google/wiki40b huggingface dataset:
Radioteleskops

Radioteleskops ir teleskops kosmisko objektu radiostarojuma uztveršanai un reģistrēšanai. Radioteleskops sastāv no antenas (visbiežāk liela diametra paraboloīda formas metāla atstarotāja antenas) un starojuma uztvērēja — radiometra. Atsevišķam radioteleskopam ir neliela izšķirtspēja (ne augstāka par 1'), tās paaugstināšanai izmanto radiointerferometru.

Radioteleskopi Latvijā

Latvijā lielākais radioteleskops RT-32 atrodas Ventspils rajona Ances pagasta Irbenē. Tā antenas diametrs ir 32 m, tas ir lielākais Baltijā un Ziemeļvalstīs. Būvēts PSRS 1960.
gados militāriem mērķiem: spiegošanai, sakaru pārtveršanai. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas teleskopa darbība atjaunota, un tagad tas tiek izmantots astronomijā, pētnieciskos nolūkos, piedalās starptautiskos projektos. Irbenē blakus atrodas mazāks 16 m diametra radioteleskops RT-16.
Kosmiskais aparāts

Kosmiskais aparāts (KA) ir pilotējams vai automātisks aparāts, kas veic lidojumu ārpus Zemes atmosfēras blīvajiem slāņiem, kā arī transportlīdzeklis, kas to nogādā orbītā. Pie pilotējamiem KA pieskaitāmi kosmosa kuģi un orbitālās stacijas, pie automātiskiem KA pieskaitāmi Zemes mākslīgie pavadoņi, kosmiskās platformas, transportkuģi un starpplanētu zondes, pie transportlīdzekļiem pieskaitāmas nesējraķetes un starporbitālie buksieri.
Oranžais aģents

Oranžais aģents (angļu: Agent Orange) ir ķīmiskais kaujas defoliants, herbicīds. Tas ir divu vielu — 2,4,5-trihlorfenoksietiķskābes (2,4,5-T) un 2,4-dihlorfenoksietiķskābes (2,4-D) maisījums attiecībā 1:1. Izveidots 20. gadsimta vidū zemes virsmas atbrīvošanai no augu valsts aizsega. Ražoja ASV kompānijas Dow Chemical Ltd un Monsanto Ltd. Plaši pielietots Vjetnamas kara laikā, kad to sāka pielietot ASV kara aviācija kopš 1961. gada 10. augusta.

Pielietošana

Laikā no 1961. gada līdz 1975. gadam, veicot uzlidojumus, lai "slēgtu rajonu" un iznīcinātu mežu aizsegu, ko izmantoja Ziemeļvjetnamas karavīri un vjetkongieši, izsmidzināja virs džungļiem vairākus simtus miljonus tonnu šī ķīmiskā kaujas defolianta. Akcija bija efektīva: plašos Kuangtri provinces apgabalos gar 38. paralēli un daļā Tainiņas provinces dienvidos no Saigonas tika pilnībā iznīcināti meži un krūmāji.

Sekas

1975. gadā, tūlīt pēc kara beigām, tika fiksēts, ka nepamatoti liels skaits veterānu sākuši slimot ar ādas sarkomu un nehodžkina limfomu. Tikai vēlāk ASV Slimību kontroles centrs konstatēja, ka šos vēža paveidus rada "Oranžā aģenta" sastāvā esošie dioksīni, kas tur atradās vienkāršotās sintēzes dēļ. Milzīgas Kuangtri un Tainiņas provinču platības izskatījās kā Mēness ainavas, un vairs nebija derīgas dzīvošanai un lauksaimnieciskai apstrādei. Savukārt vjetnamiešu ārsti ziņoja, ka saindētajos apgabalos ārkārtīgi pieaudzis jaundzimušo skaits ar iedzimtiem defektiem. Rezultātā 1977. gadā pieņemtā Ženēvas Konvenciju 1. Papildprotokola divos pantos. 35. pantā "aizliegts karadarbības laikā pielietot tādas metodes vai līdzekļus, kuru mērķis ir nodarīt vai, ja var sagaidīt, ka tās nodarīs plašus, ilgstošus un nopietnus apkārtējās vides postījumus". Sīkāk šis aizliegums aprakstīts divos 55. panta punktos.
Vecslocene

Vecslocene ir upe Latvijā, senais Slocenes upes posms no Kaņiera ezera līdz tās ietekai Lielupē. Tagad par Vecsloceni dēvētā upīte tek caur Duņiera un Slokas ezeriem un pie Slokas ietek Lielupē.

