google/wiki40b huggingface dataset:
Gardene (stacija)

Vēsture

Stacija tika atvērta 1930. gada 1. novembrī. 1938. gadā tika uzbūvēta stacijas ēka. Padomju laikā tika uzbūvēti pievedceļi uz padomju armijas degvielas bāzi, bet pasažieru vilcieni šeit neapstājās. Pēc padomju armijas aiziešanas 1990. gadu sākumā, stacija tika likvidēta. Pēc dokumentiem šeit joprojām atrodas pieturas punkts, kaut arī šeit nav pat perona, stacijas ēka līdz mūsdienām nav saglabājusies.Ēkas tika nojauktas 1987. gadā.
NG-10

Derīgā krava

Kopējā kravas masa bija 3350 kg.
Kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā atradās 3273 kg kravas: lietas apkalpei (1141 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (942 kg), krava zinātniskajiem pētījumiem (1044 kg), datoru iekārtas (115 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (31 kg).
Nehermetizētā krava (77 kg) bija NanoRacks palaišanas iekārta ar Cubesat pavadoņiem: CHEFsat 2, KickSat 2, MYSAT 1.

Lidojuma gaita

Cygnus tika palaists 2018. gada 17. novembrī 09:01:31 UTC ar nesējraķeti Antares 230 no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (MARS) starta laukuma LP-0A.
19. novembrī Cygnus pietuvojās stacijai. 10:28 UTC kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru, ko vadīja Serēna Aunjona-Čenselora. 12:31 UTC Cygnus bija pievienots pie Unity moduļa apakšējās pieslēgvietas.
7. februārī Cygnus priekšgalā tika pievienota pavadoņu izmešanas ierīce Slingshot, kas uz staciju tika nogādāta ar kravas kuģi SpaceX CRS-16.
8. februārī 13:45 UTC ar Canadarm2 manipulatoru Cygnus tika atvienots no Unity moduļa. 16:16 UTC tas palaists brīvā lidojumā.
21:30 UTC kravas kuģis paaugstināja orbītu līdz 453 × 460 km.
9. februārī pirms 16:00 UTC no Slingshot izlaida pasīvos pavadoņus Quantum Radar 1, Quantum Radar 2. 13. februārī 12:00 UTC tika palaisti pavadoņi MySat-1, CHEFSAT, bet 22:45 — Kicksat-2.
2019. gada 25. februārī tika iedarbināts Cygnus galvenais dzinējs, un kravas kuģis nogāja no orbītas. 09:05 UTC tas sasniedza atmosfēras blīvos slāņus un sadega virs Klusā okeāna dienvidu daļas.
Conexus Baltic Grid

