Ivanovas institūta beigšanas 1968. gadā. Rīgas Ķīmijas kombinātā strādājis par meistaru, vēlāk par kontrolmērinstrumentu laboratorijas vadītāju. Darbojies komjaunatnes un kompartijas iestādēs (1970—1980). Sākot ar 1980. gadu bijis Valsts izdevniecību, poligrāfijas un grāmatu tirdzniecības lietu komitejas priekšsēdētāja pirmais vietnieks.

Politiskā karjera

Darbojies Latvijas PSR Augstākajā Padomē. 1989. gadā ievēlēts par tās Prezidija sekretāru. Šajā laikā piedalījies Latvijas Tautas frontes akcijās, kā arī sadarbībā ar LTF vēlēšanu centru — 1990. gada AP vēlēšanu organizēšanā. Kā LTF kandidāts ievēlēts un darbojies Latvijas Republikas Augstākajā Padomē (1990—1993), AP pirmajā sēdē 3. maijā ievēlēts par AP sekretāru.
Piedalījies savienības "Latvijas Ceļš" veidošanā, kļuvis par tās valdes locekli un ārlietu sekretāru. No LC vēlēšanu saraksta 1993. gadā ievēlēts par 5. Saeimas deputātu un tās sekretāru. 1995. gadā ievēlēts 6. Saeimā par deputātu un sekretāru. Darbojies Saeimas Ārlietu un Pieprasījumu komisijā.

Diplomātiskā karjera

1997. gadā Imants Daudišs politiku un Saeimu pametis, lai pievērstos diplomātiskajam darbam. Togad viņš ir ticis iecelts par Latvijas ārkārtas un pilnvaroto vēstnieku Krievijā. Amatā bijis līdz 2001. gadam, kad vēstnieku rotācijas dēļ kļuvis par Latvijas vēstnieku Lielbritānijā. 2002. gada 12. aprīlī saņēmis akreditācijas vēstuli no Valsts prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas vēstnieka amatam Īrijā.

Nāve un bēres

Imants Daudišs pēkšņi miris 2002. gada 14. aprīlī Rīgā no infarkta. 19. aprīlī Rīgas Sv. Jēkaba katedrālē norisinājās bēru ceremonija. Prezidente V. Vīķe-Freiberga raksturoja I. Daudišu kā cilvēku, kas "kalpoja Latvijai pēc savas labākās sirdsapziņas. Viņa pietrūks Latvijas diplomātiskajam dienestam [..], viņa sirds degsmes pietrūks Latvijai." Ministru prezidents Andris Bērziņš izteicās: "Viņš bija valstsvīrs, kuram bija tas gods balsot par neatkarības deklarāciju un vēlāk kā parlamenta sekretāram to pasludināt. Daudišam bija svešas daudzu politiķu alkas pēc ātri gaistošas slavas un ievērības, tā vietā diplomāts vienkārši strādāja, lai īstenotu dzīvē neatkarības deklarācijas principus."
I. Daudiša piemiņai veltīto dievkalpojumu vadīja Rīgas arhibīskaps Jānis Pujats. Ceremoniju apmeklēja arī vairāki Latvijas vēstnieki ārvalstīs, ārvalstu vēstnieki Latvijā, Saeimas deputāti, ministri, Valsts institūciju darbinieki un uzņēmēji. Pēc dievkalpojuma bēru procesija, pa ceļam apstājoties pie Ārlietu ministrijas ēkas, devās uz Otrajiem Meža kapiem.

Privātā dzīve

Imants Daudišs piedzima 1945. gada 15. augustā Rīgā. Viņa tēvs bija matemātikas un fizikas skolotājs, bet māte — mājsaimniece. Ģimenē bija vēl divas meitas. 1950. gadā Daudišu ģimene pārcēlusies uz Valmieru, jo tēvs bija tur nosūtīts darbā par pasniedzēju.
I. Daudišs precējies ar ekonomisti Helēnu. Laulībā dzimusi meita Enrika, kas ir kļuvusi par banku un finanšu speciālisti, kā arī dēls, kas ir miris. Brīvajā laikā Daudišs nodarbojās sportu, spēlēja tenisu. 10 gadus bijis Latvijas Vingrošanas federācijas prezidents.
2000. gadā apbalvots ar III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni un 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.