google/wiki40b huggingface dataset:
Marija Leiko

Dzīvesgājums

Dzimusi 1887. gada 14. augustā Rīgā būvuzrauga ģimenē. Mācījās B. Reiņa meiteņu privātskolā, kur beidza 1903. gadā. Spēlēja Jonatāna biedrības teātra trupā un "Apollo" teātrī Grīziņkalnā (1907—1908), pēc tam studēja Vīnes ķeizariskajā muzikālās un dramatiskās mākslas akadēmijā (1909—1910). Strādāja Frankfurtes pie Mainas Jaunajā teātrī (1910—1911, 1914—1916), Leipcigas Pilsētas teātrī (1912—1914), Minhenes Kamerteātrī (1917).
1917. gadā sāka filmēties mēmajā kino un strādāja M. Reinharta aktieru trupā (1917—1920). Leiko un Lia Mara bija vienīgās starptautisku slavu un atzinību guvušās latviešu mēmā kino zvaigznes. Filmējās arī pie vācu kinoekspresionisma klasiķa Frīdriha Vilhelma Mūrnava. Visvairāk kinolomu Leiko bija dzīvesbiedra Jāņa Gūtera (Johannes Guter) filmās.
Jau izveidojusi veiksmīgu karjeru Vācijā, bieži mēdza piedalīties izrādēs Latvijā, pamatā spēlējot Nacionālajā teātrī. Pēc Hitlera nākšanas pie varas viņa 1933. gadā pavisam atgriezās Latvijā.
Uzzinot par meitas Noras nāvi un mazmeitas piedzimšanu 1935. gadā Tbilisi, viņa ar vilcienu devās uz PSRS. Atceļā Maskavas kolēģi viņu pierunāja vienu sezonu pastrādāt turienes latviešu teātrī "Skatuve".
1937. gadā, sākoties Lielajam teroram, tā sauktās "Latviešu operācijas" ietvaros kopā ar pārējiem "Skatuves" aktieriem, radošajiem darbiniekiem un personālu apcietināta un nošauta Butovas poligonā Piemaskavā.
Gleznotāji

Sižets

Filmā tiek sekots līdzi māksliniekiem Helēnai Heinrihsonei, Ivaram Heinrihsonam un Borisam Bērziņam, viņu attieksmei pret darbu, kā arī tam, ko mākslinieks īsti glezno.
Serious Sam

Spēlēšana

Serious Sam spēles tiek veidotas tradicionālā pirmās personas šaujamspēļu stilā, kā piemēram, Doom un Quake. Ienaidnieki parādās bieži un uzbrūk lielos viļņos no visas kartes, un spēlētājam ir jāizvairās no viņu šāviņiem un uzbrukumiem, ko parasti dara lecot un pārvietojoties, nevis slēpjoties. Veselība un bruņas neatjaunojas pašas, tā vietā to papildina ar pakām, kas ir atrodamas visos līmeņos. Atlikusī veselība ir redzama kā procentuāls skaitlis uz ekrāna. Cīņas ir ātras un mežonīgas: līmenis parasti sastāv no vairākām arēnām, kurās spēlētājam jāuzvar noteiktu skaitu ienaidnieku, kuri atkārtoti parādās (angļu valodas termins - spawn), pirms turpināt ceļu uz nākamo. Spēlētājs var pārnēsāt neierobežotu ieroču daudzumu, un arī munīcijas līmeņos ir ļoti daudz, lai gan ienaidnieki mirstot to nekad nenomet.
Spēles vizuālais stils ir fantastisks un smieklīgs. Ienaidnieki variē no karavīriem ar raķešmetējiem un gigantiskiem robotiem līdz kliedzošiem pašnāvniekiem - spridzinātājiem bez galvām un ar bumbām rokās. Spēles apkārtne ir svešzemju planētas, Seno ēģiptiešu piramīdas un tropu meži. Serious Sam ir iespējama kooperatīvā spēlēšana, izmantojot dalītā ekrāna režīmu vai ar interneta starpniecību.

