google/wiki40b huggingface dataset:
Bērnu slimnīcas fonds

Vēsture

Nodibinājums "Bērnu slimnīcas fonds" ir reģistrēts sabiedrisko organizāciju reģistrā 2001. gada 31. janvārī.
2005. gada 26.janvārī nodibinājums "Bērnu slimnīcas fonds" tika pārreģistrēts LR Uzņēmumu reģistrā. Augustā organizācijai tika piešķirts sabiedriskā labuma statuss.
2012. gadā fondā strādāja 12 darbinieki.
2015. gada decembrī uzņēmums Mikrotīkls veica 1 miljonu eiro lielu ziedojumu Bērnu slimnīcas fondam. Tas ir līdz šim lielākais saņemtais ziedojums Bērnu slimnīcas attīstībai.
Miervaldis Ādamsons

Biogrāfija līdz 2. pasaules karam

Miervaldis Ādamsons bija dzimis latviešu izceļotāju ģimenē Poltavā (Ukrainā) 1910.gada 29.jūnijā, viņa māte mirst neilgi pēc dzemdībām, tēvs jau 1919. gadā iesaistījies Krievijas pilsoņu karā balto pusē. 1920. gados ar četriem brāļiem atgriezās Latvijā un apmetas uz dzīvi Cēsu apriņķī, absolvējis Cēsu ģimnāziju. 1927.gadā Miervaldis Ādamsons uzsāk teoloģijas studijas Latvijas Universitātē, iestājas arī studentu korporācijā Lettonia.
Neveiksmīgas mīlestības dēļ studijas pamet un kādu laiku brauc uz tirdzniecības flotes kuģiem, dienot uz tirdzniecības flotes kuģa "Evermore". Pēc strīda ar kuģa kapteini, kurš nokļuvis Marseļas slimnīcā, Ādamsons uzmeklējis Francijas Ārzemnieku leģiona rekrutēšanas biroju. Tur viņš parakstījis līgumu uz sešiem gadiem. Viņš piedalījies vairākās kaujās Marokā un Tunisijā. Franču leģionā viņš dienējis kavalērijā, kur kļuvis par lielisku jātnieku. Kādā kaujā ar arābu nemierniekiem viņa vienība smagi cietusi, dzīvi palikuši tikai septiņi vīri. Ārzemnieku leģionā M. Ādamsons apbalvots ar diviem ordeņiem par varonību un ieguvis seržanta pakāpi. Tieši šajā laikā Ādamsons iegūst iesauku Marokas baigais, kas vēlāk viņu pavada visu dzīvi.
Pēc atgriešanās Latvijā 1935.gadā Ādamsons ar četru gadu nokavēšanos sāk obligāto dienestu Latvijas armijā, kareivja dienesta pakāpē. Viņš dien 4.Valmieras kājnieku pulkā. Pēc karadienesta beigām Ādamsons paliek virsdienestā un dien 8.Daugavpils kājnieku pulkā. Tomēr vēlāk, sava asā rakstura dēļ, ir spiests armiju pamest. Dienestu Latvijas armijā beidz virsnieka vietnieka dienesta pakāpē.
Vaidavas pagasts

Hidrogrāfija

Upes: Brīnumupīte, Danka
Ezeri: Anuļu ezers, Briežu ezers, Dzelves ezers, Lielais Bauzis, Rābuta ezers, Vaidavas ezers

Vēsture

Vaidavas pagasts izveidots 1894. gadā, apvienojot Vaidavas, Veļķu, Podzēnu un Briežu muižu pagastus. 1935. gadā pagasta platība bija 60,6 km² un tajā dzīvoja 983 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Vaidavas un Podzēnu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Vaidavas ciemam pievienoja Podzēnu ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Vaidavas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Kocēnu novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Vaidava (pagasta centrs), Podzēni, Vaidavas muiža, Gaidēni, Caiči, Buliņi, Pricēni.
Medūza (mitoloģija)

