google/wiki40b huggingface dataset:
Austrumu ķauķīši

Izplatība

Austrumu ķauķīši sastopami Indijas subkontinentā un Austrumāzijā, sākot ar Ķīnas ziemeļiem un beidzot ar Timoru Mazajās Zunda salās. Ziemeļu areālos dzīvojošās sugas ir gājputni, tās ligzdo mērenajā joslā, bet ziemo tropos. Vairākas sugas veic īsu migrāciju, ligzdojot augstkalnos, bet ziemojot ielejās. Dažām sugām daļa populācijas ir gājputni, bet daļa nometnieki.

Kopīgās īpašības

Austrumu ķauķīši ir mazi vai ļoti mazi dziedātājputni. Ķermeņa garums 9,5—12 cm, svars apmēram 4—9 g. Apspalvojums neuzkrītošs: mugurpusē zaļgans, apakšpusē dzeltens, spārni zaļi. Galva vai nu pelēka vai zaļa, vai brūna. Uz galvas virsas (dažiem arī uz sejas) ir svītras, ap acīm dzeltens vai balts gredzens. Abi dzimumi izskatās līdzīgi.
Ķauķīši ir ļoti aktīvi putniņi, nepārtraukti pārvietojas pa koku lapotni, meklējot kukaiņus. Barību meklē gan lielu koku vaiņagos, gan pameža lapotnēs. Dažas sugas barojas baros.
Mastorava

Mastorava (erzju un mokšu: Масторава) ir erzju un mokšu varoņeposs, kuru 1994. gadā publicēja tā autors Aleksandrs Šaronovs. Eposs veidots uz varoņu mītu, dziesmu un teiksmu pamata.

Saturs

"Mastorava" sastāv no 5 daļām ("Dievu laikmets", "Senais laikmets", "Tjuštjana laikmets", "Ienaidnieku laikmets", "Jaunais laikmets") un 18 teiksmām.
"Mastorava" attēlo erzju un mokšu  kosmogonisko mitoloģiju, erzju un mokšu pilsonisko un garīgo vēsturi, veido daudzšķautņaino tautas tēlu ar interesantu tūkstošgadīgu vēsturi. "Mastoravā" atspoguļoti tautas filozofiskie, estētiskie, ētiskie, valstiski-politiskie, sociālie priekšstati par savu un kaimiņtautu vēsturi.
"Mastorava" ir eposs arī par krievu tautu, jo tajā ir iekļauti mitoloģiskie un episki-vēsturiskie sižeti, kurus veidojuši Vladimiras, Ņižegorodas, Rjazaņas, Penzas, Tombovas guberņu krievu iedzīvotāji. Eposs attēlo arī Krievijas vēsturi, jo stāsta par tautībām, kas apdzīvojušas teritoriju, uz kuras vēlāk izveidojās krievu valstiskums un etnoss.
Eposs "Mastorava" tipoloģiski ir radniecisks "Kalevalai", "Kalevipoegam" un "Lāčplēsim". Tam ir konceptuāla līdzība ar sengrieķu eposu, kur varoņi, līdzīgi kā erzju eposā, ir cilvēkdievi, pasaules veidotāji, kas ienes tautas dzīvē tradīciju un likumu. "Mastoravas" galvenā ideja ir nākotnes skatījums caur pagātnes apzināšanos, tautas tūkstošgadīgās, vēsturiskās, tikumiskās un estētiskās pieredzes aktualizēšana mūsdienu cilvēku apziņā.

Varoņi

"Mastoravā" ir vairāk kā 77 darbojošās personas.

Publikācijas

"Mastorava" ir publicēta piecās valodās: erzju (autors Šaronovs), mokšu (M.Moisejeva tulkojums), krievu (Šaronova tulkojums), ungāru (M.Duganči tulkojums) un somu (R.Bartensas tulkojums).
2009, 2011 un 2012. gadā tika publicēts "Mastoravas" teksta nelicenzēts tulkojums ar Mordovas grāmatu izdevniecības un humanitāro zinātņu zinātniski pētnieciskā institūta zīmi. Šie izdevumi ir zinātniski nekorekti (izkropļoti mitoloģiskie un episkie sižeti) un mākslinieciski kļūdaini (neadekvāti atspoguļoti dievi un varoņi, teksts primitīvs un literāri izkropļots)
Par "Mastoravu" ir publicēti vairāki simti recenziju, atsauksmju, pētījumu, kuru autori ir V.Demins, O.Tkačenko, N.Morohins, T.Hakkareinens, M.Duganči, O.Ingls, A.Gagajevs, P.Gagajevs, P.Domokošs, M.Mosins, N.Zavaruhins, M.Moisejevs, N.Aduškins, E.Šaronova, N.Abrosimova u.c.
Azerbaidžāņu valoda