Epizodes

Serious Sam sastāv no trīs epizodēm: Serious Sam: The First Encounter, Serious Sam: The Second Encounter, un fanu izveidotās līmeņu pakas Dark Island, kas oriģinālajā versijā nav iekļauta. Izlaidums, ko sauc par Serious Sam: Gold Edition ietver visu saturu no First Encounter, Second Encounter un Dark Island

Pārveidošana HD

Spēli pārveidoja HD izmantojot Serious Engine 3. Tā ietver atjaunotu grafiku, modeļus un apkārtni augstā izšķirtspējā. Kopā ar uzlabotām tekstūrām un galveno varoņu modeļiem, pārveidojums ietver arī 16 spēlētāju daudzspēlētāju kooperatīvo režīmu (4 spēlētāju XBLA versijā), Deathmatch spēles režīmu, un sasniegumu sistēmu. Jauns spēles režīms, ar nosaukumu Co-op Tournament arī tika ieviests šajā pārveidojumā.
First Encounter HD versija tika izlaista 2009. gada 24.novembrī, savukārt Second Encounter pārveidojums tika publicēts 2010. gada 13. janvārī.

Vērtējums

First Encounter saņēma lielu redakciju un patērētāju atzinību. Līdz 2012. gada 25. maijam kopējais vērtējumu rezultāts sasniedza 83% GameRankings, un 87% Metacritic.  Spēle saņēma vairākas galvenās balvas no plašsaziņas līdzekļiem, tostarp arī prestižo Game of the Year.
Aleksandrs Klinklāvs

Dzīvesgājums

Dzimis 1899. gadā Sējas pagastā Pētera Klinklāva un viņa sievas Jūles, dzimušas Zeveres, ģimenē. Mācījās Mīlgrāvja proģimnāzijā. Pirmā Pasaules kara laikā viņš devās bēgļu gaitās uz Krieviju, kur Arhangeļskā beidza vidusskolu. Pēc Brestļitovskas miera līguma atgriezās Latvijā un 1918. gadā iestājās Baltijas Tehniskajā augstskolā, bet studijas pārtrauca, lai piedalītos Latvijas brīvības cīņās. Pēc Latvijas Universitātes dibināšanas Klinklāvs turpināja studijas tās Arhitektūras nodaļā (1922—1930) un iestājās studentu korporācijā "Selonija". Pēc studiju beigšanas strādāja Latvijas Sarkanā krusta būvniecības daļā un izveidoja pats savu arhitekta biroju. No 1936. līdz 1940. gadam darbojās Latvijas Amatniecības kamerā. Pēc A. Klinklāva projekta Rīgā celtas daudzas modernas rūpnīcas, skolas un sabiedriskās celtnes.
Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1948. gadā pārcēlās uz dzīvi Kanādā, bija Monreālas firmas Barott, Marshall & Meritt galvenais projektētājs, piedalījās Monreālas Latviešu teātra un periodiskā izdevuma "Ziņotājs" dibināšanā, kādu laiku viņš veica arī šī izdevuma redaktora pienākumus.
No 1959. gada bija galvenais projektētājs Čikāgas firmā Jensen, Halstead & Rummel.
Miris 1982. gada 1. oktobrī vai 6. februārī, izvadīts 9. oktobrī Čikāgā.
1993. gadā viņa atraitne Irma Graudiņa Klinklāva arhīvu uzdāvināja Latvijas Arhitektūras muzejam.
Jānis Ansons

Dzīvesgājums

Jānis Ansons dzimis 1888. gada 8. aprīlī Rīgā. Mācījies Venjamiņa Blūma mākslas skolā, R. Pētersona mākslas amatnieku darbnīcās, beidzis Rīgas amatniecības skolu (1909), Rīgas pilsētas mākslas skolu (1911), kur mācījies pie Vilhelma Purvīša, Jaņa Rozentāla, Berharda Borherta.
Studējis glezniecību Minhenē (1921) un Berlīnes Mākslas akadēmijā, bet 1922. gadā bijis Latvijas Mākslas akadēmijas students. Piedalījies cīņās pret Bermontu. Strādājis par zīmētāju Zemkopības ministrijas lauku būvniecības nodaļā (1918-1921), Rīgas pilsētas mākslas muzejā kā direktora Vilhelma Purvīša palīgs (1921-1926), kā arī par Purvīša asistentu Latvijas universitātes Arhitektūras fakultātes Tēlotājas mākslas darbnīcā (1922-1935). Pildījis arī skolotāja pienākumus Rīgas pilsētas amatniecības skolā. Miris 1935. gada 16. novembrī, apbedīts Rīgas Meža kapos.

