google/wiki40b huggingface dataset:
Vērtība (ķīmija)

Vērtība jeb valence (latīņu: valentia — 'spēks, spēja') ir ķīmisko elementu atomu spēja pievienot noteiktu skaitu cita elementa atomu (pieņemtā valences vienība ir ūdeņraža vērtība, kas vienmēr ir 1).

Vēsture

Valences jēdzienu zinātnē ieviesa ķīmiķis Edvards Frenklends 1852. gadā. Tika noskaidrots, ka dažiem elementiem ir pastāvīga, bet citiem — mainīga vērtība. 1907. gadā Džozefs Tomsons pirmais ieteica vērtības būtības izskaidrošanai izmantot elektronu īpašības. Sākumā tika uzskatīts, ka vērtību nosaka ārējo elektronu skaits Tomsona statiskajā atoma modelī. 

Vēlāk, attīstoties Rezerforda-Bora atoma teorijai, Nilss Bors mēģināja izskaidrot ķīmisko saiti ar elektronu kustību pa orbītu, kuras plakne perpendikulāra līnijai, kas savieno saistīto atomu kodolus. Eksperimenti šo pieņēmumu tomēr neapstiprināja. 
1916. gadā Gilberts Lūiss izteica ideju, ka ķīmisko saiti veido atomiem kopīgi elektronu pāri, kas ir arī mūsdienu kovalentās ķīmiskās saites elektronu teorijas pamatā. Tātad vērtība ir atoma spēja dot noteiktu skaitu elektronu kopīgu pāru veidošanai. Lūisa teoriju attīstīja Ērvings Lengmīrs.

Savukārt jonu tipa savienojumos saite veidojas, pievelkoties pretēji lādētiem joniem — šo teoriju tajā pašā 1916. gadā izvirzīja vācu fiziķis Valters Kosels. Tas tika izskaidrots ar atomu tieksmi veidot astoņu elektronu konfigurācijas (oktetus) ārējās elektronu čaulās — šādi okteti atbilst cēlgāzu elektronu struktūrai un ir enerģētiski visizdevīgākie. Piemēram, nātrija atoma elektronu struktūra veidojas, pievienojot vienu elektronu iepriekšējā elementa — neona — elektronu čaulai, tādēļ šis "liekais" elektrons viegli tiek atdots (nātrija atomam ir maza jonizācijas enerģija). Savukārt fluora elektronu apvalkam viena elektrona pietrūkst, lai veidotos tā pati neona čaula un tas viegli elektronu pievieno (fluoram piemīt liela elektrontieksme). Tādējādi veidojas nātrija pozitīvs jons un fluora negatīvs jons, kas savā starpā pievelkas, bet vērtība šajā gadījumā ir pievienoto vai atdoto elektronu skaits.
Lai raksturotu atomu spēju savienoties vienam ar otru, izmanto ne tikai vērtības, bet arī oksidēšanas pakāpes un koordinācijas skaitļa (jonu kristāliem) jēdzienus.
Gneiss

Gneiss (no vācu: Gneis) ir metamorfs iezis, kuru veidojošie minerāli ir plagioklazs, kvarcs, kālija laukšpats (mikroklīns un ortoklazs); mazākā mērā biotīts, muskovīts, piroksēns, granāts u.c. Nosaukums, iespējams, cēlies no sakšu kalnraču termina, ar ko apzīmēti tukši, rūdas pavadošie ieži. Gneiss ir viens no Zemes garozā visbiežāk sastopamajiem iežiem. Tie veido lielāko daļu Zemes garozas kristālisko vairogu (Baltijas, Kanādas, Aldanas u.c.), kā arī seno platformu pamatnes.
Paši senākie zināmie Zemes ieži ir 3,92 miljardus gadu vecie Akastas pelēkie gneisi, kas veido Kanādas vairoga Sleiva eokratona pamatni.
Sēļu valoda

