google/wiki40b huggingface dataset:
Lozanna

Vēsture

Par pilsētas dibinātājiem tiek uzskatīti romieši, kuri uzcēla militāro nometni sauktu Lousanna, tomēr jau agrāk šeit atradusies ķeltu apmetne. Viduslaikos to pārvaldīja Savojas hercogi un Lozannas bīskaps. No 1536. līdz 1798. gadam pilsēta bija Bernes īpašumā. 1803. gadā Lozanna kļuva par Vo kantona galvaspilsētu un iestājās Šveices konfederācijā. XX gs. vidū pilsētā ieplūda daudzi itāliešu imigranti.
Anna Vagenere

Biogrāfija

Moldovas šaha trenera Lazara Šustermana meita. Vairākkārt pārstāvējusi Moldovu Eiropas un Pasaules šaha čempionātos junioriem, kuros lielāko panākumu guvusi 1992. gadā Rimavska Sobotā, kad izcīnījusi sudraba medaļu Eiropas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 1994. gadā uzvarējusi starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Bukarestē. Trīskārtējā Moldovas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (1995, 2000, 2004). Par panākumiem turnīros FIDE 1996. gadā Vagenere piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Beigusi Belcu universitātes svešvalodu fakultāti. Pēc laulībām pārcēlusies uz Luksemburgu. 2009. gadā piedalījusies Luksemburgas vīriešu šaha čempionātā, kurā dalījusi 5. vietu.
Pārstāvējusi Moldovas un Luksemburgas komandas Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 6 reizes (1994-2000, 2004, 2008).
Radons

Vēsture

Radonu 1900. gadā atklāja vācu fiziķis Frīdrihs Ernsts Dorns (Friedrich Ernst Dorn). Tas bija piektais atklātais radioaktīvais elements pēc urāna, torija, polonija un rādija atklāšanas. Tas sākotnēji bija zināms kā rādija emanācija (simbols: Ra Em) vai vienkārši emanācija (Em). 1908. gadā skotu ķīmiķis Viljams Remzijs un angļu ķīmiķis Roberts Vitlovs-Grejs (Robert Whytlaw-Gray) radonu pirmo reizi ieguva tīrā veidā. Remzijs un viņa kolēģis ieteica elementu saukt par nitonu. Par radonu tas tika nosaukts 1923. gadā. Nosaukums ir atvasināts no rādija nosaukuma.

Atrašanās dabā

Dabā radons ir sastopams kā radioaktīvās sabrukšanas produkts urāna–238, urāna–235 un torija–232 izotopu sabrukšanas procesos. Zemes garozā tā daudzums tiek lēsts aptuveni 7×10⁻¹⁶% no kopējās masas. Sastopams arī dažādos ūdeņos, piemēram, karstajos avotos, kā arī Zemes atmosfērā. Vidēja gaisā ir viena radona daļiņa uz 1×10²¹ daļiņām.

Izotopi

Radonam nav stabilu izotopu. Ir zināmi 36 dažādi radona izotopi, kuru atommasas ir no 193 līdz 231. Visstabilākais izotops ir radons–222, kura pussabrukšanas periods ir 3,82 diennaktis. Ir vēl trīs radona izotopi, kuru pussabrukšanas periods ir lielāks par stundu. Tie ir radons–210, radons–211 un radons–224.

Fizikālās īpašības

Radons ir radioaktīva vienatoma gāze bez krāsas un smaržas. Normālos apstākļos tā blīvums ir 9,73 kg/m³. Līdz ar to tā ir viena no smagākajām gāzēm. Salīdzinot ar Zemes atmosfēras blīvumu jūras līmenī, tā blīvums ir aptuveni 8 reizes lielāks. Radons sašķidrinās -61,7 °C lielā temperatūrā, savukārt sacietē -71 °C temperatūrā. Zemās temperatūrās radons rada luminiscenci.

