google/wiki40b huggingface dataset:
Inga Kalna

Dzīvesgājums

Dzimusi 1972. gada 1. maijā Rīgā. Mācījās Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā, 1994. gadā absolvēja Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas muzikoloģijas un 1997. gadā Ludmilas Braunas vokālās mākslas klasi. 1995. gadā debitēja kā Latvijas Nacionālās operas soliste Paminas lomā Mocarta operā "Burvju flauta", guva panākumus arī Džildas lomā "Rogoletto", Mimi lomā "Bohēmā", Alčīnas lomā operā "Alčīnā" un Lučijas lomā operā "Lučija no Lammermūras", vairākkārt iegūstot Latvijas Teātra balvu un Latvijas Lielo mūzikas balvu.
1999. gadā papildinājās Londonas Karaliskajā Mūzikas akadēmijā (Royal Academy of Music) un pārcēlās uz dzīvi Hamburgā, bija Hamburgas Valsts Operas soliste (2001—2007). Dziedāja arī Amsterdamas Nīderlandes operā (De Nederlandse Opera), Antverpenes Flāmu operā (Vlaamse Opera), Tamperes, Lozannas un Tulūzas opernamos, Maskavas Lielajā teātrī. 2006. gadā viņa debitēja Zalcburgas festivālā (Salzburger Festspiele) ar Pirmās dāmas lomu Mocarta “Burvju flautā”, gadu vēlāk Parīzes Nacionālajā operā Alčīnas lomā, bet 2009. gadā ar Alčīnas lomu Milānas operā La Scala.
Precējusies ar advokātu Vero Kosanu, ir meita Lidija.
Pasaules tirdzniecības centrs

Pasaules tirdzniecības centrs (angļu: World Trade Center (WTC)) bija septiņu ēku komplekss Ņujorkā, ASV. Komplekss tika iznīcināts 2001. gada 11. septembra uzbrukumā ASV. Pašlaik tas tiek būvēts no jauna, tas sastāvēs no sešiem debesskrāpjiem un piemiņas vietu uzbrukumā bojā gājušajiem. Biroju telpu kopējā platība bija 1,24 miljoni m².
Oriģinālo pasaules tirdzniecības centru plānoja Minoru Jamasaki 1960. gadu sākumā. Viņš izmantoja cauruļkarkasa strukturālo dizainu abiem 110 stāvus lielajiem dvīņu torņiem. Oficiālā pamata ielikšana notika 1966. gada 5. augustā. Ziemeļu tornis tika pabeigts 1970. gada decembrī, dienvidu — 1971. gada jūlijā. Pārējās 5 ēkas tika uzbūvētas laika posmā no 1970. līdz 1987. gadam. Pēdējās ēkas būvniecība tika pabeigta 1987. gadā. Katrs no dvīņu torņiem bija 110 stāvus augsts. 1975. gada 13. februārī Pasaules tirdzniecības centrā izcēlās ugunsgrēks, vēl 1993. gada 26. februārī tas piedzīvoja bumbu sprādzienu, kurā gāja bojā 6 cilvēki un vairāk nekā 1000 cilvēki tika ievainoti.
2001. gada 11. septembra rītā divas nolaupītas lidmašīnas (aviokompānijas United Airlines reiss 175 un American Airlines reiss 11) ar aptuveni 18 minūšu intervālu ietriecās Pasaules tirdzniecības centrā. Viss komplekss tika iznīcināts, kopā gāja bojā 2752 cilvēki.
Pasaules tirdzniecības centra torņi bija pasaules augstākā celtne laika posmā no 1972. līdz 1973. gadam.

