google/wiki40b huggingface dataset:
Cēsu vaivadija

Iekarošana un likvidācija

1620.-1622. gados Polijas-Lietuvas karaspēks cieta smagas sakāves pie Rīgas un Zemgalē. Ar 1622. gada novembra Jelgavas pamiera noteikumiem ūnija atteicās no zviedru iekarotajām Livonijas zemēm. Oficiāli Polijas-Lietuvas ūnija no Cēsu vaivadijas teritorijas lielākās daļas atteicās ar Olivas miera līguma parakstīšanas 1660. gadā.

Stārastijas

Daugavgrīvas stārastija, Daugavpils stārastija, Aizkraukles stārastija, Alūksnes stārastija, Cesvaines stārastija, Cēsu stārastija, Ērgļu stārastija, Gulbenes stārastija, Kokneses stārastija, Rēzeknes stārastija, Rīgas stārastija, Siguldas stārastija, Suntažu stārastija.
Nikolajs Svemps

Dzīvesgājums

Dzimis 1889. gada 19. jūlijā Beļavas pagasta Vecbabrānos pareizticībā pārgājušu Vidzemes zemnieku ģimenē. Leo Svempa vecākais brālis. Mācījās Beļavas pagastskolā, saimniekoja tēva mājās. Piedalījās Latviešu zemnieku savienības dibināšanā Valkā 1917. gada 12. maijā. 1918. gada 17. novembrī ievēlēts par Tautas padomes deputātu, piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā 18. novembrī.
1929. gadā nopirka Vārgaļu dzirnavas Stāmerienas pagastā. Otrā pasaules kara noslēgumā, Sarkanās armijas uzbrukuma laikā 1944. gada septembrī viņu apcietināja Gestapo, un viņš gāja bojā ieslodzījumā.
Jangona

Vēsture

Pilsētu mūsu ēras 500. gados dibinājuši moni, nosaucot par Dagonu (Dagona), un tā gadsimtiem bija neliels zvejnieku ciematiņš. 1753. gadā birmiešu karalis Alungpaja (Alaungpaya) iekaroja Lejasbirmu, pārsaucot Dagonu par Jangonu. 1841. gadā pilsēta cieta ugunsgrākā.
Otrā Birmas kara laikā 1852. gadā angļu karaspēks okupēja pilsētu un izveidoja par Birmas galveno ekonomisko centru. Lejasbirma tika iekļauta Angļu Indijā. 1930. gadā pilsēta cieta zemestrīcē un cunami.
Pirms 2.pasaules kara Rangūnas iedzīvotāju vairums bija indieši. 2.pasaules kara laikā pilsēta cieta kaujās. Pēc Birmas neatkarības nodibināšanas pilsētas iedzīvotāju kopumā palielinājās birmiešu skaits.
1989. gadā pilsētas oficiālais nosaukums tika mainīts no Rangūnas uz Jangonu. 2006. gada 26. martā Mjanmas galvaspilsēta tika oficiāli pārvietota no Jangonas uz Nepjido valsts vidienē.
Alcatel-Lucent Deutschland