Medūza (sengrieķu: Μέδουσα) grieķu mitoloģijā ir briesmone, viena no gorgonu māsām. Vienīgā no māsām, kas bija mirstīga.
Parasti tiek attēlota kā sieviete, kurai matu vietā ir dzīvas indīgas čūskas. Vairākumā avotu ir minēts, ka viņas vecāki ir Forkijs un Kēto. Saskaņā ar Aishilu un Hēsiodu Medūza dzīvojusi netālu no Kistēnas salas, kas, iespējams, atradusies Egejas jūras ziemeļrietumos.
Medūzai galvu nocirtis Persejs, kas to pēc tam izmantojis kā ieroci un vēlāk atdevis Atēnai glabāšanā.
Mājas dvēsele

Sižets

Filma ir veidota dokumentālas reportāžas un kriminoloģiska pierādījuma formā. Kāds nezināms ļaundaris sagūsta un pamestā mājā vairākas dienas tur jaunu meiteni. Tā vietā, lai ķīlnieci fiziski spīdzinātu, viņš upuri filmē.
Staņislavs Soltāns

Dzīvesgājums

Dzimis 1756. gada 27. augustā Berdičivā bajāra Staņislava Soltāna un viņa sievas Helēnas, dzimušas Rēmeres, ģimenē. 
1782. gadā kļuva par Lietuvas dižkunigaitijas galminieku ģenerālmajora pakāpē. 1788. gadā viņu ievēlēja par Seima deputātu (1788—1792).    
Krievijas impērijas iebrukuma laikā 1792. gadā bēga uz Saksiju, 1794. gadā piedalījās Kostjuško sacelšanās organizēšanā. Pēc tās apspiešanas viņš līdz 1796. gadam atradās izsūtījumā Kazaņā. 
Napoleona karu laikā 1806.—1807. gadā mēģināja izraisīt sacelšanos Lietuvā, 1808. gadā aizbēga uz Varšavas hercogisti. 1812. gada kara laikā bija Lietuvas pagaidu valdības loceklis.
Pēc Napoleona sakāves devās bēgļu gaitās, kopā ar ģimeni dzīvoja Jelgavā. 
Miris 1836. gadā Jelgavā.
Pūt, vējiņi (filma)

Sižets

Filmā atainota senā tautasdziesmā "Pūt, vējiņi" aprakstītā līgavas lūkošana Daugavas krastos. Stāsta dramatiskais centrs ir "trakulīgā daugavieša" Ulda un "biklās sedzacītes" Baibas mīlestība. Baiba ir kalpone mājās, kurās Uldis ierodas pie savas iecerētās - saimnieces meitas Zanes. Vētras laikā naktī ierodoties saimē, Uldis satiek Baibu, kura strādā maltuvē un kuru viņš uzreiz iekāro. Baiba atraida viņu un Uldis, dusmīgs par nespēju iegūt, ko vēlas, turpina lenkt Zani un cenšas pierunāt saimnieci izdot savu meitu par sievu. Taču ar laiku Baibas un Ulda emocijas sāk ņemt virsroku pār ieražām un kārtām.
Oāze (filma)

Sižets

Kādu dienu zēns pamostas tuksnesī blakus avarējušai lidmašīnai. No lidmašīnas vraka parādās kāds briesmonis, kurš sāk zēnu vajāt. Vienīgā vieta, kur patverties, ir oāze. Tomēr ar laiku zēnu oāzē sāk mocīt vientulība. Vienu dienu zēns atrod pamestu putniņu, kuram viņš iemāca lidot. Pēc kāda laika abi ir gatavi doties pasaulē.
Par žurnāliem "Zvezda" un "Ļeņingrad"

Par žurnāliem "Zvezda" un "Ļeņingrad" bija PSRS komunistiskās partijas Centrālās komitejas 1946. gada 14. augustā pieņemts lēmums, kas kritizēja Ļeņingradā iznākošos kultūras un mākslas žurnālus "Zvezda" un "Ļeņingrad", iezīmējot pēckara staļinisma politisko vajāšanu sākumu. Individuālai kritikai pakļāva izcilo dzejnieci Annu Ahmatovu un satīras rakstnieku Mihailu Zoščenko, kuru darbu turpmāku publikāciju aizliedza. Žurnālam "Zvezda" iecēla jaunu redaktoru, bet žurnālu "Ļeņingrad" likvidēja. Lēmumam sekoja rakstnieku vajāšanas visā PSRS un literatūras darbu stingra ideoloģiskā kontrole. Kā kļūdainu, lēmumu atcēla 1988. gada. 20. oktobrī.