Sēļu valoda ir izmirusi indoeiropiešu valodu saimes, baltu valodu grupas valoda. Sēļu valodā runāja sēļi, kas līdz 15. gadsimtam apdzīvoja Latvijas dienvidaustrumus un Lietuvas ziemeļaustrumos.
Viduslaikos (6.—14. gs m.ē.) sēļi bija izplatījušies ne tikai Augšzemē, bet arī līdz Bauskai un Dienvidvidzemei (Daugavas labais krasts). Sēļu dialektam esot bijis ciešs kontakts ar kuršu, zemgaļu un seno latgaļu dialektu Latgalē, Vidzemē un Igaunijā, kur tas saglabājies daudzos igauņu senākajos vārdos. Citi pētnieki atzīmēja, ka aptuveni 19 sēļu dialekta vārdi atrasti sudāvu un ziemeļa sindu dialektā. Sēļu valodas pēdas ir saglabājušās bijušo sēļu apdzīvoto teritoriju izloksnēs un vietvārdos.
13. gadsimtā sēļu apdzīvotās zemes tika iekļautas Livonijas konfederācijas un Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā. Tiek uzskatīts, ka sēļu valoda izzuda ap 15. gadsimtu. Sēļu valodas pēdas ir saglabājušās bijušo sēļu apdzīvoto teritoriju izloksnēs un vietvārdos.
Braiens Trotjē

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Trotjē uzsāka 1975.—76. gada sezonā, kad pievienojās NHL klubam Ņujorkas "Islanders", gūstot 95 punktus un sezonas izskaņā kā līgas labākajam debitantam iegūstot arī Kaldera balvu. 1977.—78. gada sezonu Trotjē noslēdza kā līgas otrs rezultatīvākais spēlētājs aiz Gija Leflēra, taču 1978.—79. gada sezonā bija pats rezultatīvākais, attiecīgi iegūstot Ārta Rosa balvu. Trotjē tika atzīts arī par sezonas vērtīgāko spēlētāju, iegūstot Harta balvu.
Nākamajās četrās sezonās Trotjē bija viens no galvenajām Ņujorkas "Islanders" panākumu atslēgām, klubam izcīnot uzreiz četrus Stenlija kausa titulus pēc kārtas. 1979.—80. gada sezonā Trotjē kā izslēgšanas kārtas vērtīgākais spēlētājs ieguva arī Kona Smita balvu.
Turpmākajās sezonās Trotjē vēl joprojām bija viens no komandas vadošajiem uzbrucējiem, taču pēc 1987.—88. gada sezonas uzbrucēja rezultativitāte strauji kritās, 1989.—90. gada sezonu noslēdzot vien ar 24 punktiem, kā rezultātā hokejists no "Islanders" rindām tika atlaists.
1990. gada vasarā Trotjē pievienojās Pitsburgas "Penguins" vienībai, nākamajās divās sezonās izcīnot savu piekto un sesto Stenlija kausu. 1992.—93. gada sezonu hokejists izlaida, taču pēc 1993.—94. gada sezonas, kuru aizvadīja "Penguins", nolēma beigt savu profesionāļa karjeru.
Kanādas hokeja izlases rindās Trotjē spēlējis 1981. gada Kanādas kausā, taču 1984. gada turnīru hokejists izlēma aizvadīt ASV hokeja izlases sastāvā.

Trenera karjera

No 1994. līdz 1997. gadam Trotjē strādāja kā Pitsburgas "Penguins" trenera asistents. 1997.—98. gada sezonā Braiens bija AHL kluba Portlendas "Pirates" galvenais treneris, taču nākamās četras sezonas bija Kolorādo "Avalanche" trenera asistents. 2002.—03. gada sezonā Trotjē bija Ņujorkas "Rangers" galvenais treneris, taču sezonas vidū viņš tika atlaists.
9. decembris

9. decembris ir gada 343. diena pēc Gregora kalendāra (344. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 22 dienas.
Marina Abramoviča