Mākslinieciskā darbība

Galvenokārt gleznojis ainavas, klusās dabas, arī aktus. Mākslinieks tiek pieskaitīts impresionistu reālistu pārstāvjiem, kurus ietekmējusi vācu glezniecība. Bez glezniecības nodarbojies arī grafikā, lietišķajā mākslā, reklāmas nozarē, pilsētas, skatlogu un svētku sarīkojumu dekorēšanā.

Izstādes

Mākslinieks izstādēs piedalījies no 1911. gada. Aktīvi piedalījies no 1921. gada Neatkarīgo mākslinieku vienības rīkotajās izstādēs, būdams arī viens no tās dibinātājiem un valdes locekļiem. No 1923. līdz 1925. gadam vienību pārstāvējis Izglītības ministrijas Mākslas padomē.
Rajeca

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1193. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums arī ir Rajeca (ungāru: Rajec). Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.

Cilvēki

Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (98,86 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (92,79 %), nereliģiozi (3,42 %).
Kredītportfelis

Kredītportfelis komercijā ir kredītiestādes izsniegto kredītu kopums, grāmatvedībā aktīvs, kas kredītu pārvaldībā parasti tiek klasificēts pēc kredītriska pakāpes. Kredītportfeļa kvalitātes analīze un novērtēšana ļauj bankas vadītājiem efektīvi pārvaldīt aizdevumu operācijas. Mūsdienās starptautiskajā banku praksē kredītportfeli skaidro kā aizdevumu kategorijas noslēgto līgumu kopumu. Kredītportfelī ietilpst gan kredītu darījumi, gan faktūrkreditēšanas operācijas, gan izpirkumnoma, vekseļu diskontēšana, komercbankas garantiju un galvojumu saistību izpilde un citi darījumi.
Latvijas Avīze

Vēsture

AS “Lauku Avīze” dibināta 1991. gadā, bet “Latvijas Avīze” tiek izdota kopš 1988. gada janvāra. Izdevniecība AS “Lauku Avīze” 2013. gadā strādājusi ar 23 140 eiro peļņu un 4 855 528 eiro apgrozījumu. 2013. gadā, salīdzinot ar 2012. gadu, “Lauku Avīze” nopelnījusi trīs reizes vairāk, bet apgrozījums ir samazinājies par 2%.

Par Latvijas Avīzi

“Latvijas Avīze” ir demokrātisks, nacionāli konservatīvs dienas laikraksts. “Latvijas Avīze” ik dienu atspoguļo un analizē sabiedriski politiskus notikumus un citas norises Latvijā un pasaulē. Laikraksts stabili ieņem abonētākā dienas laikraksta pozīciju preses tirgū. “Latvijas Avīzes” iznāk piecas reizes nedēļā (pirmdiena, otrdiena, trešdiena, ceturtdiena, piektdiena). “Latvijas Avīze” ir nacionāls dienas laikraksts.
Kinoakadēmijas zinātniskās un tehniskās balvas