Ziemeļu gājēju tilts

Pār Vest strītas lielceļu, (angļu: West Street Highway) blakus Pasaules tirdzniecības centram, tika uzbūvēts Ziemeļu gājēju tilts, kas savienoja Pasaules tirdzniecības centru ar Pasaules finansiālo centra kompleksu. Tilts tika uzbūvēts laika posmā no 1982. līdz 1983. gadam. Tilts bija 118,9 m. garš.
2001. gada 11. septembrī, tilts tika iznīcināts, kad 10:28 no rīta, pēc vietējā laika sabruka Ziemeļu tornis, sagraujot tiltu pilnībā.
Menstruācija

Menstruācija (latīņu: menstruus — ‘ikmēneša’) jeb mēnešreize ir dabiska, periodiska dzemdes gļotādas funkcionālā slāņa (endometrija) atdalīšanās un izvade no dzemdes kopā ar asinīm. Ar menstruāciju sākas menstruālais cikls. Sievietēm menstruālais cikls ilgst vidēji 28 dienas. Asiņošana var ilgt 2 līdz 8 dienas. Menstruācijas pirmo reizi ir pubertātes vecumā (12—14 gadu vecumā), kad tiek sasniegts dzimumgatavības posms, un beidzas, kad iestājas menopauze.
Ja notikusi olšūnas apaugļošanās un ieligzdošanās, no endometrija sāk veidoties placenta un tas nenoārdās. Grūtniecības laikā menstruāciju nav. Bieži to nav arī zīdīšanas laikā.
Linkolna jūra

Robežas

Ziemeļu robeža tiek vilkta no Morisa Džesepa raga Grenlandes ziemeļos līdz Kolumbijas ragam Elsmīra salas ziemeļos. Dienvidos apskalo Grenlandes un Elsmīra salas krastus; trīs šaurumu sistēma starp tām (Robsona šaurums, Kenedija šaurums un Smita šaurums) Linkolna jūru savieno ar Bafina jūru.

Vispārējs apraksts

Jūras krasti klinšaini, stāvi, ar izteiktiem fjordiem, pa kuriem jūrā noplūst ledāji. Straumes plūst austrumu virzienā. Plūdmaiņu augstums ap 0,8 m.
Jūru visu gadu klāj daudzgadīga dreifējoša ledus sega. Ledus sega šeit ir visbiezākā visā Ziemeļu Ledus okeānā — tās biezums ir līdz 15 metriem, līdz ar to Linkolna jūra uzskatāma par planētas aukstāko jūru.
Elsmīra salas līča piekrastē atrodas Alerta — vistālāk ziemeļos novietotā pastāvīgā cilvēku apmetne.
Alešs Hemskis

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Hemskis uzsāka 1999.—2000. gada sezonā, kad aizvadīja četras debijas spēles Čehijas Ekstralīgas kluba HC Pardubice rindās. Jau nākamajā vasarā hokejists devās uz Ziemeļameriku, nākamās divas sezonas aizvadot QMJHL klubā Holas "Olympiques".
2002.—03. gada sezonas ievadā hokejistam izdevās izcīnīt vietu NHL kluba Edmontonas "Oilers" pamatsastāvā, laukumā izejot 59 spēlēs. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Hemskis atgriezās HC Pardubices rindās, izcīnot Čehijas čempiona titulu, taču tad atgriezās "Oilers", aizvadot savu rezultatīvāko NHL sezonu, to noslēdzot ar 77 punktiem 81 spēlē un "Oilers" rezultatīvākā spēlētāja titulu.
2006. gada vasarā hokejists noslēdza jaunu, sešus gadus ilgu līgumu ar "Oilers". 2009.—10. gada sezonā traumas dēļ Hemskis aizvadīja vien 22 spēles. Traumas hokejistu turpināja mocīt arī nākamās divas sezonas.
Čehijas hokeja izlases rindās izcīnījis bronzas medaļu 2006. gada olimpiskajās spēlēs, kā arī piedalījies 2005., 2009. un 2012. gada Pasaules čempionātos, 2005. gadā izcīnot zelta, bet 2012. gadā — bronzas medaļas.
2014. gadā Hemskis tika aizmainīts uz Otavas "Senators", taču vasarā nonāca jau Dalasas "Stars" sastāvā. "Stars" rindās aizvadīja trīs sezonas, līdz 2017. gada vasarā noslēdza viena gada līgumu ar Monreālas "Canadiens".
Kēnigszē bobsleja, kamaniņu un skeletona trase

Kēnigszē bobsleja, kamaniņu un skeletona trase ir bobsleja, kamaniņu un skeletona trase. Tā atrodas netālu no Kēnigszē ezera Vācijā.

