Hokejs

Vēsture

Spēles starp komandām, kurās ar nūjām tiek sists pa ripām līdzīgiem objektiem, ir tikušas spēlētas jau kopš ļoti seniem laikiem. 4000 gadus veci zīmējumi apbedījumos Ēģiptē attēlo sporta veidu, kas līdzinās lauka hokejam. Pirmo reizi vārds hokejs ticis izmantots 16. gadsimtā, bet tā izcelsme ir neskaidra. Tas varētu būt cēlies no seno franču vārda hoquet, kurš nozīmē — gana nūja, bet varētu arī būt cēlies no nīderlandiešu vārda hokkie. Parasti lielākā daļa no šīm spēlēm tika spēlētas uz parasta laukuma, bet 16. gadsimta holandiešu gleznotāja Hendrika Averkampa gleznā tas tika spēlēts arī uz ledus.
1875. gada 3. martā pirmoreiz tika organizēta hokeja spēle, un šī diena tiek uzskatīta par modernā hokeja dzimšanas dienu. 1877. gadā, lai spēli padarītu skatāmāku, daži Makgila (McGill) universitātes studenti ieviesa hokejā pirmos 7 noteikumus, un tajā pašā gadā nodibināja arī pirmo komandu - Makgila Universitātes hokeja klubu. Kļuvusi organizētāka, spēle tapa populāra un 1883. gadā tika iekļauta Monreālas ikgadējā Ziemas karnevālā. 1893. gadā Kanādā darbojās jau ap 100 hokeja komandām. 1888. gadā Ziemas karnevālu apmeklēja Prestonas Lords Stenlijs. Lordu ļoti sajūsmināja hokejs un viņš nosprieda, ka labākajai komandai vajadzētu tikt apbalvotai. Stenlija kauss pirmoreiz tika pasniegts amatieru komandai Kanādā un tiek pasniegts vēl aizvien, tikai tagad šī balva tiek pasniegta katras sezonas spēcīgākajai NHL komandai. Tas tiek uzskatīts par vērtīgāko hokeja apbalvojumu. NHL, pēc vairākām citām islaicīgi pastāvējušām Ziemeļamerikas hokeja līgām, tika dibināta 1917. gada novembrī.
Lorda Stenlija pieci dēli centās popularizēt hokeju Eiropā. 1903. gadā tika dibināta līga, kurā spēlēja 5 komandas. 1910. gadā notika pirmais Eiropas čempionāts, kurā uzvarēja Lielbritānijas hokeja izlase.

Spēle

Hokejs tiek spēlēts uz ledus laukuma. Laikā, kad spēle rit vienādos sastāvos, uz laukuma atrodas 6 spēlētāji no katras komandas. Katrā komandā ir pieci laukuma spēlētāji un 1 vārtsargs. Spēles mērķis ir gūt pēc iespējas vairāk vārtu, ar speciālām nūjām sitot pa īpašu gumijas disku — ripu. Vārtus var gūt, raidot ripu pretinieku vārtos, kas novietoti pretējā laukuma galā. To priekšā stāv pretinieku komandas vārtsargs, kuram ir tiesības ripu piespiest pie ledus. Vārti ir 122 cm augsti un 183 cm plati. Spēlētāji nedrīkst ripu vārtos iemest ar roku. Ripai jābūt 2,54 cm biezai, tās diametram jābūt 7,62 cm un tās svaram jābūt no 156 līdz 170 gramiem.
Starp pārējiem pieciem laukuma spēlētājiem parasti ir 2 aizsargi un 3 uzbrucēji. Uzbrucēju līnijā ir viens centra uzbrucējs un divi malējie uzbrucēji - labās un kreisās malas. Spēlei drīkst pieteikt dažādu skaitu spēlētāju. Lielākajā daļā pasaules līgu komandas spēlei drīkst pieteikt 23 spēlētājus (t.sk. arī Latvijas hokeja līgā) no kuriem 2 ir vārtsargi. Ziemeļamerikas profesionālajās līgās spēlei drīkst pieteikt ne vairāk kā 18 spēlētājus. Uz laukuma esošie spēlētāji bieži mainās, jo, pateicoties lielajiem ātrumiem, spēlētāji ātri nogurst. Vārtsargus komandas maina reti - pārsvarā, kad tie uz laukuma darbojas nepārliecinoši un ir ielaiduši jau vairākus vārtus. Laukuma apmales (sauktas par bortiem) palīdz ripu noturēt spēles laukumā. Tiesa, gadās, ka spēlētāji ripu pārmet pāri arī tiem. Parasti tas notiek nejauši, bet ja tas notiek apzināti, tad spēlētājam tiek piespriests sods par spēles laika vilcināšanu. Pēc tam, kad ripa ir atstājusi laukumu, spēle tiek apturēta. Tā tiek atsākta ar jaunu iemetienu.
Spēlē ir 3 periodi, katrs - 20 minūtes garš. Kad spēle tiek apstādināta, tiek apstādināts arī spēles laiks. Ir spēles, kurās noteikti jānoskaidro uzvarētājs (piem. finālspēle). Ja to pamatlaiks beidzas neizšķirti, tad tiek spēlēts pagarinājums, kurš parasti ir 5 minūtes garš. Pagarinājumā (un attiecīgi visā spēlē) uzvar komanda, kas pirmā gūst vārtus. Ja vārti tajā netiek gūti, tad notiek soda metienu sērija. Tie tiek izpildīti, spēlētājiem izejot vienam pret vienu uz vārtiem un cenšoties pārspēt vārtsargu. Pasaulē ir līgas, kuru noteikumos rakstīts, ka pilnīgi visās spēlēs jānoskaidro uzvarētājs. Pasaules čempionātos pagarinājumi grupu un kvalifikācijas kārtu spēlēm ir 5 minūtes gari, ceturtdaļfināliem un pusfināliem - 10 minūtes gari, bet finālam tie ir 20 minūtes gari.
Lielākā daļa hokeja komandu spēlē dažādās hokeja līgās, kurās visas sezonas laikā savā starpā sacenšas vairākas komandas.