Vēsture

Vēl Kurzemes hercogistes laikā tā bija kuģojama upe un tika izmantota kā ūdens satiksmes ceļš. Dažādās vietās un laikos pie tās ir bijušas dzirnavas, cepļi. Poļu-zviedru kara laikā zviedru karaspēks pie upes 1605.-1608. gadā uzcēla skansti. 20. gadsimta sākumā tika izrakts savienojums starp Kaņiera ezeru un Rīgas jūras līci (Starpiņupīte) un Slocenes upes ietece no tā brīža ir Kaņiera ezers.
Salmi

Salmi ir kultūraugu atliekas pēc pļaujas, nogriezti izkaltuši labības stiebri, kuriem izkulti graudi jeb sēklas. Reizēm par salmiem tiek saukti ne tikai graudaugu, bet arī linu, kaņepju, rīsu, pākšaugu u.c. kultūraugu stiebri.
Mūsdienās graudaugu novākšana notiek mehanizēti. Kombains nopļauj nogatavojušos labību, zemē atstājot saknes un rugājus. Graudi kombainā tiek izkulti un nogādāti kaltē, bet salmus atstāj uz lauka. Ja salmus nav paredzēts savākt, tos sasmalcina un izkliedē pa lauku. Sasmalcināšana var notikt ar pašu kombainu, ja tas ir attiecīgi aprīkots, vai ar smalcinātājmašīnu. Pēc tam šos salmus iear zemē, kur tie kalpo kā mēslojums. Ja salmi paredzēti citai izmantošanai, tos transportēšanai sapresē rituļos vai ķīpās vai arī sasmalcina savācējpiekabē.
Amora tipa asteroīds

Amora tipa asteroīdi – Zemei tuvo asteroīdu grupa, kuru orbītu lielās pusasis ir lielākas par 1 AU un perihēlijs ir lielāks par 1,017 AU, bet mazāks par 1,3 AU.
Šie asteroīdi riņķo orbītā starp Zemi un Marsu. Vairums grupas asteroīdu šķērso Marsa orbītu. Iespējams, ka Marsa pavadoņi Deimoss un Foboss agrāk bijuši Amora tipa asteroīdi, kurus Marss sagrābis savā gravitācijas laukā.
Grupa nodēvēta asteroīda 1221 Amors vārdā. 2015. gada aprīlī bija zināmi vairāk nekā 4700 Amora tipa asteroīdi. 
Vislabāk izpētītais grupas objekts ir asteroīds 433 Eross, kuru 2000. gadā pētīja starpplanētu zonde NEAR Shoemaker, misijas beigās nolaižoties uz asteroīda virsmas.
Ķegums

