VII Vispārējie latviešu Dziesmu svētki

Septītie latvju vispārējie dziesmu svētki bija vispārējie latviešu dziesmu svētki, kas notika no 1931. gada 20. līdz 22. jūnijam un tos sagatavoja 1930. gadā dibinātā Latviešu Dziesmu svētku biedrības rīcības komiteja ar profesoru Jāzepu Vītolu priekšgalā. Kopkoncerti skanēja īpaši svētkiem uzceltajā brīvdabas estrādē Rīgas esplanādē.
Dziesmu svētku sagatavošanu iespaidoja konflikti starp "Skaņražu kopu", Latvju kompo­nistu biedrību un Latvju dziedātāju koru diriģentu biedrību. No apmēram 18 000 1931. gada janvārī reģistrētajiem dziedātājiem svētku priekšvakarā palika ap 12 000, bet VII dziesmu svētku vadonī sarakstā minēti 282 kori ar 11 853 dziedātājiem.
Programmā bija Emīļa Melngaiļa 7 tautasdziesmu apdares un 2 oriģināldziesmas, kas viņu parādīja kā vienu no visizcilākajiem latviešu kora dziesmas meistariem. Melngailis līdzās P. Jozuus, T. Kalniņam un T. Reiteram bija arī viens no svētku virsdiriģentiem.

Svētku sagatavošana

Rīkotāju mērķis bija pēc iespējas pilnīgāk parādīt visu toreizējās latviešu kora dziesmas ainu. No muzikālā viedokļa raugoties, atskaņotie darbi bija vienkāršāki izpildījuma ziņā, jo nacionālie dziesmu svētki netika rīkoti tikai dziesmas reprezentācijas dēļ vien, bet arī plašāka koru un klausītāju kontakta dēļ.
Gatavojoties dziesmu svētkiem, 49 izvēlētās dzies­mas iespieda četros sējumos, no kuriem "Latvju dziesmas septītie svētki, I", nāca klajā 1929. gada beigās 18 000 
eksemplāros, bet divi nākamie — 1930. gadā (abi 16 000 eksemplāros). Bez tam kā ceturto sējumu atsevišķi 5000 eksemplāros iespieda J. Graubiņa apdziedāšanās dziesmu vītni "Jauni puiši, jaunas meitas".

Svētku estrāde

Būvkomisiju vadīja Rīgas pil­sētas galvenais arhitekts P. Dreijmanis, bet tiešo izbūvi veica pēc arhitekta Aleksandra Birzenieka projekta, kas Esplanādes laukumu bija pārveidojis klasiskā amfiteātra veidā ar klausītāju tribīņu pacēlumu malās pat līdz 5 m, un tas atgādināja lēzenu, vidū pāršķeltu šķīvi ar atlauztu malu — 3,5 m augstu dziedātāju estrādi. Tā arī tālāk sēdošiem klausītājiem galvenie skaņu viļņi neplūda tik augstu pār galvām, kā būtu, tribīnes nepaceļot. 
Bez tam skanīgumu veicināja vēl slēgtā estrādes mugursiena ar lieveni un aiz tās esošās Mākslas muzeja un Olava komercskolas (tagad Latvijas Mākslas akadēmijas ēkas.
Estrāde bija paredzēta 12 000, bet 76 sektoros iedalītais laukums — 35 340 skatītāju novietošanai. Arī šoreiz laukuma un estrādes būvdarbus nodeva būvuzņēmējam Neiburgam.

Tautastērpi

Tautas tērpu komisija laida klajā 12 novadu tērpu zīmē­jumus, ko piesūtīja visiem koriem. Blakus īstiem mantotiem tērpiem svētkos bija re­dzami arī daudzi vērtīgi jaundarināti tērpi, pagatavoti pēc profesora R. Zariņa un mākslinieka A. Dzērvīša zīmējumiem. 
Tautas tērpu valkāšanas tradīciju padzīvināja Valsts prezidenta iz­sludinātās godalgas. Godalgošanas komi­siju vadīja valsts prezidenta A. Kvieša kundze.

Programma

Dziesmu svētku galvenās norises dienas bija 1931. gada 20., 21. un 22. jūnijs, un tās iekrita sestdien, svētdien un pirmdien.

Svētku gājiens un atklāšana

Svētki oficiāli sākās ar Līgo karoga pārņemšanas aktu RLB namā sestdien, 20. jūnijā, četros pēcpusdienā. Pēc tam notika svētku gājiens, kurā uz svētku laukumu plūstošā gājiena priekšgalā jāja trīs senlatvju kareivji, pēc kam, orķestra pavadīta, nāca liela valsts karoga nesēju grupa, kurai savukārt sekoja virsdiriģenti, goda kuratorija, Latviešu Dziesmu svētku biedrības padomes locekļi ar Līgo ka­rogu un turpat kilometru gara dziedātāju virkne.
Gājienu svētku laukumā sagaidīja pāri par 20 000 klausītāju, un kad dziedātāji bija sastājušies estrādē, profesors Jāzeps Vītols lūdza valsts prezidentu Albertu Kviesi atklāt VII vispārējos dziesmu svētkus. Prezidents aicināja tautu arī ikdienā paturēt to vienprātību, kas tik spilgti redzama dziesmu svētkos un noslēdza runu 
ar vēlējumu, lai "gaismas pils, kas augšām cēlusies, nekad vairs nesāktu grimt". Pēc tam kori un klausītāji kopīgi nodzie­dāja Latvijas Valsts himnu.

Ārzemju prese

Par latviešu dziesmu svētkiem parādījās raksti ār­zemju laikrakstos vai žurnālos, piemēram, Chicago Tribune (ASV), The Monthly Musical Record (Lielbritānija), Dagens Nyheter (Zviedrija), Prager Presse (Čehoslovākija), L'Echo un Le Matin (Francija), Neptune (Beļģija), Morgenposten (Norvēģija), Lodzer Tageblatt (Polija) u. c.