Ķīmiskās īpašības

Radons ir cēlgāze, kas norāda uz to, ka tā ir ķīmiski neaktīva viela. Tomēr no visām cēlgāzēm radons ir visaktīvākais elements. Augstās temperatūrās radons savienojas ar fluoru, veidojot RnFₙ, kur n ir 4, 6 vai 2.
Iegurņa dobums

Iegurņa dobums (lat. Cavitas pelvis) ir dobums, virs iegurņa kauliem. Iegurņa dobumā atrodas reproduktīvie orgāni, urīnpūslis, taisnā zarna un citi orgāni un anatomiskie veidojumi. Tā kā šīs struktūras ir izvietotas salīdzinoši nelielā telpā, tad patoloģiskas izmaiņas vienā orgānā var iespaidot blakus esošo orgānu funkcijas. Tā aizcietējuma gadījumā paplašinātā taisnā zarna var radīt spiediena iedarbību uz urīnpūsli, bet kaunuma nerva (n. pudendus) trauma dzemdību laikā var radīt anālo nesaturēšanu.
Bržidlična

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1320. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Frīdlande pie Moras (vācu: Friedland an der Mohra). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. No 1938. līdz 1945. gadam kā Sudetu reģiona daļa atradās Vācijā. Pēc Otrā pasaules kara - atkal Čehoslovākijā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada - Čehijas sastāvā.
Indoeiropiešu pirmvaloda

Indoeiropiešu pirmvaloda ir hipotētiski konstruēta visu indoeiropiešu valodu kopīgā priekštece. Ir vairākas konkurējošas hipotēzes par indoeiropiešu pirmvalodas izcelsmi. Pašreiz populārākā ir „Kurgānu hipotēze”, saskaņā ar kuru sākotnējie šīs valodas runātāji mituši Melnās jūras ziemeļu piekrastes stepēs tagadējās Ukrainas dienvidos. Alternatīvā teorija aizstāv Anatolijas kalnienes izcelsmes vietu tagadējās Turcijas vidienē.
Pēc F.Kortlanda (Kortlandt) uzskata jau aptuveni 3000.—3300. gadā p.m.ē. notika indoeiropiešu pirmvalodas sadalīšanās „centum” un „satem” grupās, atbilstoši skaitļa „simts” izrunai. Pēc šīs hipotēzes indoāriešu, baltu un slāvu valodas pieder pie „satem” grupas. Droši var teikt vienīgi to, ka aptuveni 2000.—2300. gadā p.m.ē. pirmvaloda jau bija sadalījusies nesaistītās meitas valodās.

Valodniecisko pētījumu vēsture

Indoeiropiešu valodu jeb „indoģermāņu valodu” salīdzinošā izpēte sākās jau 19. gadsimta sākumā, kad Francs Bops (Franz Bopp) publicēja savu darbu „Salīdzinošā gramatika” (1833). Mūsdienu salīdzinošā valodniecība sākās ar Kārļa Brugmaņa (Karl Brugmann) pētījumu „Indoģermāņu valodu salīdzinošās gramatikas uzmetums” (Grundriss der vergleichenden Grammatik der indogermanischen Sprachen), kas publicēts 1880. gados.

Lietvārdu deklinācijas

Uzskata, ka indoeiropiešu pirmvalodai bija astoņi vai deviņi locījumi: nominatīvs (kas?), akuzatīvs (ko?), ģenitīvs (kā?), datīvs (kam?), instrumentālis (ar ko?), lokatīvs (kur?), vokatīvs (!), ablatīvs (no kurienes?) un, iespējams, allatīvs (kurp?).
Tallinas bīskapi

Tallinas bīskapi bija Dāņu Igaunijas teritorijā jeb Rēveles bīskapijā (latīņu: Episcopatus Revaliensis) rezidējošie Romas katoļu baznīcas bīskapi, kurus kopš 1240. gada iecēla Dānijas karaļi. Pēc tam, kad Dānijas karalis Valdemārs IV Igaunijas ziemeļdaļu pārdeva Livonijas ordenim, Tallinas bīskapi no 1374. gada nomināli pakļāvās Rīgas arhibīskapiem, bet reāli bija pilnīgi atkarīgi no Livonijas ordeņa. Pēdējais Tallinas bīskaps Morics Vrangelis atteicās no bīskapa tiesībām par labu Dānijas princim Magnum.
Magnuss Gustavs fon Esens