Vēsture

2016. gada 11. februārī Saeima pieņēma Enerģētikas likuma grozījumus, paredzot tiesības lietotājiem izvēlēties gāzes piegādātāju, tādējādi īstenojot dabasgāzes tirgus reformas noslēdzošo posmu. Vienīgajam dabasgāzes piegādātājam Latvijā AS Latvijas Gāze līdz 2017. gada 3. aprīlim būtu jānodala gāzes pārvade un uzglabāšana no sadales un tirdzniecības, izveidojot divus uzņēmumus. Savukārt līdz 2017. gada 31. decembrim vienotajam dabasgāzes pārvades un uzglabāšanas operatoram būtu jābūt juridiski neatkarīgam no uzņēmumiem, kas nodarbojas ar dabasgāzes tirdzniecību un sadali.
2016. gada 2. septembrī Latvijas Gāze akcionāri ārkārtas sapulcē apstiprināja uzņēmuma reorganizāciju, izveidojot jaunu komercsabiedrību Conexus Baltic Grid un nododot tai pārvades un uzglabāšanas sistēmas aktīvus.
2016. gada 22. decembrī notika Conexus Baltic Grid dibināšanas sapulce. Par valdes priekšsēdētāju ievēlēts Aigars Kalvītis, kurš ir arī Latvijas Gāze valdes priekšsēdētājs.
Uzņēmums Uzņēmumu reģistrā iegrāmatots 2017. gada 2. janvārī.Conexus Baltic Grid īpašnieku sadalījums bija proporcionāls Latvijas Gāze akcionāriem: Krievijas Gazprom (34,1 %), Eiropas investīciju fonds Marguerite Fund (29,1 %), Vācijas Uniper Ruhrgas International (18,3 %) un Itera Latvija (16 %). Pārējiem akcionāriem piederēja 2,5 % Conexus Baltic Grid kapitāldaļu.
5. janvārī Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisijas (SPRK) padome Conexus Baltic Grid uz 20 gadiem izsniedza licences dabasgāzes pārvadei Latvijā un uzglabāšanai Inčukalna pazemes gāzes krātuvē.
2017. gada 15. decembrī Latvijas valstij piederošais elektroenerģijas pārvades sistēmas operators AS Augstsprieguma tīkls (AST) no Vācijas Uniper Ruhrgas International nopirka tam piederošo 18,31 % Conexus Baltic Grid akciju.
27. decembrī Augstsprieguma tīkls no SIA Itera Latvija nopirka tai piederošo 16,05 % Conexus Baltic Grid akciju.
2018. gada 28. septembrī Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija atzina, ka Conexus Baltic Grid daļēji atbilst vienotā dabasgāzes pārvades un uzglabāšanas sistēmas operatora sertificēšanas prasībām, bet nolēma to sertificēt. SPRK uzdeva Conexus Baltic Grid līdz 2020. gadam nodrošināt, ka Gazprom nav iespējas īstenot tiešu vai netiešu kontroli pār Conexus Baltic Grid, kā arī jānovērš interešu konflikta riskus, ko rada Marguerite Gas I un Marguerite Gas II vienlaicīga dalība gan Conexus Baltic Grid, gan Latvijas Gāze. Uzņēmums šī SPRK prasības apstrīdēja tiesā, jo Conexus kā komercsabiedrība nevar tiesiski ietekmēt akcionāru rīcību.
2018. gada decembrī Conexus Baltic Grid kļuva par Eiropas Gāzes Infrastruktūras asociācijas biedru.
Horvātijas vēsture

Horvātijas vēsture ir Eiropas vēstures daļa, kas vēstī par notikumiem mūsdienu Horvātijas teritorijā.

Romas impērijas provinces

Romas laikā mūsdienu Horvātijas teritorija bija sadalīta starp Dalmācijas un Panonijas provincēm. 293. gadā imperators Diokletiāns savā dzimtajā Salonas pilsētā (tagad Splita) pavēlēja celt milzu pili, kura kļuva par imperatora rezidenci. 7. un 8. gadsimtā Horvātiju ieņēma avāri un slāvi.

Hābsburgu monarhijas sastāvā

Pēc Ungārijas sakāves 1526. gada Mohāčas kaujā Horvātija nokļuva Hābsburgu monarhijas pakļautībā. Osmaņu impērija pakāpeniski iekaroja gandrīz visu Horvātijas un Slavonijas teritoriju. Pēc uzvaras Lielajā turku karā 1699. gada Karlovicas līgumā Hābsburgu monarhija atguva tagadējās Horvātijas teritoriju. 
1776. gadā par Horvātijas galvaspilsētu kļuva Agrama (pirms tam galvaspilsēta bija Varaždina).
1797. gadā arī Dalmāciju iekļāva Austrijas impērijas sastāvā. 
Krievijas impērijas atbalstītās Serbijas un Austroungārijas konflikts izraisīja Pirmo pasaules karu, kura laikā horvāti karoja Austroungārijas pusē.
Double