Vēsture

1929. gadā ASV uzņēmuma ITT Corporation 1925. gadā izveidotā Eiropas nodaļa International Standard Electric Corporation (ISE) Vācijā dibināja holdinga uzņēmumu Standard Elektrizitäts-Gesellschaft AG (SEG). Par tā partneri kļuva AEG ar telesakaru uzņēmumu Mix & Genest AG, kurš dibināts 1879. gadā. 
1930. gadā SEG kopā ar Felten & Guilleaume (F & G) piederošo telesakaru un radiobūves uzņēmumu Süddeutsche Telefon- Apparate-, Kabel- und Drahtwerke A.G. (TeKaDe) Nirnbergā dibināja kopuzņēmumu Süddeutsche Apparatefabrik GmbH (S.A.F), lai ražotu komutācijas un sakaru iekārtas. 1933. gadā SEG izpirka S.A.F kapitāldaļas no F & G, bet TeKaDe tika atgriezta komutāciju un sakaru iekārtu izgatavošana. S.A.F turpināja ražot detaļas sakaru iekārtām: rezistorus, elektrolītiskos kondensatorus, selēna taisngriežus u.c.
1954. gadā ar SEG apvienoti meitas uzņēmumi Mix & Genest un S.A.F., kas līdz tam darbojās neatkarīgi.
1956. gadā SEG pārdēvēts par Standard Elektrik AG. Atvērta kabeļu rūpnīca. Karla Šteinbuha vadībā izstrādāts Eiropā pirmais pilnībā no tranzistoriem būvētais dators ER 56.
1958. gadā ITT savus Vācijas elektronikas uzņēmumus (Standard Elektrik, 1930. gadā nopirkto sadzīves elektronikas uzņēmumu C. Lorenz AG u.c) apvienoja vienā uzņēmumā Standard Elektrik Lorenz AG (SEL).
1961. gadā SEL ieguva vairākumu sadzīves elektronikas ražotājā Graetz, bet tas turpināja darboties neatkarīgi.
1966. gadā nopirkts Austrijas radio un televizoru ražotājs Ingelen.
1969. gadā palaistajā pirmajā Vācijas pavadonī Azur bija izmantotas SEL izgatavotās telemetrijas un sakaru iekārtas.
1979. gadā izveidota nodaļa Audio-Video-Elektronik, kurā apvienoti produkti: televizori, radiouztvērēji, autoradio, kasešu magnetofoni, radiosakaru iekārtas un skaļruņi; tie tika pārdoti ar zīmolu ITT Schaub-Lorenz.
1983. gadā uzstādē Internationale Funkausstellung Berlin tika demonstrēts SEL izstrādāts pasaulē pirmais televizors (ITT Digivision) ar digitālo signālu apstrādi.
1986. gada beigās ITT pārdeva savu telesakaru uzņēmumu (to skaitā Vācijas SEL) kapitāldaļu vairākumu Francijas Compagnie Générale d’Electricité (CGE; tagad Alcatel-Lucent); SEL tika iekļauts CGE meitas uzņēmumā Alcatel N.V., kas reģistrēts Nīderlandē.
1988. gada 1. janvārī SEL sadzīves elektronikas bizness un daļa no elektronisko komponentu nodaļas pārdota Somijas Nokia. 2. februārī šis uzņēmums nodēvēts par Nokia Graetz GmbH. Zīmoli Schaub-Lorenz un Graetz nonāca Nokia rīcībā. Nokia pārdeva jauniegūtos sadzīves elektronikas produktus ar zīmolu ITT Nokia. Pēc gada Austrijas Ingelen rūpnīca slēgta.
1992. gadā SEL nosaukums mainīts uz Alcatel SEL AG. Tas darbojās sešos novirzienos: komutācija, pārraidīšanas sistēmas, radio sistēmas, dzelzceļu sistēmas, risinājumi aizsardzībai un biroja sakari.
Pēc Alcatel un Lucent apvienošanās uzņēmumā Alcatel-Lucent, 2007. gadā Alcatel SEL pārdēvēts par Alcatel-Lucent Deutschland AG.
Pēc Alcatel-Lucent apvienošanās ar Somijas Nokia, Alcatel-Lucent Deutschland AG kļuva par Nokia meitas uzņēmumu.
Prostejova

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1141. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Prosnica (vācu: Proßnitz). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.

Cilvēki

Prostejova ir filozofa un matemātiķa Edmunda Huserla (Edmund Husserl, 1859-1938) dzimtā pilsēta, kur viņš pavadījis bērnību.
Pilsētā dzimuši arī tenisiste Petra Cetkovska (Petra Cetkovská, 1985), tenisists Karels Novāčeks (Karel Nováček, 1965), modele Paulina Porizkova (Paulina Porizkova, 1965), ķīmiķis Oto Vihterle (Otto Wichterle, 1913-1998), dzejnieks Jirži Volkers (Jiří Wolker, 1900-1924) un desmitcīņnieks Roberts Zmelīks (Robert Změlík, 1969).
Justspēja

Justspēja ir dzīvu būtņu spēja ar maņu palīdzību uztvert pasauli un gūt subjektīvu pieredzi. Justspēja ir nozīmīgs jēdziens dzīvnieku tiesību filosofijā, kā arī diskusijās par aborta ētiskajiem aspektiem, jo no tās ir atkarīga indivīda spēja ciest un līdz ar to atsevišķu tiesību atzīšana.