Dzīvesgājums

Dzimis fon Esenu dzimtas militārpersonas ģimenē. No 1783. līdz 1785. gadam karoja Polijā, kur ievainots. Piedalījās Krievu-zviedru karā (1788—1790), kā arī Polijas kampaņās 1792. un 1794. gadā. Par izcilību kaujā pie Macejovices, kurā tika sagūstīts Tadeušs Kostjuško, saņēmis Svētā Jura ordeni. 1799. gadā karoja pret frančiem Nīderlandē. 1802. gadā tika iecelts par Smoļenskas militāro gubernatoru. 1807. gadā karoja pret Napoleonu, tika kontuzēts Frīdlandes kaujā 1807. gada 14. jūnijā.
Iesākoties 1812. gada karam, tika iecelts par Rīgas militāro gubernatoru. 1812. gada 19. (7.) jūlijā, ciešot sakāvi pret frančiem Iecavas kaujā, un domādams, ka franči tuvojas Rīgai, deva pavēli par Rīgas priekšpilsētu nodedzināšanu 24. (12.) jūlijā. Stiprā vēja rezultātā tika zaudēta konrole pār uguni, un daudzi Rīgas iedzīvotāji zaudēja mājvietas. 1812. gada oktobrī par Rīgas militāro gubernatoru iecēla Filipu Pauluči. 1813. gadā fon Esens noslīka, peldoties sērūdeņražu avotā Baldonē. Pēc dažām ziņām tā esot bijusi pašnāvība, nespējot pārdzīvot vainas apziņu par Rīgas nodedzināšanu.
Vugars Askerovs

Karjera

Savas karjeras laikā Askerovs ir spēlējis FK Liepājas Metalurgs, FK Jelgava, FC Jūrmala, SFK Varavīksne, FK 1625 Liepāja un AFA Olaine. 2018. gadā pievienojās BFC Daugavpils. 2019. gadā atgriezās Liepājā un pievienojās FK Liepāja.
1996. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula

Šī ir 1996. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu sadalījuma tabula. Šajās olimpiskajās spēlēs kopā startēja 10 318 sportisti, kuri pārstāvēja 197 valstis.
1996. gada olimpiskajās spēlēs vismaz 1 medaļu izcīnīja 79 valstis, 118 valstis neizcīnīja nevienu medaļu. ASV sportisti izcīnīja visvairāk zelta medaļas (44), sudraba medaļas (32) un ASV ierindojās pirmajā vietā kopējā medaļu kopvērtējumā. Vācijas sportisti izcīnīja visvairāk bronzas medaļas (27).
Zorans Gavrilovskis

Sasniegumi šaha kompozīcija

Kopš 1985. gada publicējis vairāk nekā 300 šaha kompozīcijas, galvenokārt tiešā mata un palīgmata uzdevumus.
No 2002. gada starptautiskais tiesnesis un no 2016. gada lielmeistars šaha kompozīcijā.
Henks Grīns

Personiskā dzīve

Grīns dzima Birmingemā, Alabamu, tad viņa ģimene drīzumā pārvācās uz Orlando, Floridu, kur viņš pavadīja bērnību. Viņš absolvēja no Ziemas Parka Vidusskolas 1998. gadā un tad ieguva bakalaura grādu bioķīmijā no Ekerdas Koledžas.