Sekas Latvijā

Jau 31. augustā Rīgā notika kultūras darbinieku sanāksme, kurā Vilis Lācis uzstājās ar runu par CK lēmumu un tā nozīmi latviešu literatūras turpmākajam virzienam. 9. septembrī notika teātra darbinieku un 10. septembrī Latvijas rakstnieku sanāksmes, kurās runātāji kritizēja trūkumus žurnālā "Karogs" un laikrakstā "Literatūra un Māksla", soloties sekot CK lēmuma norādītajam virzienam. 
Latvijas PSR komunistu režīms turpmāk kritizēja Annas Brigaderes darbu "reakcionāro būtību". Kritikai pakļāva rakstniekus Annu Brodeli, Elīnu Zālīti, Valdi Grēviņu, dzejniekus Andreju Balodi, Mirdzu Ķempi, Cecīliju Dineri, Pēteri Silu, Aleksandru Čaku, Jāni Grotu, Jāni Plaudi u.c. Galvenokārt kritizēja liriķus, norādot, ka viņiem jāpievēršas sociālisma dižajiem darbiem. Asā kritika, kas turpinājās vairākus gadus, visticamāk noveda pie Aleksandra Čaka pāragrās nāves.
Portrets Lietuvas ainavā

Sižets

Filma veidota par Lietuvas mākslinieku Vitautu Majoru un viņa sievu.
Fifth Harmony

2012: Izveidošanās un The X Factor

Fifth Harmony sastāv no piecām dziedātājām, kas šova sākumā sekmīgi uzstājās kā soloizpildītājas, bet nespēja iekļūt The X Factor "viesu māju" posmā. Visas piecas meitenes tika aicinātas izveidot grupu ar nosaukumu LYLAS un turpināt savu dalību šovā "Grupas" kategorijā. "Viesu māju" etapā grupa izpildīja Šonteles (Shontelle) dziesmas "Impossible" kaverversiju, līdz ar ko sekmīgi tika nākamajā šova etapā. Jau sekojošajā posmā grupa mainīja savu nosaukumu no LYLAS uz 1432, kas savukārt vēlāk arī tika mainīts uz esošo variantu Fifth Harmony.
Šova laikā grupa izpildīja Šonteles "Impossible" (angļu un angļu/spāņu versija), Demijas Lovāto "Skyscraper" un "Give Your Heart a Break", Kristīnas Perijas "A Thousand Years", Meraijas Kerijas "Hero" un "Anytime You Need a Friend", The Pretenders "I'll Stand by You", Kellijas Klarksones "Stronger", Adeles "Set Fire to the Rain", Elijas Goldingas "Anything Could Happen", Bītlu "Let It Be".
Uģis Avotiņš

Spēlētāja karjera

2005-2006 un 2006-07 sezonā, spēlējot Latvijas hokeja līgas kluba HK Rīga 2000 sastāvā, kļuva par Latvijas čempionu, HK Rīga 2000 sastāvā viņš spēlēja arī 2007-08 sezonas sākumā, bet pēc kāda laika pārcēlās uz SK LSPA/Rīga komandu.
2008.—09. gada sezonā aizvadīja vienu spēli KHL kluba Rīgas "Dinamo" sastāvā, laukumā gan pavadot vien 13 sekundes. Atlikušo sezonu viņš aizvadīja HK Rīga 2000 rindās, taču 2009.—10. gada sezonā Avotiņš spēlēja HK Ogre rindās, taču tad beidza spēlētāja karjeru.
Latvijas izlases sastāvā viņš piedalījies trijos Pasaules čempionātos junioriem.
4chan