Vēsture

Lai gan mūsdienu Ķeguma apbūve uzsākta līdz ar Ķeguma HES celtniecību, taču apkaime bijusi apdzīvota arī senāk. Tagadējā Lāčplēša iela senāk ir bijis ceļš uz Rautenfeldu jeb Ķeguma muižu, kas pēc HES izbūves applūdināta.
Ķegums par apdzīvotu vietu sācis veidoties tikai 1936. gadā līdz ar Ķeguma HES celtniecību. Pirmās mājas spēkstacijas darbiniekiem celtas tagadējā Skolas ielā un Liepu alejā. Savu nosaukumu pilsēta ir ieguvusi no šai Daugavas posmā bijušajām un vēlāk applūdinātajām Ķeguma krācēm. Bīstamās Ķeguma krāces un straumes piemin arī Andrejs Pumpurs eposā "Lāčplēsis". Senos laikos Daugava bija visai intensīvs tirdzniecības ceļš - tad pa to uz Rīgu kuģojuši arī Krievzemes tirgotāji. Pēc vietējiem nostāstiem, krievu plostnieki un laivinieki, tuvojoties bīstamajām krācēm, esot saukuši "Tjagom, tjagom!", tādējādi ar saskaņotu rīcību izvairoties no avārijām.
Sākotnēji Ķeguma apvidus ietilpa Rembates pagastā. 1949. gadā Ķegumam piešķīra strādnieku ciemata (pilsētciemata) statusu un iekļāva izveidotajā Ogres rajonā. 1960. gadā, likvidējot Baldones rajonu, Ķegumam pievienoja Tomes apkaimi - vēlāko Ķeguma pilsētas lauku teritoriju. 1978. gadā līdz Ķegumam sāka kursēt elektriskie vilcieni. 1991. gadā, likvidējot pilsētciematu statusu, Ķegumam tika piešķirts pilsētas statuss.
Izveidojoties Ķeguma ūdenskrātuvei, pavisam applūda ap 13 km² liela zemes platība. Ūdens skāra vairāk nekā 400 saimniecību, no kurām pilnīgi applūda 50. Latvijas valdība samaksāja saimniekiem par īpašuma atsavināšanu, par zemi, ēkām u.c., jo Latvijai bija ļoti nepieciešama elektriskā enerģija un Ķeguma HES tolaik bija lielākā starp pārējām 63 Latvijas spēkstacijām. Ķeguma HES celtniecību veica zviedru firma "Svenska Entreprenad A. B." no 1936. līdz 1940. gadam. 1944. gada oktobrī vācu iebrucēji atkāpjoties hidroelektrostaciju saspridzināja, taču līdz 1947. gadam tā tika atjaunota un paplašināta. Lieli nopelni HES saglabāšanā un atjaunošanā bija elektrostacijas direktoram Pāvilam Krasovskim.
Old School (2Pac dziesma)

Old School ir dziesma no repera Tupaka Šakura no viņa albuma Me Against the World. dziesmā Tupaks repo par "vecajiem labajiem" repa laikiem un izpildītājiem. Dziesmai nekad nav bijis izveidots videoklips. Dziesmā Tupaks izrāda savu lielo respektu pret reperiem kā Big Daddy Kane un LL Cool Jay, reperiem ar kuru vēlāk Tupakam bija "strīds". Dziesma iekļuva ASV repa topa pirmajā vietā, un devītajā vietā Billboard Hot 100 topā. Dziesmas piedziedājums ir no Brand Nubian dziesmas "Dedication". Dziesma tika ierakstīta 1994. gadā, bet izdota 1995. gadā. Singls ir izdots CD un kasetes formātā.
Žīguru pagasts

Daba

Žīguru pagasts ir mežainākais pagasts novadā, 86% no tā teritorijas aizņem meži.

Upes

Gruzdovka, Liepna, Pērdeja, Poseļnīca, Vēda, Virica.

Vēsture

1958. gadā Abrenes rajona Sosnīcas ciema Žīguriem piešķīra strādnieku ciemata (no 1961. gada — pilsētciemata) statusu, tajā iekļaujot arī daļu no Pļeševas ciema. 1959. gadā Žīguriem pievienoja daļu likvidētā Sosnīcas ciema (kolhozu «Gaišais rīts» un «Jaunkatleši» teritoriju), izveidojot Žīguru lauku teritoriju. 1990. gadā Žīguri pilsētciemata statusu zaudēja un kopā ar lauku teritoriju tika reorganizēti par pagastu. 2009. gadā Žīguru pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Viļakas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Žīguri (pagasta centrs), Katleši, Černova, Sosnīcas, Brizgova.
Kronštate

Vēsture

Kronštati kā kara bāzi Sanktpēterburgas aizsardzībai dibinājis Pēteris I, kad Kotlinas sala 1703. gadā tika atņemta Zviedrijai. Pirmie nocietinājumi tika uzcelti 1704. gadā. 19. gadsimta vidū jelgavnieks Eduards Totlēbens veica papildu nocietināšanas darbus. Krievijas revolūciju laikā Kronštates jūrnieki tika uzskatīti par vienu no revolūcijas redzamākajiem spēkiem, tomēr 1921. gada martā ar lozungu "varu padomēm, nevis partijām" šeit izcēlās Kronštates sacelšanās. Sacelšanās tika nežēlīgi apspiesta, masveidā piemērojot nāvessodu. Tomēr pēc sacelšanās Padomju valstī tika ieviesta NEP. Otrā pasaules kara laikā Kronštate palika PSRS spēku kontrolē, tomēr tā tika regulāri bombardēta. 1983. gadā, izbūvējot Sanktpēterburgas apvedceļu, Kronštate pa dambi tika savienota ar sauszemi. Ilgstoši bija t.s. slēgtā pilsēta, bet kopš 1996. gada Kronštati drīkst brīvi apmeklēt jebkuras valsts pilsoņi.