Double basketbolā ir vienas spēles laikā kādā no pieciem (punkti, atlēkušās bumbas, rezultatīvas piespēles, pārtvertas bumbas, bloki) statistikas rādītājiem uzstādīts divciparu rezultāts. Parasti vienā spēlē vairāk nekā 10 punktus gūst vairāki spēlētāji, tāpēc tiek īpaši atzīmēti spēlētāji, kas sasnieguši divciparu rādītājus vismaz divās statistikas kategorijās.
Double-double ir divās statistikas kategorijās sasniegti divciparu rādītāji, visbiežāk tas tiek sasniegts ar punktiem un atlēkušajām bumbām vai arī punktiem un rezultatīvajām piespēlēm. NBA līderis (skaitot kopš 1985.—1986. gada sezonas) gūto double-double skaita ziņā ar punktiem un atlēkušajām bumbām ir Karls Melons (811), savukārt ar punktiem un rezultatīvajām piespēlēm — Džons Stoktons (709). Triple-double ir trijās statistikas kategorijās sasniegti divciparu rādītāji, visbiežāk tas tiek sasniegts ar punktiem, atlēkušajām bumbām un rezultatīvajām piespēlēm. Quadruple-double ir četrās statistikas kategorijās sasniegti divciparu rādītāji, Nacionālās basketbola asociācijas vēsturē tas ir noticis četras reizes. Quintuple-double ir visas piecās statistikas kategorijās sasniegti divciparu rādītāji, koledžu un profesionālajā basketbolā tas nav sasniegts. Līdzīgs sasniegums ir spēlē gūts five-by-five, ko sasniedz ar vismaz 5 gūtiem punktiem, 5 atlēkušajām bumbām, 5 rezultatīvām piespēlēm, 5 pārtvertām bumbām un 5 blokiem vienā spēlē.
Administratīvi teritoriālais iedalījums

Administratīvi teritoriālais iedalījums ir valsts teritorijas iedalījums tipveida vienībās, atbilstoši tam veidota valsts pārvaldes sistēma.
Pirca aizsardzība

Vēsture

19. gadsimtā to lietoja L. Paulsens. Neatkarīgi viens no otra tās teoriju izstrādājuši V. Pircs un A. Ufimcevs. Lielu ieguldījumu atklātnes teorijā ienesuši M. Botviņņiks, I. Boļeslavskis, Dž. Nanns, T. Petrosjans, J. Seiravans, J. Timmans un citi. Bieži tiek lietota mūsdienu praksē.

Stratēģiskā ideja

Atklātnei raksturīga spēles plānu daudzveidība. Baltie cenšas iegūt telpas pārsvaru, attīstīt iniciatīvu centrā un karaļa spārnā, melnie uzbrukt centram ar c7-c5, e7-e5 vai d6-d5.
SIOC

SIOC (angļu Semantically-Interlinked Online Communities - Semantiski savstarpēji saistītas tiešsaistes komūnas) ir semantiskā tīmekļa projekts ar mērķi radīt metodes, kas ļautu savstarpēji sasaistīt dažādas tiešsaistes diskusiju vietnes - forumus, tīmekļa žurnālus, u.c. Tas sastāv no SIOC ontoloģijas, kas ir atvērts standarts, kurš nosaka vienotu veidu, kā mašīnlasāmā formā aprakstīt tiešsaistes diskusiju vietņu radīto informāciju, SIOC metadatu radītājiem, kas pamatā ir dažādas tīmekļa žurnālu platformas un satura vadības sistēmas, kā arī rīkiem, kas apstrādā SIOC metadatus.
SIOC ontoloģija ir balstīta uz RDF un aprakstīta izmantojot RDFS. Kā to paredz RDF standarti, SIOC dokumentus drīkst papildināt arī ar citu RDF ontoloģiju definētajiem metadatu veidiem, piemēram, aprakstot informāciju par autoriem bieži lieto FOAF ontoloģiju, bet aprakstot bagātīgu saturu (piemēram, HTML reprezentāciju) var lietot AtomOWL vai RSS 1.0 Content moduli.
SIOC projektu 2004. gadā aizsāka Uldis Bojārs un Džons Breslins DERI institūtā Īrijā. Šobrīd (2007) tas ir kļuvis par Globālā Tīmekļa konsorcija rekomendāciju.
Eksperimentāls SIOC atbalsts ir iekļauts Blogiem.lv, pieejami arī spraudņi WordPress un citām populārākajām tīmekļa žurnālu platformām.
Kālija hromāts

Atrašanās dabā

Dabā atrodams Atakamas tuksnesī ļoti reta minerāla — tarapakaīta — veidā.