Vēsture

4chan tika izveidots 2003. gada 1. oktobrī, to izveidoja tolaik 15 gadīgais students no Ņujorkas, Kristofers Pūls. Viņš 4chan izveidoja zem pseidonīma "moot." Lapas nodoms bija kļūt par foruma Futaba Channel (jeb 2chan) angļu valodas līdzinieku. Lapā sākotnēji diskutēja tikai par manga, anime, un japāņu kultūra. Kad Pūls izveidoja 4chan, viņš lapas saiti publicēja Something Awful forumos un vairākos IRC čatos, tādēļ no turienes ieradās sākotnējie lietotāji. 4chana kods ir balstīts uz Futaba Channel kodu. Pirmās divas sekcijas bija /a/ (kas bija domāts nopietnākām diskusijām par anime) un /b/ (kur tolaik bija vairāk atslābušas un nenopietnas diskusijas par anime).

Nozīmīgākās sekcijas

2016. gada janvārī, 4chan bija 67 pastāvīgas un vairākas izmēģinājuma sekcijas.

/b/ - Random

/b/ ir 4chana populārākā sekcija, tā saņem 30% vietnes skatījumus. Šai kategorijai nav konkrētas tēmas - var diskutēt jebko, ko vēlas. Šai sekcijai ir arī minimāli noteikumi - mājaslapas administrācija izdzēš tikai ierakstus, kuri pārkāpj ASV likumus un kuri spamo mājaslapu. Viņi vēl izdzēš ierakstus no nepilngadīgām personām.

/pol/ - Politically Incorrect

/pol/ ir 4chana politikas sekcija. Lai gan /pol/ nav domāts tieši politiski labēji domājošām personām, principā visi /pol/ lietotāji ir politiski labie. Tiek uzskatīts, ka /pol/ ir ietekmējis dažādus politiskus procesus, piemēram, 2016. gada ASV prezidenta vēlēšanas, dažādu konfidenciālu dokumentu nopludināšana, Brexit, 2017. gada Francijas prezidenta vēlēšanas, u.t.t.
Pirmais Krusta karš

Pirmais Krusta karš (1096.–1099.) bija pirmais no Krusta kariem, kas tika uzsākts 1096. gadā, pēc Romas pāvesta Urbāna II aicinājuma doties karagājienā uz svēto pilsētu Jeruzalemi, lai atbrīvotu Svēto zemi no musulmaņiem.

Priekšvēsture

Lai gan musulmaņi jau 637. gadā bija iekarojuši svēto pilsētu Jeruzalemi un arābu kalifāti pārvaldīja visu Palestīnu un līdzās esošās zemes, kristieši vēl nekavēti varēja apmeklēt Svēto zemi— vietas, kuras tie godāja kā Jēzus dzīves un nāves vietas.
1071. gadā turki seldžuki Armēnijā pie Mancikertas sagrāva Bizantijas ķeizara Romana IV karaspēku, bet 1071. gadā iznīcināja Fatimīdu kalifu valsti un 1076. gadā ieņēma Jeruzalemi. Turki bija kristiešiem naidīgi, svētceļotājiem tika liegta pieeja svētajām vietām. Kad turki apdraudēja Konstantinopoli, kas vienlaikus bija Austrumu valsts viduspunkts, imperators griezās pēc palīdzības pie Romas pāvesta Gregora VII. Gregors VII rakstīja ķeizaram Heinriham IV: „Saracēņu apdraudēto Austrumu kristieši neatlaidīgi lūdza mani nākt tiem palīgā. Tāpēc es nolēmu Rietumu kristiešus aicināt uz karagājienu. Itālijā jau vairāk nekā 50 000 vīru manā vadībā ir gatavi steigties uz Kunga kapu. Un tā es gribu sākt šo operāciju ticības un kristiešu aizstāvēšanas interesēs. Šīs savas Austrumu ekspedīcijas laikā Romas Baznīcu es uzticu tavai aizsardzībai.” Pāvesta aicinājums tomēr atbalstu neguva.
1085. gadā turki ieņēma Antiohiju. 1095. gadā jaunais Bizantijas imperators Aleksijs I Komnens (1081-1118) griezās pie pāvesta Urbāna II, lai lūgtu Rietumu bruņinieku atbalstu. 1095. gada 27. novembrī, Klermonas koncila noslēguma dienā Urbāns II izsludināja krusta karu.