Dzīves sākums un izglītība

Abramoviča dzimusi Belgradā 1946. gada 30. novembrī. Viņas mātes tēvocis bija Serbijas Pareizticīgās baznīcas patriarhs Varnava. Abi viņas vecāki Otrā pasaules kara laikā bija dienvidslāvu partizāni. Viņas māte bija Danica Rosi un tēvs — Vojins Abramovičs. Pēc kara Abramovičas vecāki tika uzskatīti par nacionālajiem varoņiem un saņēma amatus pēckara Dienvidslāvijas valdībā. Intervijā Abramoviča aprakstījusi savu ģimeni kā “sarkanos buržujus”.
Līdz sešu gadu vecumam Abramoviču audzināja vecvecāki. Viņas vecāmāte bija ļoti reliģioza, un Abramoviča savu “bērnību pavadīja, sekojot vecāsmātes rituāliem: sveces no rīta, mācītāja apmeklējumi dažādos gadījumos”. Sešu gadu vecumā Abramovičai piedzima brālis, un viņa sāka dzīvot ar vecākiem, apgūt klavierspēli, franču un angļu valodu. Lai arī viņa neapguva mākslu, tā viņu ātri ieinteresēja, un bērnībā viņai patika gleznot.
Bērnībā māte Abramoviču sita. 1998. gadā publicētā intervijā Abramoviča stāsta: “Māte pārņēma pilnīgu militāra stila kontroli pār mani un brāli. Man nebija ļauts pamest māju pēc pulksten 10 vakarā līdz pat 29 gadu vecumam. [..] Visas uzstāšanās Dienvidslāvijā man bija pirms desmitiem vakarā, jo līdz tam man bija jābūt mājās. Tas ir pilnīgi neprātīgi, bet visa sevis graizīšana, pātagošana, dedzināšana, gandrīz dzīvības zaudēšana uguns zvaigznē notika pirms pulksten desmitiem vakarā.”
2013. gadā publicētā intervijā Abramoviča teica: “Manai mātei un tēvam bija briesmīga laulība.” Aprakstot notikumu, kad viņas tēvs sasita 12 šampanieša glāzes un pameta mājas, viņa teica: “Tas bija manas bērnības šausmīgākais notikums.”
No 1965. līdz 1970. gadam viņa studēja Belgradas Mākslas akadēmijā, pēc tam, 1972. gadā, pabeidza studijas Zagrebas Mākslas akadēmijā. No 1973. līdz 1975. gadam viņa mācīja Novisadas Mākslas akadēmijā un veica savas pirmās solo performances.
No 1971. līdz 1976. gadam viņa bija precējusies ar Nešu Paripoviču. 1976. gadā viņa devās uz Amsterdamu, lai izpildītu priekšnesumu (vēlāk apgalvoja, ka tas notika viņas dzimšanas dienā), un nolēma pārcelties tur pavisam.
Ragnvalds

Izcelsme

Pēc krievu hronikas ziņām viņš bija cēlies no aizjūras varjagiem. Vairums vēsturnieku viņu uzskata par norvēģu Inglingu ķēniņu dzimtai (norvēģu: Ynglingeætten) piederīgu, kas 9.-10. gadsimtā pakļāva sev Daugavas ūdensceļu tagadējās Latvijas un Baltkrievijas teritorijā un apmetās nocietinātos pilskalnos Daugmalē, Koknesē, Jersikā, Polockā un citviet.

Bojāeja strīdā ar Novgorodas ķēniņu

Rurika dinastijas Novgorodas rusu kņazs Valdemārs (vikingu: Valdemarr, slāvu: Volodimir, mūsdienu transkripcijā - Vladimirs Svjatoslavičs) bildinājis Ragnvalda meitu Rognedu, bet viņa to atraidījusi, jo bijusi jau saderināta ar Kijevas ķēniņu Jaropolku. Vladimirs paņēmis Rognedu ar varu un nogalinājis viņas tēvu un divus brāļus. Vēlāk Vladimirs kļuvis par Kijevas kņazu un 988. gadā pārgājis kristietībā. Krievu ortodoksajā baznīcā tiek godāts par svēto.

Polockas valdnieku ciltskoks (10.-13. gs.)