Zinātniskās un tehniskās balvas (angļu: Scientific and Technical Awards) ir trīs dažādas Goda balvas, ko pasniedz Kino mākslas un zinātnes akadēmija ikgadējā Kinoakadēmijas balvas sezonā. Balvas piešķir no 4. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijas 1931. gada novembrī, lai izceltu oriģinālās izstrādes, kas nozīmīgi palīdz ražot un izplatīt kinofilmas. Balvas tiek pasniegtas oficiālā pusdienu ceremonijā dažas nedēļas pirms Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijas.
Šīs balvas atzīmē nozīmīgus kinoindustrijas attīstības punktus un balvas saņēmējus izvēlas Kino mākslas un zinātnes akadēmijas valdes balsojumā. Potenciālos balvu nominantus izskata speciāla Kinoakadēmijas Zinātnisko un tehnisko balvu komiteja, kas iesniedz rakstisku ziņojumu un rekomendācijas valdei.
Turklāt Džona Bonera atzinības medaļu, ko pasniedz "par izcilu darbu un apņēmību, ievērojot akadēmijas augstos standartus", un Gordona Sojera balvu (abas tiek uzskatītas par Goda balvām) parasti arī izvēlas Zinātnisko un tehnisko balvu komiteja un piešķir tās ikgadējā pusdienu ceremonijā.

Zinātnes un tehnikas balva

Zinātnes un tehnikas balva tiek piešķirta par zinātniskiem sasniegumiem, kas tieši ietekmē kinoindustrijas attīstību. Nominanti tiek izvēlēti tekošās balvas pasniegšanas laikā.
Dzeņi (Krustpils pagasts)

Ciema rašanās

Pirmo reizi Dzeņi kā sādža rakstos minēta 1885. gadā. Pēc tautas skaitīšanas datiem 1897. gadā Dzeņos bijuši deviņi māju saimnieki ar 54 cilvēkiem saimēs. Dzeņus varēja tajā laikā uzsjatīt par plostnieku ciemu, jo 20 cilvēki nodarbojušies ar koku pludināšanu, no kuriem trīs bija sievietes, kas bija retums šim amatam. Ģimeņu locekļu vidū bijuši arī zvejnieks un skroderis ar diviem mācekļiem. 1906. gadā sādžai zemes platība bijusi 158 desetīnas ar astoņām sētām, kurās dzīvojuši 48 cilvēki. 1943. gadā ciemā bijušas 11 sētas un dzīvojuši 39 ļaudis. Šajā laikā neviens ciema cilvēks nebija plostnieks, iztikas avots visām sētām bija lauksaimniecība, tikai daži iedzīvotāji strādāja Krustpils cukurfabrikā un citi apsargājuši Zeļķu tiltu.
2009. gadā Dzeņos dzīvojuši 23 iedzīvotāji un bija mājas: Dimanti, Dzeņi, Dzeņi 1, Dzeņi 2, Kalna Dzeņi, Krasta Dzeņi, Lejasdzeņi, Mežrozītes un Pūcītes.
Retikulārie audi

Retikulārie audi (latīņu: textus reticularis) ir saistaudu veids ar tīklainu uzbūvi. Tos veido šūnas ar daudziem izaugumiem (retikulārās šūnas) un retikulārās jeb argirofilās (tādas, kuras iekrāsojas ar sudraba sāļiem) kolagēna šķiedras. Retikulāro šūnu lielāka daļa ir saistīta ar retikulārajām šķiedrām un tās saslēdzas savā starpā ar izaugumiem, veidojot trīsdimensiju tīklu. Retikulārie audi veido asinsrades orgānu (liesai, kaulu smadzenēm, aknām) stromu un mikrovidi asinsšūnu attīstīšanai.
Retikulārās šķiedras ir atrodamas arī embrionālajos audos. Tie ir svarīgi brūču sadzīšanas procesā, nodrošinot no jauna sintezētajai ārpusšūnu matricai papildu mehānisko izturību.

Asinsrades orgānu retikulārie audi

Asinsrades orgānos retikulārie audi veido mikrovidi. Tajos atrodas divējādas cilmes šūnas — asins cilmes šūnas un mehanoblastu (fibroblastu, osteoblastu, hondroblastu) cilmes šūnas.
Sarkano kaulu smadzeņu un perifērajos imūnās sistēmas orgānos retikulārās šūnas, sekretējot augšanas faktorus (IL-3, IL-7, CSF­GM, CSF-G, CSF-M u.c.), regulē eritrocītu, leikocītu, trombocītu priekšteču dalīšanās un diferen­ciācijas procesus, kā arī veic imūnregulatorās funkcijas. Sakarā ar to, ka šo sistēmu orgānos retikulāro audu cilpās pastāvīgi ir daudz limfocītu, tādus audus ir pieņemts saukt par limforetikulārajiem audiem.
Krapes pagasts

Daba

Pagasta mežainums ir 41%.