Karagājiena sākums

1096. gada vasarā no dažādām Rietumeiropas daļām Krusta karā uz Svēto zemi devās svētceļnieku vilnis.
Tajā piedalījās divas grupas. Pirmajā bija pilsoņi un zemnieki, skaitā ap 80 000, un tos vadīja mūks Pēteris no Amjēnas. Līdz Konstantinopolei nokļuva tikai daļa no tiem. Pārējos Āzijas krastā turki pilnīgi iznīcināja. Otrajā grupā bija ap 30 000 bruņinieku — galvenokārt no Francijas.
B12 vitamīns

B₁₂ vitamīns jeb ciānkobalamīns ir ūdenī šķīstošs vitamīns. Tas piedalās asins veidošanā, aminoskābju un nukleīnskābju maiņā, stimulē aknu un nervu sistēmas darbību. B₁₂ vitamīnu dabā sintezē baktērijas, zilaļģes, savukārt cilvēka organismā zarnu mikroflora. Tā kā organisms pats sev nevar saražot pietiekamu vitamīna daudzumu, tas jāuzņem arī ar uzturu. B₁₂ vitamīna formula ir C₆₃H₈₈CoN₁₄O₁₄P.
B₁₂ ir pieskaitāms pie ūdenī šķīstošajiem vitamīniem. Tā uzsūkšanās notiek tievās zarnas lejasdaļā un parasti uzsūcas tikai 1% uzņemtā vitamīna. Visvairāk B₁₂ uzkrājas aknās: tajās ir apmēram 40% no visa B₁₂ vitamīna organismā, bet atlikušais daudzums - muskuļos un citos orgānos. Aknās tas var uzkrāties tik daudz, lai pietiktu 1 vai 2 gadiem.

B12 vitamīna deficīts

B₁₂ vitamīna trūkuma izpausme ir perniciozā anēmija — mazasinība, kuras izpausme ir palielināti, nenobrieduši, ar dzelzi pārbagāti eritrocīti.
Parasti B₁₂ vitamīna trūkuma cēlonis ir nevis tā nepietiekamība uzturā, bet gan īpaša mukoproteīda ("iekšējā faktora") trūkums kuņģa sulā. Šī iemesla dēļ uzņemtais B₁₂ vitamīns neuzsūcas. B₁₂ vitamīna deficīts mukoproteīda trūkuma dēļ visbiežāk ir tiem, kuriem ir atrofisks gastrīts, vai kuri pārcietuši kuņģa operāciju.
Sarežģījumi ar B₁₂ uzņemšanu var būt vegāniem, jeb stingrajiem veģetāriešiem, kuri nelieto pilnīgi nekādus dzīvnieku izcelsmes produktus. Vegāni šī vitamīna papildus uzņemšanai lieto arī bagātinātu sojas pienu, brokastu pārslas un citus produktus.
Iespējams, ka daļu B₁₂ vitamīna organisms uzņem no zarnās esošās mikrofloras.
Dienā esot ieteicams uzņemt 3 µg B₁₂ vitamīna. Tiek uzskatīts, ka grūtniecēm un zīdītājām nepieciešami 3,5 µg dienā. Amerikāņu zinātnieku ieteiktā deva ir 2 µg B₁₂ vitamīna dienā.
Hieronīms Kārlis Frīdrihs fon Minhauzens