Vēsture

Azerbaidžāņu jeb azeru valoda ietilpst tjurku, oguzu grupā. Seldžukiem iebrūkot Tuvajos austrumos, azerbaidžāņu valoda ienāca šajā reģionā. Notika, tā saucamā Azerbaidžānas teritorijas tjurkizācija, kas ilga vairākus gadsimtus, līdz radās stabila azerbaidžāņu valoda. Azerbaidžāņu valodas veidošanās tika pabeigta 15. gadsimtā.

Rakstība

Azerbaidžāņi Azerbaidžānā kopš 1991. gada lieto stabilu latīņu alfabētu, bet azerbaidžāņi, kas dzīvo Irānā lieto pielāgotu arābu valodas alfabētu. Līdz 1929. gadam Azerbaidžānas azerbaidžāņi arī lietoja arābu alfabētu, bet pēc tam to aizstāja ar kirilicas alfabētu. Azerbaidžāņu valodā pastāv ap 10 000 arābu cilmes vārdi, turklāt daudz tādu. kas vairs netiek izmantoti mūsdienu arābu valodā.
Heinrihs Skuja

Biogrāfija

Dzimis 1892. gadā Majoros (tagad Jūrmala). Pēc vietējās Labdarības skolas beigšanas devās ceļojumā uz Meksiku. Pēc atgriešanās dzimtenē no 1910. līdz 1912. gadam mācījās vidusskolu vakara kursos, kājām apceļoja Zviedriju, Vāciju un Holandi. 
Pirmā pasaules kara laikā pārcēlās uz dzīvi Baku, kur strādāja par tehniķi - zīmētāju. Brīvības cīņu laikā atgriezās Latvijā, 1920. gada pavasarī tika mobilizēts par zīmētāju Armijas virspavēlnieka štāba tehniskajā daļā. 1922. gadā demobilizējās un iestājās LU Matemātikas un dabaszinātņu fakultātes dabaszinātņu nodaļā par brīvklausītāju. Šeit viņš ieguva godalgu par darbu “Mērsraga - Ragaciema piekrastes aļģu flora” un viņu ieskaitīja Dabaszinātņu nodaļas studentu skaitā, bet 1929. gadā ar augstu novērtējumu viņš pabeidza studijas. Turpinot strādāt Latvijas universitātē, 1920. un 1930. gados Skuja veica plašus Latvijas aļģu pētījumus. Pateicoties viņa pētījumiem, Latvijā zināmo aļģu sugu skaits palielinājās no 200 līdz 2300 sugām. Skuja Latvijā aprakstīja 50 jaunas, līdz šim nezināmas aļģu sugas, 17 jaunas ģintis un 2 dzimtas. Viņš periodiski publicējās zinātniskajos izdevumos, galvenokārt LU Botāniskā dārza rakstos. Par sasniegumiem aļģu pētījumos H. Skuja saņēma vairākus apbalvojumus (Kultūras fonda prēmija - 1929. gadā un Krišjāņa Barona prēmija - 1927. gadā). Viņš pētīja arī citu valstu aļģu materiālus. 1943. gada 14. oktobrī aizstāvēja doktora disertāciju "Pētījumi par Ķīnas, sevišķi tās dienvidrietumu daļas aļģu floru un veģetāciju”.
Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā H. Skuja devās bēgļu gaitās uz Zviedriju. No 1947. gada kļuva par asociēto profesoru Upsālas Universitātē un strādāja tur līdz 1961. gadam. Šajā laikā viņš veica plašus Zviedrijas saldūdens aļģu pētījumus, bet 1948. gadā savus pētījumus apkopoja monogrāfijā Taxonomie des Phytoplanktons einiger Seen in Uppland. 1958. gadā Upsalas Universitāte viņam piešķīra doctor honoris causa grādu, bet 1962. gadā par izciliem pētījumiem saldūdeņu algoloģijā piešķīra Bjerkena (Björken) godalgu.
1972. gada 19. jūlijā Upsalā viņš mira 80 gadu vecumā.
Vāraunieks

