google/wiki40b huggingface dataset:
Pēteris Ābele

Biogrāfija

Pēteris Bernhards Ābele dzimis 1893. gada 13. janvārī (1. janvārī pēc vecā stila) Valmiermuižas "Mazķēdiņu" saimnieka Pētera Ābeles un Annas ģimenē (tagad mājas Burtnieku pagastā). Studēja Tērbatas Universitātes medicīnas fakultātē, kuru pabeidza 1917. gadā, bija Palsmanes draudzes ārsts no 1918. - 1922. gadam. 1922. līdz 1928. gadam bija Latvijas Universitātes asistents, bet no 1939. gada docents. Rīgas pilsētas vecmāšu skolas vadītājs no 1928. līdz 1940. gadam. Bijis arī Jaunās slimnīcas sieviešu klīnikas vadītājs no 1940. līdz 1941. gadam, kā arī no 1941. gada Rīgas pilsētas 2. slimnīcas sieviešu klīnikas vadītājs.
Otrā pasaules kara beigās devās trimdā uz Vāciju, bet vēlāk uz ASV. Miris 1986. gada 13. decembrī Pokipsī, Ņujorkas štatā ASV.
Jozefs Plahuta

Dzīves gājums

Jozefs Plahuta dzimis Zadorā. Viņa vecāki bija slovēņu skolotāji, kas nākuši no Nova Goricas. Viņš strādāja kā ierēdnis dažādās Austroungārijas pilsētās.

Šaha kompozīcija

Plahuta sastādīja apmēram 300 šaha uzdevumus. No 1862. gada viņš vairākkārt bija laureāts nacionālajos un starptautiskajos turnīros (Londona 1862, Berlīne 1876). 1858. gadā viņš publicēja šaha uzdevumu, kurā realizētā tēma vēlāk tika nosaukta viņa vārdā.
Salaspils 1. vidusskola

Vēsture

Skola savas durvis vēra 1967. gada 1. septembrī. Sākumā tā bija divplūsmu skola (latviešu un krievu), taču kopš 1973. gada mācības notiek latviešu valodā. 80. - 90. gados skola specializējās tēlotājā mākslā no 1. līdz 8. klasei, kā arī vidusskolas klasēs tika padziļināti mācīta fizika un matemātika.

2017./2018. mācību gadā skolā strādā 14 skolas absolventu. Ar 2017. gada 1. septembri skola uzsāk darbību jaunā ēkā Ceru ielā 1, kur mācās 7.-12. klašu skolēni.

Darbība Comenius projektos

No 2006. līdz 2009. gadam kopā ar Vācijas, Polijas un Somijas skolēniem un skolotājiem, skola iesaistījās Comenius projektā "Tradīcijas un ierašas skolas gada kalendārā".
No 2010. līdz 2012. gadam skolas skolēni un skolotāji piedalījās Comenius projektā Europe@the_stage, kura ietvaros, kopā ar piecām citām Eiropas valstīm (Slovēniju, Beļģiju, Ungāriju, Čehiju un Spāniju) tika apgūtas visu iesaistīto valstu tautas dziesmas un dejas.

Darbība eTwinning projektos

Darbību eTwinning projektos skola uzsāka jau 2005. gadā angļu valodas stundās sadarbojoties ar Grieķijas skolēniem. Pēc tam tika veiksmīgi realizēti divi projekti vācu valodā: Schulrucksack und Inhalt fotografieren un Jung sein. 2012./2013. mācību gadā notika sadarbība četros projektos: 5. klasēm - Ziemassvētku apsveikumu sūtīšana uz 12 dažādām Eiropas valstīm projektā Christmas cards and traditions, projekts informācijas tehnoloģiju jomā Let's do IT together un iepazīšanās ar citu valstu ēdieniem projektā Let's cook, kā arī 2. semestrī tika uzsākts projekts 8. klašu skolēniem vācu valodā In der Welt der Medien. 2013./2014. mācību gadā 5.klase darbojās projektā Sharing culture through cooking ar Katalonijas skolēniem, bet 9. klases, darbojoties vācu valodas projektā Deutsch ist mehr als Bratwurst, ieguva Eiropas kvalitātes sertifikātu.