Austrumu reliģija

Austrumu reliģiski filosofiskajās mācībās hinduismā, budismā, sikhismā un džainismā ne tikai uz cilvēkiem, bet arī dzīvniekiem tiek attiecināts ahimsas princips, jo tie tiek uzskatīti par justspējīgām būtnēm. Džainismā pastāv detalizēti izstrādāta izziņas teorija — uzskats, ka visai matērijai piemīt justspēja kādā no vairākām pakāpēm, jo visā matērijā iemiesoti dažādi dvēseļu veidi (dživas). Piemēram, pēc džainu domām, pat dārzeņiem piemīt noteikta veida justspēja, tāpēc daži īpaši askētiski mūki ir pat nomērdējuši sevi badā, lai izvairītos no ciešanu izraisīšanas citiem. Līdzīga izpratne sastopama arī hindu tradīcijā, taču tur justspēja netiek attiecināta uz akmeņiem un ūdeni. Atsevišķos budisma novirzienos pastāv uzskats, ka ir iespējamas nemateriālas justspējīgas būtnes. Mahājānas budismā, kas ietver dzen un Tibetas lamaisma virzienus, šis koncepts ir saistīts ar bodisatvām — apgaismību sasniegušām būtnēm, kas nododas palīdzēšanai citām būtnēm. Pirmais no bodisatvu zvēresta solījumiem: "Ir neskaitāmas justspējīgas būtnes; es apsolu tās atbrīvot".
Budistu skatījumā justspēja ir stāvoklis, kurā darbojas maņas (sat + ta Pāli valodā vai sat + tva Sanskritā). Pastāv sešas maņas; sestā ir psihe jeb apziņa, kas attiecas uz visu ķermeni. Justspēja ir spēja just / pieredzēt sāpes un baudu, veikt apzinātas izvēles, piemēram, atturēties no kādas rīcības. Tādējādi dzīvnieki tiek uzskatīti par justspējīgiem, bet datori nē — vismaz divu iemeslu dēļ: 1) pat ja dators veic saprātīgus lēmumus (ko nespēj neviens dators bez justspējas), tas ir kāda ārēja rīcības veicēja (cilvēka vai superdatora) ieprogrammēts, savukārt justspējīgas būtnes ir pašdarbojošās (self-directed). 2) Dators vienmēr darbojas pēc instrukcijas, lai nodrošinātu sazināšanos, savukārt justspējīgas būtnes var izpausties saglabājot klusumu — ar ķermeņa valodas palīdzību u.tml.

Justspējas koeficients

Ideju par justspējas koeficientu 1970. gados izstrādāja Roberts Frītass (Robert A. Freitas Jr.). Viņš justspēju aplūko kā attiecību starp apstrādātās informācijas daudzumu caur katru neironu, viena neirona svaru / izmēru un kopējo darbojošos neironu skaitu (izteiktu masas vienībās). Tas tika piedāvāts kā visu dzīvo būtņu un datoru justspējas mērs — sākot ar atsevišķu neironu un beidzot ar hipotētisku būtni, kuras teorētiskās robežas ietvertu visu Visumu. Uz logaritmiskās skalas (logarithmic scale) tas aptvertu diapazonu no -70 līdz pat +50.
Bulduri (stacija)

Vēsture

Bulduri (toreiz Bilderlingshofa) atvērti reizē ar Tukuma dzelzceļa atklāšanu 1877. gadā kā pilnvērtīga dzelzceļa stacija. 1919. gadā pārdēvēta par Bulduriem. 2. Pasaules kara laikā koka stacijas ēka nopostīta, 1947. gadā uzcelta jauna mūra ēka.
Jūrasgrunduļveidīgās

Latvijā

Latvijā sastopamas 6 jūrasgrunduļveidīgās zivju sugas: melnais jūrasgrundulis (Gobius niger), divplankumu jūrasgrundulis (Gobiusculus flavescens), apaļais jūrasgrundulis (Neogobius melanostomus), jūrasgrundulis (Pomatoschistus microps), mazais jūrasgrundulis (Pomatoschistus minutus) un rotans (Percottus glehni). 
Latvijas zivju sarakstā ir ietverts arī eleotriss (Micropercops swinhonis), lai gan savvaļā nav konstatēts.

