google/wiki40b huggingface dataset:
Johans Bergers

Biogrāfija

Šahu iemācījies spēlēt sešpadsmit gadu vecumā. Nodibinājis un vadījis Grācas šaha klubu. No 1880. gada līdz 1908. gadam piedalījies dažādos šaha turnīros, ieņemot vietas galvenokārt turnīra tabulas vidusdaļā. Labākais sasniegums bija 4. vieta Nirnbergas turnīrā. Bijis pirmais austriešu šahists, kas uzvarējis starptautiskajā korespondencšaha turnīrā, kuru rīkoja Francijas avīze Monde Illustré (1889-1892). No 1898. gada līdz 1907. gadam bijis redaktors vācu šaha laikrakstā Deutsche Schachzeitung, bet no 1907. gadam līdz 1911. gadam - šī izdevuma galvenais redaktors. Bijis pazīstams arī šaha etīžu sastādītājs. Publicējis vairāk nekā 100 etīdes, kurām bieži bijusi teorētiska vērtība. Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha galotņu teorijā ar savu klasisko darbu Theorie und Praxis der Endspiele ("Galotņu teorija un prakse"), kurš pirmo reizi publicēts 1891. gadā, autora pārskatīts 1922. gadā un papildināts 1933. gadā. 1882. gadā Liverpūles šaha turnīrā pirmo reizi pielietojis savu metodi vietas noteikšanai tiem turnīra dalībniekiem, kas ieguvuši vienādu punktu skaitu. Vēlāk tā ieguvusi nosaukumu Bergera koeficients (Zoneborna-Bergera koeficients, Sonneborn-Berger coefficient). Sistēmas būtība ir papildus rādītāja aprēķinā, kas summē visus dalībnieka uzvarēto pretinieku punktus un pusi no to pretinieku punktiem, ar kuriem dalībnieks nospēlējis neizšķirti. To pretinieku punkti, kuriem dalībnieks ir zaudējis, netiek pieskaitīti. Bergera koeficients tiek izmantots, lai noteiktu precīzu vietu kārtību riņķa turnīros.
No 1899. gada bijis Grācas tirdzniecības akadēmijas direktors un profesors vietējā tehniskajā universitātē. Mācījis komerclikumu un grāmatvedību. 1933. gadā, neilgi pirms savas nāves, saņēmis slepenpadomnieka titulu.
2011. gada Pasaules čempionāts hokejā — Izslēgšanas turnīrs

2011. gada Pasaules čempionāta hokejā izslēgšanas turnīrs norisinājās no 11. līdz 15. maijam. Visas spēles notika Orange Arena, Bratislavā.
Izslēgšanas spēļu laikā tika noskaidrots 2011. gada Pasaules čempions hokejā, kā arī vietu sadalījums 2. — 8. vietai.
Valērijs Kamenskis

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Kamenskis sāka 1982.—83. gada sezonā, debitējot PSRS hokeja līgas kluba Voskresenskas "Himik" sastāvā. 1985.—86. gada sezonā uzbrucējs pārgāja uz Maskavas CSKA rindām. CSKS hokejists spēlēja līdz pat 1991. gadam, kad pārcēlās uz Ziemeļameriku.
1991.—92. gada sezonu Kamenskis sāka NHL klubā Kvebekas "Nordiques". Kad 1995. gadā franšīze pārcēlās uz Denveru, Kamenskis turpināja spēlēt jaunizveidotajā Kolorādo "Avalanche", kopā ar klubu izcīnot Stenlija kausu. "Avalanche" rindās uzbrucējs spēlēja līdz 1998.—99. gada sezonas noslēgumam.
No 1999. līdz 2001. gadam hokejists spēlēja Ņujorkas "Rangers", taču 2001.—02. gada sezonu aizvadīja Dalasas "Stars" un Ņūdžersijas "Devils" rindās.
2002.—03. gada sezonu hokejists izlaida, taču nākamās divas sezonas aizvadīja Krievijas Superlīgas kluba Voskresenskas "Himik" rindās.
Marks Lavri

