VI Vispārējie latviešu Dziesmu svētki

Sestie latvju vispārējie dziesmu un mūzikas svētki bija pirmie vispārējie latviešu dziesmu svētki piecus gadus pēc Latvijas brīvības cīņu beigām, kad tautsaimniecība bija atguvusies no kara postījumiem. Tie notika 1926. gada 18.—22. jūnijā un tos  sagatavoja svētku rīcības komiteja ar profesoru Jāzepu Vītolu priekšgalā. Ļoti daudzie koncerti un mākslas pasākumi notika dažādās vietās, bet kopkoncerti skanēja īpaši svētkiem uzceltā grandiozā brīvdabas estrādē Rīgas esplanādē.  
Kopkori veidoja 6526 dziedātāji no 157 koriem, kas bija līdz tam vislielākais latviešu dziesmu svētku dalībnieku skaits. Svētkos uzstājās arī apvienotais kara orķestris, ko veidoja 16 orķestri ar apmēram 350 dalībniekiem.
Sestie dziesmu svētki bija pēdējie, kuros bija pārstāvēta vokāli - instrumentālā mūzika, jo turpmāko vispārējo dziesmu svētku programmās ietilpa vairs vienīgi kora darbi.
Dziesmu svētkus apmeklēja arī Somijas Valsts prezidents Lauri Kristiāns Relanders, kam par godu apvienotie kori izpildīja Somijas un Latvijas Valsts himnas.

Svētku sagatavošana

Svētku rīkotāji vispārējos dziesmu un mūzikas svētkus vēlējās padarīt par tautu vienojošu politisku notikumu 2. Saeimas partiju cīņu gaisotnē. Profesors J. Vītols ievadrakstā laikrakstam „Latvis” uzsvēra, ka „...mūsu dziesmu svētkiem bijis liels vēsturisks uzdevums: modināt snaudošo tautas pašapziņu, radīt ticību uz kopdarba spēku un panākumiem, sargāt un vairot tautas gara mantu un īpatnības. ...dziesmu svētkiem paliek un vienmēr paliks savs stiprais morāliskais, savs neapšaubāms politiskais spēks; tiem piešķirts uzdevums paralizēt tautas skaldīšanas procesu: dziesmā visi satiekas uz vienas platformas, vienā idejiski apvienotā frontē. Tiem jāpilda vēl otrs vēsturisks uzdevums – vairot un novest līdz pilnīgumam to, ko mantojam no mūsu senčiem”.
Tērpu sekcijas vadību uzņēmās Jūlijs Madernieks, taču viņa oriģinālajiem projektiem jau sākumā radās daudz pretinieku. Par komisijas vadītāju kļuva Ansis Cīrulis, kas izstrādāja savus paraugus, apvienojot atsevišķus etnogrāfiskus elementus ar jaunlaiku formām, bet pret tiem cēlās Riharda Zariņa iebildumi. 
Pārlabotos zīmējumus 17 novadu tautastērpiem iespieda pastkaršu formātā 10 000 metienā un izsūtīja koriem ar rīcības komitejas piezīmi, ka "dziedātājas var pagatavot arī pašas savus apģērbus pēc sava apgabala krāsām un audumiem".

Svētku estrāde

Brīvdabas svētku estrāde bija celta pēc Latvijas Universitātes docenta arhitekta Paula Kundziņa projekta Esplanādes laukumā. Plānotā lielā klausītāju skaita dēļ viņš atteicās slēgtas svētku ēkas, tās vietā projektējot svētku estrādi dziedātājiem un sēdvietas klausītājiem. 
Amfiteātrāla sektora veidā celtā estrāde Valdemāra ielas pusē, ar Olava komercskolu un mākslas muzeju aizmugurē, bija projektēta 9000 dziedātājiem. Estrādes garums bija 95, dziļums — 29 m, un tās grīda bija sadalīta kāpnēs, kuru kop­garums sasniedza 3000 m. 
Kundziņa celtne bija latviskā stilā, tomēr tiešā skaņu viļņa centrālā joma nāca krietni pāri klausī­tāju galvām. 
Zem estrādes izbūvēja telpas dziedātāju novietošanai lietus gadījumā un atsevišķu bufeti, kamēr sānu iebūvēs iekārtoja administrācijas biroju un sanitāro punktu. Esplanādes malās atradās 15 citas sīkākas būves dažādām citām vajadzībām. Klausītāju solu kopgarums bija ap 15 km, un tajos varēja apsēdināt 31 100 personu, papildus bija vēl arī 9000 stāvvietas. Lai novērstu publikas sastrēgumu, Esplanādi sadalīja vairākos sektoros ar atsevišķām ieejām. Pēc cenām sēdvietas 
sadalīja 4 grupās, kam nāca klāt vēl stāvvietas.

Atklāšana

Svētku gājiens pa Rīgas ielām VI dziesmu svētkos nenotika, un dziedātāji sapulcējās Esplanādes laukumā. Pirmajam koncertam bij pārdotas 29 106 ieejas biļetes, kam nāca klāt ap 1000 goda viesu, tā ka šo koncertu noklausījās ap 30 000 cilvēku. 
Pēc fanfāru signāliem estrādē uznesa vēsturisko Līgo karogu, ko no Rīgas Latviešu biedrības priekšnieka A. Krastkalna rokām saņēma profesors Jāzeps Vītols. Tad ieradās Latvijas valsts prezidents Jānis Čakste, kas ar spraigu uzrunu atklāja svētkus. Īsumā pieminēdams agrāko dziesmu svētku nozīmi un jaunos apstākļus, viņš apsveica "liepu meitas" un "ozoldēlus", kas, dziesmu kvēli izrušinājuši no pelniem un uzpūtuši lielā nedziestošā liesmā, nu "ar jaunu spēku iejūsmo un sajūsmina tautu uz arvien dziļākiem priekiem, cēlākiem mērķiem."
Uz prezidenta aicinājumu 6500 balsu lielais koris un tūkstošiem klausītāju nodziedāja Latvijas valsts himnu, ko vadīja sirmais dziesmu svētku goda virsdiriģents Vīgneru Ernests. Tālāk sekoja ārzemju valstsvīru apsveikumu nolasīšana, pēc kam otrs goda virsdiriģents Pāvuls Jurjāns nodiriģēja himnu "Ak Jeruzaleme, modies", ar ko sākās pirmā koncerta sākuma daļa.

Programma

Sesto latviešu dziesmu svētku programma bija pirmā, kas iepretī iepriekšējo dziesmu svētku programmām sastāvēja vienīgi no latviešu komponistu darbiem un atšķiras ar lielāku oriģināldarbu skaitu.