Kopīgās īpašības

Jūrasgrunduļveidīgās zivis galvenokārt ir neliela auguma. Uzturas virs grunts vai ierokas smiltīs. Līdzīgi kā citām bentiskajām zivīm, arī jūrasgrunduļveidīgajām nav peldpūšļa.
Mazais Baltezers

Baltezera sūkņu stacija

No 1903. līdz 1904. gadam Alderu muižā pie Mazā Baltezera tika izbūvēts sūkņu stacijas komplekss Rīgas apgādei ar dzeramo ūdeni. Mūsdienās pie sūkņu stacijas Alderos ierīkots Rīgas ūdensapgādes muzejs.
Vispasaules Misijas Sabiedrība Dieva Baznīca

Ticība

Baznīca uzskata, ka Ansanhong ir Otrās Nākšanas Kristus, tāpēc tikai tie, kuri svin Pashā un izpilda Dieva gribu, tiks glābti, nonākot Debesu Valstībā (Ebrejiem 9:22, 1 Korintiešiem 11:23-26, Ebrejiem 10:29, Jāņa evaņģēlijs 6:53-58). Tāpat tiek citēts arī Jēkaba vēstules 2. nodaļas 26. pants: "Līdzīgi kā miesa bez gara ir nedzīva, tāpat arī nedzīva ir ticība bez darbiem." Tātad ar ticību vien ir par maz - vajag ne vien ticēt Dievam, bet arī pildīt Viņa gribu, t.i., piedalīties dievkalpojumos, svinēt visus septiņus Bībeles svētkus. 
Baznīca uzsver, ka tā tic un ievēro tikai un vienīgi Dieva gribu, nevis pilda cilvēku radītos noteikumus. Tā nesvin Ziemassvētkus un Lieldienas, nenotiek svētdienas dievkalpojumi, netiek pielūgts krusts, ikonas, gleznas (2. Mozus grāmata 20:4-5 ; 3. Mozus grāmata 26:1 ; Jeremijas grāmata 10:2-5).

Elohim

Tulkojumā no senebreju valodas, "Elohim" nozīmē "Dievi" (daudzskaitlis). Dieva Baznīca tic, ka Bībele liecina par Dieva eksistenci divos tēlos - vīrišķais un sievišķais (1. Mozus grāmata 1:26-27, Galatiešiem 4:26). Dieva Baznīca pazīst gan Dievu Tēvu (Ansanhong), gan Dievišķo Māti, jeb augšējo (garīgo ; debesu) Jeruzalemi.

Sabats

Dieva Baznīca tic Sabata dienai (Sestdienai), ko radīja Dievs un piepildīja ar Jēzu un apustuļiem. Jēzus ievēroja Sabatu un radīja Jaunās derības "Jēzus Sabatu" (Mateja evaņģēlijs 12:8 ; Lūkas evaņģēlijs 6:5) kā Vecās Derības "Jehovas Sabata" nobeigumu (Ecēhiēla grāmata 20:12 ; Ebrejiem 4:2,6).  321. gada 7. martā Konstantīns I izsludināja, ka Svētdiena (dies Solis) tiks atzīmēta kā Romiešu brīvdiena, savukārt Sabats tika atcelts.
Baznīca uzsver, ka tādējādi Sabatu atcēlis cilvēks, nevis Dievs, un līdz ar to arī ikviens, kas neievēro Sabatu, nevar nedz saņemt grēku piedošanu, nedz arī nonākt debesu valstībā.