Cilvēki

Kronštate ir basketbola trenera Aleksandra Gomeļska (Александр Яковлевич Гомельский, 1928—2005), dzejnieka Nikolaja Gumiļova (Николай Степанович Гумилёв, 1886—1921), fiziķa Pjotra Kapicas (Пётр Леонидович Капица, 1894—1984) un Dmitrija Medvedeva sievas Svetlanas Medvedevas (1965) dzimtā pilsēta
Kārlis Širrens (mācītājs)

Kārlis Hieronīms Širrens (Carl Hieronymus Schirren, 1796-1848) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs. Rīgas Latviešu Jāņa skolas dibinātājs (1838).

Dzīvesgājums

Dzimis 1796. gada 26. aprīlī Rīgā tirgoņa Gerharda Hieronīma Širrena (1761-1818) un viņa sievas Albertīnes Dorotejas Juliānas Rikmanes ģimenē. Viņa tēvs bija cēlies no Jaunjelgavas. Mācījās Rīgas Domskolā un Vidzemes guberņas ģimnāzijā. Studēja teoloģiju Tērbatas universitātē (1814-1817), Heidelbergas universitātē (1818-1819) un Berlīnes universitātē (1819-1820). Strādāja par privātskolotāju Rīgā (1820-1821) un mājskolotāju Iecavā.
No 1822. gada bija Rīgas Jāņa baznīcas diakons (1822-1846). Apprecējās ar Mariju Juliānu Štālu, 1826. gadā viņiem piedzima vēlākais vēsturnieks Kārlis Kristiāns Gerhards Širrens. 1838. gadā viņš nodibināja Rīgas Latviešu Jāņa skolu, 1841. gadā Rīgas Latviešu Bībeles palīgbiedrību. Sava draudzē izplatīja latviešu grāmatas: "Biblia" (1825), H. Hāgemeistera "Ziņas par Drustu draudzes baznīcu, muižām un zemniekiem" (1838), "Tā Jauna derība" (1840).
Dažus gadus pirms nāves bija Rīgas Jāņa baznīcas virsmācītājs (1846-1848). Miris 1848. gada 4. maijā Rīgā.
Bruņinieku iela (Rīga)

Vēsture

18. gadsimta beigās mūsdienu Bruņinieku ielas apvidū atradusies pilsētas publiskā sodu izpildes vieta, saukta par Karātavu kalnu (aptuveni tagadējā kvartālā starp Brīvības, Baznīcas un Skolas ielu), šī iemesla dēļ topošā iela sākotnēji saukta par Karātavu ielu (vācu: Galgen Gasse). Aptuveni 1830. gados ielas posms gar nesen atklāto Pilsētas slimnīcu tika pārdevēts par Botāniskā dārza ielu (vācu: Botanische Gartenstrasse). Par Bruņinieku ielu iela pārdēvēta 1859. gada 17. oktobrī (vācu: Ritterstrasse,  krievu: Рыцарская улица). 1935. gada 15. maijā, Kārļa Ulmaņa autoritārā režīma laikā, pārsaukta par Aizsargu ielu. Pēc Latvijas okupācijas un inkorporācijas PSRS sastāvā 1940. gadā to pārdēvēja par Sarkanarmijas ielu (krievu: Красноармейская улица), bet Vācu okupācijas laikā — 1812. gada kara prūšu ģenerāļa Ludviga Jorka fon Vartenburga vārdā par Jorka ielu (vācu: Yorkstrasse). Padomju Savienībai atgūstot kontroli pār Latvijas Republikas teritoriju, ielai atgriezts Sarkanarmijas ielas nosaukums. Kopš 1990. gada 16. novembra atkal saucas Bruņinieku iela.