Izmantošana

Lieto kālija dihromāta pagatavošanai. Analītiskajā ķīmijā lieto par reaģentu svina un bārija noteikšanai. Agrāk izmantoja fotogrāfijā par piedevu dažiem attīstītāju veidiem. Izmanto arī par oksidētāju organiskajā sintēzē.
Leili Pernpū

Biogrāfija

PSRS sporta meistare šahā (1979). FIDE starptautiskā meistare (1990). Igaunijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi 5 zelta (1975, 1979, 1980, 1986, 1990), 10 sudraba (1976-1977, 1984, 1991, 1993-1995, 2002, 2004, 2009) un 6 bronzas medaļas (1978, 1988, 1996, 2000-01, 2008). Trīs reizes pārstāvējusi Igaunijas izlasi PSRS komandu šaha čempionātos (1981, 1983, 1985). Deviņas reizes pārstāvējusi Igauniju Pasaules šaha olimpiādēs - 1994., 1996., 1998., 2000., 2002., 2004., 2006., 2008., 2010. gadā. Augstākais sasniegums olimpiādēs ir 2002. gadā izcīnītā 2. vieta pie 2. galdiņa (+6 =7 -0). Piedalījusies arī 1991. gada Latvijas atklātajā sieviešu šaha čempionātā Rīgā. Pēc profesijas ir ekonomiste. 1990. gados ir strādājusi Igaunijas policijas un robežsardzes birojā.
Baptistu ticības apliecība (1689)

1689. gada Baptistu ticības apliecība, saukta arī par Otro Londonas Baptistu apliecību, ir izklāsts par kristīgo ticību no baptistu skatu punkta, kuri pieturējās pie kalvinisma pārliecības par glābšanu. Šo ticības apliecību, tāpat kā Vestministeras ticības apliecību (1646) un Savojas deklarāciju (1658) sarakstīja puritāņi, kuri vēlējās, lai viņu baznīca atspoguļotu biblisku mācību. Tādēļ, ka to pieņēma arī Filadelfijas Baptistu apvienība, tā tiek saukta arī par Filadelfijas ticības apliecību.

Vēsture

Ticības apliecība tika pirmo reizi publicēta Londonā 1677. gadā ar nosaukumu "Ticības apliecība, celta priekšā no daudzu draudžu kristiešu brāļiem un vecajiem, kristīti pēc viņu ticības apliecības Londonā un tautā. Ar pielikumiem par kristībām." Tā tika balstīta uz Vestministeres ticības apliecību (1646) un Savojas deklarāciju (1658), ar labojumiem, lai atspoguļotu Baptistu pārliecību par kristībām un draudzes pārvaldību. Tā tika izdota vēlreiz, ar tādu pašu noaukumu, 1688. un 1689. gadā.
Ligzda (filma)

Sižets

Veca māja meža vidū Slīterē. Ar to savu likteni saistījusi ģimene no Rīgas -  māja kļuvusi par viņu ligzdu. Bet tad ierodas mājas bijušais īpašnieks no Kanādas...
Rūdolfs Virhovs

Dzīvesgājums

Dzimis Pomerānijā. Studējis Prūsijas Militārājā akadēmijā. Pēc studijās strādāja Charité slimnīcā, Humbolta Berlīnes universitātē, vēlāk Vircburgas universitātē.
Cianīdi

Cianīdi ir ciānūdeņražskābes (zilskābes) HCN sāļi. Šķīstošie neorganiskie cianīdi ir ļoti toksiski dzīviem organismiem. Dabā cianīdi ir reti sastopami, jo ciānūdeņražskābe ir ļoti vāja skābe (vājāka par ogļskābi), un cianīdi ātri sadalās. Cianīdu toksiskums lielā mērā ir saistīts ar to, ka ciānūdenražskābes anjoni veido ļoti stabilus kompleksus. Līdzīgi notiek saindēšanās ar oglekļa monoksīdu (CO) un karboniliem.
Organiskos cianīdus sauc par nitriliem. Tie ir organiski savienojumi, kuru molekulā viens vai vairāki ūdeņraža atomi ir aizvietoti ar cianogrupu (-CN). Tie ir mazāk toksiski kā neorganiskie cianīdi.
Diode (elektronu lampa)

Diode (grieķu: di(s)... - divreiz + (elektr)ods) - vienkāršākā elektronu lampa ar diviem elektrodiem - anodu un karsējamu katodu. Mūsdienās ar jēdzienu diode parasti saprot pusvadītāju ierīces.