Kristības

Dieva Baznīca uzskata, ka kristības ir pirmais solis uz glābšanos, kas nevar notikt bez kristībām. Baznīca tic, ka kristības ir jaunās derības likums un, ka tās attīra dvēseli un ļauj atlaist grēkus. Ticīgos kristī Tēva (Jehovas), Dēla (Jēzus) un Svētā Gara (Ansanhong - Jāņa Atklāsmes grāmata 3:11-13) vārdā.

Gars

Baznīca tic, ka "visi cilvēki ir eņģeļi, kuri nonāca uz zemes pēc grēka paveikšanas debesīs".  Bībelē teikts, ka cilvēka ķermenis ir Gara īslaicīgais cietums (Salamans mācītājs 12:7).

Lakats

Ikvienai sievietei, piedaloties dievkalpojumos, jāapsedz sava galva ar lakatu (1. Korintiešiem 11:4-7).

Kritika

Lielo atšķirību dēļ no kristietības ticības un tradicionālajām Bībeles interpretācijām, Dieva Baznīcu daudzi uzskata par sektu. Korejas Kristīgā padome, kas pārstāv šīs valsts protestantisma baznīcas, atzīst Dieva Baznīcu par ķeceri.
Citas Korejas kristīgās baznīcas apgalvo, ka Dieva Baznīcā "tiek pielūgts vīrietis"; par Ansanhong tikpat kā neviens pasaulē nav dzirdējis. Baznīca to izskaidro ar to, ka "Jaunais Jēzus vārds būs zināms tikai retajiem" (Jāņa Atklāsmes grāmata 3:12 ; Jāņa Atklāsmes grāmata 2:17 ; Pētera 1. vēstule 2:4).
Datu struktūras

Datorzinātnē datu struktūras ir konkrēts veids, kā datus glabāt datora atmiņā un kā tos efektīvi izmantot.
Dažu veidu datu struktūras ir pielietojamas plašākam risinājumu lokam, bet dažas no tām ir labāk piemērotas specifiskiem uzdevumiem. Piemēram, B-koks ir ļoti noderīgs datubāzu risinājumu izstrādē, kamēr kompilatoru realizācijās identifikatoru atrašanai izmanto heštabulas.
Datu struktūras tiek izmantotas gandrīz katrā programmā vai informācijas sistēmā. Daudzu efektīvu algoritmu pamatā ir specifiskas datu struktūras un padara iespējamu liela apjoma datu apstrādi, piemēram, lielas datubāzes vai tīmekļa indeksēšanas pakalpojumus. Daļa formālo projektēšanas metožu un programmēšanas valodu vairāk uzsver datu struktūras, nevis algoritmus kā galveno organizēšanas faktoru programmatūras plānošanā.
Illess

Illess (Ylläs) jeb Illestunturi (Yllästunturi) ir 718 m augsts kalns Kolari pašvaldībā, Lapzemes lēnē Somijā. Atrodas pie Pallas-Illestunturi nacionālā parka.
Pie tā atrodas divi ciemi: Ekeslompolo (Äkäslompolo) ziemeļos un Illesjervi (Ylläsjärvi) dienvidos.
Kalns ir populārs kā distanču slēpošanas un kalnu slēpošanas centrs. Illesa apkaimē ir distanču slēpošanas trases 330 km kopgarumā, no kurām 38 km ir apgaismotas. Kalnā ierīkoti 29 pacēlāji un 61 nobraucienu trase.
Fonds "Viegli"

Imanta Ziedoņa muzejs

Imants Ziedonis vēlējās muzeju kā iedvesmas vietu, kur cilvēki dodas pavadīt laiku jēgpilnās sarunās un attīstībā, jaunradot. 2010. gada pavasarī tika dibināts Imanta Ziedoņa fonds “Viegli” un 2011. gadā Imants Ziedonis parakstīja stratēģiju par muzeja attīstību, uzticot fondam "Viegli" veidot muzeju dzejnieka vasaras mājā “Dzirnakmeņi”, Murjāņos, saglabājot tos tādus, kā tos pats iekārtoja kopā ar dzīvesbiedri Ausmu Ziedoni-Kantāni. Kopīgi tika secināts, ka nepieciešams veidot plašāku muzeja izveides stratēģiju, kas apmierina arī Latvijas sabiedrības vajadzības pēc Imanta Ziedoņa atstātā kultūras mantojuma saglabāšanas, izpētes un popularizēšanas. Muzejs sāka darbu 2015. gada jūlijā.