Darbība Erasmus+ projektos

2015. gadā tika apstiprināts Erasmus+ projekts "The Mysteries of European Capitals", kura laikā līdz 2017. gadam tiks meklētas un filmētas leģendas par projektā iesaistīto valstu galvaspilsētām, veidoti elektroniski mācību līdzekļi un pētīti UNESCO objekti. Projekts apvieno skolēnus un skolotājus no sešām Eiropas valstīm - Lietuvas, Latvijas, Horvātijas, Bulgārijas, Rumānijas un Spānijas.
2016. gadā skola uzsāk dalību vēl vienā Erasmus+ projektā "My World - in the drop of water”. Projektā iesaistītas sešas skolas no dažādām Eiropas valstīm - Lietuvas, Latvijas, Nīderlandes, Turcijas, Portugāles un Igaunijas.
Davids Pastrņāks

Spēlētāja karjera

Savu spēlētāja karjeru Pastrņāks iesāka Allsvenskan klubā Södertälje SK. 2014. gada NHL draftā Pastrņāku ar 25. numuru izvēlējās Bostonas "Bruins". Spēlējis arī Amerikas hokeja līgas klubā Providensas "Bruins".
Čehijas hokeja izlasē spēlējis 2016. gada un 2018. gada Pasaules čempionātā hokejā.
Zilākalna pagasts

Hidrogrāfija

Upes: Mazbriede, Paktene

Vēsture

20. gadsimta 50. gados Briedes palienē Zažēnu purva kūdras pārstrādei tika uzcelts kūdras fabrikas «Zilaiskalns» ciemats. Ciematam 1961. gadā piešķīra pilsētciemata tiesības un tam tika pievienota Mujānu ciema padomju saimniecības «Tožas» teritoriju, izveidojot Zilākalna lauku teritoriju. 1963. gadā Zilākalna pilsētciematam ar lauku teritoriju pievienoja daļu likvidētā Mujānu ciema, bet 1975. gadā daļu teritorijas pievienoja Kocēnu ciemam. 1990. gadā Zilākalna pilsētciematu ar lauku teritoriju reorganizēja par pagastu, atņemot pilsētciemata tiesības. 2009. gadā Zilākalna pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Kocēnu novadā.

Apdzīvotās vietas

Pagastā ir viena apdzīvotā vieta - Zilaiskalns.
Spīķeru promenāde

Spīķeru promenāde atrodas Daugavas labajā krastā posmā no Dzelzceļa līdz Salu tiltam. Tā tika atklāta 2013. gada 1. augustā, pēc tam kad bija noslēgušies Maskavas, Krasta un Turgeņeva ielas kvartāla degradētās teritorijas revitalizācijas darbi.
Lai sakārtotu šo teritoriju, projekta gaitā nojauktas trīs ēkas, 43 nolietotās garāžas, nomainīti 6,5 km elektrības kabeļu, uzstādīti 94 apgaismojuma balsti, nomainīts ūdensvads 1,2 km garumā, lietus kanalizācijas sistēma 2,3 km garumā. Veicot labiekārtošanas darbus, tika veidots bērnu rotaļlaukums, uzstādīti 75 soliņi un sols gar tuneļa atbalsta sienu 93 m garumā, uzstādīti 52 puķu podi. Objekta teritorijā iestādīti vairāki simti koku, krūmu un ziedu stādu. Pie kāpnēm un piestātnēm krastmalā, kā arī pie gājēju tuneļa izbūvētas nobrauktuves cilvēkiem ar kustību traucējumiem. Gar Daugavas krastu izbūvēts veloceliņš.
Projektam piesaistīts finansējums no Eiropas Reģionālā attīstības fonda (ERAF) 2,55 miljonu latu apjomā, Rīgas domes līdzfinansējums 2,75 miljonu latu apjomā un pilsētas infrastruktūras fonda līdzekļi 120 000 latu apjomā. Darbus būvobjektā veica uzņēmumu apvienība "Merks – Saldus ceļinieks".
Britu—amerikāņu karš