Darbības princips

Termoelektronu emisijas rezultātā no sakarsētā katoda atraujas brīvi elektroni. Tā kā visiem elektroniem ir vienāds negatīvs lādiņš, tie savstarpēji atgrūžas un veido elektronu mākoni ap katodu. Noteiktā temperatūrā ap katodu rodas noteikta izmēra elektronu mākonis, no kura uz katodu krīt tikpat daudz elektronu, cik no katoda izlido. Ja katodam pievieno sprieguma avota negatīvo polu, bet anodam - pozitīvo, elektroni sāk pārvietoties no katoda uz anodu un vakuumā sāk plūst elektriskā strāva. Turpretī, ja sprieguma avotu pievieno otrādi, anodam ir negatīvs potenciāls, elektroni no tā atgrūžas un strāva (sproststrāva) neplūst. Tādējādi, ja uz diodi padod maiņspriegumu, tā darbojas kā savdabīgs ventilis (notiek strāvas taisngriešana).

Salīdzinājums ar pusvadītāju diodēm

Vakuuma diodēm ir daudz lielāki izmēri un mazāks lietderības koeficients, nekā pusvadītāju ierīcēm, tādēļ mūsdienās tās tikpat kā neizmanto. Tomēr tām ir arī priekšrocības - nav sproststrāvas, tās iztur lielākus spriegumus, ir mazjutīgas pret īslaicīgām pārslodzēm un radiācijas iedarbību. Tām nav arī novērojams barjerspriegums, līdz ar to tās spēj taisngriezt arī ļoti mazus spriegumus.
Gunārs Ezernieks

Biogrāfija

Gunārs Ezernieks dzimis 1932. gada 2. novembrī Rīgā. No 1948. līdz 1956. gadam mācījies J. Rozentāla Rīgas Mākslas vidusskolā, 1962. gadā beidzis Latvijas Mākslas akadēmijas Glezniecības nodaļu.
Pēc studiju beigšanas pasniedza speciālos priekšmetus J. Rozentāla Rīgas Mākslas vidusskolā (1962—1965). No 1969. gada līdz pat 1994. gadam bija žurnāla "Zvaigzne" mākslinieks. Pēc darba žurnālā Gunārs Ezernieks atgriezās pedagoga amatā un strādāja Vircavas (1994— 1998), Kalnciema vidusskolā (1998–2003) un Jelgavas Mākslas skolā (2003—2009). Paralēli pedagoga darbam viņš arī bija mākslinieks Latvijas Valsts arhīvā (1995—1998).
Izstādēs piedalās no 1958. gada. Kopš 1973. gada Latvijas Mākslinieku savienības biedrs, bet kopš 2010. gada Jelgavas mākslinieku biedrības biedrs. 1972. gadā pārcēlies uz dzīvi Jelgavā.
2012. gadā apgādā "Mansards" izdota Māra Branča grāmata "Gleznotājs Gunārs Ezernieks".
Gunārs Ezernieks miris 2019. gada 26. maijā Jelgavā, apbedīts Zanderu kapos, Jelgavā.
Ivars Kalniņš

Biogrāfija

Ivars Kalniņš dzimis 1948. gada 1. augustā, Rīgā, daudzbērnu ģimenē. Beidzis Rīgas Raiņa 8. vakara (maiņu) vidusskolu (1968), Rīgas Kinostudijas tautas kinoaktiera studiju (1971), Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas teātra fakultāti (1974). Kopš 1972. gada ir Dailes teātra aktieris. Ivars Kalniņš ir piedalījies daudzās latviešu un krievu kino un televīzijas filmās. Pēc PSRS sabrukuma bieži tiek aicināts filmēties krievu televīzijas seriālos.
1971. gadā Ivars Kalniņš apprecējās. Ar savu pirmo sievu Ilgu viņš kopā nodzīvoja 20 gadus, viņu laulībā piedzima divas meitas. Ar savu otro sievu Aurēliju Anužīti, Ivars iepazinās 1992. gadā filmas "De Granšānu ģimenes noslēpumi" filmēšanas laukumā. Pēc filmas iznākšanas viņi apprecējās. 1994. gadā viņiem piedzima dēls Mikus. 90. gadu beigās viņu laulība tika izšķirta. Pašlaik Ivars Kalniņš ir precējies ar Lauru Magaznieci (tagad Kalniņu) un kopā audzina meitas Luīzi Dārtu un Vivjenu Annu. Dzīvo Ādažu novadā.
Ivars Kalniņš ir bijis arī 6. Saeimas deputāts. Piedalās anterprīzes izrādēs Krievijā, Ukrainā. Par piedalīšanos 2015. gadā viesizrādēs Krievijas okupētajā Krimā iekļauts Ukrainas aktīvistu "melnajā sarakstā".
Dens Sekstons