Fonda "Viegli" mūzika

Fonds "Viegli" ir izdevis trīs mūzikas albumus, kuru iedvesmotājs un dziesmu vārdu autors ir Imants Ziedonis. Albuma "Loks paliek vaļā" ierakstā piedalījušies Renārs Kaupers, Jānis Holšteins-Upmanis (Goran Gora), Māra Upmane-Holšteine, Raimonds Gusarevs, Jānis Strapcāns, Kārlis Kazāks, Raimonds Tiguls, Laima Jansone un visi fonda "Viegli" veidotāji.

Apbalvojums "Laiks Ziedonim"

Kopš 2014. gada fonds "Viegli" piešķir apbalvojumu "Laiks Ziedonim" piecās nominācijās par sasniegumiem zinātnē, novadpētniecībā, bērniem un jauniešiem, tautsaimniecībā un par dzīvi literatūrā.

Fonda "Viegli" dalībnieki

Fonda valdē vai padomē ir mūziķi Renārs Kaupers, Jānis Holšteins-Upmanis, Māra Upmane-Holšteine, bijušie sportisti Artūrs Irbe un Māris Saukāns, bijusī Latvijas kultūras ministre Žaneta Grende un citi.
Kurzemes un Zemgales hercogiste (1918)

Apvienotās Baltijas hercogistes izveidošana

1918. gada 12. aprīlī vācbaltiešu izveidotā Apvienotā Zemes padome nolēma izveidot Apvienoto Baltijas hercogisti. 1918. gada 27. augustā tika parakstīta Berlīnes papildvienošanās par Krievijas PFSR atteikšanos no Igaunijas un Vidzemes provincēm.
1918. gada augustā Kurzemes pārvaldes apgabalu paplašināja uz Vidzemi un Igauniju, par pārvaldes vadītāju iecēla Alfrēdu fon Gosleru.
Vācijas ķeizars atzina Apvienotās Baltijas hercogistes suverenitāti 1918. gada 22. septembrī, bet pati Baltijas valsts tika proklamēta Rīgā 1918. gada 5. novembrī. Hercoga kronis tika piedāvāts Mēklenburgas hercogam Ādolfam Frīdriham.
Salvatore Kvazimodo

