Latvijas Republikas Satversmes preambula

Latvijas Republikas Satversmes preambula ir Latvijas Satversmes ievaddaļa, kurā vispārīgā formā ir formulēta Latvijas Republikas pamatlikuma pastāvēšanas pamatjēga. Tās sākotnējais, 1922. gada 15. februārī pieņemtais vēstījums bija lakonisks, bet  2014. gada 19. jūnijā galīgajā lasījumā 11. Saeimas deputāti pieņēma daudz plašāku preambulas tekstu.

Preambulas teksts

1918. gada 18. novembrī proklamētā Latvijas valsts ir izveidota, apvienojot latviešu vēsturiskās zemes un balstoties uz latviešu nācijas negrozāmo valstsgribu un tai neatņemamām pašnoteikšanās tiesībām, lai garantētu latviešu nācijas, tās valodas un kultūras pastāvēšanu un attīstību cauri gadsimtiem, nodrošinātu Latvijas tautas un ikviena brīvību un sekmētu labklājību.
Latvijas tauta izcīnīja savu valsti Brīvības cīņās. Brīvi vēlētā Satversmes sapulcē tā nostiprināja valsts iekārtu un nolēma sev Satversmi.
Latvijas tauta neatzina okupācijas režīmus, pretojās tiem un atguva brīvību, 1990. gada 4. maijā atjaunojot valstisko neatkarību uz valsts nepārtrauktības pamata. Tā godina savus brīvības cīnītājus, piemin svešo varu upurus, nosoda komunistisko un nacistisko totalitāro režīmu un to noziegumus.
Latvija kā demokrātiska, tiesiska, sociāli atbildīga un nacionāla valsts balstās uz cilvēka cieņu un brīvību, atzīst un aizsargā cilvēka pamattiesības un ciena mazākumtautības. Latvijas tauta aizsargā savu suverenitāti, Latvijas valsts neatkarību, teritoriju, tās vienotību un demokrātisko valsts iekārtu.
Latvijas identitāti Eiropas kultūrtelpā kopš senlaikiem veido latviešu un lībiešu tradīcijas, latviskā dzīvesziņa, latviešu valoda, vispārcilvēciskās un kristīgās vērtības. Uzticība Latvijai, latviešu valoda kā vienīgā valsts valoda, brīvība, vienlīdzība, solidaritāte, taisnīgums, godīgums, darba tikums un ģimene ir saliedētas sabiedrības pamats. Ikviens rūpējas par sevi, saviem tuviniekiem un sabiedrības kopējo labumu, izturoties atbildīgi pret citiem, nākamajām paaudzēm, vidi un dabu.
Latvija, apzinoties savu līdzvērtību starptautiskajā kopienā, aizstāv valsts intereses un veicina vienotas Eiropas un pasaules ilgtspējīgu un demokrātisku attīstību. Dievs, svētī Latviju!

Priekšvēsture

Latvijas Satversmes projektu Satversmes sapulce apsprieda no 1921. gada 20. septembra līdz 1922. gada 15. februārim, kad nobalsoja par Satversmes pirmo daļu. Satversmes otrās daļas par attiecībām starp valsti un tās pilsoņiem apspriešana ilga no 1922. gada 17. janvāra līdz 5. aprīlim. Nespējot panākt nepieciešamo vienprātību, citi piedāvātie preambulas varianti tika noraidīti, tā vietā pieņemot visaptverošu ievadu: "Latvijas tauta savā brīvi vēlētā Satversmes sapulcē ir nolēmusi sev šādu valsts Satversmi", kam sekoja pārējais Satversmes teksts. Šāds Satversmes ievads nebūt nav uzskatāms par nejaušu vai par neveiksmīgu, jo tas atspoguļoja gan Satversmes oriģinālā teksta lakonisko garu, gan izteica noteiktus politiskus principus un pamatvērtības. 
Pēc 2012. gada 18. februāra referenduma par grozījumiem Satversmē un pēc iniciatīvas par pilsonības 
automātisku piešķiršanu visiem nepilsoņiem 2012. gada septembrī Valsts prezidenta izveidotā Konstitucionālo tiesību komisija publicēja atzinumu “Par Latvijas valsts konstitucionālajiem pamatiem un neaizskaramo Satversmes kodolu”. Viens no šajā atzinumā ietvertajiem priekšlikumiem bija arī iespēja papildināt Latvijas Republikas Satversmi ar paplašinātu preambulu, kurā tiktu atklātas Latvijas valsts un līdz ar to arī Satversmes pamatvērtības.