Karjera

Savu karjeru Sekstons sāka NHL komandā Anahaimas "Ducks". Pārsvarā spēlējis AHL, kā Manitobas "Moose", Sirakjūsas "Crunch" un Norfolkas "Admirals". 2013. gadā pievienojās Somijas hokeja līgas klubam Turku TPS. Tajā pašā sezonā pievienojās KHL komandai Ņižņekamskas "Ņeftehimik". Pavadījis piecas sezonas Ņižņekamskā, Sekstons pievienojās Jekaterinburgas "Avtomobilist".
ASV hokeja izlases sastāvā spēlējis 2015. gada Pasaules čempionātā.
Maikls Liptons

Biogrāfija

Savas akadēmiskās karjeras lielu daļu Liptons pavadīja Saseksas Universitātē, kur viņš šobrīd ir Nodarbinātības pētniecības nodaļas attīstības ekonomikas goda profesors. Pirms tam, vairāk nekā 25 gadus, viņš ir bijis profesors Universitātes attīstības pētniecības institūtā (1967-1994). No 1982. līdz 1984. gadam viņš bija arī Starptautiskā pārtikas politikas pētniecības institūta Pārtikas produktu patēriņa un uztura programmas direktors. Kā Pasaules Bankas vecākais konsultants viņš veica pētījumu par Pasaules Bankas ietekmi uz nabadzību visā pasaulē. 1994. gadā viņš izveidoja Saseksas Universitātes Nabadzības izpētes nodaļu, kas Apvienoto Nāciju Organizācijas, Pasaules Bankas un Āzijas Attīstības bankas vārdā veica pētījumus par nabadzības cēloņiem pasaulē. Pirms tam viņš veica lauka pētījumus Indijā, tad Bangladešā, Botsvanā, Sjerraleonē, Šrilankā un Dienvidāfrikā. Viņš ir Britu akadēmijas loceklis kopš 2006. gada, saņēmis vairākas balvas par ekonomiku, tostarp Leontjeva balvu (2012).

Šaha kompozīcija

Profesors Maikls Liptons ir arī šaha problēmists. Viņš ir publicējis vairāk nekā 400 uzdevumus, galvenokārt divvilčus, iegūstot vairākas balvas starptautiskajās sacensībās. 1976. gadā FIDE šaha kompozīcijas pastāvīgā komisija viņam piešķīra starptautiskā meistara titulu šaha kompozīcijā. Viņš bija britu šaha problēmistu savienības priekšsēdētājs no 2000. līdz 2002. gadam.
Vācijas administratīvais iedalījums

Vācijas administratīvo iedalījumu veido 16 federālās zemes (vācu: Land). Trīs no šīm pavalstīm ir atsevišķas pilsētas — Berlīne, Hamburga un Brēmene. Pārējās 13 federālās zemes vācu valodā sauc Flächenländer ("platību zemes"). 4 federālās zemes sīkāk iedalās 19 apgabalos (vācu: Regierungsbezirke). Savukārt apgabali sīkāk iedalās 405 rajonos jeb apriņķos (Bezirk; 295 — lauku rajoni un 110 — pilsētu rajoni).
Cesvaine (stacija)