Dzīvesgājums

Marks Lavri ir dzimis Rīgas ebreju ģimenē 1903. gadā. Savu muzikālo izglītību viņš sāka Latvijas konservatorijā un turpināja Leipcigas konservatorijā pie Paula Grēnera. Privāti mācījies arī pie komponista Aleksandra Glazunova un diriģentiem Hermaņa Šerhena (Hermann Scherchen) un Bruno Valtera. Paralēli viņš kādu laiku studēja arhitektūru Oldenburgas Tehniskajā ģimnāzijā.
Savu muzikālo karjeru sāka kā Zārbrikenes operas diriģents, pēc diviem gadiem pārcēlās uz Berlīni, kur strādāja par Rūdolfa fon Labana Dejas teātra diriģentu un muzikālo direktoru, rakstīja mūziku teātra izrādēm un filmām. No 1929. gada viņš diriģēja Berlīnes Simfonisko orķestri, cita starpā atskaņojot savas "Variācijas par latviešu tautasdziesmu" (opuss 11). Berlīnes simfoniskais orķestris 1930. un 1931. gadā atskaņoja arī M.Lavri "Hasīdu deju" (op.22) un "Ebreju svītu stīgu kvartetam". 
Pēc nacionālsociālistu nākšanas pie varas Vācijā 1933. gadā viņš pārcēlās atpakaļ uz Rīgu un diriģēja Latvijas Nacionālās operas orķestri. 1934. gadā Rīgas Radio simfoniskais orķestris atskaņoja Marka Lavri simfonisko poēmu "Mūžīgais žīds" (Ahasverus). Marks Lavri komponējis mūziku arī latviešu mākslas filmai "Tautas dēls" (op. 25, 1934) . Pēc Kārļa Ulmaņa veiktā apvērsuma 1934. gadā viņš pārcēlās uz Stokholmu, bet 1935. gadā kopā ar sievu ieradās britu pārvaldītajā Palestīnā.
Tūlīt pēc apmešanās Palestīnā M.Lavri uzrakstīja simfonisko poēmu stīgu orķestrim "Bābeles upju krastos" (Al naharot bavel), bet 1937. gadā simfonisko poēmu "Ieleja" (Emek), kas cildināja ebreju zemkopju kopienas garu. 1940. gadā tika atkaņota viņa oratorija "Dziesmu dziesma" (Shir ha-Shirim). No 1941. līdz 1947. gadam viņš vadīja Palestīnas Tautas operu un Palestīnas Simfonisko orķestri, kas pēc Izraēlas valsts dibināšanas kļuva par Izraēlas Filharmonijas orķestri. No 1950. līdz 1958. gadam viņš vadīja Izraēlas radio raidījumus diasporas ebrejiem. No 1962. gada līdz savai nāvei 1967. gadā viņš vadīja Haifas Simfonisko orķestri.

Daiļrade

Marks Lavri bija viens no jaunās Izraēlas valsts klasiskās mūzikas radītājiem. Viņš komponējis simfonisko un kamermūziku, operas, populāras dziesmas un teātra mūziku. Viņa Izraēlas perioda mūziku dziļi ietekmējušas ebreju tautas muzikālās tradīcijas.
Virtuālā starptautiskā autoritatīvā datne

Virtuālā starptautiskā autoritatīvā datne (angļu: Virtual International Authority File; VIAF) ir starptautiska autoritatīvā datne. Tas ir vairāku nacionālo bibliotēku kopīgs projekts, kā darbību nodrošina Online Computer Library Center (OCLC). Projektu uzsāka Vācijas Nacionālā bibliotēka un ASV Kongresa bibliotēka 2000. gadā.
Kopš 2013. gada augusta VIAF projektā piedalās arī Latvijas Nacionālā bibliotēka. Latvija kļuva par 22. valsti, kuras dati par autoriem, institūcijām (to nosaukumiem) iekļauti VIAF. Virtuālās starptautiskās autoritatīvās datnes mērķis ir savienot dažādas nacionālās autoritatīvās datnes vienā. Šajā datnē dažādu datu kopu identiskie dati tiek savienoti kopā.
Džeina Komerforda