Spēku samērs

1812. gada militārais konflikts starp Lielbritāniju un ASV nebija viens no tiem kariem, kas sevī ietvēra samērā plašu militārpersonu skaitu. Sākoties karam, ASV armija sastāvēja tikai no nepilniem 12 000 karavīru, kamēr Britu impērijas pusē — Kanādas teritorijā — bija izvietoti tikai apmēram 7000 karavīru. Tam par iemeslu kalpoja fakts, ka tajā laika posmā Lielbritānijas militārais potenciāls lielākoties tika pavērsts pret Francijas karaspēku Eiropā, kur paralēli risinājās Napoleona kari.
Rietumu lakstīgala

Izplatība

Rietumu lakstīgala ir migrējoša lakstīgalu suga, kas ligzdo Eiropā, Āfrikas ziemeļrietumos, Vidējos Austrumos un Centrālāzijā. Izplatības areāla austrumu robeža sasniedz Ķīnas ziemeļrietumus. Ziemu tā pavada Āfrikas tropu joslā. Lai arī Ziemeļeiropas, Latviju ieskaitot, vasaras rietumu lakstīgalai ir pārāk vēsas, tomēr, klimatam globāli kļūstot siltākam, to izplatības areāla ziemeļu robeža paplašinās.

Latvijā

Latvijā rietumu lakstīgala ir novērota vienu reizi — 2013. gada 29. aprīlī, kad viens putns tika noķerts tīklā un apgredzenots Kolkā. Tādējādi tā kļuva par 356. savvaļā sastapto putnu sugu Latvijā.

Izskats un īpašības

Lakstīgala ir izslavēts dziedātājputns ar nelielu augumu un neuzkrītošu, pelēkbrūnu apspalvojumu. Tās dziesma tiek uzskatīta par vienu no skaistākajām putnu dziesmām pasaulē. Rietumu lakstīgalas ķermenis ir 16—17 cm garš, svars 16—39 g. Apspalvojums uz muguras ir tumšāks nekā pavēderē, kas uz vēdera var būt gandrīz balts. Kopumā apspalvojums ir rūsganīgi brūns. Astes un spārnu lidspalvu tonis ir vispiesātinātākais, ar oranžu nokrāsu. Ap acīm rietumu lakstīgalai ir šaurs, balts gredzens un šķērsām pāri galvas augšadaļai acu augstumā gandrīz nemanāma, gaišāku spalvu josla. Knābis tumšs, bet kājas rozīgi brūnas. Rietumu lakstīgalas tēviņi un mātītes izskatās līdzīgi viens otram, bet jaunie putni ir brūni. Ārēji rietumu lakstīgala ir ļoti līdzīga lakstīgalai (Luscinia luscinia).

Uzvedība un barība

Rietumu lakstīgala ir grūti pamanāms putniņš, kas pamatā uzturas krūmāju zaru biezoknī. Eiropā tas visbiežāk ligzdo atklātās ainavās ar krūmāju audzēm vai biezās, aizaugušās mežmalās, kas bieži atrodas ūdenstilpju tuvumā. Āfrikā rietumu lakstīgala sastopama gan savannā, gan krūmājos un mežos.
Rietumu lakstīgala pamatā barojas ar dažādiem bezmugurkaulniekiem uz zemes, bet vasaras beigās un rudens sākumā nelielos daudzumos tā barojas arī ar ogām un sēklām. Tā upuri parasti noskata no kāda paaugstinājuma (zema krūma zara) un to pamanījusi, strauji laižas zemē, lai saķertu. Reizēm tā lēkājot pārskata un pārmeklē nobirušās lapas, meklējot noslēpušos kukaiņus.