Vēsture

Cesvaines stacija ierīkota reizē ar dzelzceļa līnijas Pļaviņas—Valka uzbūvēšanu. Sākotnējā mūra ēka Otrā pasaules kara laikā atradās 42. ieroču SS grenadieru pulka frontes sektorā un kaujās 1944. gada augusta sākumā tika nopostīta. Padomju laikā stacijas vajadzībām uzcelta parasta silikātķieģeļu divstāvu ēka. Stacijā bija 3 sliežu ceļi un 2 strupceļi, līdz 2007. gadam tajā notika kravas operācijas. Pēc tam stacija tika izmantota kā izmaiņas punkts, tomēr pusgada laikā veiktas tikai 34 vilcienu krustošanās, tādēļ ekonomisku apsvērumu dēļ mazizmantotie sliežu ceļi 2009. gadā demontēti un stacija pārveidota par pieturas punktu. 2015. gadā  vilciena Rīga—Gulbene ar pieturu Cesvainē kursēšana paredzēta ar speciālu rīkojumu 2015. gada 4. aprīlī, 23. maijā, 23. jūnijā, 5. un 19. septembrī, 19. decembrī; 2016. gadā — 26. martā (Bānīša Lieldienas), 28. maijā (1. Baltijas cerību kausa 3. posms Latvijas riteņbraukšanas sacensības zēniem un junioriem un 2. Baltijas čempionāta un Latvijas čempionāta 1. posma sacensības ūdens motocikliem), 30. jūlijā (Gulbenes pilsētas svētki), 3. (Bānīša svētki) un 17. septembrī (Starptautiskais mājražojumu un amatniecības gadatirgus “Ražojam paši”), 5. novembrī (Mārtiņdienas pasākums) un 17. decembrī (Bānīša Ziemassvētki); 2017. gada 29. jūlijā (Gulbenes novada svētki, Novadnieku svētki, Pilsētas svētki), 2. septembrī (Gulbenes-Alūksnes Bānīša svētki 2017), 16. septembrī ("Gulbenes tūrisma rudens" pasākums).
2018. gadā caur Cesvaini kursēja maršruta Rīga—Gulbene—Rīga reiss 1. septembrī uz pasākumiem "Bānīša svētki", "Bānītim 115" un izglītojošā un interaktīvā centra "Dzelzceļš un Tvaiks" atvēršana Gulbenes dzelzceļa stacijā.
Augusts Lūkins

Biogrāfija

Augusts Roberts Lūkins piedzima 1898. gada 11. septembrī Daugavgrīvā. No 1925. līdz 1932. gadam bija Krustpils miertiesnesis.
1928. gadā kandidējis Saeimas vēlēšanās, taču nav ievēlēts. 1930. gadā saņēma 3. Saeimas deputāta mandātu pēc Mārtiņa Abula nāves. 1931. gadā ievēlēts 4. Saeimā. Parlamentā darbojās līdz Ulmaņa apvērsumam 1934. gadā. Pārstāvēja Latgales Latviešu apvienību, Saeimā ietilpa Kristīgā darba bloka frakcijā. 
Otrā pasaules kara laikā Lūkins ar ģimeni devās trimdā. 1949. gadā viņi pārcēlās uz Kanādu, sākotnēji dzīvoja Norandā. 1955. gadā pārcēlas uz Toronto. 1959. gadā nomira Lūkina meita Zenta Celmiņa, 1968. gada 22. jūlijā — viņa sieva Lilija. A. Lūkins nomira 1968. gada 18. septembrī Toronto.
Anklama

Vēsture

Vikingu laikos pie mūsdienu Anklamas bija vikingu apmetne, mūsdienās saukta par Alteslāgeri (Altes Lager, "vecā nometne"), kurā atrasti arī priekšmeti no Baltijas. 
Anklama veidojusies vendu apmetnes vietā. Kopš 1244. gada tai ir pilsētas tiesības, 1283. gadā tā tika uzņemta Hanzas sastāvā. Stipri izpostīta Trīsdesmitgadu kara laikā, kad par Anklamu notika sīvas cīņas. 
No 1648. gada Anklama bija Zviedru Pomerānijas sastāvā. 1676. gadā pilsētu ieņēma kūrfirsta Frīdriha Vilhelma I spēki, bet Lielā Ziemeļu kara laikā 1713. gadā Krievijas karaspēks, pēc kara 1720. gadā pilsētas dienvidu daļu iekļāva Prūsijā, un līdz 1815. gadam pilsēta bija sadalīta starp Prūsiju un Zviedriju pa Pēnes upi. 
Anklma smagi cieta Otrā pasaules kara laikā, vispirms ASV uzlidojumos, vēlāk PSRS uzbrukumā.
Andreass Hercogs