Vāraunieks (latgaliešu: vāraunīks) ir viens no Latgales keramikas saimniecības trauku tipiem.
Vāraunieks ir pods ēdiena gatavošanai. Tā augstums ir aptuveni līdzīgs diametram visplatākajā vietā. Vāraunieka siluetam ir raksturīgs vienmērīgs, ar mazu izliekumu veidots paplašinājums virzībā uz augšu, kur ar spraigu izliekumu pāriet īsā kakliņā un noslēdzas ar mazu pavērtu maliņu. Tā smaguma centrs atrodas trauka augšējā daļā. Vāraunieka tilpums svārstās no pusotra līdz pieciem litriem. Tam nav osiņu. Rotā ar atturīgu virpas līkloci vai baltmāla svītriņu augšējā malā. Trauka iekšpuse ir vāpēta, bet ārpuse ir nevāpēta, jo vāpe neiztur straujas temperatūras izmaiņas.
Šim traukam līdzīgi izstrādājumi ir bijuši jau vēlīnā neolīta keramikā, kas atrasta Lubānas līdzenuma izrakumos. Parādoties vārāmiem katliem no metāla, vāraunieki sākotnējo funkcionālo nozīmi pakāpeniski zaudē, tā vietā vāraunieki tiek izmantoti produktu — sviesta, tauku, biezpiena uzglabāšanai.
Aksioma

Aksioma (no grieķu: αξιωμα — "atzīts par derīgu esam, pašsaprotams") ir kādas teorijas tēze, ko izmanto citu šīs teorijas tēžu pierādīšanai, bet pašu šajā teorijā pieņem bez pierādījuma, arī atzinums (izteikums), ko bez pierādījumiem pieņem par patiesu.
Ģeometrijas aksiomām matemātikā ir īpaša nozīme. Ģeometrijas aksiomas ir pamatatziņas, uz kurām pamatojas visa ģeometrija. Izmainot kādu no aksiomām, mainās arī pati ģeometrija.
USA-244

Lidojuma gaita

WGS-6 tika palaists 2013. gada 8. augustā 00:29 UTC ar nesējraķeti Delta IV Medium+(5,4) (lidojums D363) no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta kompleksa SLC-37B. Pēc veiksmīgā starta pavadonim tika dots nosaukums USA-244.
40 dienu laikā ar jonu dzinēja XIPS-25 palīdzību tika sasniegta ģeostacionārā orbīta.
Tas izvietots punktā 104° austrumu garuma.
V12 dzinējs

V12 dzinējs ir iekšdedzes dzinēja konfigurācija, kurā cilindri izvietoti divās plaknēs pa sešiem cilindriem katrā. Cilindru plaknes ir izvietotas leņķī, veidojot "V" veida formu. Visi cilindri ir savienoti ar vienu kloķvārpstu.
Camera Lucida (grāmata)

Svarīgākās idejas

Raksturojot divus elementus, kuru vienlaicīgā klātbūtne raisa viņa interesi par kādu foto, Barts ievieš jēdzienus studium un punctum. Studium ir kultūrvēsturisks fotogrāfijas uztvērums, kas var izpausties kā, piemēram, politiska, vēsturiska liecība. Turpretī Punctum ir personīgs, emocionāls fotogrāfijas uztvērums. R. Barts raksta: “Ļoti bieži punctum ir “detaļa”, tas ir, daļējais objekts. Un dot punctum piemērus savā veidā nozīmē atklāt sevi.”