Mūzika

Brotherhood 2.0 projekta laikā, Grīns pieņēma izaicinājumu katru nedēļu sarakstīt un izpildīt oriģinālu dziesmu (pazīstamas kā "Dziesmu trešdienas"), un viņš turpināja, lai gan retāk, rakstīt un izpildīt dziesmas. Viņa dziesmas ietver "I'm Gonna Kill You," "Baby, I Sold Your Dog on eBay," and "What Would Captain Picard Do?". Viena no Grīna veiksmīgākajām dziesmām ir "Accio Deathly Hallows". Tā tika prezentēta YouTube sākumlapā un ir skatīta vairāk nekā pusotru miljonu reižu.
Grīna pirmais studijas albums, So jokes, tika izlaista 2008. gadā un sasniedza numuru 22. vietu Billboard Top 25. Viņš kopš tā laika ir izlaidis četrus citus albumus. I'm So Bad at This: Live! (2009), This Machine Pwns n00bs (2009), Ellen Hardcastle (2011) un Incongruent (2014) ar savu jauno grupu, Hank Green and the Perfect Strangers.
Siguldas pagasts

Daba

Pagastā atrodas Daudas un Jodupītes ieleja, Kaktiņu gravas, Kalna Klauka ala un avots, Kautraka gravas, Saltavots, kā arī Sautas kalns un Sviķupītes ielejas atsegumi.

Upes

Dauda, Nurmižupīte, Svīķupīte, Umerupīte, Zušupīte.

Ezeri

Grebītis, Jūdažu ezers, Matiņu ezers, Umuru ezers.

Vēsture

Siguldas pagastam 1876. gadā pievienoja Lorupmuižas novadu, 1893. gadā - Jūdažu pagastu. 1926. gadā atdalīja Siguldas miestu, kam 1928. gadā piešķira pilsētas tiesības. 1935. gadā pagasta platība bija 96,8 km².
1945. gadā pagastā izveidoja Siguldas un Jūdažu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1951. gadā Siguldas ciemam pievienoja Nurmižu ciemu, 1954. gadā daļu Vildogas ciema, 1958. gadā pievienoja daļu Jūdažu ciema, bet nelielu Siguldas ciema daļu iekļāva Līgatnes ciemā. 1974. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Siguldas pilsētai un 1977. gadā daļu Krimuldas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2003. gadā ciems iekļāvās Siguldas novadā.

Apdzīvotās vietas

Jūdaži, Nurmiži, Peltes, Ķipari un Kalnabeites.
Turkmenistānas administratīvais iedalījums

Turkmenistānas administratīvo iedalījumu veido 5 vilajeti un 1 galvaspilsētas apgabals.
Ar domu par zāli

Sižets

Filmā apskatīta tā robeža, pēc kuras pārkāpšanas cilvēku jau sāk dēvēt par narkomānu.
Kihnu