Ligzdošana

Rietumu lakstīgalām ir raksturīgi atgriezties uz ligzdošanu vienā un tajā pašā vietā. Putnēnus tā audzina laikā no aprīļa līdz jūlijam. Bļodveida ligzda tiek būvēta no sausas zāles, lapām, spalvām un matiem. Tā parasti novietota krūmāju biezokņa zemākajos zaros. Dējumā ir 4—5 olas. Inkubācijas periods ilgst 13—14 dienas. Jaunie putni aug ātri un ligzdu pamet sasnieguši 10—12 dienu vecumu. Tie uzturas ligzdas tuvumā noslēpušies lapotnē. Lidot tie sāk pēc nākamajām 3—5 dienām. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki un turpina rūpēties pēc izlidošanas vēl 15—30 dienas. Mātīte reizēm šajā laikā izperē otru dējumu, atstājot tēviņu rūpēties par jaunajiem putniem. Vecākā zināmā rietumu lakstīgala sasniegusi 7 gadu un 11 mēnešu vecumu.
Tomass Greiss

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Greiss uzsāka 2003.—04. gada sezonā, kad debitēja Vācijas hokeja līgas kluba Ķelnes "Haie" rindās. Nākamajā sezonā kluba sastāvā viņš aizvadīja astoņas spēles, taču 2005.—06. gada sezonā dalīja spēles laiku uz pusēm ar Oliveru Jonasu.
2006. gada vasarā Greiss pārcēlās uz Ziemeļameriku, 2006.—07. gada sezonu aizvadot Amerikas hokeja līgas kluba Vorčesteras "Sharks" sastāvā. 2007.—08. gada sezonā hokejists aizvadīja savas pirmās trīs spēles arī NHL kluba Sanhosē "Sharks" rindās.
2009.—10. gada sezonā Greiss bija "Sharks" otrais vārtsargs aiz Jevgēņija Nabokova, taču 2010.—11. gada sezonā "Sharks" Greisu nosūtīja uz Zviedrijas Elitsērijas kluba Brynäs IF, kuras sastāvā hokejists aizvadīja visu sezonu. 2011.—12. gada sezonā Greiss bija komandas otrais vārtsargs aiz Anti Niemi muguras.
2013. gada jūlija sākumā Greiss noslēdza viena gada līgumu ar Fīniksas "Coyotes", taču gadu vēlāk pievienojās Pitsburgas "Penguins" rindām. 2015. gada 1. jūlijā noslēdza divu gadu līgumu ar Ņujorkas "Islanders".
Vācijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2006. un 2010. gada olimpiskajās spēlēs un 2017. gada Pasaules čempionātā.
Līcis

Līcis ir ūdenstilpe, kuru no trim pusēm ieskauj sauszeme. Līcis vienmēr ir daļa no lielākas ūdenstilpes — līcis var būt daļa no okeāna, jūras, ezera, upes, arī mākslīgas ūdenskrātuves.

Līču veidošanās

Līči bieži veidojas ūdenstilpes krastos ar nevienmērīgu ģeoloģisko uzbūvi, kur viļņu un/vai straumes enerģija ātrāk izskalo mazāk noturīgos iežus un lēnāk — noturīgākos iežus. Līčiem var būt arī cita izcelsme, piemēram tektoniska izcelsme, kad noteikta zemes platība iegrimst un/vai cita paceļas, līčus var veidot arī ledājs, erodējot grunti savā ceļā. Ir arī citi līču veidošanās mehānismi.