Tulkojums latviešu valodā

Latviski darbu tulkojusi Ieva Lapinska, tas izdots Laikmetīgās mākslas centrā.
Latvijas futbola izlase 1992. gadā

Spēles

 Latvija: Raimonds Laizāns - Igors Troickis, Dzintars Sproģis, Sergejs Jemeļjanovs, Mihails Zemļinskis, Valērijs Ivanovs (Ilmārs Verpakovskis 62'), Aleksandrs Stradiņš (Romāns Sidorovs 46'), Oļegs Aleksejenko, Jurijs Popkovs, Aivars Drupass (Rolands Bulders 70'), Vitālijs Teplovs (Ainārs Linards 46').
 Latvija: Raimonds Laizāns (Ēriks Grigjans 70') - Mihails Zemļinskis, Oļegs Aleksejenko, Valērijs Ivanovs, Igors Stepanovs, Jurijs Popkovs (Einārs Gņedojs 76'), Dzintars Sproģis, Sergejs Jemeļjanovs, Genādijs Šitiks (Jurijs Hudjakovs 70'), Rolands Bulders (Ainārs Linards 46'), Aleksandrs Stradiņš.
 Latvija: Ēriks Grigjans - Einārs Gņedojs, Oļegs Aleksejenko (Oļegs Blagonadeždins 55'), Valērijs Ivanovs, Aleksandrs Stradiņš, Jurijs Popkovs, Dzintars Sproģis, Sergejs Jemeļjanovs, Genādijs Šitiks, Ainārs Linards, Aleksandrs Jeļisejevs (Gints Gilis 67').
 Latvija: Aleksandrs Kulakovs - Einārs Gņedojs, Oļegs Aleksejenko, Valentīns Ivanovs, Vjačeslavs Ževņerovičs (Aleksejs Semjonovs 46'), Jurijs Popkovs, Dzintars Sproģis, Sergejs Jemeļjanovs (Genādijs Šitiks 40'), Vitālijs Teplovs, Aleksandrs Stradiņš, Ainārs Linards.
 Latvija: Oļegs Karavajevs - Jurijs Ševļakovs, Oļegs Aleksejenko, Valērijs Ivanovs, Einārs Gņedojs, Jurijs Popkovs, Dzintars Sproģis (Mihails Zemļinskis 59'), Aleksandrs Stradiņš, Aleksejs Semjonovs, Ainārs Linards, Aleksandrs Glazovs (Genādijs Šitiks 46').
 Latvija: Oļegs Karavajevs - Jurijs Ševļakovs, Einārs Gņedojs, Oļegs Aleksejenko, Valērijs Ivanovs, Jurijs Popkovs (Vitālijs Astafjevs '66), Dzintars Sproģis, Aleksandrs Stradiņš, Aleksandrs Jeļisejevs, Ainārs Linards (Rolands Bulders '66), Aleksandrs Glazovs.
 Latvija: Konstantīns Igošins - Vitālijs Astafjevs, Oļegs Aleksejenko, Rolands Bulders, Einārs Gņedojs, Jurijs Popkovs (Aleksejs Semjonovs 64'), Dzintars Sproģis, Romāns Abžinovs (Romāns Sidorovs 36'), Aleksandrs Jeļisejevs, Ainārs Linards, Aleksandrs Glazovs.
 Latvija: Oļegs Karavajevs - Jurijs Ševļakovs, Oļegs Aleksejenko, Valērijs Ivanovs, Einārs Gņedojs, Jurijs Popkovs (Vitālijs Astafjevs '69), Dzintars Sproģis, Aleksandrs Stradiņš, Rolands Bulders (Gints Gilis 82'), Ainārs Linards, Aleksandrs Glazovs.
 Latvija: Oļegs Karavajevs - Vitālijs Astafjevs, Oļegs Aleksejenko, Valērijs Ivanovs, Einārs Gņedojs, Jurijs Popkovs (Sergejs Jemeļjanovs 73'), Dzintars Sproģis, Aleksandrs Stradiņš, Rolands Bulders, Ainārs Linards, Aleksandrs Glazovs.
 Latvija: Oļegs Karavajevs - Vitālijs Astafjevs, Oļegs Aleksejenko, Valērijs Ivanovs, Einārs Gņedojs, Jurijs Ševļakovs, Dzintars Sproģis, Aleksandrs Stradiņš, Rolands Bulders, Ainārs Linards, Aleksandrs Glazovs (Jurijs Popkovs 46').
 Latvija: Konstantīns Igošins - Einārs Gņedojs, Jurijs Ševļakovs, Gatis Ērglis, Vitālijs Astafjevs, Sergejs Jemeļjanovs (Boriss Monjaks 70'), Oļegs Aleksejenko, Gints Gilis (Jurijs Popkovs 45'), Aleksandrs Stradiņš (Aleksandrs Glazovs 46'), Ainārs Linards, Aleksandrs Jeļisejevs.
 Latvija: Oļegs Karavajevs - Vitālijs Astafjevs, Oļegs Aleksejenko, Valērijs Ivanovs, Gatis Ērglis, Jurijs Popkovs, Gints Gilis, Aleksandrs Stradiņš, Rolands Bulders, Ainārs Linards (Aleksandrs Jeļisejevs 75'), Aleksandrs Glazovs.
Zalkšu iela (Rīga)