Vēsture un kultūra

Pirmoreiz kā Kīne (Kyne) minēta 1386. gadā, taču arheoloģiskie pētījumi norāda, ka cilvēki salā dzīvoja jau pirms 3000 gadiem. No 13. gadsimta līdz Livonijas karam sala ietilpa Sāmsalas-Vīkas bīskapijas sastāvā. Livonijas kara laikā to pārmaiņus pakļāva Dānijas (1562—1565), Lietuvas (1562-1569), Polijas-Lietuvas (1569—1575) un Krievijas (1575—1582) varai. 1582.—1600. gados tā bija Polijas - Lietuvas kopvalsts Pārdaugavas Livonijas hercogistes Pērnavas prezidija, no 1598. gada Pērnavas vaivadijas sastāvā. 1600.—1710. gados sala piederēja Zviedrijai — šajā laikā katolicismu salā aizstāja luterānisms. 18. gadsimta sākumā kopā ar pārējo Zviedru Vidzemes teritoriju sala tika pievienota Krievijas impērijai un līdz 1918. gadam atradās Vidzemes guberņas sastāvā. 18. gadsimta sākumā salā dzīvoja ap 400 cilvēku. 1710.—1711. gados uz salas bija Lielais mēris, pēc mēra palika dzīvi 50—60 iedzīvotāji.
1846.—1847. gados vairums salinieku pievērsās pareizticībai cerībā, ka Krievijas cars viņiem piešķirs lauksaimniecībā apstrādājamu zemi — taču tas nenotika.
Tā kā Kihnu sala ir nabaga ar resursiem, salinieki bija lielā mērā atkarīgi no tirdzniecības. 19. gadsimta beigās lielu nozīmi ieguva tirdzniecība ar Rīgu — uz Rīgu tika vestas roņādas, roņu tauki, cūkas un zosis, akmeņi. Pirms pirmā pasaules kara Kihnu salā bija 60 kuģi (burinieki), ja neskaita mazākas laivas.
Kihnu salas iedzīvotājiem raksturīga kultūras savdabība un tradīcija vienmēr atgriezties uz savas salas, pie kam bieži līdzi ņemot citur noraudzītu līgavu vai līgavaini. Uz salas vislielākais skaits iedzīvotāju bija 1930. gados, kad uz salas dzīvoja vairāk kā 1200 cilvēku. Salā izveidojies īpatnējs vietējais dialekts.
Otrā pasaules kara laikā salā karadarbība nenotika, taču karš saliniekus stipri ietekmēja. 378 cilvēki bēga uz Rietumiem, vēl 22 cilvēki uz Roņu salu. Palika tikai ap 600 cilvēku.
Pēc kara tika nodibināts zvejnieku kolhozs, uz salas tika pārstrādātas zivis un salinieki dzīvoja salīdzinoši turīgi. 1950.—1960. gadi iezīmējās ar to, ka pārticība ļāva atdzimt salas tradīcijām, tai skaitā plašiem un rūpīgi organizētiem svētkiem. 1973. gadā, kad salinieku kolhozs tika apvienots ar citu kolhozu, Kihnu salas iedzīvotāji lielā mērā zaudēja noteikšanu pār saimnieciskām aktivitātēm, ap salu notika pārzvejošana. Kihnu salas ekonomiskais un demogrāfiskais stāvoklis pasliktinājās, aizvien vairāk jaunatnes pārcēlās dzīvot citur. 1970. gadu sākumā salā ikdienā (skolā, darba vietās) tika aizliegts nēsāt tradicionālos tautas tērpus.
1991. gadā, atjaunojoties Igaunijas neatkarībai, Kihnu salā atkal tika izveidota atsevišķa pašvaldība. Līdz mūsdienām salā saglabājušās savdabīgas, unikālas tradīcijas, salinieki bieži nēsā tautas tērpus, veido raksturīgus amatniecības izstrādājumus, ēdienus.
2003. gadā Kihnu salas kultūras telpa tika iekļauta UNESCO pasaules nemateriālā un verbālā kultūras mantojuma sarakstā.
Guitar Hero III: Legends of Rock

Mūzika

Spēlē ir vairāk nekā 70 dziesmas, no kurām vairums ir oriģinālieraksti. Xbox 360 un PlayStation 3 versijās ir papildu dziesmu lejupielādēšanas iespēja. Guitar Hero III: Legends of Rock parādās tādi mūziķi kā Toms Morello (no grupām Rage Against the Machine un Audioslave), Slash (no Guns N' Roses un Velvet Revolver). PC, PlayStation 3, un Xbox 360 versijās parādās arī Brets Maikls (no The Beatles un Poison).
Gīzas piramīdas

Gīzas piramīdas ir trīs no Ēģiptes piramīdām, kas atrodas Gīzas nekropolē aptuveni 9 km attālumā no Gīzas vecpilsētas un 25 km uz dienvidrietumiem no Ēģiptes galvaspilsētas Kairas. Gīzu piramīdu kompleksā ietilpst arī Lielā Sfinksa. Heopsa piramīda, lielākā no Gīzas piramīdām, ir viens no septiņiem pasaules brīnumiem, vienīgais, kas saglabājies līdz mūsdienām.
Gīzas piramīdas celtas ceturtās Senās Ēģiptes faraonu dinastijas valdīšanas laikā no 2575. līdz 2465. gadam p.m.ē.
1979. gadā Gīzas piramīdas tika iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Tā kā Gīzas piramīdas ir vienīgās, kas saglabājušās no Septiņiem pasaules brīnumiem, tās 2007. gadā automātiski iekļāva Septiņos jaunajos pasaules brīnumos.
11. autobusu maršruts (Rīga)

Maršruts

Abrenes iela — Jaunciems — Suži kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Turgeņeva iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Kalpaka bulvāris, K. Valdemāra iela, Duntes iela, Tilta iela, Viestura prospekts, Mīlgrāvja iela un Jaunciema gatve.
Suži — Jaunciems — Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Jaunciema gatve, Mīlgrāvja iela, Viestura prospekts, Tilta iela, Duntes iela, K. Valdemāra iela, Raiņa bulvāris, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Abrenes iela un Skrindu iela.