Termina robežas

Ne vienmēr skaidri nošķirama robeža starp līčiem un citu veidu ūdenstilpēm, piemēram, jūrām — šeit vairāk balstās uz tradīciju nevis uz noteiktu ģeogrāfijas definīciju ievērošanu. Piemēram, Baltā jūra ģeomorfoloģiski būtiski neatšķiras no Persijas līča. Ir gadījumi, kad ūdenstilpe tiek saukta par līci, kaut arī tā nav pilnībā nošķirta no trim pusēm — piemēram Adenas līcis ir savienots ar Sarkano jūru.
Latviski par līčiem dēvē gan ļoti lielus okeāna līčus (Bengālijas līcis), gan ļoti mazus upju ielokus. Citās valodās atkarībā no izmēra līčus apzīmē ar dažādiem vārdiem. Piemēram angliski liels līcis saucas bay, kamēr mazs līcis — sound. Latviski abos gadījumos tiek lietots vārds "līcis".
Johans Ādams Hillers

Dzīves gājums

Johans Ādams Hillers ir dzimis 1728. gada 25. decembrī Saksijas ciemā Vendu Osigā (tagad Lužicas Oseka, Zgoželecas apriņķis Polijā). 1734. gadā nomira viņa tēvs. Mācījās Gērlicas (Görlitz) ģimnāzijā (1740-1745), vēlāk Drēzdenes Krusta ģimnāzijā, kur apguva klavierspēli. 1751. gadā Hillers uzsāka studēt tieslietas Leipcigas universitātē, bet līdzekļu trūkuma dēļ tas pārtrauca un strādāja mājskolotāja darbu grāfa Brīla (von Brühl) ģimenē Drēzdenē (1754-1760). 1754. gadā Berlīnē publicēta viņa eseja Abhandlung über die Nachahmung der Natur in der Musik.
1759. gadā Hillers izveidoja pirmo vācu mūzikas laikrakstu Der musikalische Zeitvertreib un 1763. gadā vadīja Leipcigas Lielā koncerta (Leipziger Großes Koncert) programmas veidošanu. Šajā laikā Hillers sarakstīja vairākas simfonijas, baznīcas kantātes un pirmās dziesmuspēles (Singspiel). No 1766. līdz 1770. gadam viņš izdeva iknedēļas mūzikas laikrakstu Wöchentlichen Nachrichten, die Musik betreffend. 1771. gadā viņš sāka vadīt Leipcigas dziedāšanas skolu, 1775. gadā atvēra savu koncertu rīkošanas biedrību die Musikübende Gesellschaft, 1778. gadā tika iecelts par Leipcigas universitātes baznīcas Paulinerkirche kapelmeistaru. 1781. gadā viņš apmeklēja Kurzemes hercoga galmu Jelgavā, kur izveidoja galma kapellu, 1783. gadā viņā bija arī Leipcigas Jaunās baznīcas (Neukirche) kapelmeistars.
Viņa dibinātā koncertu rīkošanas biedrība sākumā rīkoja koncertus Leipcigas Karaliskajā namā (Leipziger Königshaus), bet no 1781. gada Leipcigas Gewandhaus, būdams šī vēlāk pasaulsslavenā koncernama pirmais diriģents jeb kapelmeistars.
1785. gadā Hillers atteicās no visiem amatiem Lepcigā un devās uz Kurzemi, lai ieņemtu galma kapelmeistara amatu Jelgavas galmā. Tomēr jau 1786. gadā viņš devās uz Prūsiju, kur 1786. gada 19. maijā uzveda Hendeļa oratoriju "Mesija" Berlīnes Doma baznīcā un pēc tam bija Breslavas pilsētas kapelmeistars (1787). 1789. gadā Hillers atgriezās Leipcigā un pēdējos mūža gadus viņš strādāja par kantoru Sv. Toma baznīcas korī (Thomanerchor).
Miris 1804. gada 16. jūnijā Leipcigā.
Diriģents Māris Kupčs pēc 2000. gada Liepājas Svētās Trīsvienības katedrāles arhīvā atrada vairākus baroka laika mūzikas nošu materiālus, starp kuriem bija arī Kurzemes hercoga kapelmeistara J. Ā. Hillera kantāte, kas ir pirmais zināmais skaņdarbs, kura teksts tulkots latviešu valodā.
Dzelzceļa līnija Gulbene—Valka

Dzelzceļa līnija Gulbene—Valka bija dzelzceļa līnija ar 750 mm sliežu platumu, kas savienoja Gulbeni ar Valku.