Vēsture

Nosaukums Zalkšu iela 1929. gadā piešķirts jaunierīkotai ielai ar lokveidā izliektu trasi no Āraišu ielas līdz Ausmas ielai. Vācu okupācijas laikā nosaukums Natternstrasse (Zalkšu iela). Ielā individuālo dzīvojamo māju apbūve, kas sākta 30. gadu sākumā. Namā nr. 8a ir dzīvojis kordiriģents Haralds Mednis.
Krēmeri (dabas liegums)

Bioloģiskā nozīme

Dabas parks radīts putnu ligzdošanas vietu aizsardzības nolūkos. Izveidošanas laikā tā teritorija bija nozīmīga ar savu putnu daudzveidību — bija konstatētas deviņas aizsargājamo putnu sugas, tai skaitā 300-400 pāru liela lielā ķīra kolonija. Taču jau 2005. gada apsekojumā bija konstatētas tikai divas Latvijā un ES aizsargājamas putnu sugas — lielais dumpis un niedru lija, kā arī viena Latvijā īpaši aizsargājama suga — Seivi ķauķis. Visām šīm sugām ligzdojot bija konstatēti tikai 1—2 pāri.
No citiem retiem dzīvniekiem liegumā atzīmēti ierobežoti izmantojamais parka gliemezis un lielākajā ES daļā aizsargājamais bebrs. Lieguma flora nav īpaši aizsargājama.

Vēsture

Agrāk šai teritorijā bija pļava — govju ganības, kas applūda pēc smilšu sūknēšanas 1976.-1986. gados ziemeļos no tagadējā lieguma, jo pļavā izbēra dūņas un slapjas smiltis, kuras izplūda pa visu teritoriju, pārveidojot dabisko augsnes virskārtu un zemsedzi. Pļavas lielākajā daļā izveidojās ar niedrēm un vilkvālītēm aizaugošs dīķis. Smiltājs ar zīriņu u.c putnu ligzdošanas vietām ziemeļdaļā aizauga ar krūmiem.
Nodibinot liegumu, 1993. gadā tika izveidota stingrā aizsardzības zona mitrajā daļā (10 ha) un buferzona sausākajā Z daļā (5 ha). Kopš 1999. gada atsevišķas aizsardzības zonas vairs nav paredzētas.

Problēmas

Objekta attīstības plānā 2007. gadā atzīmēts atbilstošas apsaimniekošanas trūkums, un arī 2017. gadā šādas problēmas ir pamanāmas. Putnu un to sugu skaita samazināšanos ietekmējusi teritorijas aizaugšana un tās piesārņošana ar sadzīves atkritumiem un būvgružiem, kā arī ražošanas un garāmbraucošā transporta trokšņi. Parkam pieguļošajās zemēs izveidotas rūpnieciskās apbūves teritorijas, un dabas lieguma teritorijas lietotājs ir Rīgas brīvostas pārvalde, kurā jau pirms teritorijas attīstības plāna izstrādes valdīja uzskats, ka šī vieta vairs neatbilst aizsargājamas teritorijas statusam. Nelielas robežteritorijas lieguma neprecīzi novilkto robežu dēļ vienlaikus bija paredzētas gan kā dabas liegums, gan Rīgas attīstības plānā kā apstādījumu vai ražošanas teritorijas. Kopš 2011. gada dabas lieguma pārvaldību veic dabas aizsardzības pārvaldes Pierīgas reģionālā administrācija.
No tuvējiem dārziem teritorijā izplatījās grūti iznīcināma invazīva suga — pabērzu smiltsērkšķis, samazinot dabisko biotopu platības.
Apkārtējo cilvēku un reto apmeklētāju attieksmi negatīvi ietekmē norobežojuma un informatīvo materiālu trūkums liegumā un pieguļošajās teritorijās.
Ievērojami piesārņošanas gadījumi bija 2008. gadā, kad liegumā tika izgāzti elektroniski atkritumi un 2011. gadā, kad blakus liegumam tika izgāzts 500-1000 litru naftas produktu.
Dziļās un aptverošās brīvās tirdzniecības zona