Vēsture

1967. gadā Kēnigszē tika rīkots Eiropas čempionāts kamaniņu sportā. Tas notika dabīgi saldētā trasē. Drīz sākās mākslīgi saldējamās dzelzsbetona trases būvniecība. Tā tika pabeigta 1968. gadā un sākotnēji bija paredzēta tikai kamaniņām. 1970. gados trase tika pielāgota bobsleja sacensībām un 1979. gadā tika rīkots gan bobsleja, gan kamaniņu pasaules čempionāts. Tā bija pirmā reize (izņemot Olimpiskās spēles), kad šo sporta veidu pasaules čempionāti notika vienā trasē, vienā gadā.
Trase bija iekļauta neveiksmīgajā Zalcburgas pieteikumā 2014. gada Olimpisko spēļu rīkošanai, kā arī Minhenes pieteikumā 2018. gada Olimpisko spēļu rīkošanai.
Sjastroja

Vēsture

Pilsēta dibināta 1926. gadā līdz ar Sjasas celulozes un papīra kombināta celtniecību. Pilsētas tiesības no 1992. gada.

Ekonomika

Sjastrojā atrodas Sjasas celulozes un papīra kombināts (Сясьский целлюлозно–бумажный комбинат).
Jordānijas administratīvais iedalījums

Jordānijas administratīvo iedalījumu veido 12 muhāfazas, kas sīkāk iedalās 52 nahijās.
Maijāra reakcija

Maijāra reakcija ir ķīmiska reakcija starp aminoskābēm un ogļhidrātiem, kas parasti norisinās, karsējot pārtikas produktus. Maijāra reakcijas rezultātā rodas ceptiem produktiem raksturīgā krāsa, smarža un garša, ko nodrošina Maijāra reakcijas produkti. Tipiski Maijāra reakcijas piemēri ir gaļas vai maizes cepšana. Maijāra reakcija kopā ar karamelizāciju (ogļhidrātu oksidēšanos augstā temperatūrā) pieder pie nefermentatīvajām pārtikas nobrūnēšanas parādībām. Maijāra reakcijas rezultātā veidojas arī visai kaitīgas vielas, piemēram, akrilamīds, tādēļ ceptu produktu lietošanu uzturā ieteicams ierobežot.
Maijāra reakcija nelielos apjomos norisinās arī cilvēka organismā, bet nemēdz to ietekmēt, jo reakcijas produkti paspēj izdalīties no organisma. Tomēr vielmaiņas traucējumu (cukura diabēta) apstākļos Maijāra reakcijas produkti nelabvēlīgi ietekmē organismu — piemēram, uzkrājas acs lēcā un izraisa redzes pasliktināšanos diabēta slimniekiem.

Vēsture

Maijāra reakcija nosaukta franču ārsta un ķīmiķa Luija Kamila Maijāra (Louis-Camille Maillard) vārdā. Maijārs bija viens no pirmajiem zinātniekiem, kuri 1910. gados izpētīja šo reakciju.

Reakcijas mehānisms

Reakcija ir ļoti sarežģīta un līdz galam vēl nav izpētīta. Vienkāršie ogļhidrāti reaģē atvērtās konformācijas stāvoklī; to karbonilgrupa mijiedarbojas ar aminoskābes nukleofilo aminogrupu, kā rezultātā veidojas nestabili glikozilamīni un atšķeļas ūdens. No glikozilamīniem Amadori pārgrupēšanās ceļā rodas ketozamīni, kuri pēc tam atkal atšķeļ ūdeni un rodas dažādi reduktoni un dehidroreduktoni (karamelei līdzīgi produkti), melanoidīni un citi brūnas krāsas slāpekli saturoši polimēri, kā arī mazmolekulāras vielas, piemēram, diacetils, acetols vai pirovīnogskābes aldehīds.
Dažādiem cukuriem ir dažāda reaģētspēja. Fruktoze Maijāra reakcijā iesaistās līdz 200 reizes aktīvāk, nekā glikoze. Disaharīdi (saharoze) reaģē vēl grūtāk.
Latviešu konversācijas vārdnīca