Sodi

Parasti hokeja spēlē ir 2 līdz 4 tiesneši, kuri seko, lai uz laukuma esošie spēlētāji nepārkāptu spēles noteikumus. Parasti ir 2 līnijtiesneši, kuri atbildīgi par uzbrukuma zonas ievērošanu un pārmetieniem. Abi pārējie tiesneši rūpējas par vārtiem un visiem pārējiem noteikumiem. Tiesnešu piešķirtie noraidījumi var būt no 2 min līdz pat spēles beigām.

Periodi un pagarinājumi

Spēlē ir 3 periodi, katrs 20 minūtes garš. Laiks tiek skaitīts vienīgi tad, kad ripa ir uz ledus. Starp periodiem komandas mainās ar laukuma pusēm. Veterānu un jauniešu līgās nereti tiek spēlētas īsākas spēles - parasti ar trim periodiem, kuri ir īsāki par 20 minūtēm. Ir arī jauniešu līgas, kurās spēle tiek spēlēta uz mazāka laukuma.
Ir vairāki veidi, kā tiek turpināta spēle, ja tā beidzas neizšķirti. Spēle beidzas neizškirti, ja abām komandām ir vienāds gūto vārtu skaits. Daudzos turnīros, kā arī NHL Stenlija kausa izcīņas spēlēs komandas turpina spēlēt vēl vairākus 20 minūšu periodus, līdz kāda no komandām gūst vārtus, tā arī kļūst par spēles uzvarētāju. Daudzās hokeja līgās tiek izspēlēts tikai 1 pagarinājuma periods, ja tajā vārti netiek gūti, tiek mesti soda metieni, kurus izpilda 3 spēlētāji no katras komandas. Pēc šiem soda metieniem tā komanda, kuras spēlētāji guvuši vairāk vārtu, ir uzvarētāja, ja arī šajos soda metienos abu komandu spēlētāji gūst vienādu vārtu skaitu, soda metienus turpina mest, līdz viena no komandām gūst pārsvaru. Neatkarīgi no gūto vārtu skaita soda metienos spēles protokolā uzvarētājkomandai tiek pieskaitīts tikai 1 punkts. Soda metienos gūtie vārti netiek pievienoti spēlētāju statistikai. Sākot ar 2007. gadu, pasaules čempionātos tiek izspēlēts piecu minūšu pagarinājums un, ja tajā vārti netiek gūti, notiek soda metienu sērija. Līdz 2006. gadam pasaules čempionātos neizšķirta gadījumā abām komandām tika piešķirts 1 punkts un spēle bija beigusies, vienīgi, ja tā nebija ceturtdaļfināla, pusfināla vai fināla spēle, kad bija jānoskaidro uzvarētājs.

Spēlētāju ekipējums

Visi spēlētāji atrodas uz slidām un katram no viņiem ir arī speciāla nūja. Tā kā hokejs ir ļoti ātra un nereti arī rupja spēle, tad, lai izvairītos no nopietnām traumām, hokejistiem ir jāvalkā speciāli aizsargtērpi. Spēlētāji parasti valkā ķiveres, krūšu aizsargus, elkoņu aizsargus, mutes sargus, speciālus cimdus, speciālus šortus un vēl vairākus citus aizsargus. Vārtsargiem ekipējums ir citāds, jo arī viņu uzdevums uz laukuma ir pilnīgi citāds - tiem nav jāgūst vārti, bet gan tieši otrādi - jārūpējas par to, lai vārtus negūtu pretinieki, tādēļ tiem ir tvērējcimds, atsitējcimds, platāka nūja, savādāka ķivere, kājsargi.