Ezeri

Pagastā atrodas arī Ogres novada lielākais ezers — Lobes ezers.

Vēsture

Tagadējā Krapes pagastā ir apvienoti divi vēsturiski izveidojušies pagasti — Krapes un Viskāļu pagasts. Par senu teritorijas apdzīvotību liecina senkapi pie Rožkalniem un pie Lejasoķēniem, kur pēc apbedījumos atrastajām rotaslietām var secināt, ka šeit atradusies vistālāk uz ziemeļiem esošā zemgaļu apdzīvotā vieta. 
Sākoties baznīcas reformai Vācijā, katolicismu vācu pārvaldītajās zemēs sāk nomainīt luterisms. No 1636. gada līdz 1644. gadam Kokneses - Krapes draudzes mācītājs bija J. G. Rēhehūzens (arī Rēhūzens). Viņš sprediķoja arī latviski un 1644. gadā sarakstīja pirmo zināmo latviešu valodas gramatiku. 
18. gadsimta sākumā pēc Ziemeļu kara Vidzeme un līdz ar to arī Krapes apkaime nonāca Krievijas sastāvā. Plosījās arī sērgas un mēra epidēmijas, kas paņēma daudzu cilvēku dzīvības. 1804. gadā tika uzcelta Krapes luteriskā baznīca (pārbūvēta 1857. gadā), kur skatāma Kārļa Hūna gleznotā altārglezna "Kristus Ģetzemanes dārzā". 19. gadsimta 40. gados Vidzemē masveidā notika latviešu zemnieku pāreja pareizticībā. 1891. gadā Krapē tika uzcelta parezticīgo baznīca. 
1867. gadā barons Fītinghofs dāvāja zemi pirmā skolas nama celšanai. 1891. gadā līdz ar pareizticīgo baznīcu tika uzcelta arī pareizticīgo draudzes skola, kuru atjaunoja 1907. gadā (pēc tam, kad tā bija nodegusi).
1935. gadā Rīgas apriņķa Krapes pagasta platība bija 56,6 km² un tajā dzīvoja 989 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Krapes ciema padomi, ko gan 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja. Krapes ciems ietilpis Ogres apriņķī (1947—1949) un Ogres rajonā (pēc 1949. gada). Krapes ciemam 1964. gadā pievienoja Viskaļu ciema Ļeņina kolhoza teritoriju, 1977. gadā — daļu likvidētā Plāteres ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Krapes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ogres novadā.

Iedzīvotāji

84% iedzīvotāju ir latvieši, 11% krievi. 48,8% iedzīvotāju ir vīrieši, 51,2% — sievietes.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Krape (pagasta centrs), Lobe un Krapes muiža.
Colosseum: Road to Freedom

Sižets

Colosseum: Road to Freedom spēlē spēlētājs ir vergs, kuram jāpiedalās gladiatoru cīņās, lai izcīnītu sev brīvību. Spēles lielākā daļa notiek trenējoties vai cīnoties arēnā.
Pupiņvaloda

Pupiņvaloda ir latviešu valodā lietota rotaļu valoda. Pupiņvaloda nav patstāvīgi eksistējoša valoda, bet tiek veidota, balstoties uz latviešu valodu. Pupiņvalodas vārdi tiek veidoti, pēc katras patskaņu un divskaņu grupas pievienojot burtu "p" un tos atkārtojot kā, piemēram, suns - supuns, autortiesības - aupautoportiepiesīpībapas, papagailis - papapapagaipailipis, govs - gopovs, dezoksiribonukleīnskābe - depezopoksipiripiboponupukleīpeīnskāpābepe

Vēsture

Pupiņvalodai radniecīga valodas pārveidošana ir aprakstīta jau senos avotos, piemēram 13. gadsimtā sarakstītajā indiešu Kāmasūtrā.
Pamatskola "Rīdze"

Izglītības programmas

Pamatizglītības programma (21011111).