Izglītība

Džeinai ir apjomīga muzikāla un ar mūziku saistīta izglītība. Viņa 12 gadus studējusi vijoles un klavierspēli, vēlāk mūzikas teoriju, un pabeigusi Ņūkāslas Konservatoriju (Newcastle Conservatorium), kurā ieguva A.Mus.A.diplomu. Ņūkāslā viņa 6 gadus trenējusies arī klasiskajā baletā un Losandželosā - džeza dejās. Tālāk viņa turpināja studēt vokālo mākslu Hamburgā, Vīnē un Amsterdamā, kā arī mācījās spēlēt ukuleli.

Dziedātājas karjera

Studējot klavieru un vijoles spēli Ņūkāslā, Džeina vairs nebija pārliecināta, ka klasiskais mūzikas stils piepildīs viņas sapņus. Viņa devās uz Ameriku, kur strādāja kā pianiste dažādos naktsklubos. Spānijā pavadītām brīvdienām viņa palika Eiropā.
Pēc kāda laika viņa atklāja, ka arī dzīve Spānijā nesniedz gaidīto piepildījumu, tādēļ viņa devās uz Hamburgu, Vācijā, kur atkal strādāja par pianisti viesnīcas "Intercontinentional" bārā. Tur viņa sāka strādāt ar dažādām grupām un uzkrāja arvien lielāku pieredzi strādājot skaņu studijās. Viņa raktīja un komponēja dziesmas, strādāja vīra studijā un kļuva populāra kā bekvokāla dziedātāja. Apvienojumā ar to viņa sāka pasniegt lekcijas "Hamburgas Mūzikas un Teātra Augstskolā".
Pēc draugu ieteikuma, Džeinai bija dota iespēja apmeklēt divu nedēļu ilgu Mūzikas kursu. Tur viņa satika direktoru Markusu Vēberu, kurš vēlējās, lai viņa piedalītos vairākos viņa teātra uzvedumos. Viņa atveidoja galvenās lomas Eponine mūziklā Les Miserables (Vīne), Roxy Hart -Čikāga (Dortmunde) un Marilyn/Sue Marka Vēbera mūziklā M wie Marilyn (Hamburga). Un citas lomas...Angel -The Rink (Bīlefelde) un Dot/Marie - Sunday in the Park with George (Kaizerslauterne).
1998. gadā Džeina izdeva savu debijas albumu Somebody Sent Me An Angel ("Kāds atsūtīja man Eņģeli"). Tā ir kolekcija ar viņas pašas rakstītām un komponētām dziesmām zem Polydor (Universal Music) etiķetes. Nomaļus no dzīvās uzstāšanās, Džeina ir arī profesionāla studijas dziedātāja, dziesmu komponētāja un rastītāja un vada pati savu ierakstu studiju.
Patlaban Džeina ir viena no pieciem žūrijas dalībniekiem Vācijas šovā "POPSTARS". Šova iepriekšējo gadu uzvaretāji ir izveidojuši atpazistamas grupas, kā piemēram pagajušā gada uzvaretājas - meitenu grupu "Monrose". Šovā piedalīsies jaunieši, kuri sasnieguši 16 gadu vecumu. Kandidātiem būs jāparāda savas prasmes dejā un protams vokālaja mākslā! Žūrijā vēl piedalīsies Nina Hāgena, Detlev D! Soost un Dīters Falks un Maruša. Vairāk informācijas (tikai vācu valodā) var iegūt dziedātājas oficiālajā mājaslapā.