Infrastruktūra

Bruņinieku iela, pateicoties tās ģeogrāfiskajam novietojumam, ir viena no samērā klusajām pilsētas centra ielām. Kultūrvēsturiski nozīmīgo daudzstāvu īres namu pirmajos stāvos savu vietu raduši daudzi nelieli veikaliņi (pārtikas, apģērbu, sadzīves preču), dažādu pakalpojumu sniegšanas vietas (juridiskie, finanšu, tūrisma), kafejnīcas, restorāni, aptiekas. Ielā atrodas vairākas ar izglītības un veselības aprūpes nodrošināšanu saistītas iestādes. Brīvības un Bruņinieku ielas krustojumā savu vietu radis Dailes teātris.

Sabiedriskais transports

Pa ielu kursē pamatā divi autobusu maršruti — 20. maršruts no Pļavniekiem uz Pētersalas ielu (posmā Aleksandra Čaka iela—Brīvības iela), 50. maršruts no Dārzciema uz centru (posmā Avotu iela—Brīvības iela). Ar 50. maršruta autobusu iespējams nokļūt Esplanādes, Brīvības pieminekļa, Centrālās dzelzceļa stacijas un Centrāltirgus apkārtnē. Rīgas Pilsētas 1. slimnīcas tuvumā (no Brīvības līdz Krišjāņa Valdemāra ielai) pieejama trolejbusu satiksme — 12. maršruts uz Āgenskalna priedēm un 25. maršruts uz Iļģuciemu. Visi sabiedriskā transporta maršruti ielā kursē pēc vienvirziena kustības principa, autobusi atpakaļceļam izmanto Stabu ielu. Nokļūšanai līdz vairumam Rīgas mikrorajonu uzsvars tiek likts uz ielu šķērsojošajām galvenajām ielām (Krišjāņa Valdemāra, Brīvības, Krišjāņa Barona, Aleksandra Čaka, Avotu un Valmieras ielas), kurās nodrošināta lielākās daļas pilsētas autobusu un trolejbusu maršrutu kustība, Krišjāņa Barona ielā pieejams arī tramvajs.
Pauls Kalniņš (politiķis)

Dzīvesgājums

Pauls Kalniņš dzimis 1872. gada 3. martā (citos avotos - 3. aprīlī) Vilces pagasta "Mazpečuļos" kā lauksaimnieka dēls.
Pēc vietējās pagastskolas beigšanas mācījās Liepājas ģimnāzijā, kur iepazinies ar tādiem vēlākiem valstsvīriem kā Miķelis Valters un Janis Jansons-Brauns. Ģimnāziju beidzis 1892. gadā, devies studēt dabaszinības Maskavas universitātē, bet vēlāk pārgājis uz Tērbatas universitāti, kur studējis medicīnu, iegūstot ārsta diplomu 1898. gadā.
Pīpkalonijas biedrs, 1897. gadā arestēts kopā ar citiem Jaunās strāvas dalībniekiem un izsūtīts no Latvijas līdz 1901. gadam. Izsūtījumu pavadīja Žagarē. Pēc atgriešanās Latvijā bijis ievērojams sociāldemokrātu darbinieks, 1905. gada revolūcijas dalībnieks, "Cīņas" redakcijas līdzstrādnieks. Pieslējies sociāldemokrātijas neboļševistiskajam virzienam. Bijis LSDSP CK priekšsēdētājs (1918. — 1924.), Tautas padomes, Satversmes sapulces un visu pirmās brīvvalsts Saeimu deputāts, 1., 2., 3. un 4. Saeimas priekšsēdētājs. Pēc K. Ulmaņa apvērsuma 4 mēnešus pavadījis ieslodzījumā. Saskaņā ar Satversmi kā pēdējais Saeimas priekšsēdētājs bija Valsts prezidenta pienākumu izpildītājs līdz savai nāvei. Šī un citu iemeslu dēļ vācu okupācijas laikā P. Kalniņš bija viens no Latvijas Centrālās padomes dibinātājiem.
Latvijas Centrālās padomes 1944. gada 8. septembra sēdē Pauls Kalniņš parakstīja deklarāciju par Latvijas valsts atjaunošanu: “Latvijas tauta pārņēmusi suverēno varu no svešas varas atbrīvotā Latvijas valsts teritorijā un atjaunojusi Latvijas Republiku kā suverēnu valsti. Uz Latvijas Republikas Satversmes pamata (52.pants) uz mani kā pēdējās likumīgi ievēlētās un līdz šim laikam tiesiski pilnvarotās Saeimas priekšsēdētāju pārgājusi Valsts Prezidenta vietas izpildīšana. Ar šo dienu es stājos pie Valsts Prezidenta vietas izpildīšanas līdz jauna Valsts Prezidenta ievēlēšanai Satversmē paredzētā kārtībā. [..]"
1944. gadā devies emigrācijā. Miris 1945. gada 26. augustā Becavas ciemā pie Lustenavas, Sabiedroto okupētajā Austrijā.
Paula Kalniņa sieva Klāra Kalniņa un dēls Bruno Kalniņš arī bija ievērojami sociāldemokrātu darbinieki.
Kalniņš kandidēja 1930. un 1933. gada Latvijas prezidenta vēlēšanās. Abās reizēs viņš zaudēja Albertam Kviesim.
Riku Heleniuss