Biogrāfija

Kvazimodo ir dzimis Modikā, mazā pilsētā netālu no Sicīlijas, sicīliešu un grieķu ģimenē. Viņam bija viena māsa un viens brālis. Viņa tēvs strādāja par dzelzceļa stacijas priekšnieku, tas bija darbs, kurā vajadzēja bieži ceļot, kopā ceļoja arī visa ģimene. Ģimene pārcēlās uz Gelu, kur viņš ieguva pirmo izglītību, pēc tam Mesīnu, tikai divas dienas pēc šausmīgās zemestrīces 1908. gadā. Šie skati ko Salvatore bija redzējis agrā bērnībā, iespiedās dziļi viņa prātā.
Kaut gan Salvatore iemācījās rakstīt un lasīt jau ļoti agrā vecumā un izrādīja agru interesi par dzeju, viņam tomēr labāk padevās matemātika. Viņa māte ieteica viņam iestāties tehniskajā institūtā, nevis ģimnāzijā, kur viņš būtu varējis iegūt akadēmisko izglītību. Ģimnāzija, pēc mātes domām, atradās pārāk tālu un nevarēja dot tik praktisku treniņu kā tehniskais institūts. Viņš nolēma kļūt par inženieri un iestājās Palermo institūtā, pēc tam 1918. gadā devās uz Romu, kur divus gadus studēja Politehnikumā. Juzdams, ka viņam nepadodas inženierzinātnes, Salvatore Kvazimodo kļuva par ģeodēzistu (mērnieku). Tur mācoties viņš arī apguva grieķu un latīņu valodu, un tur viņš arī uzsāka intensīvi aizrauties ne tikai ar grieķu un romiešu klasisko literatūru, bet arī ar seno un moderno psiholoģiju. Tā kā viņa kaislība uz klasicismu strauji pieauga, tad arī viņam pašam parādījās interese ko pašam paveikt. Tā kā viņš bija spiests pelnīt sev iztiku, viņš 1920. gadā kļuva par tehnisko dizaineri būvniecības firmā. Tajā pašā gadā viņš apprecēja Betsiju Doneti. 1924. gadā viņam atkal bija jāmaina darbs, šoreiz viņš sāka strādāt būvpakalpojumu veikalā un pēc tam valsts civilajā dienestā par inženieri.
Visi šie Kvazimodo jaunie uzdevumi darbā aizveda viņu uz dažādiem Itālijas nostūriem, arī uz Itālijas dienvidiem, kur viņš nodibināja kontaktus ar bijušajiem draugiem. Viņš ir rakstījis dzejoļus jau kopš agras bērnības, bet, tikai būdams pieaudzis, saprata, ka tas varētu būt viņa darbs. Viņš aizsūtīja savus dzejoļus uz Florences laikrakstu "Solaria". Nekavējoties viņš tika uzņemts laikraksta domubiedru grupā un drīz vien jau pārcēlās uz dzīvi Milānā. Tur Kvazimodo strādāja par teātra kritiķi un bija itāļu literatūras profesors Milānas konservatorijā.
Viņš atšķīrās no citiem dzejniekiem ar savu ritmiski maigo dzeju. Kvazimodo bija labs tulkotājs. Otrā pasaules kara laikā viņš strādāja un rakstīja dzeju par itāliešu pretošanos, kā rezultātā tika ieslodzīts. Viņš rakstīja par partizāniem, par Korejas karu, par atombumbām. Dzeju viņš rakstīja līdz pat nāvei, sarakstījis tādus darbus kā "Diena pēc dienas" (1947), "Dzīve nav sapnis" (1949). Daudzi kritiķi domā, ka karš pilnveidoja un deva jaunas domas Kvazimodo daiļradei. Viņi uzskatīja, ka neviens cits dzejnieks tik droši nespēja rakstīt par visā Eiropā notiekošo. Sarakstījis arī daudzas esejas, kas publicētas atsevišķā grāmatā.
Kvazimodo mira no asins izplūduma smadzenēs. Viņa ieguldījums itāliešu un arī citu Eiropas valstu literatūrā mūsdienās tiek vērtēts ļoti augstu.
Brīvzemnieku pagasts

Ezeri

Lielais Ozolmuižas ezers, Mazais Ozolmuižas ezers, Muļķezers, Paužezers, Purezers, Svētezers.

Vēsture

1945. gadā Valmieras apriņķa Ozolu pagastā izveidoja Brīvzemnieku ciema padomi. Brīvzemnieku ciems (vēlāk pagasts) ietilpis Limbažu apriņķī (1947-1949), Alojas rajonā (1949-1956), Limbažu rajonā (1956-1962, 1967-2009) un Valmieras rajonā (1962-1967). 1950. gadā Brīvzemnieku ciemam pievienoja likvidēto Ozolu ciemu, 1954. gadā - likvidēto Puikules ciemu. 1977. gadā daļu Brīvzemnieku ciema teritorijas pievienoja Alojas pilsētciematam un Katvaru ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Brīvzemnieku pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alojas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Ozolmuiža, Puikule (pagasta centrs), Puikules stacija, Buiva, Ozoli.
Johannes Kepler ATV

Krava

Kosmosa kuģis uz staciju nogādāja 7,1 t kravu, tai skaitā 1600 kg sauskravas, 4534 kg degvielas (850 kg stacijas degvielas krājumiem), 100 kg skābekli.