Vēsture

Pievērsties grāmatniecībai un Latviešu konversācijas vārdnīcai izdošanai Ansi Gulbi iedvesmojuši Jēkaba Dravnieka Konversācijas vārdnīcas izstrādes centieni, par ko Gulbis rakstījis: „Toreiz, pirms 35 gadiem, kad saņēmu viņa izdoto Konversācijas vārdnīcas 1. burtnīcu, es tā sajūsminājos, ka nolēmu kļūt par grāmatnieku”.
1927. gada vasarā Ansis Gulbis pierunā Arvedu Švābi uzņemties enciklopēdijas veidošanu. Latviešu konversācijas vārdnīcas redakcijas kodolu veido arī Švābes līdzstrādnieks Benno Ābers, kā arī filoloģes Anna Dārziņa un Elza Ābele, bet pavisam enciklopēdijas veidošanā iesaistās vairāk nekā 100 Latvijas zinātnieku, kultūras darbinieku, pedagogu u.c. speciālistu, pieaicinot arī speciālistus no Lietuvas, Igaunijas, Somijas, Polijas u.c valstīm.
Latviešu konversācijas vārdnīcu četru sējumu apjomā bija paredzēts pabeigt pusotra gada laikā, taču sākotnējās ieceres vietā tai iznāk 21 sējums, kuru veidošana ilgst 13 gadus. Pirmo sējumu metiens bija 15 000 eksemplāros, kas no 7. sējuma samazinājās līdz 12 000, no 9. sējuma — līdz 10 000, bet no 17. sējuma — līdz 9000 eksemplāru.
Gulbis enciklopēdijas izdevumu sagatavošana bija tik labi saorganizējis, ka to, kā arī visas izdevniecības darbu, pēc Gulbja nāves 1936. gadā veiksmīgi turpināja viņa māsas dēls Arvīds Mālītis. 1940. gadā, pēc Latvijas okupācijas, enciklopēdijas izdošanu apturēja pie šķirkļa Tjepolo.
Mikrobioloģija

Mikrobioloģija (grieķu: μικρος (mikros) — 'mazs', latīņu: bios — 'dzīve' un grieķu: λογία (logia) — 'mācība') ir bioloģijas nozare, kas apraksta un pēta mikroorganismus un to izmantošanas iespējas. Galvenie mikrobioloģijas pētījumu objekti ir baktērijas, raugi un pelējuma sēnes, kā arī vīrusus. Mikrobioloģijas pētījumos ļoti svarīgi ir eksperimenti, sterilitāte un tīrkultūra. Mikrobioloģija cieši savijas ar ģenētiku, bioķīmiju un ekoloģiju.

Apakšnozares

Mikrobioloģija sīkāk tiek dalīta vairākās apakšnozarēs. Tādas apakšnozares ir vispārīgā, rūpnieciskā, pārtikas, lauksaimniecības, ģeoloģijas, vides, veterinārā un medicīnas mikrobioloģija.
Ļoti plašs pētījumu lauks izveidojies pārtikas mikrobioloģijā. Tajā tiek meklēti veidi, kā mikroorganismus efektīvāk izmantot pārtikas rūpniecībā. Mikroorganismus plaši izmanto mīklas raudzēšanā, skābo piena produktu ražošanā, alus un vīna gatavošanas procesā.
Vides mikrobioloģijā tiek meklēt risinājumi, ar kuru palīdzību, izmantojot mikroorganismus, varētu samazināt piesārņojumu vai novērst to pavisam. Īpašs uzsvars tiek likts uz ūdens piesārņojumu. Daļa no vides mikrobiologiem nodarbojas tikai ar vides piesārņojuma kontroli, tas ir, viņi ziņo, ja noteiktā vieta piesārņojums pārsniedz normas.
Mikrobioloģiju apakšnozarēs var dalīt arī pēc pētāmo objektu veida, piemēram, baktērijas pēta bakterioloģijā, vīrusus pēta virusoloģijā, sēnes pēta mikoloģijā, parazītus pēta parazitoloģijā un tā tālāk. Galvenais nosacījums, lai tie būtu mikroorganismi.
Kao Viets Ngujens