Spēlētāja karjera

Juniora gados Heleniuss spēlēja SM līgas kluba Tamperes "Ilves" sistēmā. Gan 2005.—06., gan 2006.—07. gada sezonā tika pieteikts arī "Ilves" spēlēm, taču laukumā ne reizi tā arī nedevās. 2007.—08. gada sezonu vārtsargs aizvadīja jau Rietumu hokeja līgas vienībā Sietlas "Thunderbirds".
2008.—09. gada sezonu sāka ECHL, taču drīz vien sezonu turpināja AHL vienībā Norfolkas "Admirals", un 2009. gada 30. janvārī aizvadīja savu debiju NHL kluba Tampabejas "Lightning" sastāvā. 2009.—10. gada sezonā pēc desmit "Admirals" rindās aizvadītām spēlēm tika iznomāts Zviedrijas Elitsērijas klubam Södertälje SK. Tā rindās viņš aizvadīja arī 2010.—11. gada sezonā.
2011. gada vasarā Heleniuss noslēdza līgumu ar SM līgas vienību Jiveskiles JYP, komandas rindās izcīnot Somijas čempiona titulu un iegūstot arī līgas labākā vārtsarga balvu. Pēc JYP sastāvā aizvadītās sezonas Heleniuss noslēdza divu gadu līgumu ar "Lightning". 2012.—13. gada sezonu aizvadīja AHL vienībā Sirakjūsas "Crunch", taču 2013.—14. gada sezonas gaitā no tās rindām tika izkonkurēts. Februārī viņa līgums tika izpirkts.
No 2014. līdz 2017. gadam spēlēja KHL kluba Helsinku "Jokerit" rindās.
Skrīveru novads

Daba

Novads atrodas Viduslatvijas zemienes Madlienas nolaidenuma austrumu daļā, Daugavas senlejas labajā krastā. Reljefs lēzeni viļņots, to veido ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā orientēti drumlini (morēnpauguri), kas vietām sasniedz 6 km garumu un 400—600 m platumu. Virsas augstākais punkts (93,8 m) novada rietumos pie "Jaunsilmicēm". 
Pārsvarā izplatītas velēnu podzolētās un pseidoglejotās augsnes. Pazeminājumos tās nomaina velēnu glejaugsnes, kas pāriet purva kūdraugsnēs vai kūdrainās podzolētās glejaugsnēs. Skrīveru apkaimē sporādiski sastopamas velēnu karbonātaugsnes.

Klimats

Klimats raksturojams kā pārejošs no jūras uz kontinentālo klimatu. Novadam raksturīga salīdzinoši auksta un ilgstoša ziema un karsta vasara. Pats aukstākais gada mēnesis ir janvāris (vidējā mēneša temperatūra -6,2 °C), pats karstākais mēnesis – jūlijs (vidējā mēneša temperatūra +17,1 °C). Bezsala perioda ilgums ir 132 dienas. Noturīga sniega sega parasti pastāv laikā starp 15. decembri un 26. martu.

Ezeri

Novada lielākās ūdenstilpes ir Līču ūdenskrātuve un Kalnmuižas ezers.