‎
Sarkanais pūķis (romāns)

Izdevumi

Grāmatas oriģinālajos izdevumos teiks, ka Lekters tiek turēts Česapīkas slimnīcā, taču pēc grāmatas turpinājuma — Jēru Klusēšana — iznākšanas, atkārtotajā Sarkanā Pūķa izdevumā slimnīcas vārds tika nomainīts uz Baltimoras slimnīcu, lai saglabātu pareizību ar grāmatas turpinājumu. Visos nākamajos izdevumos slimnīcas nosaukums ir nomainīts atpakaļ uz Česapīku.
Tūristu iela (Jūrmala)

Satiksme

Pa Tūristu ielu kursē 5. un 6. autobuss.
Džons Holdings

Biogrāfija

Holdings bija vairāku uzņēmumu dibinātājs Liverpūles pilsētā. Izglītību viņš ieguva Liverpūles koledžā. Īpaši aktīvs Holdings bija 19. gadsimtā, dibinot alus darītavu, kas ļāva neuztraukties par finansiālo situāciju atlikušajā dzīves daļā. Kā Konservatīvo partijas pārstāvis ticis ievēlēts Liverpūles domē, bet vēlāk ieņēmis arī mēra amatu.
Tāpat viņš bija iesaistīts pirmā pilsētas profesionālā futbola kluba, "Everton", dibināšanā. Holdings klubam sarūpēja mājas spēļu vietu, no kolēģa Džona Orela izīrējot Enfīldas stadionu. Ar laiku Orels vairs nevēlējās izīrēt stadionu, tādēļ Holdings ierosināja to pārpirkt, kam kolēģis piekrita.
Vairāki no "Everton" valdes locekļiem protestēja pret Holdinga lēmumu pārpikt stadionu, apvainojot viņu peļņas gūšanā no futbola komandas. 1882. gada martā "Everton" izlēma pamest Enfīldas stadionu, nopērkot "Goodison Park".
Holdings un Orels tika pamesti ar tukšu stadionu. Abi uzņēmēji izlēma, ka šādā situācijā vienīgais pareizais lēmums bija dibināt jaunu futbola klubu, ko arī viņi izdarīja, izveidojot "Liverpool". Jaunā Liverpūles vienība savu pirmo maču aizvadīja 1892. gada 1. septembrī pret "Rotherham Town".
Variņu pagasts

Vēsture

Variņu pagastu izveidoja 1990. gadā, no Valkas rajona Palsmanes pagasta atdalot kolhoza «Oktobris» teritoriju. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Smiltenes novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Variņi (pagasta centrs), Grošļi, Jaunzemi, Ķempes, Ķeņģi, Rudbārži, Ūdrupe.
Kļimaviči

Vēsture

Rakstos no 1581. gada kā Lietuvas lielkņazistes ciems. Iekļauta Krievijas impērijā pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā. 1777. gadā pišķirtas pilsētas tiesības. Otrā pasaules kara laikā 1941. gada augusta beigās pilsētu ieņēma vācu karaspēks. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā. Padomju armija pilsētu ieņēma 1943. gada septembrī. Pilsēta un rajons cietis 1986. gada Černobiļas AES katastrofā.

Cilvēki

Kļimaviči ir krievu/franču tēlnieka Antuāna Pevznera (Antoine Pevsner, 1886 – 1962) dzimtā pilsēta.
Pāvils VI