Lektore un Vokālā skolotāja

Kopš 1984. gada (jau 22 gadus) Džeina ir lektore "Hamburgas Mūzikas un Teātra Augstskolā". Viņa māca dziedāšanu, skatuves mākslu un komponēšanu. Viņa pasniedz vokālās mākslas stundas arī individuāliem māksliniekiem un grupām. Viņas skolnieki ir bijuši tādi mākslinieki kā: Wir sind Helden, Die Happy, Cultured Pearls, Seeed, Rosenstolz, Lemonbabies, Fury in the Slaughterhouse un Cucumber Men, Yvonne Catterfeld, Blümchen, Eva Herman, Bettina Tietjen, Katja Riemann un Uwe Ochsenknecht.
Džeina ir strādājusi kā dziedāšanas un skatuves mākslas trenere 2003. gada Vācu versijas TV šovā Fame Academy RTL II kanālā.
Acetilsalicilskābe

Vēsture

Acetilsalicilskābi pirmais sintezēja franču ķīmiķis Šarls Frederiks Žerārs (Charles Frédéric Gerhardt) 1853. gadā. Medicīniski izmantojamā formā 1897. gadā ieguva vācu firmas "Bayer" darbinieki (nosaukums "aspirīns" ir šīs firmas preču zīme). Sākumā aspirīns bija pazīstams tikai kā temperatūru pazeminošs līdzeklis, vēlāk tika atklāta arī tā pretsāpju un pretiekaisuma iedarbība.
1987. gadā tika publicēti dati, ka aspirīna regulāra lietošana pazemina infarkta risku.

Fizikālās īpašības

Acetilsalicilskābe kristalizējas no ūdens kā bezkrāsaini adatveida vai plāksnīšveida kristāli. Ūdenī un benzolā šķīst slikti, labāk šķīst ēterī, bet pavisam labi etanolā. Samērā labi šķīst arī hloroformā. Aspirīns kūst +136°C temperatūrā, bet jau pie +140 °C sāk sadalīties.

Ķīmiskās īpašības

Vārot acetilsalicilskābes ūdens šķīdumus, tā ātri hidrolizējas par salicilskābi un etiķskābi. Atdzesējot slikti šķīstošā salicilskābe izkrīt nogulsnēs kā adatveida kristāli.

Izmantošana

Aspirīnu plaši lieto medicīnā kā pretsāpju un pretdrudža līdzekli, jo tas ietekmē termoregulācijas centru smadzenēs, pazeminot ķermeņa temperatūru. Tam ir arī pretiekaisuma iedarbība, tādēļ aspirīnu var izmantot reimatisma, reimatoīdā artrīta, podagras un citu slimību ārstēšanai (salicilātu iedarbībai gan ir tikai pagaidu raksturs). Aspirīns samazina trombocītu salipšanas spēju, tādēļ izmantojams trombotisku slimību ārstēšanai.
Biežākā aspirīna blakusiedarbība ir nelabums. Tas paaugstina kuņģa asiņošanas un kuņģa čūlas risku. Vairāku slimību (hemofilijas, kuņģa čūlas u.c.) gadījumos aspirīns nav lietojams, jo var tās saasināt. Aspirīnu nav ieteicams lietot bērniem temperatūras pazemināšanai pie vīrusu izraisītām slimībām, jo retos gadījumos tas var provocēt ļoti bīstamu saslimšanu — Reja sindromu.
Kārls Klingberjs

Karjera

2009. gada NHL draftā Klingberju 2. kārtā ar 24. numuru izvēlējās Atlantas "Thrashers". Karjeru sāka Frölunda HC, Zviedrijas hokeja līgā. Atlantas "Thrashers" komandā ir aizvadījia vienu spēli un nākamās sezonas pavadīja Vinipegas "Jets". 2015. gadā pievienojās Ņižņijnovgorodas "Torpedo". Nākamajā sezonā pievienojās NLA līgas klubam EV Zug.
Zviedrijas hokeja izlasē spēlējis gan 2017. gada, gan 2018. gada Pasaules čempionātos kur abos čempionātos ir izcīnijis zelta medaļas.
Šķidrums