Dziļās un aptverošās brīvās tirdzniecības zona (angļu: Deep and Comprehensive Free Trade Areas (DCFTA)) ir brīvās tirdzniecības telpa, kurā ietilpst Eiropas Savienības (ES) valstis un trīs Austrumu partnerības valstis (Gruzija, Moldova un Ukraina).  
Šī brīvās tirdzniecības telpa atļauj Gruzijai, Moldovai un Ukrainai piekļuvi atsevišķiem sektoriem ES iekšējā tirgū, kas balstās uz četrām brīvībām: brīva preču, brīva pakalpojumu, brīva personu un brīva kapitāla kustība.

Vēsture

2014. gada 1. septembrī stājās spēkā ES un Gruzijas asociācijas līgums un ES un Moldovas asociācijas līgums. 2016. gada jūlijā tika izveidota Dziļās un aptverošās brīvās tirdzniecības telpa ar Gruziju un Moldovu.  
ES un Ukrainas asociācijas līgums tika parakstīts 2014. gada 27. jūnijā un 16. septembrī to vienlaicīgi ratificēja gan Ukrainas Augstākā Rada, gan Eiropas parlaments. 
Par spīti Krimas aneksijai, Donbasa karam un atsevišķu ES dalībvalstu iebildumiem 2017. gada 11. jūlijā šo vienošanos apstiprināja Eiropas Savienības Padome, ļaujot līgumam pilnībā stāties spēkā 2017. gada 1. septembrī.
A Star is Burns

Sižets

Springfīldā notiek kinofestivāls, tajā piedalās daudzi pilsētas iedzīvotāji. Homērs kļūst par kinokritiķi, Mārdža uzaicina uz Springfīldu kritiķi Džeju Šermani, Bērnsa kungs grib uzvarēt konkursā un uzpērk žūriju.

Kritika

Mets Greinings nosauca šo sēriju par "30 minūšu citas filmas reklāmu" un izņēma savu vārdu no titriem. Sērija izraisīja nelielu "karu" starp seriāla veidotāju Metu Greiningu un šova producentiem. Iemesls ir tāds, ka Mets bija sašutis par "Simpsonu" izmantošanu kā reklāmas lauku citam seriālam. Šajā sērijā producenti parādīja Džeju Šermani, multiplikācijas seriāla The Critic tēlu.
Indra Sāmīte

Izglītība

1977. gadā ASV absolvējusi vidusskolu, 1978. gadā — Minsteres Latviešu ģimnāziju, 1988. gadā — ieguvusi MBA grādu Dreksela universitātē (Filadelfijā, ASV).

Karjera

Priekšvēlēšanu apvienības Latvijas ceļš sarakstā 1993. gadā ievēlēta 5. Saeimā, 1994. gadā kļuva par valsts ministri ārējo resursu jautājumos Finanšu ministrijā Māra Gaiļa valdībā, bet 1995. gada 25. maijā kļuva par finanšu ministri Māra Gaiļa valdībā, nomainot Andri Piebalgu un paliekot šai amatā līdz 6. Saeima 1995. gada 21. decembrī apstiprināja Andra Šķēles valdību.
Vēlāk kandidējusi gan Saeimas, gan pašvaldību vēlēšanās, bijusi Rīgas domes deputāte. No 1997. līdz 1999. gadam bijusi Latvijas Vides investīciju fonda direktore.
Bijusi privātā pensiju fonda "Unipensija" izpilddirektore,, SIA "Lattelekom" padomes locekle, SIA "Cleanaway" valdes priekšsēdētāja.
2012. gadā ir IT uzņēmuma "Tilde" biznesa attīstības direktore.
2019. gadā ir IT uzņēmuma "Tilde" valdes locekle un finanšu direktore.
Valentīna Borisenko