Dzīvesgājums

Dzimis 1897. gadā Končezjo, Lombardijā, katoļu jurista un parlamenta deputāta ģimenē. Mācījās Pāvesta Gregoriskajā universitātē (Pontificia Università Gregoriana), Sapencā (Università di Roma "La Sapienza") un Pāvesta Eklēziskajā akadēmijā (Pontificia Ecclesiastica Academia). No 1922. gada strādāja Vatikāna Valsts sekretariātā Džuzepes Picardo vadībā. 1923 gadā tika norīkots darbā Polijā, tomēr drīz atkal sāka darboties Itālijā. 
1924. gadā kļuva par universitātes kapelānu un bija viens no katoļu garīdzniekiem, kurš publiski kritizēja fašisma ideoloģiju. No 1925. līdz 1933. gadam viņš bija kapelāns Itālijas Katoļu studentu federācijā (Federazione degli Universitari Cattolici Italiani), kura līdz ar fašistu nākšanas pie varas kļuva par vienīgo legālo nefašistisko organizāciju Itālijas universitātēs. 
No 1933. gada strādāja Romas kūrijā. Otrā pasaules kara laikā Montīni bija viens no tuvākajiem pāvesta Pija XII darbiniekiem. Parasti kārtoja Pija XII korespondenci ar ārpasauli. 1954. gadā tika iecelts par Milānas arhibīskapu. Pāvesta Jāņa XXIII laikā tika iecelts par kardinālu, bet pēc Jāņa XXIII nāves kardinālu Montīni konklāvā ievēlēja par Romas pāvestu Pāvilu VI.
Būdams pāvests, Pauls VI turpināja un 1965. gadā noslēdza pāvesta Jāņa XXIII iesākto Vatikāna 2. koncilu, diplomātiski veikli atrazdams kopsaucējus starp dažādiem baznīcas grupējumiem. Vatikāna 2. koncils pieņēma vairākus svarīgus katoļu baznīcas dzīves dokumentus, piemēram, Lumen gentium jeb t.s. baznīcas dogmatisko konstitūciju. Tika izmainīta 400 gadus vecā baznīcas mises norises kārtība. Vatikāna 2. koncils akceptēja katoļu baznīcas orientāciju uz ekumenisko dialogu ar citām reliģijām un pasaules uzskatiem. Tika reorganizēta Romas kūrija un tika nolemts, ka turpmāk konklāvos nepiedalīsies kardināli, kuri sasnieguši 80 gadu vecumu. 
Sava pontifikāta laikā Pals VI atšķīrās no priekšgājējiem ar savām daudzajām ārvalstu vizītēm un aktīvo ārpolitiku. Izdeva vairākas enciklikas. Enciklikā Mense Maio (1965. gadā) pāvests pievērsās Jaunavas Marijas kultam, Ecclesiam Suam (1964. gadā) identificēja baznīcu ar Kristus ķermeni, bet enciklikā Sacerdotalis Caelibatus (1967. gads) vēlreiz uzsvēra garīdznieku celibāta svarīgumu. 1968. gadā tika publicēta pasaules sabiedrībā diskutablā enciklika Humanae Vitae, kurā pāvests vērsās pret mākslīgu dzimstības ierobežošanu. 
1978. gada 16. martā Sarkanās brigādes nolaupīja pazīstamo Itālijas politiķi un Pāvila VI draugu kopš studiju laikiem Aldo Moro. 20. aprīlī pāvests publicēja vēstuli nolaupītājiem, kurā pazemīgi lūdza atbrīvot Moro. Tomēr 9. maijā Aldo Moro tika atrasts nogalināts. Tā paša gada 6. augustā pāvesta Gandolfo pils rezidencē mira arī Pāvils VI. 1993. gadā pāvests Jānis Pāvils II iesāka Pāvila VI beatifikācijas procesu. 2018. gadā pāvests Francisks iecēla Pāvilu VI svēto kārtā.
Unix failu sistēma

Unix un no tās iedvesmotās operētājsistēmās failu sistēma tiek uzskatīta par galveno operētājsistēmas komponenti. Tā arī bija viena no pirmajām Unix komponentēm, ko Kens Tompsons izstrādāja 1969. gadā.
Kāmju dzimta

Latvijā

Latvijā mājo 3 kāmju dzimtas sugas: ūdensstrupaste (Arvicola amphibius), rūsganā mežstrupaste (Myodes glareolus) un ondatra (Ondatra zibethicus).