Šķidrums ir vielas agregātstāvoklis, kura tilpums pie konstantas temperatūras un spiediena ir konstants, un kura formu nosaka trauks, kurā tas ir iepildīts. Šķidrums rada spiedienu uz trauka sienām un tajā iegremdētajiem ķermeņiem, šis spiediens ir vienāds visos virzienos (hidrostatiskais spiediens).
Šķidrumi ir (normālos apstākļos) ūdens, piens, dažādas eļļas, spirts, benzīns, acetons, glicerīns utt. Normālos apstākļos šķidrs ir arī dzīvsudrabs.

Plūstamība

Šķidrumi spēj plūst pa caurulēm un tā dēļ tie var tecēt pa ūdensvadiem un kanāliem. Daži šķidrumi plūst ātri, bet citi tajos pašos apstākļos - daudz lēnāk. Tā, piemēram, uz galda izliets ūdens ātri izplūst pa galda virsmu. Savukārt izlieta eļļa to dara lēnāk. Bet medus vai piķis var plūst tik lēni, ka dažkārt ir grūti pateikt, vai tas ir šķidrums vai cieta viela.
Jo šķidrums labāk plūst, jo ātrāk tajā grimst ķermenis (kura blīvums ir lielāks par šķidruma blīvumu). Piemēram, ūdenī iemetot tērauda lodīti, tā nogrimst pietiekoši ātri. Turpretī traukā ar biezu eļļu tā pati lodīte nogrims lēnāk.
Salīdzinot ar gāzēm, kurām arī piemīt šī īpašība, šķidrumi plūst daudz reižu lēnāk.

Virsmas spraigums un kapilaritāte

Šķidrumiem ir raksturīgas virsmas spraiguma un kapilaritātes parādības. Virsmas spraigums raksturo šķidruma virsmas enerģiju, tas nosaka šķidruma spēju slapināt cietvielas. Viskozitāte raksturo šķidruma iekšējo berzi, tā nosaka šķidruma tecēšanas īpašības. Šķidrumi parasti izplešas, ja tos karsē, un saraujas, ja atdzesē. Ķermeņi, kuru blīvums ir mazāks par šķidruma blīvumu, peld, ja ievietoti šķidrumā. Šķidrumi to attiecīgajos vārīšanās punktos pārvēršās par gāzēm un kušanas punktos par cietām vielām. Veicot frakciju destilāciju, šķidrumus var atdalīt vienu no otra, ja tie vārās katrs savā vārīšanās temperatūrā. Kohēzija starp molekulām šķidrumā nav pietiekoša, lai novērstu iztvaikošanu no brīvās virsmas. Stikls normālās temperatūrās nav atdzesēts šķidrums, bet ir amorfa viela.
Uzbrukumi Dobelei (1280)

1280. gada uzbrukumus Dobelei Livonijas krusta karu laikā veica Kuldīgas fogts ar kuršu karaspēku pēc tam, kad zemgaļu ķēniņš Nameisis noslēdza savienību ar Lietuvas dižkunigaiti Traideni un padzina krustnešus no Zemgales.