Dzīvesgājums

2003. gadā, 15 gadu vecumā, kopā ar latvieti apprecējušo tēvu Kao pārcēlās uz Latviju. Latviešu valodu nav pratis, un sācis to apgūt pašmācības ceļā. Sākumā dzīvoja Ogrē un mācījās Ogres Valsts ģimnāzijā, taču pēc gada no ģimnāzijas latviešu valodas nepietiekamo zināšanu dēļ tika izslēgts, tāpēc mācības turpināja Ogres 1. vidusskolā, kur pabeidza 10. klasi. Līdztekus tam apmeklēja arī Ogres mākslas skolas studiju, kur viņa mākslinieka dotības bija ievērojis toreizējais skolas direktors Pēteris Aulmanis. Literatūrā vajadzēja lasīt grāmatas, tāpēc devies uz bibliotēku, kur prasījis visplānāko grāmatiņu un dabūjis Andreja Pumpura eposu „Lāčplēsis”, kas atstājusi uz Ngujenu lielu iespaidu.
Pēc 10. klases pabeigšanas Ogres 1. vidusskolā iestājās Jaņa Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolā, ko 2008. gadā pabeidza. Konsultēdamies ar latviešu vēsturiskā žanra mākslinieku Agri Liepiņu, skolas mācībspēkiem un mākslas kursu apmeklēšanas Beļģijā, kā Jaņa Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolas diplomdarbu izstrādāja komiksu par Lāčplēša piedzimšanu un pirmajiem bērnības gadiem, kas bija pirmais šajā mākslas stilā veidotais diplomdarbs skolas vēsturē un tika novērtēta ar atzīmi „izcili”. 2009. gadā komiksu ar nosaukumu „Lāčplēša dzimšana” izdeva Zvaigzne ABC.
Pēc tam Ngujens iestājās Latvijas Mākslas akadēmijā, kur studēja grafisko mākslu, tomēr studijas 2. kursā pameta. 2012. gadā Zvaigzne ABC izdeva Ngujena turpinājumu iepriekšējam komiksam — „Lāčplēša hronika”. 2014. gadā ar runu „Lāčplēša cienīga Latvija” Ngujens uzstājās TEDxRiga konferencē. Kopš 2015. gada līdztekus mākslinieciskajai strādā arī Valsts Robežsardzē par vjetnamiešu valodas tulku, piedalīdamies vjetnamiešu nelegālo robežšķērsotāju pratināšanā, kā arī iesniegumu tulkošanā un tulkošanā tiesā. Vēlāk Ngujens veidoja ilustrācijas un animāciju 2018. gada filmai „Baltu ciltis”.
Aleksandra rags

Aleksandra rags (angļu: Cape Alexander) ir zemesrags Antarktīdas pussalas austrumos Antarktīdā. Izvietojies Čērčila pussalas dienvidu galā un to no visām pusēm ieskauj Larsena šelfa ledājs. Atdala Oskara II krastu ziemeļaustrumos no Foina krasta dienvidrietumos.
Zemesragu 1947. gada decembrī nokartēja FIDS ekspedīcija, kā arī tajā pašā gadā to nofotografēja no gaisa Finna Ronnes ekspedīcija. Nosaukts par godu tā laika Britu Admiralitātes Pirmajam lordam, vēlākajam Lielbritānijas aizsardzības ministram grāfam Albertam Viktoram Aleksandram (Albert Victor Alexander, 1st Earl Alexander of Hillsborough).
Juris Aploks