Maršruta ar mainītu virzienu maršruts

Abrenes iela — Jaunciema kapi kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Turgeņeva iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Kalpaka bulvāris, K. Valdemāra iela, Duntes iela, Tilta iela, Viestura prospekts, Mīlgrāvja iela, Jaunciema gatve un Jaunciema 8. šķērslīnija.
Jaunciema kapi — Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Jaunciema 8. šķērslīnija, Jaunciema gatve, Mīlgrāvja iela, Viestura prospekts, Tilta iela, Duntes iela, K. Valdemāra iela, Raiņa bulvāris, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Abrenes iela un Skrindu iela.
Arhitektūras muzejs

Arhitektūras muzejs ir muzejs, kurā var iepazīties ar nozīmīgākajiem aspektiem zviedru būvniecības vēsturē pēdējo 1000 gadu periodā, kā arī gūt vispārēju priekšstatu par arhitektūru kopumā pasaulē. Muzejs atrodas Stokholmā, Šepsholmenā.

Celtne

Muzejs ir izvietojies divās ēkās — vienā, 1998. gadā arhitekta Rafaela Moneo projektētajā funkcionālisma stila ēkā, kurā atrodas ieejas halle, specializēta bibliotēka, arhīvs, kanceleja, kantoris, restorāns un veikals, kurā var iegādāties ar arhitektūru saistītus priekšmetus un literatūru, šo celtni muzejs dala ar Modernās mākslas muzeju. Otra ir vēsturiska ēka, kurā līdz jaunās celtnes uzcelšanai atradās Modernās mākslas muzejs, tā ir neoklasicisma stilā būvēta, arhitekta Fredrika Blūma projektētā bijušā jūras flotes manēžas ēka.

Muzejs

Bijušajā jūras flotes manēžas ēkā ir izvietotas pastāvīgās ekspozīcijas un tematiskās izstādes. Pastāvīgā ekspozīcijā ir izstādīti vairāk nekā 100 modeļi, kas apmeklētājus iepazīstina ar būvniecību 1000 gadu garumā. Šeit ir redzamas senāko koka māju, kā arī dažādas mūsdienu tehnoloģiju un arhitektūras stilu ēku modeļi. Tāpat redzami ir vēsturiski arhitektūras darbu modeļi, pārstāvot pasauli no senatnes līdz mūsdienām.
Muzejs piedāvā arī lekcijas, studijas, gida vadītas ekskursijas, arī pa pilsētu, kā arī īpašas programmas skolēniem un bērniem, dodot iespēju pašiem iesaistīties modeļu būvēšanā. Muzeja mājaslapā ir pieejama par samaksu digitālā arhitektūras objektu attēlu datu bāze.
Stigs

Personības atklāšana

2010. gada 1. septembrī bija oficiāli apstiprināts, ka baltais Stigs ir Bens Kolins. 2010. gada 16. septembrī Bens Kolins izdeva autobiogrāfijas grāmatu "Cilvēks baltā kostīmā", ko vēlējās aizliegt BBC. Pēc šī atgadījuma Kolins tika atlaists un viņa vietā pieņemts cits autobraucējs. 17. sezonas pēdējā epizodē Bens Kolins atgriezās raidījumā kā autovadīšanas instruktors, bet jau neslēpjot savu seju. Ričards Hamonds skatītājiem viņu stādīja priekša kā veco Stigu.
Antarktikas speciāli aizsargātie areāli