Atskaņu hronikas vēstījums

Kuldīgas fogts Johans no Ohtenhauzenes 1280. gadā kopā ar četriem ordeņa bruņiniekiem sapulcināja kuršu karaspēku un "caur purvu, meža biezokni" devās karagājienā uz Dobeles zemi. 
Kad viņi sasniedza aizžogu (hagen), kas bija uzcelts uz Zemgales robežas, fogts ar kuršu karaspēku, kurā bija piecdesmit jātnieku, atdalījās no citiem un devās uzbrukumā Dobeles pilskalnam. Uzbrucēji cieta neveiksmi un ar smagi ievainoto Kuldīgas fogtu uz nestuvēm atkapās no pils.
Par to uzzināja zemgaļu ķēniņš Nameisis, kas izraudzījās labākos dobeliešu jātniekus un devās vajāt Kuldīgas fogta karapulku. Pēc vairākām dienām viņi pie Babotes panāca kuršus, kas izrādīja niknu pretestību un kaujā nogalināja 50 zemgaliešu. Nameisis pieņēma lēmumu atkāpties atpakaļ uz savu zemi. 
Pēc kāda laika Kuldīgas fogts un komturs devās jaunā karagājienā uz Dobeles zemi, kur tie ieņēma Dobeles pilsētu un nogalināja 300 tās iedzīvotāju un ar gūstekņiem un kara laupījumu devās atpakaļ uz Kursu.
Petuniabukta

Vēsture

Ādama Mickeviča universitātes ekspedīcijas Svalbārā notiek kopš 1984. gada un par ekspedīcijas bāzi tika izmantots Skotehitas (Skottehytta) mednieku namiņš līča austrumu krastā. Ekspedīciju galvenais mērķis bija Petuniabuktas līča ģeomorfoloģiskā kartēšana. 2011. gadā tika izbūvēta jauna stacija līča austrumu krastā. 2015. gadā stacija tika pārnesta uz līča rietumu krastu. Stacijas ēku kopējā platība ir 20 m². Netālu atrodas Čehijas Josefsvobodas stacijas Nostocas lauka nometne.

Zinātniskā darbība

Galvenās izpētes jomas ir ģeomorfoloģija, glacioloģija, hidroloģija, ģeoķīmija un meteoroloģija.
2001. gada Latvijas čempionāts šahā

2001. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas šaha čempionāti vīriešiem un sievietēm.

Turnīra gaita

Latvijas 2001. gada šaha čempionāts vīriešiem notika no 1. līdz 13. martam Rīgā. Turnīrs noritēja pēc Šveices sistēmas 9 kārtās. Par Latvijas čempionu kļuva Guntars Antoms, kas apsteidza daudzus spēcīgus šahistus, tostarp arī lielmeistarus Jāni Klovānu un Zigurdu Lanku. Iepriekšējā gada čempions Viesturs Meijers ieņēma otro vietu.
Latvijas 2001. gada šaha čempionāts sievietēm notika no 1. līdz 9. martam Rīgā. Jau ceturto gadu pēc kārtas Dana Reizniece kļuva par Latvijas čempioni, pārliecinoši apsteidzot savas tuvākās konkurentes Lauru Roguli un Tatjanu Voronovu.
Līdzstrāva

Līdzstrāva ir elektriskā strāva, kas laikā nemaina savu virzienu (polaritāti) elektriskajā ķēdē. Termins "līdzstrāva" gan nav īsti korekts, jo līdzstrāvai nemainās spriegums (mēra voltos), nevis strāva (mēra ampēros). Tomēr, tā kā ar terminu "elektriskā strāva" vispārīgā nozīmē saprot visus elektriskos procesus, parasti fizikā un tehnikā lieto terminu "līdzstrāva" jēdziena "līdzspriegums" nozīmē. Protams, arī strāva var būt pastāvīga.

Līdzstrāvas avoti

Visvienkāršākie līdzstrāvas avoti ir ķīmiskie strāvas avoti - galvaniskie elementi un akumulatori, jo to polaritāte principā nevar mainīties. Līdzstrāvu iegūst arī ar speciālām elektriskajām mašīnām - līdzstrāvas ģeneratoriem. Pie tīkla pieslēgtu elektronisko iekārtu barošanai līdzstrāvu iegūst no maiņstrāvas, izmantojot taisngriežus. No taisngrieža tiek iegūta pulsējoša līdzstrāva (strāva, kuras spriegums mainās laikā, taču nemainās tās polaritāte). Pulsējošo strāvu izlīdzina ar filtriem un vajadzības gadījumā stabilizē (sk. sprieguma stabilizators).