Vēsture

Skolas ēka celta no 1881. līdz 1884. gadam kā Rīgas pilsētas meiteņu skola, arhitekti Johans Daniels Felsko un Reinholds Šmēlings. Vēlāk ēkā atradās Rīgas 3. vidusskola (1919-1934, 1944-1966), Rīgas 3. ģimnāzija (1934—1944) un Rīgas 17. vidusskola (1966−2007).
Skola dibināta kā sākumskola Bērnu un jauniešu centrā "Rīdze" Grēcinieku ielā 28. 2001. gadā skolu pārcēla uz ēku Krišjāņa Valdemāra ielā 2 un 2002. gadā pārveidoja par pamatskolu „Rīdze”.
2005. gadā Rīgas dome pieņēma lēmumu par Bērnu un jauniešu centra “Rīdze” likvidāciju. Pamatskola kļuva par interešu izglītības iestādes tiesību un saistību pārņēmēju un tās struktūrvienība turpināja īstenot visas interešu izglītības iestādē iepriekš īstenotās programmas.
2013. gadā atjaunoja skolas ēku.
Paradīzes atslēgas

Sižets

Pēkšņā zobārsta Jakova Beļska nāve liek aizdomāties par slepkavību. Aizdomas krīt uz modes mākslinieci Regīnu, kurai bija attiecības ar aizgājēju. Milicijas kapteinis Jānis Krastiņš, kurš izmeklē šo lietu, noskaidro slepkavības saikni ar nelikumīgām mahinācijām, kad dimanti tiek mainīti pret kontrabandas ceļā ievesto ārzemju zeltu.
Joy Division

Vēsture

1976. gada 4. jūnijā Samners un Huks neatkarīgi viens no otra apmeklēja tikko izveidotās grupas Sex Pistols šovu Mančestras Brīvajā tirdzniecības zālē (Free Trade Hall). To apmeklēja tikai no 35 līdz 40 skatītājiem. Ar šo šovu aizsākās Mančestras pankmūzikas laiki, jo tieši šis koncerts iedvesmoja tā apmeklētājus izveidot pašiem savu grupu. Samners vēlāk ir pat teicis, ka tieši Sex Pistols iznīcināja mītu par popzvaigznēm, ka mūziķi nav sava veida dievi, kurus pielūgt. Iespaidojušies no Sex Pistols, viņi izveidoja arī savu grupu kopā ar viņu draugu Terijs Meisons (Terry Mason), kurš arī bija apmeklējis šo pašu šovu. Samners nopirka ģitāru, Huks - basģitāru, bet Meisons - bungas. Viņi ievietoja Mančestras Virgin Records veikalā sludinājumu, ka meklē dziedātāju. Īans Kērtiss, kuru jau iepriekš visi trīs pazina, pieteicās un viņš tika uzņemts grupā bez noklausīšanās.
HTML5 video

Līdz ar HTML5 specifikāciju tika ieviests video elements, ar mērķi to izmantot video atskaņošanai, daļēji aizstājot <object> elementu. Video elements tika radīts ar mērķi tam kļūt par jaunu standarta veidu, kā tīmeklī rādīt video, aizvietojot iepriekšējo de facto standartu, kam tika izmantots Adobe Flash spraudnis. Jaunā standarta plašāku pielietošanu sākumā kavēja nespēja vienoties par to, kurus video un audio kodēšanas formātus būtu jāatbalsta tīmekļa pārlūkprogrammās.

<video> elementa vēsture

<video> elementu 2007. gada februārī  ierosināja Opera Software. Opera izlaida arī pārlūka demonstrācijas versiju, kas tika prezentēta tajā pašā dienā, un manifestu, aicinot padarīt video par tīmekļa "pirmās šķiras pilsoņiem".