Dzīvesgājums

Dzimis 1893. gada 21. aprīlī Kuldīgas apriņķa Raņķu pagasta "Kalenēs" zemnieka Jura Aploka ģimenē. Pirmā Pasaules kara sākumā viņu iesauca Krievijas impērijas armijā, 1915.  gadā nosūtīja mācīties Pleskavas praporščiku skolā. Pēc karaskolas beigšanas piedalījās kaujās kā 2. Rīgas latviešu strēlnieku pulka virsnieks, 1917. gadā paaugstināts štābkapteiņa pakāpē.
Pēc Oktobra revolūcijas pārgāja lielinieku pusē. Vācu uzbrukuma laikā 1918. gada 25. februārī komandēja 2. Rīgas latviešu strēlnieku pulka daļas kaujās pie Pleskavas. Pēc sarkano Latviešu strēlnieku divīzijas nodibināšanas viņu 1918. gada 21. jūnijā iecēla par tās štāba operatīvas daļas priekšnieku, bet 27. jūlijā par štāba priekšnieku. 
1918. gada augustā viņu nosūtīja uz Urāliem cīņām pret Čehoslovāku korpusu, kur viņš pildīja padomju 3. armijas štāba priekšnieka, 1919. gadā 6. strēlnieku divīzijas štāba priekšnieka vietnieka un frontes Austrumu sektora priekšnieka palīga pienākumus. 
Pēc Krievijas pilsoņu kara beigām viņš vadīja Ukrainas un Krimas čekas karaspēku (1921) un Maskavas kara apgabala GPU karaspēku (1922). 1922. gadā Aploks pabeidza Frunzes kara akadēmiju, 1924. gadā viņu iecēla par 14. strēlnieku divīzijas komandieri, 1930. gadā par Ziemeļkaukāza kara apgabala štāba priekšnieka vietnieku, 1932. gadā par Maskavas kara apgabala štāba priekšnieka vietnieku.  
Tā sauktās NKVD "Latviešu operācijas" laikā 1937. gada 18. decembrī apcietināts kā latviešu fašistiskās organizācijas biedrs. 1938. gada 1. aprīlī PSRS Augstākās tiesas kara kolēģija Aplokam piesprieda nāvessodu, apsūdzot aktīvā darbībā kontrrevolucionārā organizācijā, 2. aprīlī nošauts un aprakts Komunarkas masu kapos.
Jakobs Harings

Sasniegumi šaha kompozīcijā

No 1964. gada starptautiskais tiesnesis un no 1990. gada Starptautiskais lielmeistars šaha kompozīcijā. FIDE Albumu punkti — 70,17 punkti.
No 1965. līdz 1975. gadam Harings bijis Niderlandes Problēmistu savienības (Nederlandse Bond van probleemvrienden) sekretārs.
Zvārdes pagasts

Upes

Goguļupīte, Kārklupe, Klagātupīte, Valtu strauts, Vatstrauts.

Ezeri

Bezdibenis, Ezeriņi, Ķerkliņu ezers, Svētaiņu ezers (Sila ezers), Zvārdes ezers (Odzēnu ezers).

Vēsture

Mūsdienu Zvārtes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Jaunzvārdes muiža (Gut Neu-Schwarden), Ķerkliņu muiža (Gut Kerklingen), Striķu muiža (Gut Stricken, Striķi), Veczvārdes muiža (Gut Alt-Schwarden).
1935. gadā Kuldīgas apriņķa Zvārdes pagasta platība bija 214,1 km² un tajā dzīvoja 3117 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Ķerkliņu, Striķu un Zvārdes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā pēc PSRS Aizsardzības ministrijas pieprasījuma lielākajā daļā pagasta teritorijas izveidoja aviācijas mērķpoligonu. Ciemus likvidēja un to teritorijas pievienoja Novadnieku (Striķu un Zvārdes ciemus) un Lielauces (Ķerkliņu ciemu) ciemiem. 1993. gadā Zvārdes pagastu izveidoja no jauna, tajā iekļaujot lielāko daļu bijušās pagasta teritorijas. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Saldus novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Striķi (pagasta centrs), Zvejnieki, Liepas.
Liepājas loža "Enkurs un zobens"

Liepājas loža "Enkurs un zobens" (vācu: Anker und Schwert) bija militārā brīvmūrnieku loža Liepājā, kas strādāja Prūsijas lielložas "Royal York zur Freundschaft" rituālā.