Vēsture

Dzelzceļa līnija izveidojās 1915.—1916. gadā, kad bijušās dzelzceļa līnijas Pļaviņas—Valka posms no Pļaviņām līdz Gulbenei tika pārveidots par platsliežu dzelzceļu ar 1524 mm sliežu platumu.
Daļa dzelzceļa (Ape—Žuldiņi) gāja caur mūsdienu Igaunijas teritoriju.
Dzelzceļa līnija beidza pastāvēt 1970. gadā, kad posms no Valgas līdz Apei tika slēgts, 1973. gadā slēdza arī posmu no Apes līdz Alūksnei. Mūsdienās saglabājies tikai posms Gulbene—Alūksne, kurā notiek dzelzceļa satiksme.
Wikibooks

Wikibooks (agrāk saukts par Wikimedia Free Textbook Project un Wikimedia-Textbooks) ir viens no Wikimedia Foundation projektiem, kas ir balstīta uz wiki programmatūru. Šajā projektā tiek apkopotas dažādas grāmatas, ko var rediģēt ikviens. Projekts tika izveidots 2004. gadā. Sākotnēji projekts tika izveidots angļu valodā, bet ar laiku parādījās šādi paši projekti arī citās valodās. 
Atšķirībā no Wikisource, šeit kolektīvi tiek radītas jaunas pamācības.
Latviešu valodā šāds projekts tika izveidots, taču pašlaik tas ir slēgts neaktivitātes dēļ.
Oderberga

Vēsture

Pilsēta pirmoreiz rakstos minēta 1214. gadā.
Inese Caune

Dzīvesgājums

Dzimusi 1976. gada 8. augustā Cēsīs. Mācījās Cēsu 1. vidusskolā, kuru pabeidza 1994. gadā, tad studēja Liepājas Pedagoģijas akadēmijas Aktiermākslas nodaļā (Liepājas teātra 5. studija), pēc tam kopš 1999. gada ir Liepājas teātra aktrise. Atveidojusi galveno lomu filmā “Baiga vasara”, 1999. Liepājnieku atzīta aktrise, īpaši izrādē "Kaupēn, mans mīļais."
8. oktobris

8. oktobris ir gada 281. diena pēc Gregora kalendāra (282. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 84 dienas.
Bernava pie Berlīnes

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1232. gadā. Pilsēta strauji attīstījās līdz Trīsdesmitgadu karam. 1842. gadā pie Bernavā pie Berlīnes tika ierīkota dzelzceļa līnijas. Starp pasaules kariem pilsētā tika ierīkota BAUHAUS ietekmē esoša Vācijas arodbiedrību federācijas (Allgemeiner Deutscher Gewerkschaftsbund) skola. Nacistu laikā tā tika rekvizēta un tajā ierīkoja SS apmācības centru. 20. gadsimta septiņdesmitajos gados liela daļa no vecpilsētas apbūves tika nojaukta, vietā uzceļot paneļu mājas. VDR laikos pie pilsētas atradās liela Padomju armijas karabāze.

Ekonomika

Pilsēta ir gāzesvada JAGAL mezgla punkts.
Šāndors Takāčs

Biogrāfija

Cēlies no turīgas ģimenes, taču pēc Pirmā pasaules kara pārcēlies uz dzīvi Rietumeiropā, mainījis vārdu un uzvārdu, un kļuvis par profesionālu šahistu. Savus labākos rezultātus sasniedzis 1920. gadu otrajā pusē. 1925. gadā uzvarējis turnīrā Budapeštā. 1926. gadā Budapeštā dalījis 3.-5. vietu pirmajā FIDE meistaru turnīrā. 1928. gadā dalījis pirmo vietu Vīnes starptautiskajā šaha turnīrā. 1929. gadā dalījis pirmo vietu tradicionālajā Hastingsas (Anglija) šaha turnīrā. Pārstāvējis Ungārijas komandu Pasaules šaha olimpiādē 1930. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.
Pāragri miris no tuberkulozes.
Flo Rida