Izskats un īpašības

Kāmju apakšdzimtas sugu dzīvnieki ir maza vai vidēja auguma grauzēji. Dzimtā mazākā ir ziemeļu pundurpele (Baiomys taylori), kuras ķermeņa masa ir 6—9,5 g, vidējais garums, asti ieskaitot, apmēram 10 cm. Aste ir gandrīz puse no ķermeņa garuma. Lielākā suga dzimtā ir ondatra (Ondatra zibethicus). Tās garums ir 47—58 cm, masa 725—1550 g. Astes kāmju dzimtas sugām var būt ļoti dažādos garumos, gan īsākas, gan garākas. Tie var būt gan apspalvotas, gan gandrīz kailas. Lielākajai daļai sugu kažoks ir brūns, bieži ar gaišu vēderu un balta apmatojuma laukumiem. 
Dažas sugas dzīvo kokos, tām parasti ir garas astes, kas palīdz kāpelēt un noturēt līdzsvaru, toties citas ir daļēji ūdensdzīvnieki, kuru ķepām ir peldplēves un mazas austiņas. Dažas sugas mājo alās zem zemes. Barošanās ieradumi var būt dažādi. Tās var būt zālēdāji, visēdāji un kukaiņēdāji. Visiem kāmju dzimtas dzīvniekiem ir lieli priekšzobi, kas piemēroti graušanai. Visas kāmju dzimtas sugas piemērotos apstākļos var ļoti ātri savairoties. To grūsnības periods variē no 15 līdz 50 dienām. Metieni parasti ir lieli, salīdzinot ar citiem zīdītājiem. Mazuļi piedzimst akli, nevarīgi un bez matojuma.
ER diagrammas

ER diagrammas (angļu: Entity–relationship model) ir datu bāzu modelēšanas metode, kura tiek izmantota, lai izveidotu datu bāzes shēmu vai datu modeli un izprastu veidojamās datu bāzes uzbūvi un pamatprincipus. Diagrammas parasti izmanto relāciju datu bāzes izstrādē.
Programmatūras izstrādē. ER diagrammas ir abstrakta un konceptuāla datu reprezentācija. Entītiju relāciju (ER) diagrammas ļauj datus uztvert kā objektus un izprast to savstarpējo saistību. Pirmajā datu bāzu izstrādes posmā ER diagrammas tiek lietotas lai analizētu to, kāda informācija vai informācijas tips tiks glabāts datu bāzē.
Pirmo pilnīgo skaidrojumu entītiju relāciju diagrammu modelēšanai devis Peter Chen savā 1976. gadā izdotajā rakstā. Tomēr dažādi šīs idejas varianti pastāvēja arī pirms tam.
Saka (atteka)

Upes raksturojums

Atteka ir 7 km gara, atrodas Jēkabpils pilsētas un Salas novada Salas pagasta teritorijā. Sakas baseins atrodas Aknīstes nolaidenumā, tā lielāko daļu veido Sakas pietekas Ziemeļsusēja, Pelīte un Rudzaite. Baseina teritorija ir 569 km². Upes kritums ir 2 metri (0,3 m/km). Gada notece no sateces baseina ir 0,14 km³. Upes gultnes platums ir 45 — 110 metri. Pavasaros, veidojoties ledus sastrēgumiem lejpus Jēkabpils, Sakai ir būtiska nozīme sastrēgumu mazināšanā. Saka visā tās garumā ir publiskā upe, zvejas tiesības pieder valstij. Aiz Sakas ietekas Daugavā ir Prižu krāces.

Dambis

Gar Sakas un Ziemeļsusējas kreiso krastu ir uzbērts dambis 3,6 kilometru garumā, bet gar Sakas labo krastu 1,7 km garumā.
Fokker 50

Apraksts

Fokker 50 apgādāta ar diviem Pratt & Whitney Canada PW125B vai PW127B turbopropelleru dzinējiem (2500 zirgspēki), kas ir ekonomiski, un līdz ar to atmosfērā nonāk mazāk izplūdes gāzu. Divi sešu lāpstiņu propelleri, kuru diametrs - 3,66 metri, ir klusāki par "vecākā brāļa" (Fokker F27) propelleriem.
Fokker 50 sērijveidā tika ražots no 1987. līdz 1997. gadam. Šajā laikā saražotas 213 šāda tipa lidmašīnas.
Fokker 50 projekts tika aizsākts pēc tam, kad pieprasījums pēc Fokker 27 vecākā brāļa, kas ražošanā ir kopš 1958. gada, jau sāka samazināties. Tad 1980. gadā Fokker pārvaldība, īpaši Frans Swarttouw, nolēma, ka gaisa kuģis ar aerodinamisku un aviācijas atjauninājumu, ko varētu iegūt gan no Fokker 27 un Fokker 28, ir saprātīgs un labs variants jauna dizaina izveidei Fokker 50. Projekts sākās 1983. gadā. Par jauno lidmašīnas tipu pirmie ieinteresējās DLT un Ansett Airlines of Australia.
Kodolsintēze