Biogrāfija

Kārlis Frīdrihs fon Minhauzens dzimis Bodenverderes pilsētā Vācijā 1720. gadā. Viņš bija piektais no astoņiem bērniem pulkveža Oto fon Minhauzena ģimenē. Tēvs nomira, kad viņam bija 4 gadi un viņu izaudzināja māte. 1735. gadā piecpadsmit gadus vecais Minhauzens uzsāka kalpot par pāžu pie Braunšveigas-Volfenbiteles hercoga Ferdinanda Albrehta II. 1737. gadā viņš devās uz Krieviju, lai kalpotu par pāžu jaunajam hercogam Antonam Ulriham, sākotnēji princeses Annas Leopoldovnas līgavainim un vēlāk vīram. 1738. gadā kopā ar hercogu Antonu Ulrihu Minhauzens piedalījās Ceturtajā Krievu-turku karā tagadējās Ukrainas teritorijā.
1739. gadā viņš iestājas kirasieru Braunšveigas pulkā korneta pakāpē un 1740. gadā Minhauzens tika paaugstināts par poručiku (leitnantu) un nozīmēts par Rīgā dislocētās šī pulka pirmās rotas komandieri. Kad 1741. gada galma apvērsumā par imperatori kļuva Elizabete Romanova, leitnanta Minhauzena rota 1742. gadā Rīgas pilī apsargāja apcietināto mazgadīgā troņmantnieka Ivana Romanova ģimeni. Savukārt 1744. gada sākumā Minhauzens komandēja nākamās ķeizarienes Katrīnas II godasardzi, kad viņa cauri Rīgai devās pie sava līgavaiņa Pētera III Romanova uz Pēterburgu.
1744. gada 2. februārī Liepupes baznīcā Minhauzens salaulājās ar Duntes muižas mantinieci Jakobīni fon Duntenu. Politisku iemeslu dēļ nākamo dienesta pakāpi Minhauzens ieguva tikai 1750. gadā, kad tika nozīmēts par rotmistru. Drīz pēc jaunās pakāpes iegūšanas Minhauzens lūdza gadu ilgu atvaļinājumu, lai nokārtotu mantojuma lietas dzimtajā Bodenverderē. Kopā ar sievu Minhauzens devās uz Vāciju un palika uz pastāvīgu dzīvi Bodenverderes muižā līdz savas dzīves beigām.
Bodenverderē Minhauzens bieži lūdza ciemos draugus un kaimiņus, kurus izklaidēja ar saviem neticamajiem stāstiem, ar kuriem drīz kļuva slavens, vienlaicīgi saglabājot godīga vīra reputāciju biznesa lietās. Minhauzena sieva mira 1790. gadā. Četrus gadus vēlāk Minhauzens apprecēja 20 gadus veco Bernardīni fon Brunu, taču šī laulība beidzās ar skandalozu šķiršanos. Barons fon Minhauzens mira, neatstājot pēcnācējus, 1797. gada 22. februārī, 77 gadu vecumā.

Literārās adaptācijas

Minhauzens un viņa stāsti kļuva tik populāri, ka ātri vien tos sāka izmantot dažādās publikācijās. Jau 1761. gadā Linaras grāfs Rohuss savā grāmatā iekļāva trīs stāstus, kuri nemin Minhauzena vārdu, taču kurus zinoši ļaudis atpazina kā barona stāstus. 1781. gadā anonīms autors apkopoja un izdeva 16 anekdotiskus stāstus, kuru autors esot kāds kungs "M-h-s-n". Šī darba papildināts variants tika izdots 1783. gadā. Izmantojot šos divus izdevumus, Anglijā dzīvojošais vācietis Rūdolfs Ēriks Raspe 1785. gadā izdeva grāmatu "Barona Minhauzena stāsts par viņa brīnumainajiem ceļojumiem un kampaņām Krievijā". Arī šis izdevums tika papildināts un piedzīvoja vairākus izdevumus. 1786. gadā vācu dzejnieks Gotfrīds Augusts Birgers Getingenē pārtulkoja un papildināja šo darbu, izdodot savu grāmatu "Barona fon Minhauzena brīnišķīgie ceļojumi un piedzīvojumi uz ūdens un uz sauszemes". Šī grāmata kļuva ļoti populāra Vācijā un, tieši patiecoties tai, Minhauzens kļuva par slavenu literāru tēlu.
300. mikroautobusu maršruts (Rīga)