<video> elementu piemēri

Šāds HTML5 kodu fragments tīmekļa lapā iekļaus WebM video.
<video src="filma.webm" poster="filma.jpg" controls>
Šis ir alternatīvais saturs, kas tiks rādīts programmatūrā, kas neatbalsta video iezīmi.
</video>
"controls" atribūts ļauj izmantot pašas pārlūkprogrammas saskarni atskaņošanas kontrolei. Alternatīvi atskaņošanu var vadīt ar JavaScript, ko izstrādātāji var izmantot, lai izveidotu pielāgotu lietotāja saskarni. Neobligātais "poster" atribūts norāda uz attēlu, ko rādīt video vietā pirms tā atskaņošanas. Tā mērķis ir atainot video saturu.

Vairāki avoti

Video formātu atbalsts atšķiras starp pārlūkprogrammām, tāpēc tīmekļa lapa var nodrošināt video dažādos formātos. Citām iespējām var tikt izmantota pārlūkprogrammas noteikšana no JavaScript, kas var būt kļūdaina, jo izstrādātāja zināšanas var būt nepilnīgas vai novecojušas. Izmantotais pārlūks vislabāk spēj noteikt, kuru video izmantot.  "video" elements atbalsta alternatīvas, norādot vairākus avotus. Norādot jebkuru skaitu <source> elementus, kā parādīts zemāk, pārlūks automātiski izvēlēsies failu, ko lejupielādēt. Alternatīvi, var izmantot JavaScript funkciju "canPlayType()", lai iegūtu to pašu rezultātu. Atribūts "type" norāda  MIME tipu un kā papildu iespēju arī kodeku sarakstu, palīdzot pārlūkprogrammai noteikt, vai tā spēj atskaņot failu. Pat tikai ar vienu variantu šādi padomi pārlūkam var būt nepieciešami tā multivides ietvaram, izmantojot trešās puses kodekus.
<video poster="filma.jpg" controls>
<source src="filma.webm" type='video/webm; codecs="vp8.0, vorbis"'>
<source src="filma.ogv" type='video/ogg; codecs="theora, vorbis"'>
<source src="filma.mp4" type='video/mp4; codecs="avc1.4D401E, mp4a.40.2"'>
<p>Šis ir alternatīvais saturs, kas tiks rādīts programmatūrā, kas neatbalsta video iezīmi.</p></video>
Dunduri

Izskats

Dunduri ir lieli vai vidēji lieli kukaiņi ar lielām saliktajām acīm, īsiem taustekļiem, kas sastāv no trīs posmiem, un platiem ķermeņiem. Mātītēm acis novietotas plati, attālināti viena no otras, bet tēviņiem acis gandrīz saskaras viena ar otru. Acis ļoti bieži ir košā, kontrastainā krāsā. Uz galvas un krūtīm ir īsi matiņi, bet tie nav uz vēdera posma. Spārni ir divi, membrānveida, pelēkā vai brūnā krāsā, lai gan dažām sugām tie var būt raibi.
Dunduri atkarībā no sugas var būt 5—25 mm lieli, lielākais zināmais spārnu izplētums ir 60 mm. Kāpuri ir gari un cilindrveidīgi, ar nelielām galvām un 12 ķermeņa posmiem.