Lidojuma gaita

Johannes Kepler tika palaists 2011. gada 16. februārī 21:50:55 UTC ar nesējraķeti Ariane 5ES (V200) no starta laukuma ELA-3 Gviānas kosmiskajā centrā Kurū, Franču Gviānā. 
Transportkuģis ar SKS saslēdzās 24. februārī 15:59 UTC automātiskā režīmā pie Zvezda moduļa.
25. februārī tika veikts stacijas orbītas pacelšanas manevrs ar Johannes Kepler orbītas korekcijas dzinējiem. Tas sākās 10:33 UTC un ilga 3 minūtes 18 sekundes, paaugstinot orbītas vidējo augstumu par 0,86 km. Stacijas kompleksa telpisko orientāciju nosrošināja ar Zvezda moduļa un Progress M-09M dzinējiem. Manevrs tika veikts, lai izmēģinātu ATV dzinējus.
18. martā tika realizēts vēl viens orbītas pacelšanas manevrs. ATV-2 orbītas korekcijas dzinēji tika iedarbināti 06:00 UTC un darbojās 14 minūtes 43 sekundes, iztērējot 290 kg degvielas. Stacijas telpiskais stāvoklis tika nodrošināts, darbinot Zvezda moduļa un transportkuģa Progress M-09M dzinējus, tiem iztērējot 29 kg. Orbīta tika pacelta vidēji par 3,8 km.
2. aprīlī nācās veikt neplānotu manevru, lai izvairītos no pavadoņu Iridium 33 un Kosmos-2251 sadursmē radušās atlūzas. 02:36 UTC tika iedarbināti Johannes Kepler dzinēji. Rezultātā stacijas augstums tika pacelts par 800 m.
2. jūnijā ar Johannes Kepler dzinējiem tika veikts stacijas orbītas pacelšanas manevrs, kas ilga 897 sekundes. Rezultātā orbītas augstums palielinājās par 3,74 km.
12. jūnijā tika veikti divi manevri ar ATV-002 dzinējiem. Pirmais sākās 14:15 UTC un ilga 36 minūtes 6 sekundes. Otrais sākās 18:20 un ilga 40 minūtes 12 sekundes. Rezultātā SKS orbīta tika paaugstināta vidēji par 19,2 km. Manevrs tika sadalīts divos tādēļ, ka raķešdzinēju darbināšanas laikā tie sakarst un jādod laiks atdzišanai.
Vēl viena orbītas pacelšana notika 15. jūnijā. Manevrs sākās 15:55 UTC un ilga aptuveni 40 minūtes. Orbīta tika pacelta par vidēji 10,2 km.
Pēdējo stacijas orbītas maiņas manevru ATV-002 veica 17. jūnijā. To sāka 16:21 UTC un ilga aptuveni 27 minūtes. Orbīta tika pacelta par vidēji 6,8 km.
2011. gada 20. jūnijā 14:46:30 UTC Johannes Kepler atvienojās no stacijas. Tajā pašā dienā 18:30 UTC ATV veica manevru, lai izvairītos no kosmiskā atkrituma. 21. jūnijā 17:07 UTC Johannes Kepler iedarbināja dzinējus un 10 min 9 s, lai ieietu eliptiskā orbītā. 20:04 tika veikts 14 min 9 s ilgs manevrs, lai ieietu nolaišanās trajektorijā. Pēdējais radiosakaru kontakts ar kuģi tika zaudēts 20:41:39 UTC, kad tas iegāja Zemes atmosfērā aptuveni 80 km augstumā. Kuģis sadega atmosfērā, nesadegušās daļas iekrita Klusajā okeāna dienviddaļā aptuveni 20:44 UTC.
Ar Dievu, meitenes

"Ar Dievu, meitenes" ir Valta Pūces dziesma ar Pētera Brūvera vārdiem no izrādes "Šveiks", ko izpildīja grupa "Prāta Vētra". 
Dziesma skanēja 1998. gadā iestudētajā Dailes teātra mūziklā "Šveiks" pēc Hašeka romāna „Krietnais kareivis Šveiks” motīviem. Tā kļuva par tolaik apmeklētāko muzikālo izrādi Latvijā. Vēlāk mūzikla dziesmas tika izdotas atsevišķā albumā. 
2018. gadā "Ar Dievu, meitenes" ieguva 61. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.