Kodolsintēze ir process, kura laikā pretēji kodolu dalīšanās procesam notiek kodolu saplūšana. Lai notiktu kodolsintēze, ir jābūt ļoti augstai temperatūrai un spiedienam, lai pārvarētu kodolu atgrūšanās spēku un tie saplūstu, kas ir galvenais traucēklis, lai izmantotu kodolsintēzi civiliem mērķiem, piem. enerģijas ražošanai. Kodolsintēzi izmanto ūdeņraža bumbās, bet kodolsintēzes process tajās ir nekontrolējams un bīstams, lai to varētu izmantot ikdienā. Milzīgos apmēros kodolsintēze notiek zvaigznēs.
Kontrolējama kodolsintēze ir potenciāli izmantojama elektroenerģijas iegūšanai, jo tā nedotu tik daudz bīstamu kodolatkritumu kā pašlaik darbojošās atomelektrostacijas. Tomēr pagaidām nav izdevies augsttemperatūras plazmu ar magnētiskā lauka palīdzību noturēt pietiekami ilgi, lai process būtu enerģētiski izdevīgs.
Fiat nauda

Fiat nauda (angļu: Fiat money, vācu: Fiatgeld) (latīņu: fiat — 'lai top, lai notiek!', sal. fiat lux! — 'lai top gaisma!', no facere — 'darīt, taisīt') jeb bezseguma nauda ir valūta, kurai pašai par sevi nepiemīt nekāda īpaša vērtība, bet to lieto kā naudu, parasti uz valdības rīkojuma pamata. Tās vērtību kā naudai nosaka vai nu ar valdības rīkojumu vai tai tāda piemīt, jo iesaistītie darījumu partneri par tādu vienojas. Fiat nauda ir alternatīva prečnaudai un reprezentatīvai naudai (parasti ar zelta vai sudraba segumu). Šāda nauda bieži tiek saukta par papīrnaudu, taču nauda ar segumu (piemēram, 1920. un 1930. gadu Latvijas Republikas latu banknotes) arī var būt no papīra.
Kopš 1971. gadā ASV atteicās no zelta standarta, mūsdienu valstu valūtas ir fiat nauda ar savstarpēji brīvi staigājošiem apmaiņas kursiem.
Prūšu iela (Rīga)

Vēsture

Prūšu ielai nosaukums tika piešķirts 1932. gadā, par godu netālu esošajam Prūšu krogam, bet 1950. gadā, Latvijas PSR laikā, iela tika pārdēvēta par Eduarda Smiltēna ielu, par godu Padomju Latvijas revolucionārajam darbonim.
Ielas apbūve pārsvarā ir veidojusies 1950. gados, bet iepriekš Prūšu ielā bija dažas viensētas tipa ēkas.

Ielas raksturojums

Prūšu iela aizsākas Ķengaraga apkaimes rietumu daļā, savienojumā ar Kaņiera un Maskavas ielu — vienā no nosacītajiem Ķengaraga centriem un uzsāk savu virzību austrumu virzienā, metot slaidu loku pa labi, krustojoties ar Aglonas un Rušonu ielām. Tad iela turpina virzību dienvidaustrumu virzienā, stiepjoties paralēli dzelzceļam, starp Maskavas un Lokomotīves ielu. Krustojas ar Malnavas, Bultu, Eglaines, Pelnu, Plostu, Vizlas un Rasas ielām. Iela beidzās "T" veida savienojumā ar Ikšķiles ielu netālu no Šķirotavas dzelzceļa stacijas.
Bijska

Vēsture

1708. gada 29. februārī Krievijas cars Pēteris I parakstīja rīkojumu par cietokšņa celtniecību Obas krastos. Par cietokšņa pabeigšanas datumu tiek uzskatīts 1709. gada 18. jūnijs, jo šis datums ir minēts pirmajā cietokšņa iemītnieku uzskaitē. Nocietinājumi tika uzbūvēti ar mērķi aizsargāt Krievijas Impērijas dienvidrietumu robežu un tirdzniecības ceļus, kas veda uz Ķīnu un Mongoliju.
Vjačeslavs Piļčenko