Priekšvēsture

Jau Kurzemes hercogistes laikā 1780. gadā Liepājā nodibināja pirmo brīvmūrnieku ložu ar nosaukumu „Libanons”, ko dēvēja par "Irene". Tā strādājusi angļu rituālā un atradusies Anglijas (Londonas) Provinciālložas pārraudzībā ar ložas patentu Nr. 345. Pēc 1789. gada loža "Irene" tika pārcelta uz Mēmeli (tagad - Klaipēda), kur vietējās ložas "Memphis" telpās Liepājas brīvmūrnieki turpināja strādāt līdz 1805. gadam, kad Krievijas impērijā atkal tika atjaunota legāla brīvmūrniecības darbība. Otro reizi ložas darbība Liepājā tika apturēta 1824. gadā un loža tika pārcelta uz Tilzīti.

Ložas nodibināšana

1915. gada maijā Vācijas impērijas karaspēks ieņēma Liepāju. Pēc virsnieka Oto Kuka (Kuck vai Köck) un citu brāļu ierosinājuma 1916. gada 18. oktobrī Prūsijas lielā loža "Royal York zum Freundschaft" nolēma atļaut Liepājā dibināt jaunu militāro ložu. 1916. gada 10. novembrī Vācijas brīvmūrnieku ordeņa meistars Prūsijas princis Frīdrihs Leopolds apstiprināja Liepājas ložas dibināšanu ar nosaukumu "Enkurs un zobens" (Anker und Schwert). 1916. gada 17. decembrī notika ložas iesvētīšana, ko vadīja Prūsijas lielās ložas lielmeistars profesors Eberleins. Ložas vadītājs jeb "krēsla meistars" bija Oto Kuks. Pēc Novembra revolūcijas un Pirmā pasaules kara beigām ložas brāļi nolēma militāro ložu pārveidot par civilo ložu, ko 1919. gada 8. janvārī atļāva Prūsijas lielā loža, tomēr Latvijas Brīvības cīņu dēļ loža bija spiesta savu darbību apturēt.

Ložas apturēšana un atjaunošana

Militāro ložu „Enkurs un zonbens” trīs Prūsijas tradicionālās ložas ("Royal York zum Freundschaft", "Pie trim zemeslodēm", "Lielā Zemes loža") 1921. gada 6. aprīlī pārveidoja par neatkarīgu Latvijas ložu „Enkurs”, kuras locekļi pārsvarā bija Liepājas vāciski runājošie iedzīvotāji. Ložas simbols bija enkurs, kam kreisajā pusē bija mēness, bet labajā saule. Ložas devīze bija In Omnibus Caritas!. Ložas nams atradās Avotu ielā 10, Liepājā.
Baltsvītru krustknābis

Izplatība

Baltsvītru krustknābis izplatīts Eirāzijas taigas zonā, no Eiropas ziemeļaustrumiem pāri Sibīrijai līdz Tālajiem Austrumiem. Ziemeļamerikā sastopams Aļaskā, Kanādā un ASV ziemeļos. 
Ziemo pārsvarā ligzdošanas areālā, taču veic arī klejojumus uz dienvidiem atkarībā no ciedru, lapegļu un egļu sēklu ražas.

Latvijā

Baltsvītru krustknābis Latvijā rudens invāziju laikā ir regulārs ieceļotājs no ziemeļiem, taču skaits nav liels un atkarīgs no invāzijas stipruma. Spēcīgākas invāzijas atkārtojas aptuveni reizi septiņos gados. Latvijā ieklejo Eirāzijas pasuga L.l. bifasciata.