Izmantošana

Līdzstrāvu plaši izmanto tehnikā elektronisko ierīču barošanai. Maiņstrāvu vairāk lieto ērtākai enerģijas pārvadīšanai no ģeneratora līdz patērētājam un dažādu motoru, sildierīču utml. darbināšanai.
Kārlis Cērpe

Dzīvesgājums

Dzimis 1875. gada 26. septembrī Ventspilī. Beidzis Ventspils jūrskolu, 1897. ieguva tālbraucēja kapteiņa tiesības. Pirmā pasaules kara laikā bija Krievijas impērijas kara flotes virsnieks (1914-1919). Pēc kara beigām Liepājas ostas priekšnieka palīgs (1919-1925), ledlauža „Krišjānis Valdemārs” kapteinis (1925-1931).
Miris 1931. gada 3. janvārī Rīgā, apbedīts Jēzus draudzes kapos Rīgā.

Sabiedriskā darbība

Rīgas ložas „Jāņuguns” brālis (1924), tās Goda padomes loceklis.
Kostroma

Vēsture

Pilsēta dibināta 12. gadsimtā, 13. gadsimtā kļuva par dalienes kņazistes centru. Vēstures avotos pirmoreiz minēta 1213. gadā sakarā ar Vladimiras kņaza dēlu cīņu par varu. Nopostīta Batija karagājiena laikām 1238. gadā, bet drīz atjaunota. No 1364. gada Maskavas kņazistes sastāvā. Pētera I reformu rezultātā 1708. gadā Kostroma kļūst par provinces centru. 1767. gadā pilsētai piešķirts ģerbonis. Gadsimta vidū attīstās par ievērojamu tekstilrūpniecības centru. 1796. gadā pilsēta kļūst par jaundibinātās Kostromas guberņas centru. 1929. gadā guberņa tiek likvidēta un Kostroma nokļūst Ivanovas, bet vēlāk — Jaroslavļas apgabala sastāvā. 1944. gadā pilsēta kļūst par jaunizveidotā Kostromas apgabala centru. Mūsdienās ievērojams tekstilrūpniecības, kokapstrādes, mašīnbūves un metālapstrādes centrs.
Aivars Neibarts

Biogrāfija

1944. gadā ar ģimeni no Liepājas devās bēgļu gaitās uz Vāciju, taču drīz vien atgriezās Latvijā.
No 1947. gada līdz 1972. gadam dzīvoja Torņkalnā, kam veltīja arī dzeju. Pirmā publikācija 1962. gadā žurnālā Karogs. Publicējies daudzos periodiskajos izdevumos, kā arī almanahā "Dzejas diena" un bērnu dzejas almanahā "Garā pupa".
Studējis Latvijas Universitātē.
Bijis Vides aizsardzības kluba biedrs, 1997. gadā piedalījies protesta akcijās pret Būtiņģes naftas termināla celtniecību, bijis arī citu akciju aktīvs dalībnieks.
Precējies ar Sarmīti Neibarti (1942), viņa audžudēls bija Uģis Vekters (1968-1994), kurš arī rakstīja dzejoļus, kuri apkopoti grāmatā "Parks naksnīgiem sienāžiem" (2001).
Piedalījies kinofilmās "Dzīvīte" (1989), "Rokenrols Baltijā" (1991, dziesma "Apvij rokas"), filmējies Unas Celmas filmā.
Miris 2001. gada 11. februārī savās mājās, ugunsgrēkā saindējoties ar dūmiem.
2018. gada 10. martā notika Jaunā Rīgas teātra izrādes "Dieviņš pillā" pirmizrāde. Tā ir režisora Alvja Hermaņa veidota monoizrāde, kurā A. Neibarta lomu atveido Guna Zariņa. Izrāde veidota pēc A. Neibarta dzejas motīviem, tajā skan Ingus Baušķenieka komponētas dziesmas ar viņa vārdiem.
Rakstzīmju kodējums