Futbolista karjera

Klubu karjeru sāka 1986. gadā Vīnes "Rapid". 1992. gadā pievienojās Vācijas Bundeslīgas klubam Brēmenes "Werder". 1993. gadā šī kluba sastāvā kļuva par Vācijas čempionu un 1994. gadā par Vācijas kausa ieguvēju. 1995. gadā pārgāja uz citu Bundeslīgas klubu — Minhenes "Bayern", ar ko 1995.—1996. gada sezonā kļuva par UEFA kausa ieguvēju. Pēc vienas aizvadītas sezonas Bayern atgriezās Brēmenes "Werder", kur spēlēja līdz 2001. gadam. Pēc tam atgriezās Austrijā un atkal pārstāvēja Rapid. Spēlētāja karjeru noslēdza 2004. gadā MLS klubā Losandželosas "Galaxy". 1992. gadā atzīts par Austrijas gada futbolistu.
Austrijas izlasē debitēja 1988. gada aprīlī draudzības spēlē pret Grieķiju. Izlases sastāvā piedalījās 1990. un 1998. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīros. Pēdējo spēli izlases rindās aizvadīja 2003. gada 30. aprīlī pret Skotiju. Vairākus gadus bija izlases kapteinis. Izlasē nospēlējis 103 spēles un guvis 26 vārtus. Hercogs ir visvairāk spēles Austrijas izlasē aizvadījušais futbolists.

Trenera karjera

2005. gadā bija viens no Austrijas izlases trenera pienākumu izpildītājiem, strādājot kopā ar Vilibaldu Rutenšteineru und Slavko Kovačiču. Vēlāk bija izlases galvenā trenera asistents, kura pienākumus veica arī 2008. gada Eiropas čempionātā. No 2009. līdz 2011. gadam strādāja ar Austrijas U-21 izlasi. 2011. gadā kļuva par ASV futbola izlases galvenā trenera Jirgena Klinsmana asistentu. 2015. gadā sāka vadīt ASV olimpisko (U-23) izlasi, taču nespēja kvalificēties 2016. gada vasaras olimpiskajām spēlēm.
2018. gada augustā tika apstiprināts par Izraēlas futbola izlases galveno treneri.
Alilspirts

Iegūšana

Alilspirtu var iegūt, hidrolizējot alilhlorīdu, dehidrogenējot propanolu, kā arī glicerīna reakcijā ar skudrskābi vai skābeņskābi.
Zālīša iela

Vēsture

Ielas trase nosprausta 20. gadsimta 30. gadu sākumā kā jaunierīkotās Stūrīša ielas posms. 1934. gadā Stūrīša ielas posms no Struktora (tag. Struktoru) ielas līdz Tālivalža un Bajāru ielu satecei nosaukts par Zālīša ielu (par godu pirmajam Latvijas Republikas apsardzības ministram, vienam no latviešu strēlnieku bataljonu organizētājiem Jānim Zālītim). Vācu okupācijas laikā ielas nosaukums bija Krauterstrasse (Zālīša ielas nosaukumu vācu valodā kļūdaini pārveidojot par Zāļu ielu). Kopš pēckara gadiem, neraugoties uz vairākkārtējām ielu nosaukumu pārdēvēšanas kampaņām, ielai saglabāja Zālīša ielas nosaukumu, jo padomju režīma varasvīri, acīmredzot, nebija atskārtuši, ka iela nosaukta par godu Latvijas Republikas ministram. Tikai 1987. gadā Rīgas pilsētas izpildkomiteja pieņēma lēmumu ielu pārdēvēt par Madlienas ielu. 1994. gadā ielai atjaunoja nosaukumu Zālīša iela.

Apbūve

Ielā individuālo dzīvojamo māju (pāra nr. pusē) un 80. gados celtu vairākstāvu dzīvojamo namu (nepāra nr. pusē) apbūve.
Ford-Vairogs Junior

Ford-Vairogs Junior bija automobilis, ko no 1938. līdz 1940. gadam ražoja Rīgā, fabrikā Ford-Vairogs. Tas bija bāzēts uz britu Ford 10 Perfect.