Vēsture

1935. gadā Rīgas apriņķa Skrīveru pagasta platība bija 99,8 km² un tajā dzīvoja 2320 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Kalnezera, Skrīveru un Stirnas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Skrīveru ciems ietilpis Ogres apriņķī (1947—1949) un Ogres rajonā (pēc 1949. gada). Skrīveru ciemam 1951. gadā pievienoja likvidēto Stirnas ciemu un likvidētā Kalnezera ciema kolhoza «Zaļā zeme» teritoriju. 1958. gadā Skrīveriem piešķīra strādnieku ciemata (no 1961. gada — pilsētciemata) statusu un tam pievienoja Skrīveru ciemu, izveidojot Skrīveru pilsētciematu ar lauku teritoriju. 1981. gadā daļu lauku teritorijas iekļāva pilsētciemata robežās. 1991. gadā Skrīveri zaudēja pilsētciemata statusu un kopā ar lauku teritoriju tika reorganizēti par pagastu. 2009. gadā Skrīveru pagasts tika reorganizēts par Skrīveru novadu.
Altamira

Vēsture

1879. gadā arheologs amatieris Marselīno Sanss de Sautuola un viņa meita atklāja, ka Altamiras alā atrodas vēlā paleolīta zīmējumi un polihromi gleznojumi, kuros attēloti savvaļas zīdītāji un cilvēku rokas.
Izrakumus alā veica Sautuola, pēc tam arī Erminio Alkade del Rio (1902–1904), Hugo Obermaijers (1924–1925) un Hoakins Gonsaless Ečegarajs (1981). 1977. gadā Altamira apmeklējumiem tika slēgta, jo gleznojumus bojāja apmeklētāju elpas radītais mitrums. Netālu uzcelts muzejs un izveidota alas kopija, kurā iespējams aplūkot darbus.

Raksturojums

Ala ir 270 m gara; tās galvenā eja ir 2–6 m augsta. Izšķiramas trīs zonas — liela priekštelpa, kuras gaismas avots ir dienasgaisma un kur cilvēki apmetušies kopš vēlā paleolīta sākuma, liela telpa, kurā atrodami polihromie gleznojumi (dēvēta arī par "alu laikmeta mākslas siksta kapelu"), un pārējās telpas un ejas, kurās atrodami mazāk svarīgi darbi.
Visbiežāk attēlotais dzīvnieks alā ir sumbrs; tas attēlots 16 reizes dažādos izmēros un pozās, blakus zirgiem un briežiem. Dzīvnieku attēlojumam raksturīgs liels reālisms. Gleznojumu radīšanai izmantota ogle un okers vai hematīts, radot sarkanus, melnus, dzeltenus un brūnus toņus. Lai panāktu krāsu pārejas un dažādu spilgtumu, krāsa izberzēta vai atšķaidīta, tā radot chiaroscuro efektu. Lai panāktu trīsdimensionalitātes efektu, izmantotas alu sienu dabiskās kontūras.
Alberts Filka

Biogrāfija

Alberts Filka dzimis 1891. gada 3. augustā Majoros zemnieku ģimenē. Mākslinieka izglītību ieguvis Jūlija Madernieka studijā(1909-1911), Kazaņas mākslas skolā (1911-1912), Pēterburgas Ķeizariskās mākslas veicināšanas biedrības skolā (1913-1915). Iesaukts armijā pēdējā kursa laikā, piedalījies Ziemassvētku kaujās, kur 1916. gadā smagi ievainots un atbrīvots no dienesta. Devies uz Ziemeļkaukāzu, kur nodarbojies ar mākslu. Latvijā atgriezies 1920. gadā. Strādājis par dekoratoru Latvijas Nacionālajā operā un Latgales teātrī (1926-1927) un skolotāju Rīgā, Daugavpilī un Rēzeknē. Darbojies arī satīriskajā izdevumā "Rūgtās drapes". Bijis Neatkarīgo māksinieku vienības biedrs no 1920. līdz 1931. gadam. Miris 1938. gada 18. septembrī, apbedīts Rīgā, Raiņa kapos.

Mākslinieciskā darbība

Gleznojis galvenokārt žanriskas ainavas, attēlojot zvejnieku un zemnieku ikdienu un darbu, kā arī Rīgas un Rēzeknes ielas un tirgus skatus, ostas, zvejniekciemus un zirgus.