Šaha kompozīcija

Ar šaha kompozīciju nodarbojas kopš 1968. gada, publicējis vairāk nekā 500 šaha kompozīcijas, galvenokārt divvilčus.
No 2017. gada lielmeistars šaha kompozīcijā.
Rīgas 21. vidusskola (Tomsona iela 35)

Vēsture

Rīgas pilsētas 21. vidusskola (1950-1960) sākotnēji atradās Jūrmalā, kas tolaik bija Rīgas pilsētas daļa. 
Pēc Jūrmalas atdalīšanas 1960. gadā šo nosaukumu piešķīra Rīgas 21. vidusskolai Lēdurgas ielā 26 Mežaparkā. 1963. gadā to pārdēvēja par Rīgas 40. astoņgadīgo skolu, bet Rīgas 21. vidusskolas vārdu piešķīra jaunuzceltajai skolai Ivana Mičurina ielā (tagad Tomsona ielā) ar apmācību krievu valodā.
Latvijas skolu reformas gaitā 2009. gadā tai pievienoja Rīgas 30. vidusskolu, kas atradās Miera ielā 30.
2017./2018. mācību gadā Rīgas 21. vidusskola ieguva “Eiropas Parlamenta Vēstnieku skolas” statusu.

Izglītības programmas

Pamatizglītības mazākumtautību programma (21011121), pamatizglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena mazākumtautību programma (21013121), speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar fiziskās attīstības traucējumiem (21015321), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena mazākumtautību programma (31011021), vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena mazākumtautību programma (31013021).
Asotes pilskalns

Vēsture

Apdzīvots no 1. gadu tūkstoša p.m.ē. līdz 13. gadsimtam m.ē. 
11.gs. izveidota jauna pilskalna aizsargsistēma ar gredzenveida aizsargvalni. 
Letgaļu apdzīvotās Asotes pilsnovada administratīvais un militārais centrs, kas pakļāvās Jersikas ķēniņam.
Līgumā par Letijas zemju sadalīšanu starp ordeni un bīskapu minēts novads Aszute, kuru pētnieki viennozīmīgi saista ar Asoti. 
1211. gadā Asotes pilsnovads iekļauts Livonijas bīskapijas sastāvā.
1237. gadā Rīgas bīskaps netālu no Asotes pilskalna Daugavas labajā krastā uzcēla Krusta pili (Kreutzburg). 
1511. gadā arhibīskapa lēņu grāmatā pieminēts Krustpils miests. 
1585. gadā Polijas-Lietuvas kopvalsts karalis Stefans Batorijs Krustpils novadu atdāvina Korfu dzimtai, kuras īpašumā tas bija līdz 1920. gadam. 
Krievu-turku kara laikā (1877-1878) Krustpilī tika nometināti turku karagūstekņi, no kuriem daudzi palika uz patstāvīgu dzīvi. Netālu no Asotes pilskalna ir turku kapi.
Džordžs Romnijs

Biogrāfija

Dzimis amerikāņu ģimenē, kas dzīvoja mormoņu kolonijā Meksikā. Meksikas revolūcijas laikā kopā ar ģimeni atgriezās ASV. No 1954. līdz 1962. gadam bija American Motors Corporation uzņēmuma vadītājs. 1962. gadā Dž. Romnijs tika ievēlēts par Mičiganas gubernatoru, amatā bija no 1963. līdz 1969. gadam. Kandidēja uz ASV prezidenta amatu 1968. gada vēlēšanās, taču Republikāņu partijas priekšvēlēšanās zaudēja vēlākajam vēlēšanu uzvarētājam Ričardam Niksonam.
Viņa dēls Mits Romnijs ir bijis Masačūsetsas gubernators (2003—2007), tāpat kandidē uz ASV prezidenta amatu 2012. gada vēlēšanās.