Biogrāfija

Pasaules slavu viņš iemantoja 2008. gadā ar dziesmu "Low" (kopā ar T-Pain), kas tika izdota kā pirmais singls no viņa debijas albuma Mail On Sunday, kā arī bija iekļauta filmas "Step Up 2 The Streets" skaņas celiņā. Pēc vairākiem veiksmīgiem singliem no albuma "Mail On Sunday", 2009. gada pavasarī Flo Rida atgriezās apritē ar savu otro plati R.O.O.T.S, kuras lielākais hits izrādījās singls "Right Round". Tā paša gada novembra beigās iznāca Flo Rida trešais albums Only One Flo (Part 1). Šī ieraksta vadošais singls ir dziesma "Club Can't Handle Me", kurā Flo Rida ir sadarbojies ar David Guetta.
ORBCOMM

ORBCOMM ir globāla mobilo sakaru pavadoņu sistēma, kas ļauj veikt īsziņu un maza ātruma datu sakarus jebkurā vietā uz zemeslodes. Sistēma, atšķirībā no Iridium un Globalstar, nepiedāvā tiešos balss sakarus. Globalstar sastāv no 29 pavadoņiem (vēl 5 tiks iedarbināti 2008. gada vasaras beigās). Pakalpojumus plaši izmanto transporta kompānijas, lai varētu sekot saviem transportlīdzekļiem un to stāvoklim ceļā (klientu iekārtās var tikt iebūvētas GPS uztveršanas iespējas).
Aizupes pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Aizupes un Variebas ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Kandavas rajonā. Mūsdienās Aizupes pagasta teritorija iekļauta Kandavas novada Vānes pagastā un neliela daļa Zantes pagastā.
Franciska Preisa

Karjera

Ar biatlonu sākusi nodarboties 15 gadu vecumā. 2012. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēles izcīnīja trīs zelta un vienu sudraba medaļu. Sekmīgi startējusi arī 2013. gada Pasaules čempionātā biatlonā junioriem, kur izcīnīja zelta medaļu stafetē un ieguva divas bronzas medaļas — iedzīšanā un individuālajā distancē. 
Pasaules kausa sacensībās debitēja 2013. gada 28. novembrī Estešundā. Jau savā otrajā sacīkstē ieņēma 26. vietu sprintā, izcīnot pirmos PK ieskaites punktus. Tā paša gada decembrī PK posmā Ansī kļuva par uzvarētāju stafetē. Piedalījās 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sočos.
2015. gada 18. janvārī PK posmā Rūpoldingā pirmo reizi individuāli ieguva vietu uz goda pjedestāja, finišējot 2. vietā distancē ar kopēju startu. 2015. gada Pasaules čempionātā Kontiolahti kļuva par pasaules čempioni stafetē un izcīnīja sudraba medaļu masu startā. 2014.—2015. gada sezonā ieguva Mazo kristāla globusu par uzvaru masu starta disciplīnas kopvērtējumā. 2016. gada Pasaules čempionātā ieguva divas medaļas — sudrabu jauktajā stafetē un bronzu sieviešu stafetē.
Savās otrajās olimiskajās spēlēs 2018. gadā Phjončhanā labāko rezultātu sasniedza 15 km individuālajā distancē, ieņemot 4. vietu. Stafetē Vācijas komandas sastāvā sasniedza 8. vietu. 
2019. gada 20. janvārī Rūpoldingā distancē ar masu startu guva savu pirmo individuālo uzvaru PK posmos.
Pjetro Karera