Maršruts

Stacijas laukums — Vecdaugava kursē pa šādām ielām: Marijas iela, Merķeļa iela, Kalpaka bulvāris, K. Valdemāra iela, Duntes iela, Tilta iela, Viestura prospekts, Mīlgrāvja iela, Jaunciema gatve, Emmas iela, A. Dombrovska iela, Baltāsbaznīcas iela, Atlantijas iela un Vecāķu prospekts.
Vecdaugava — Stacijas laukums kursē pa šādām ielām: Vecāķu prospekts, Atlantijas iela, Meldru iela, Kreimeņu iela, A. Dombrovska iela, Emmas iela, Jaunciema gatve, Mīlgrāvja iela, Viestura prospekts, Tilta iela, Duntes iela, K. Valdemāra iela, Stabu iela, Brīvības iela, Brīvības bulvāris, Raiņa bulvāris un Marijas iela.

Maršruts ar mainītu virzienu

Stacijas laukums — Vecāķi kursē pa šādām ielām: Marijas iela, Merķeļa iela, Kalpaka bulvāris, K. Valdemāra iela, Duntes iela, Tilta iela, Viestura prospekts, Mīlgrāvja iela, Jaunciema gatve, Emmas iela, A. Dombrovska iela, Baltāsbaznīcas iela, Atlantijas iela, Vecāķu prospekts, Pludmales iela un Kāpu prospekts.
Vecāķi — Stacijas laukums kursē pa šādām ielām: Kāpu prospekts, Selgas iela, Vecāķu prospekts, Atlantijas iela, Meldru iela, Kreimeņu iela, A. Dombrovska iela, Emmas iela, Jaunciema gatve, Mīlgrāvja iela, Viestura prospekts, Tilta iela, Duntes iela, K. Valdemāra iela, Stabu iela, Brīvības iela, Brīvības bulvāris, Raiņa bulvāris un Marijas iela.
Kuldīgas pusmaratons

Kuldīgas pusmaratons ir ikgadējs pusmaratons, kas notiek Kuldīgā, Latvijā. Tas pirmoreiz tika rīkots 2006. gadā. Kopš 2007. gada tas ir arī Latvijas čempionāts pusmaratonā. Kopš 2011. gada Kuldīgas pusmaratons ir viens no skriešanas seriāla «Skrien Latvija» posmiem. Sacīkstēs rīko organizē arī skrējienus 10 km un 5 km distancē.
Piņķu Sv. Annas luterāņu baznīca

Piņķu Sv. Annas evaņģēliski luteriskā baznīca jeb Babītes Annas baznīca ir luterāņu dievnams, Piņķu Sv. Nikolaja baznīcas filiāle. Valsts nozīmes arhitektūras piemineklis nr. 8484, kas atrodas Babītes novadā.

Vēsture

Babītes draudzes novada Sv. Annas kapelu, tāpat kā Sv. Nikolaja un Sv. Jāņa kapelas pie senā Lielupes kara ceļa uz Zemgali jau 13. gadsimtā izveidojuši Daugavgrīvas cisterciešu klostera mūki. Jauna koka baznīca uzcelta un iesvētīta Zviedru Vidzemes laikā starp 1660. un 1692. gadu. 1802. gadā pie Annas baznīcas tika ierīkota pagasta skola zemnieku bērniem.
Līdz mūsdienām saglabājusies laikā no 1872. līdz 1874. gadam pēc arhitekta Johana Daniela Felsko projekta celtā mūra baznīca.