Izstādes

Izstādēs piedalījies no 1913. gada. Personālizstādes noritējušas Rīgā 1922. gadā, kur izstādīti arī kokgrebumi un zīmējumi, 1928., 1935., 1938/1939. gadā (pēcnāves izstāde), Rēzeknē 1924. gadā, kur norisinājās divas izstādes, no kurām viena bija kopā ar Francisku Varslavānu, Madlienā 1935. gadā, Valmierā 1936. gadā. Piedalījies Neatkarīgo mākslinieku vienības organizētajās izstādēs no 1924. gada.
Kongo Republikas administratīvais iedalījums

Kongo Republikas administratīvo iedalījumu veido 12 departamenti, no kurām 2 departamentus (Puentnuāra un Brazavila) veido tikai pilsētas. Departamenti sīkāk iedalās 86 distriktos un 7 komūnās.
Rūtes rūnu akmens

Rūtes rūnu akmens ir rūnu akmens, kas atrodas pie Rūtes (zviedru: Rute) baznīcas, Gotlandes lēnes teritorijā Zviedrijas austrumos. Tas uzstādīts ap 13. gadsimtu par godu vīrietim, kas kritis Somijā, un ir viens no vecākajiem rakstu avotiem, kurā pieminēta Somijas (finlandi) teritorija. Rūnas ir iegravētas uz šī vīrieša kapakmens.
Rūnu teksts ar latīņu burtiem (sākas no iegravētā apļa kreisās malas stūra un vijas gar riņķa malu):
Uzraksts uz rūnakmens:
"si[h]tris : aruar[r] : litu : giera : st[a]en : yfir : auþu-l- : broþur : sin : a : finlandi : do : aglia..."
Tulkojums latviski:
"Sigtrigra(?) mantinieki lika izgatavot akmeni par godu Ausvaldr(?), viņu brālim, kas mira Somijā...
Vsevoložska

Vēsture

Pilsētu 1892. gadā dibinājis īstenais valsts padomnieks Pāvels Vsevoložskis (Павел Александрович Всеволожский), kuram šeit piederēja ārpilsētas īpašums. Otrā pasaules kara laikā no Vsevoložskas sākās t.s. Dzīvības ceļš.

Ekonomika

Vsevoložskā atrodas "Ford Motor Company" autobūves uzņēmums un "Nokian Tyres" riepu rūpnīca.

Cilvēki

Vsevoložska ir tramplīnlēcēja Vladimira Belousova (Владимир Павлович Белоусов, 1946) dzimtā pilsēta.
Patriks Čaņs

Karjera

Ar panākumiem startējis Pasaules čempionātā, kur trīs gadus pēc kārtas ir kļuvis par čempionu (2011, 2012, 2013), iepriekšējos divos gados izcīnījis pa sudraba medaļai (2009, 2010). Divas reizes izcīnījis uzvaru Četru kontinentu turnīrā (2009, 2012), divas reizes uzvarējis arī Grand Prix fināla sacensībās (2011, 2012). Startējis trīs ziemas olimpiskajās spēlēs (2010, 2014, 2018). 2010. gadā Vankūverā izcīnījis 5. vietu, savukārt 2014. gadā Sočos izcīnīja sudrabu gan komandu, gan individuālajās sacensībās. 2018. gada Phjončhana izcīnīja zeltu gan komandu, 9. vietu gan individuālajās sacensībās.
2011. gada aprīlī uzstādījis pasaules rekordu īsajā programmā un summā. 2011. gadā tika atzīts par labāko Kanādas sportistu.
Alprazolams

Izplatība Latvijā

Alprazolamu saturošie izstrādājumi Latvijā ir recepšu zāles. Alprazolams ir iekļauts Latvijas kontrolējamo narkotisko vielu, psihotropo vielu un prekursoru III sarakstā (bīstamās psihotropās vielas, kuras var tikt izmantotas ļaunprātīgos nolūkos). Saskaņā ar likuma "Par Krimināllikuma spēkā stāšanās un piemērošanas kārtību" 2. pielikumu, alprazolama daudzums līdz 0,001 gramiem atzīstams par nelielu, bet virs 1 grama — par lielu.