Kopīgās īpašības

Asinis sūc tikai mātītes, bet tēviņi ir pilnīgi nekaitīgi, jo pārtiek no nektāra, augu sulām un laputu saldajiem izdalījumiem. Mātītes dūriens ir visai sāpīgs, jo brūcē tiek ievadītas siekalas, kas kavē asins sarecēšanu. Mātītes var baroties arī ar kritušu dzīvnieku hemolimfu, apmēram 2—3 dienas pēc to nobeigšanās. Kopumā mātīte izsūc 50—200 mg asiņu. Tādējādi tās var pārnēsāt dažādu slimību ierosinātājus. Dunduru dzēlumi var izraisīt arī alerģiskus iekaisumus. Visi dunduri ir ļoti izveicīgi lidotāji. Tie parasti ir aktīvi sausā, saulainā laikā, lai gan uzturas mitrās vietās, ūdeņu tuvumā. Dunduri izvairās no tumšām, noēnotām vietām, kā arī nakts laikā tie ir neaktīvi.
Dunduru kāpuri attīstās augsnē, dūņās, trūdošās augu atliekās vai slapjās smiltīs. Mātīte dēj 300—600 olas, veidojoties olu kaudzītēm. Dēšana notiek uz augu lapām, kas atrodas virs ūdens vai ūdens tuvumā. Pēc 3—8 dienām izšķiļas kāpuri, kas izdzīvo 7 attīstības stadijas un pēc pārziemošanas iekūņojas. Pēc 4—6 nedēļām izlido jaunais dundurs. Daļai sugu kāpuri ir plēsīgi un barojas ar citu kukaiņu sugu kāpuriem. Ir arī dunduru kāpuri, kas barojas ar detrītu un augu atliekām.
Rīgas Austrumu vidusskola

Izglītības programmas

2018. gadā skolā tiek īstenota pamatizglītības mazākumtautību programma (21011121), speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar valodas traucējumiem (21015521), speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (21015621), vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena mazākumtautību programma (31013021).

Vēsture

Skola dibināta 1963. gadā kā Rīgas 32. vidusskola. 2015. gadā to apvienoja ar Rīgas 24. pamatskolu un pārdēvēja par Rīgas Austrumu vidusskolu.  Bijušās Rīgas 32. vidusskolas ēkā un tai piegulošajā teritorijā notika rekonstrukcijas darbi.
Tīklenes atslāņošanās

Epidemioloģija

Tīklenes atslāņošanos konstatē 1 gadījumā uz 10 000 iedzīvotāju gadā (90% skar vienu aci, 10% — abas acis). 40% tā notiek miopās acīs. Tīklenes distrofija ir vainojama 64% gadījumu cilvēkiem pēc 70 gadu vecuma. Traumatiskas izcelsmes tīklenes atslāņošanās biežāk notiek jauniem cilvēkiem.

Simptomi

Tīklenes atslāņošanās process parasti nav sāpīgs. Apmēram 60% pacientu tas sākas ar fotopsiju jeb zibeņošanu un gar acīm peldošu stiklveida struktūru parādīšanos, tā saucamo enopsiju, ko tautā mēdz dēvēt par mušiņām. Dažos gadījumos tīklenes atslāņošanās var sākties bez redzamām mušiņām un gaismas zibšņiem. To vietā pacienti var pamanīt attēla miglošanos vai zirnekļa tīklam līdzīgu apduļķošanos. Pēc kāda laika cilvēks novēro melnam plīvuram līdzīgu aizsegu perifērajā redzeslaukā, kas progresīvi pārvietojas uz centrālo redzes daļu. Ja atslāņošanās attīstās tālāk, var iestāties izteikts redzes zudums. No rītiem tumšais plīvurs šķiet pazūdam, bet tas atkal progresīvi parādās, ķermenim ieņemot vertikālu stāvokli. Šis fenomens var ilgt vairākas nedēļas, redzes traucējumiem aizvien pastiprinoties. Dažos gadījumos atslāņošanās var parādīties pēkšņi, un pacientam pilnīgi zūd redze vienai acij. Defektu nevar ieraudzīt, vienkārši apskatot aci pie spoguļa. Diagnozi uzstāda pēc acs dibena izmeklēšanas ar acu spoguli — oftalmoskopu pie acu ārsta.

Ārstēšana

Tīklenes atslāņošanos nav iespējams izārstēt ar pilieniem, kompresēm vai tautas līdzekļiem. Vienīgais veids, kā apturēt patoloģisko procesu un saglabāt redzi, ir laicīga operācija. Tīklenes atslāņošanās gadījumā bojā iet nervu audi, acs redzes šūnas. Jo ilgāk netiek meklēta kvalitatīva medicīniskā palīdzība, jo vairāk šūnu iet bojā un sliktākas ir atveseļošanās izredzes pat pēc veiksmīgas operācijas.