Antarktikas speciāli aizsargātie areāli (ASPA no angļu: Antarctic Specially Protected Areas) ir areāli Antarktīdas kontinentā vai subantarktiskajās salās, kam tiek piemērots speciāls aizsardzības statuss. Aizsargājamās teritorijas tika iedibinātas 1964. gadā saskaņā Pieņemtajiem pasākumiem antarktiskās floras un faunas aizsardzībai (Agreed Measures for the Conservation of Antarctic Fauna and Flora) Antarktikas līgumu sistēmas, kas pārrauga visas zemes un akvatorijas uz dienvidiem no 60° dienvidu paralēles, ietvaros. 1991. gadā līdz tam iedibinātās aizsargājamo teritoriju kategorijas tika aizstātas ar Vides protokola 5. pielikumu un saskaņā ar ko Antarktikā ir Antarktikas speciāli aizsargātie areāli un Antarktikas speciāli pārvaldītie areāli.
Kādai antarktiskās teritorijas daļai var tikt piešķirts speciāla areāla statuss lai aizsargātu specifiskas vides, zinātniskās, vēsturiskās, estētiskās vai dabas vērtības vai arī to kombinācijas, kā arī notiekošus vai plānotus zinātniskus pētījumus. Aizsardzības statuss tiek piemērots, lai pasargātu šajās teritorijās vidi vai tur notiekošos vai plānotos pētījumus no cilvēku ietekmes, kā arī lai novērstu iespējamos konfliktus, veicinātu plānošanu un kooperēšanos.
Aktivitātes šādās teritorijās ir jāsaskaņo ar tām izstrādātajiem pārvaldības plāniem un iekļūšanai tajās nepieciešama speciāla atļauja. Katras teritorijas statusa nominēšanu nodrošina kāda no Antarktikas Līguma dalībvalstīm, kas izstrādā pārvaldības plānu un atbild par tā uzturēšanu.
2011. gadā Antarktikas Līguma darbības zonā bija 71 teritorija ar speciālas aizsardzības statusu, ko pārraudzīja Austrālijas, Jaunzēlandes, ASV, Lielbritānijas, Čīles, Francijas, Argentīnas, Polijas, Krievijas, Norvēģijas, Japānas, Indijas un Itālijas atbildīgās institūcijas.
Kubinkas bruņutehnikas muzejs

Kubinkas bruņutehnikas muzejs ir viens no lielākajiem pasaules muzejiem, kurā var apskatīt visdažādāko periodu un veidu bruņutehniku. Muzejs atrodas Krievijā, Kubinkas pilsētas apkaimē (Maskavas apgabals) militārās daļas teritorijā. Atrašanos muzejā regulē Krievijas Federācijas bruņoto spēku normatīvie akti, kas attiecas uz militāro daļu apmeklētājiem. Fotografēšanā ārpus muzeja telpām ir stingri noliegta. 
Muzeja darbinieki ne tikai apkalpo apmeklētājus, bet arī restaurē eksponātus. Daudzi no muzeja eksponātiem ir darba kārtībā un piedalās militārās vēstures šovos, kas veltīti dažādiem datumiem un gadadienām. Līdzās tam notiek eksponātu kaujas ceļa vēsturiskā izpēte. 
Ekspozīcijā ir atrodams ļoti liels skaits dažādu periodu un valstu tanku, bruņumašīnu u.c. militārās tehnikas eksponātu. Muzejā atrodami gan sērijveida modeļa, gan unikāli bruņutehnikas prototipi. Muzejs aktīvi sadarbojas ar bruņutehnikas muzejiem ārvalstīs, piemēram, Lielbritānijā, Francijā un citur.
RTT

Mērījumu pielietošana

Praksē šī mērījumu metode visbiežāk tiek pielietota datortīklu tehnoloģijās, lai mērītu datu pakešu aizkavi, jo šai metodei nav nepieciešama laika sinhronizācija starp abiem iesaistītajiem mezgliem. Tomēr jāatzīmē, ka daudzos gadījumos ar asimetrisku maršrutēšanu (piemēram, sakarā ar BGP politiku), var rasties dažāds izejošā un ienākošā signāla aizkaves laiks, kas neļauj viennozīmīgi spriest par signāla aizkavi vienā virzienā.
RTT tiek lietots, piemēram, TCP protokolā, lai noteiktu, kad paketes, kuras vēl nav saņēmušas apstiprinājumu, ir jānosūta atkārtoti. Tas ir nepieciešams, lai protokols spētu pielāgoties pieejamajai transporta kanāla kapacitātei un mainīgiem slodzes apstākļiem.