Biogrāfija

Dzīvojis Sicīlijā. 1617. gadā publicējis traktātu "Šaha spēle" (itāļu: Il gioco de gli scacchi di D. Pietro Carrera diviso in otto libri), kurā pētījis šaha atklātnes un galotnes. Viens no karaļa gambīta variantiem ir nosaukts Kareras vārdā. Traktāts 1822. gadā ticis pārtulkots angļu valodā. Ap 1640. gadu ticis uzskatīts par vienu no vadošajiem šahistiem Eiropā.
Aprakstījis arī savu šaha paveidu, kurā izgudrojis kombinētās figūras, kas apvienojušas jau esošo šaha figūru īpašības. Piemēram, figūra čempions varējusi izdarīt zirdziņa un torņa gājienus, bet figūra kentaurs — zirdziņa un laidņa gājienus. Rokāde Kareras šahā nav bijusi iespējama, bet bandinieks, sasniedzot beidzamo horizontāli, varējis pārvērsties tikai par dāmu, čempionu vai kentauru. 20. gadsimtā līdzīgu šaha paveidu piedāvājis arī Hosē Rauls Kapablanka.
Zemenes (dziesma)

"Zemenes" ir latviešu grupas "Apvedceļš" dziesma ar Jāņa Krūmiņa vārdiem.
Dziesma uzvarēja 2002. gada „LNT Mūzikas video” sacensībā un ieguva piekto vietu šlāgermūzikas grupā sacensībā par 2002. gada Latvijas mūzikas ierakstu gada balvu.  
2018. gadā "Zemenes" ieguva 24. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.
Doņeckas starptautiskā lidosta

Attīstība kopš 1990. gadiem

1990. gados Doņeckas lidosta pieredzēja vairākus kriminālus incidentus. 1996. gada 3. novembrī, brīdī, kad pasažieri izkāpa, slepkavu grupa atklāja uguni pret lidmašīnu, kurā atradās vietējais uzņēmējs Jevhens Ščerbans. Ščerbans un sieva tika nogalināti, kopā ar viņiem bojā gāja lidostas tehniķis un lidmašīnas lidojuma inženieris.
Saskaņā ar Doņeckas programmu Euro 2012 vajadzībām, 2011. gadā Ukrainas celtniecības uzņēmums "Altcom" uzbūvēja jaunu termināli, kuru projektēja Horvātijas inženieri. Lidostā atradās lidsabiedrības Donbassaero galvenā mītne, bet 2013. gada janvārī tā pārtrauca darbību.

2014.—2015. gada konflikts

2014. gada 26. maijā lidostai uzbruka prokrieviskie kaujinieki un pārņēma kontroli drīz pēc tam, kad vēlēšanās uzvarēja jaunais prezidents Petro Porošenko. Ukrainas spēki veica uzbrukumus no gaisa, lai atgūtu kontroli. Tika ziņots par 2 civiliedzīvotāju un 38 kaujinieku nāvi, bet Ukrainas spēki pārņēma kontroli pār lidostu.
Kopš cīņas lidosta vairs nav atsākusi darbību. Kaujas gaitā smagi ir cietis lidostas terminālis.
2014. gada 1. oktobrī prokrieviskie kaujinieki mēģināja atkal iegūt kontroli pār lidostu. Ukrainas pretterorisma operācijas spēki ziņoja, ka šajā vakarā uzbrukumi tika atvairīti. Tika iznīcināts T-64 tanks un nogalināti septiņi kaujinieki. Tomēr Associated Press reportieris Doņeckā norādīja, ka ir vairākas pazīmes, ka valdība jau ir zaudējusi kontroli pār lidostu. Kaujinieku līderis Aleksandrs Zaharčenko teica, ka "95%" ir viņu kontrolē.
Galvenā termināļa ēka un kontroles tornis ir sagrauti cīņu rezultātā, kas notika 2014. gada oktobra sākumā.
2015. gada 17. janvārī tika ziņots, ka prokrieviskie kaujinieki pēc ilgstošām cīņām pilnībā pārņēmuši kontroli pār lidostu. Dienu vēlāk tika ziņots, ka valdības spēki vienas nakts operācijas laikā pārņēmuši gandrīz visas pēdējās nedēļās zaudētās teritorijas. 21. janvārī Ukrainas spēki atzina lidostas nokļūšanu pilnā separātistu kontrolē.