Diskusijas

Opozīcijā esošā politiskā apvienība «Saskaņas centrs» norādīja, ka piedāvātais Satversmes preambulas projekts liecina, ka valdošā koalīcija plāno atteikties no pastāvošās valsts iekārtas, pārejot uz etniskas demokrātijas valsti. Arī bijušais Satversmes tiesas priekšsēdētājs Aivars Endziņš atzina, ka bez Satversmes preambulas varētu arī iztikt, jo Latvijas tauta par strīdīgiem jautājumiem var lemt pati un papildu ierobežojumi nav.Eiropas Padomes cilvēktiesību komisārs Nils Muižnieks izteicās, ka preambulā esot atrodams apstrīdams jēdzienu lietojums: „valsts nācija", „Latvijas tauta", „mazākumtautības" un „latviešu tauta" saplūstot ar jēdzienu „valsts nācija". Satversmes tiesas priekšsēdētājs Gunārs Kūtris pauda viedokli, ka īsti nesaprot mērķi, kāpēc preambulas projekts tapa, un ka preambulas veidotāji baidās to laist izlemšanai uz referendumu, norādot: "šeit pastāv juridiska problēma, proti, vieni autori uzskata, ka preambula ir normatīva rakstura, bet citi tā neuzskata", un rezumēja, ka "Ja preambula ir konstitūcijas sastāvdaļa, kas ietekmē konstitūcijas normu tulkošanu, tostarp arī to pantu tulkošanu, kuri grozāmi tikai ar tautas nobalsošanu, tad šī preambula ir jāpieņem referendumā".  Konstitucionālo tiesību pētniece Kristīne Jarinovska zinātniskajā polemikā uzsvēra, ka Levita priekšlikums ir vērtīgs, netradicionāls veids kā, nostiprinot valstsnācijas pamatvērtības, risināt problēmas, kuras raisa tiešās demokrātijas ļaunprātīga izmantošana, rosinot valodas un pilsonības referendumus.
Savukārt Jānis Stradiņš pauda pārliecību, ka "mums jāpateicas Dr. Egilam Levitam par viņa piedāvātās Latvijas Satversmes preambulas iespējamo tekstu, taču vēl vairāk par rosinājumu diskutēt Latvijas nākotnei tik būtiskos jautājumus. Kā jurists Levits ir izveidojis meistarstiķi. Preambulas pamatpostulāti mūsdienu globalizētajā, uz unificētām vērtībām traucošajā pasaulē aizstāv mazas valsts nacionālās identitātes savdabības uzturēšanu."
Saeimas Juridiskās komisijas deputātu vairākums konceptuāli atbalstīja Latvijas Satversmes preambulas projektu. Vienīgi apvienības «Saskaņas centrs» deputāts Andrejs Elksniņš komisijas sēdē izteica šaubas, vai preambulā nostiprinātās vērtības nodrošinās to praktisku realizāciju.

Saeimas balsojumi

Saeimas Juridiskā komisija 2014. gada 10. martā atbalstīja pārveidoto Satversmes preambulas jeb ievaddaļas projektu un nolēma to virzīt uz Saeimas sēdi. Par projekta tālāku virzību balsoja seši Juridiskās komisijas deputāti, bet trīs deputāti no „Saskaņas centra”  bija pret to. Jaunā preambulas versija bija lakoniskāka par sākotnējo un tajā vairs nebija minēts iepriekš plašākās diskusijas izraisījušais jēdziens „valstsnācija”.  
Latvijas Republikas Satversmes preambulas projekta atbalstam bija nepieciešams vismaz divu trešdaļu (66 no 100) Saeimas deputātu balsojums visos trīs lasījumos. 
Preambulas projektu pirmajā lasījumā 2014. gada 27. martā atbalstīja 67 deputāti, pret balsoja 27 Saskaņas centra pārstāvji.
Uz preambulas projekta otro lasījumu 2014. gada 5. jūnijā bija iesniegti 23 priekšlikumi, kuru apspriešana ilga trīs stundas.  Saeima atbalstīja, ka Satversmes preambulā būs pieminētas lībiešu tradīcijas un dzīvesziņa un universālās humānās vērtības aizstātas ar vispārcilvēciskām vērtībām. Savukārt vārdi, ka Latvija "ievēro cilvēktiesības, arī mazākumtautību tiesības" aizstāti ar vārdiem "atzīst un aizsargā cilvēka pamattiesības un ciena mazākumtautības". Balsojumā projekta papildināto versiju atbalstīja 67 deputāti, pret balsoja 27 Saskaņas centra pārstāvji.
Trešajā lasījumā 2014. gada 19. jūnijā par projektu nobalsoja 69 deputāti, bet pret bija 28 deputāti no Saskaņas centra frakcijas.
Viens no Saskaņas centra līderiem Valērijs Agešins žurnālistiem sacīja, ka aptuveni desmit dienu laikā frakcija izlems, ko darīt, jo iespējas ir vairākas. Tā var vērsties ne tikai pie Valsts prezidenta, bet arī Satversmes tiesā, vai vākt parakstus referenduma ierosināšanai, vai arī nedarīt neko, lai nedotu iespēju priekšvēlēšanu laikā labējo partiju politiķiem izmantot šo jautājumu kampaņā.