Apmeklējuma rekords

Hokeja spēles apmeklējuma rekords tika uzstādīts 2014. gada 1. janvārī, kad Nacionālās hokeja līgas Ziemas klasikas spēli starp Toronto "Maple Leafs" un Detroitas "Red Wings" Mičiganas stadionā klātienē vēroja 105 491 skatītājs.
Iepriekšējais rekords tika uzstādīts 74. Pasaules čempionāta hokejā atklāšanas spēlē, kas notika Veltins-Arena Gelzenkirhenē 7. maijā starp ASV un Vācijas valstsvienībām. Veltins-Arena arēnas ietilpība ir 76 152 cilvēki. Pamatojoties uz Starptautiskās Hokeja federācijas un Ginesa rekordu sniegtajām ziņām, šo spēli apmeklēja 77 803 cilvēki. Vēl iepriekš pasaules rekords hokeja spēles apmeklētības ziņā bija 74 554 cilvēki, kuri 2001. gada 6. oktobrī ieradās uz spēli starp Mičiganas štata universitāti un Mičiganas universitāti.

Sieviešu hokejs

Hokeju spēlē ne tikai vīrieši, bet arī sievietes. Tāpat kā vīriešu hokejā, arī sieviešu hokejā starp spēcīgākajām valstīm ir Kanāda, ASV, Zviedrija un Somija. Lielākā atšķirība starp vīriešu un sieviešu hokeju ir tāda, ka sieviešu hokejā ir aizliegti spēka paņēmieni. Tas tika nolemts 1990. gadā, kad pēc pirmā pasaules čempionāta sievietēm tika secināts, ka Ziemeļamerikas spēlētājas ir krietni masīvākas par lielāko daļu pārējo valstu hokejistēm. Vēl viena atšķirība ir tā, ka visām hokejistēm ir jāvalkā pilnā sejas maska (tāpat kā jauniešiem līdz 18 gadu vecumam).

Sieviešu hokeja vēsture

Prestonas Lorda Stenlija meita Lēdija Izobella Stenlija ir viena no sieviešu hokeja aizsācējām, un ir viena no pirmajām sievietēm, kas fotogrāfijā redzama ar nūju un ripu. Tas notika ap 1890. gadu, Otavā, Kanādā. 20. gadsimta sākumā sievietes hokeju spēlēja jau visā Kanādas teritorijā.

Sieviešu hokejs mūsdienās

Hokejs ir viens no vistraujāk augošajiem sieviešu komandu sporta veidiem pasaulē. Sieviešu hokejā iesaistīto spēlētāju skaits pēdējos 10 gados pieaudzis par 400%. 1990. gadā notika arī pirmais Pasaules čempionāts sievietēm, bet sākot ar 1998. gada Olimpiskajām spēlēm Nagano, Japānā, tas ir arī Olimpisko spēļu programā.
Vairākas sievietes ir "ielauzušās" arī starp vīriešiem. Menjona Raumē ir bijusi NHL komandas Tampabejas "Lightning" vārtsardze divos pirmssezonas mačos. 2003. gadā Heilija Vikenhaizere spēlēja Kirkonumī "Salamat" komandas rindās. "Salamat" spēlē Suomi-sarja, kas ir trešā spēcīgākā Somijas hokeja līga.

Starptautiskās sacensības

Pasaules čempionāts hokejā vīriešiem ir ļoti populārs starp eiropiešiem, bet tas ir mazāk nozīmīgs Ziemeļamerikā, jo sakrīt ar NHL izslēgšanas kārtas (play-off) cīņām. Kanādai un ASV, kā arī citām valstīm ar spēlētājiem no NHL, nekad neizdodas čempionātam nokomplektēt labāko sastāvu, jo parasti tie spēlē Stenlija kausa izcīņā. Daudzas starptautiskās sacensības, ieskaitot Pasaules čempionātu, rīko Starptautiskā Hokeja Federācija jeb IIHF.
Jau kopš 1920. gada Vasaras Olimpiskajām spēlēm hokejs tiek spēlēts arī Olimpiskajās spēlēs, no 1924. gada hokeja turnīrs tiek izspēlēts ziemas olimpisko spēļu ietvaros. Pirmā Olimpiskajās spēlēs uzvarēja Kanādas hokeja izlase. Arī Latvijas hokeja izlase vairākas reizes ir piedalījusies Olimpiskajās spēlēs, tas notika 1936., 2002., 2006., 2010. un 2014. gadā.
Sākot ar 1990. gadu, tiek izspēlēts arī Pasaules čempionāts hokejā sievietēm. Olimpiskajās spēlēs hokejs sievietēm tiek spēlēts no 1998. gada. 2006. gadā pasaulē dominē ASV un Kanādas hokejistes.