Izskats

Baltsvītru krustknābis ir vidēji liels dziedātājputns ar īsām kājām un škeltu asti. Ķermeņa garums 14,5—17 cm, spārnu plētums 26—27 cm, svars 24—40 g.
Baltsvītru krustknābis ir mazāks un košāks kā citi krustknābji. Arī tā krusteniskais knābis, kas piemērots, lai no čiekuriem izlobītu sēklas, ir slaidāks un mazāks nekā citiem krustknābjiem. Apakšējā knābja daļa augšējo daļu visbiežāk krusto pa labo pusi (apmēram 3 reizes biežāk nekā pa kreiso pusi).
Raksturīgs dzimumu dimorfisms. Tēviņa ķermeņa apspalvojums koši sarkans, mātītes dzeltenzaļš. Uz melnajiem spārniem divas platas, baltas joslas, kas virzienā uz muguru kļūst platākas. Jaunie putni pelēkbrūni ar tumši brūnām svītrām. Kājas brūnas, knābis gaiši brūns, acis tumši brūnas. Aste melna, zemaste balta.
Baltsvītru krustknābis apspalvojumu maina vienu reizi gadā, parasti rudenī. Uz tēviņa jauno sarkano spalvu virsmas ir sīki, bezpigmenta akotiņi, tādēļ rudenī tēviņš izskatās gaiši sārts. Kad akotiņi nodilst, apspalvojums kļūst koši sarkans.

Uzvedība

Baltsvītru krustknābis mājo biezos skujkoku mežos. Atkarībā no izplatības reģiona īpaši iecienīti ir egļu un lapegļu, vai priežu meži. Reizēm uzturas lapu koku mežos, ja pietrūkst iecienīto skujkoku sēklu.

Barība

Barojas ar skujkoku (iecienītākās egļu un lapegļu), alkšņu un bērzu sēklām, pumpuriem, egļu zaru jaunajiem dzinumiem un pīlādžu ogām. Nelielos daudzumos barojas arī ar bezmugurkaulniekiem un kāpuriem. Katru dienu krustknābis apēd līdz 3000 sēkliņām. Uz ceļiem mēdz uzlasīt smalku granti un sāli. Barojas, uzturoties baros.

Ligzdošana

Baltsvītru krustknābim nav noteikta ligzdošanas sezona. Ligzdošana var notikt jebkurā gada mēnesī, ziemas mēnešus ieskaitot, ja tikai ir pietiekami daudz barības. Visbiežāk no februāra līdz maija vidum. Kausveida ligzda vīta no zariņiem, sausas zāles, ķērpjiem, sūnām, praulu gabaliņiem un bērza mizas tāsiņām. No iekšpuses izklāta ar saknītēm, ķērpjiem, mizu plūksnām, dzīvnieku vilnu un spalvām. Tā atrodas kādā augstā skujkokā, paslēpta zem kupliem, bieziem zariem, cieši blakus stumbram, apmēram 2—20 m augstumā. Ļoti retos gadījumos ligzda atrodas zara galā.
Gadā 1—2 perējumi. Dējumā 2—5 zilizaļas vai baltas olas ar tumšiem raibumiņiem. Inkubācijas periods ilgst 14—15 dienas, perē tikai mātīte. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki, bet reizēm tikai tēviņš, ja mātīte perē nākamo dējumu. Jaunie putni izlido 22—24 dienu vecumā.
Latvijas futbola izlases rekordi

Šajā lapā ir apkopoti dažādi Latvijas futbola izlases rekordi. Dati ir aktuāli uz 2019. gada 15. oktobri.
Kembridžas Universitāte

Vēsture

Veidojusies ap 1209. gadu, kad Oksfordas Universitāti pameta vairāki pasniedzēji un izveidoja paši savu apvienību. Caur gadsimtiem Kembridžas Universitāte saglabājusi sāncensības garu ar Oksfordas Universitāti, kas izpaužas visdažādākajos veidos, piemēram, gadskārtējās airēšanās sacensībās.

Struktūra

Universitāte sastāv no 31 koledžas. Vecākā no tām ir Pīterhausa (Peterhouse, Cambridge), kura dibināta 1284. gadā, bet jaunākā - Robinsona koledža (Robinson College, Cambridge), dibināta 1977. gadā.
Iegūstot zinātnisko grādu Kembridžas Universitātē, absolvents ir tiesīgs pie grāda nosaukuma pievienot Cantab. (saīsinājums no Cantabrigian).
Toluilskābes

Iegūšana

Toluilskābes var iegūt, daļēji oksidējot attiecīgos ksilola izomērus, vai, vēl labāk - no atbilstošajiem toluidīniem caur diazonija sāļiem un nitriliem.