Senākā koka baznīca

Pirmā Annas baznīca bija vienkārša vientelpas būve no kaķētiem guļkokiem uz mūra pamata, ar kārniņu jumtu un nelielu koka tornīti. Baznīcas grīdu sedza dēļi, bet guļkoku sienas nebija krāsotas. Nebija arī nodalītas kora telpas. Gaisma telpā ieplūda pa maziem divrūšu logiem. Bluķī cirstas kāpnes veda pašā baznīcā un augšā zvanu tornītī. Mācītāja kambaris atradās baznīcas otrā pusē un bija piebūvēts pa kreisi altāra daļai.
Efeju līga

Efeju līga (angļu: Ivy League) ir astoņu ASV ziemeļaustrumu universitāšu grupa. Sākotnēji nosaukums izmantots NCAA konferences nosaukumā, taču ar laiku kļuvis par akadēmisku un sociālu apzīmējumu. Grupā ietilpst: Brauna Universitāte, Kolumbijas Universitāte, Kornela Universitāte, Dartmutas koledža, Hārvarda Universitāte, Pensilvānijas Universitāte, Prinstonas Universitāte un Jeila Universitāte.
Efeju līgas universitātes tiek uzskatītas par vienām no prestižākajām pasaulē, bieži vien vairākas no tām iekļūst dažādos pasaulē labāko universitāšu sarakstos. 15 no 44 ASV prezidentiem ir absolvējuši kādu no Efeju līgas universitātēm.
Noziegums

Noziegums ir tāda noteikumu un likumu pārkāpšana, par ko valdošā autoritāte var piespriest notiesāšanu.
Kad neformālās attiecības un sankcijas izrādās neefektīvas, lai nodrošinātu kādas valsts vai citas administratīvās teritorijas, vai cilvēku grupas vēlamo sociālo kārtību, valdošā autoritāte ievieš obligātas sociālās kārtības sistēmas (tiesību sistēmas un likumus). To nepildīšana tiek klasificēta kā noziegums un pēc kriminālkodeksa vai citiem valsts noteiktiem oficiāliem kodeksiem iedzīvotājiem, kas veikuši noziegumu, tiek piespriests sods. Pārsvarā pasaulē visbiežākais soda veids par noziegumiem ir arests vai ieslodzījums. Ir iespējami un sastopami arī smagāki soda veidi: mūža ieslodzījums, sakropļošana vai nāvessods.
Vīsbādene

Vīsbādenes pirmsākumi

Pilsētas vēsture aizsākās Senajos laikos, jau romiešiem bija zināmi pilsētas karstie avoti. Pirmais Vīsbādenes nosaukums bijis Aquae Mattiacorum, kas tulkojumā no latīņu valodas nozīmē Matiāku ūdeņi (Matiāki bija vietējās ģermāņu cilts nosaukums). Pilsētas nocietinājumi izbūvēti no no m.ē. 6. līdz 15. gadam.

Transports

Vīsbādene bija pirmā Vācijas pilsēta, kas pilnībā nomainīja tramvaju pret autobusu satiksmi. Šajā pilsētā 20. gadsimta sešdesmitajos gados tika ieviesta speciālā ceļa josla autobusiem, kas no šejienes izplatījās viscaur pasaulē.
Vīsbādenes pilsētas sabiedrisko transportu apkalpo pašvaldības uzņēmums ESWE Verkehr (ESWE Satiksme).
Texas Lightning

Jaunumi

Grupa patlaban ieraksta jaunu albumu un viena no jaunākajām albuma dziesmām "Septiņi ceļi" ir iekļauta filmas "Winetoons - the legend of the treasure in Silversea" skaņu celiņā! Filma kinoteātros būs redzama Augusta beigās, bet nav zināms vai tiks rādīta arī Latvijā.

Video

Video Youtube.com
Edīte Bērda

Šaha kompozīcija

Savas pirmās kompozīcijas publicējusi 1888. gadā. Mūžā publicējusi vairāk nekā 2000 šaha kompozīcijas. Lai gan viņa ieguva 15 pirmās godalgas, pirmo vieta Hackney Mercury trīsvilču turnīrā 1893. gadā bija viņas augstākais sasniegums.