Rakstzīmju kodējums jeb rakstzīmju kopa (angļu: Character encoding jeb character set) ir sistēma, kas paredzēta rakstzīmju kodēšanai noteiktā secībā. Rakstzīmes var būt alfabēta burti, cipari, dažādi simboli. Rakstzīmju kopas visplašāk izmanto datu elektroniskā apstrādē, uzglabāšanā un pārsūtīšanā. Piemēram, Morzes kods, kurā latīņu alfabēta burtus kodē ar gariem un īsiem telegrāfa signāliem, vai ASCII, kurā burtus, ciparus, un citus simbolus kodē ar 7 bitu skaitļiem.
Datoru ēras sākumā radās vajadzība standartizēt teksta rakstzīmju un citu simbolu izmantošanu elektroniskajās sistēmās; ASV izveidoja ASCII (1963.) un EBCDIC (1964.). Drīz vien šīs kopas izrādījās ierobežotas, un tika izgudrotas dažādas metodes, kā tās paplašināt. Daudzo rakstību, tai skaitā ķīniešu, korejiešu un japāņu, atbalstam ir izstrādātas īpašas sistēmas rakstzīmju kodēšanai.

Vienkāršās rakstzīmju kopas

Tradicionāli termini "rakstzīmju kopa" un "rakstzīmju kodējums" bija sinonīmi, tā kā viens standarts noteica gan to, kādas rakstzīmes ir pieejamas, gan to, kā tās kodējamas koda vienību plūsmā (parasti viens simbols vienai koda vienībai).

Modernie kodēšanas modeļi

Unikods un tā paralēlais standarts ISO/IEC 10646 (Universal Character Set) novirzījās no šīs idejas. Tie izvirzīja sekojošus jautājumus: kādas rakstzīmes ir pieejamas, to secības, kā šie secības numuri kodējami kā "koda vienības" un visbeidzot kā šīs vienības kodētas kā oktetu (baitu) plūsma. Šī sadalījuma pamatideja ir izveidot universālu rakstzīmju kopu, kuru varētu kodēt dažādos veidos.
Mangaļmuiža

Mangaļmuiža (vācu: Magnushof) bija dzimtīpašums, vēlāk Mangaļu-Mīlgrāvja valsts muiža tagadējā Trīsciemā, kura atradās zemēs pie Langas iztekas (tagadējās ietekas) no Ķīšezera.

Vēsture

18. gadsimtā Mangaļmuiža jeb Meņģeles muiža atradās Rīgas apriņķa Daugavgrīvas draudzes novadā. Vēl 1782. gadā "ar četriem Daugavgrīvas zemniekiem" bija mūža lietošanā virsnieka Budberga (Jacob Friedrich von Budberg) atraitnei Marijai Elizabetei, nākamā imperatora Aleksandra I skolotāja un Krievijas impērijas ārlietu ministra Andreja Ebergarda Budberga, kas dzimis Mangaļmuižā, mātei  .
Mangaļmuiža, kuras lielums bija apmēram 208 hektāri un kura atradās 11 kilometrus no Rīgas centra līdz 1762. gadam piederēja fon Numeru dzimtai, tajā dzimis ģenerālmajora Gustava fon Numersa (1715-1780) dēls Vidzemes landmaršals, landrāts Kārlis Johans fon Numerss (1757-1822).
1920. gada agrārās reformas gaitā tolaik Mangaļu pagastā esošo Mangaļu-Mīlgrāvja valsts muižu 314 ha kopplatībā sadalīja 143 vienībās, no kurām viena bija agrākā rentes māja.