Biogrāfija

No 1940. gadu vidus līdz 1960. gadu vidum bijusi viena no vadošajām PSRS šahistēm. Septiņas reizes uzvarējusi Ļeņingradas pilsētas šaha čempionātā sievietēm (1940, 1945, 1950, 1951, 1954, 1955, 1956). Četras reizes bijusi pirmā Krievijas PFSR šaha čempionātā sievietēm (1956—1960). 24 reizes piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionātu finālos, kuros piecas reizes uzvarējusi: 1945. gadā, 1955. gadā, 1957. gadā (uzvarot papildu mačā Kiru Zvorikinu ar 2½:½), 1960. gadā (uzvarot papildu mačā Tatjanu Zatulovsku ar 4½:3½) un 1961. gadā. Pēc kopējā uzvaru skaita visu PSRS sieviešu šaha čempionātu vēsturē dala pirmo vietu ar Nonu Gaprindašvili. Arī citos PSRS sieviešu šaha čempionātos parādījusi labus rezultātus: 1947. gadā dalījusi 2.-3. vietu; 1949. gadā dalījusi 3.-4. vietu; 1950. gadā izcīnījusi 2. vietu; 1951. gadā dalījusi 3.-4. vietu; 1953. gadā dalījusi 3.-5. vietu; 1956. gadā izcīnījusi 3. vietu. 1970. gadā Hallē kopā ar Valtraudu Novarru dalījusi pirmo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā.
1950. gadā Maskavā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm un ierindojusies augstajā 4. vietā. Turpmākajos gados piecas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīros: 1952. gadā Maskavā bijusi 4. vietā; 1955. gadā Maskavā bijusi 5. vietā; 1959. gadā Plovdivā bijusi 8. vietā; 1961. gadā Vrnjačka Banjā sasniegusi savu lielāko panākumu šajos turnīros, izcīnot 2. vietu; 1964. gadā Suhumi palikusi 7. vietā.
Interesanti, ka, neraugoties uz saviem panākumiem dažādos turnīros, Borisenko ne reizi nav bijusi PSRS izlases sastāvā Pasaules šaha olimpiādēs.
1970. gados nopietni pievērsusies korespondencšaham. Divas reizes izcīnījusi sudraba medaļas PSRS sieviešu korespondencšaha čempionātos (1974—1976, 1976—1978).
Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1977. gadā Borisenko piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.

Personīgā dzīve

Bijusi precējusies ar ICCF lielmeistaru Georgiju Borisenko (1922—2012).
2. jūnijs

2. jūnijs ir gada 153. diena pēc Gregora kalendāra (154. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 212 dienas.
110 metru barjerskrējiens

110 metru barjerskrējiens ir barjerota distance vieglatlētikas sacensībās stadionā. Šajā distancē sacenšas vienīgi vīrieši (sievietes sacenšas 100 metru barjerskrējienā). 110 metru distancē kopā ir 10 barjeras, no starta līdz pirmajai barjerai ir 13,72 metri, starp barjerām ir 9,14 metri, savukārt no pēdējās barjeras līdz finišam ir 14,02 metri. Barjeru augstums ir 106,7 cm.
110 metru barjeskrējiens ir iekļauts Olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā (kopš 1896. gada).
Pasaules rekords 110 metru barjeskrējienā ir 12,80 s un pieder Ariesam Meritam no ASV, uzstādīts 2012. gada 7. septembrī. Latvijas rekords 110 metru barjeskrējienā ir 13,08 s un tas pieder Staņislavam Olijaram, uzstādīts 2003. gada 3. jūlijā.
FK Baku

Vēsture

Klubs tika nodibināts 1997. gadā, apvienojoties klubiem Chinar Polis Akademiyasi un Qartal-95, tā paša gada beigās ieguva nosaukumu Dinamo. Pašreizējais nosaukums klubam ir kopš 2004. gada. 2005.—2006. gada sezonā klubs pirmo reizi kļuva par Azerbaidžānas čempioniem, šo panākumu atkārtojot 2008.—2009. gada sezonā.
2014.—2015. gada sezonā ierindojās 9. vietā Azerbaidžānas Premjerlīgā un izkrita uz Pirmo divīziju.
Dzīve kā košums

"Dzīve kā košums" ir Mārtiņa Freimaņa dziesma grupas „Tumsa” priekšnesumā.
2004. gadā tā izdota grupas „Tumsa” albumā „1 000 000 itnekā”. „Dzīve kā košums” bija arī nosaukums mūziķa piemiņas koncertam un albumam (2011).
2018. gadā "Dzīve kā košums" ieguva 82. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.