RTT vs. Ping

Mērot RTT ir jāņem vērā, ka praksē datu paketes saņēmējam ir nepieciešams laiks, lai apstrādātu ienākošo pieprasījumu pirms tiek nosūtīta atbilde. Tādējādi rodas neliela laika atšķirība starp paketes saņemšanu un atbildes nosūtīšanu. Šai nelielajai atšķirībai parasti ir diezgan akadēmiska nozīme, taču tā var būtiski pieaugt, ja, piemēram, ievērojami palielinās saņēmēja CPU noslodze.
RTT mērīšanai parasti tiek sūtīta īpaša pakete, kurai nav nepieciešams ilgs apstrādes laiks (piemēram, ICMP ping). Saņemot šādu paketi, saņēmējs nekavējoties nosūta atbildi, lai RTT mērījuma rezultāts būtu maksimāli precīzs.
Gala lietotājs var mērīt RTT ar komandu ping, kas ir pieejama praktiski jebkurā mūsdienu operētājsistēmā. Taču precīzam rezultātam nevajadzētu paļauties tikai uz komandas ping veiktajiem mērījumiem, jo daudzos datortīklos atšķirīgiem tīkla protokoliem, piemēram, TCP un ICMP, var būt piešķirtas atšķirīgas prioritātes.

RTT ietekmējošie faktori

Turp un atpakaļ ceļa laiku (RTT) var ietekmēt šādi faktori:
Distance - attālums, kas signālam ir ir jāmēro, korelē ar laiku no signāla nosūtīšanas brīža līdz servera atbildes saņemšanas brīdim;
Pārraides vide - datu pārraides vide (piem. vara vadi, optiskais kabelis) var ietekmēt, cik ātri signāls nonāks līdz serverim un atpakaļ;
Tīkla mezgli - signāla apstrāde, ko veic starp-maršrutētāji un serveri, prasa laiku, kas palielina RTT. Jo tīklā ir lielāks tīkla mezglu skaits, jo augstāks RTT;
Tīkla noslodze - parasti RTT pieaug, ja ir augsta tīkla noslodze. Un pretēji, zems tīkla noslodzes līmenis var samazināt RTT;
Servera reakcijas laiks - laiks, kas ir nepieciešams, lai serveris nosūtītu atpakaļ signālu, ir atkarīgs no servera datu apstrādes jaudas, no apstrādājamo pieprasījumu daudzuma un pieprasījumu rakstura (cik liels resurss ir nepieciešams pieprasījuma apstrādei). Lielāks servera datu apstrādes laiks palielina RTT.
Šarlruā

Vēsture

Pilsēta dibināta 1666. gadā kā spāņu cietoksnis un tika nosaukts Spānijas karaļa Karlosa II vārdā.
1693., 1746. un 1794. gadā pilsētu ieņēma franči. Pirms Vaterlo kaujas pilsētā uzturējās Napoleons.
Jau pirms 2000 gadiem pilsētas apkārtne bija pazīstama kā dzelzs rūdu un ogļu ieguves rajons, tāpēc 19. gadsimta sākumā Šarlruā kļuva par vienu no rūpnieciskās revolūcijas centriem Eiropā. Attīstījās ogļu ieguve, metalurģiskā un stikla rūpniecība. Kaut arī pēdējā ogļu šahta tika slēgta 1984. gadā, vēl aizvien Šarlruā ir viens no Eiropas lielākajiem smagās rūpniecības centriem.
20. gadsimta 90. gados Šarlruā kļuva bēdīgi slavena kā maniaka Marka Ditrū mītnes vieta.