google/wiki40b huggingface dataset:
Digitālais mārketings

Digitālais mārketings ir tirgzinības forma, kas koncentrējas uz mārketinga aktivitātēm digitālajā vidē, ar to saprotot vairākas galveno aktivitāšu platformas – e-pasta mārketingu, interneta pārlūku mārketingu, sociālo tīklu mārketingu, mobilo (viedtālruņu) mārketingu. Katrā no šīm platformām tiek izmantoti dažādi mērķa tirgus sasniegšanas kanāli un tehniskie risinājumi, bet, ņemot vērā digitālo tehnoloģiju savstarpējo saistību, laba digitālā mārketinga kampaņa parasti notiek visās platformās. Piemēram, viedtālruņa lietotājam tiek nosūtīts e-pasts, kura saturā iekļauta saite uz sociālā tīkla lapu ar informāciju, kas atrodama arī interneta pārlūka meklēšanas rezultātos. 
Digitālā mārketinga pamatā ir klasiskā tirgzinības nepieciešamība segmentēt un sasniegt potenciālos vai esošos klientus ar savu mārketinga ziņu, lai veicinātu produktu vai pakalpojumu pārdošanu. Strauji pieaugot to cilvēku skaitam, kam ir pieeja interneta pārlūkiem, viedtālruņiem, sociālajiem tīkliem un e-pasta tehnoloģijām, mārketings izmanto šos kanālus savu komerciālo mērķu sasniegšanai. Digitālais mārketings ir cieši saistīts ar datubāzu mārketingu un satura mārketingu. 
Viens no iemesliem digitālā mārketinga popularitātei mārketinga profesionāļu un uzņēmēju vidū ir tā dotā iespēja precīzi zināt audiences lielumu, izmērīt ziņas skatījumu skaitu, sasniegto sekotāju skaitu un citus parametrus. Vienlaikus, lielākā daļa digitālo platformu nekādi nespēj demonstrēt saistību ar pirkuma veikšanu, kā arī lielākajai daļai uzņēmumu sociālo tīklu sekotāju un e-pasta datubāzu lielums ir niecīgs, salīdzinot ar kopējo klientu skaitu. Tādēļ digitālais mārketings bieži tiek kritizēts par savas ietekmes pārspīlēšanu un tradicionālo masu mediju nozīmes noniecināšanu.

E-pasts

E-pasta mārketings, kas ir tiešā mārketinga un datubāzu mārketinga produkts, tiek uzskatīts par digitālā mārketinga veidu, kas darbojas tradicionālajos datoros un aizvien plašāk arī viedtālruņos. E-pasta mārketinga kampaņai ir nepieciešama kontaktu datubāze, tāpēc viens no galvenajiem mārketinga uzdevumiem ir potenciālo un esošo klientu e-pasta adrešu iegūšana. Lai veiksmīgāk uzrunātu e-pasta saņēmēju, tiek izmantotas pievilcīga un interaktīva dizaina iespējas, kā arī e-pasta ziņās ievietotās sīkdatnes, kas ļauj izmērīt atvērto e-pastu skaitu, un to, vai ziņas lasītāji devās uz norādītajām interneta adresēm.

Viedierīces

Strauji pieaugot viedtālruņu un planšetdatoru lietotāju skaitam, digitālā mārketinga kampaņas lielu uzmanību pievērš tam, lai to radītais saturs būtu piemērots šo ierīču tehniskajiem parametriem. Uzņēmumi izstrādā lietotnes, kas paredzētas uzņēmuma produktu un pakalpojumu lietošanai tieši viedierīcēs. Lietotāju uzrunāšanai tiek izmantotas šo ierīču tehnoloģijas, pēc kā iespējams noteikt lietotāju biežākās atrašanās vietas, kā arī sasniegt visus konkrētā vietā esošos viedierīču lietotājus. Plaši tiek izmantots tehniski vienkāršākais komercziņu nosūtīšana veids – SMS.
Ļubova Volosova

Biogrāfija

Ļubova Volosova dzimusi 1982. gada 16. augustā Krasnojarskas novada Taštipas ciemā. Ar cīņas sportu sāka nodarboties 1994. gadā 12 gadu vecumā. Viņas pirmais treneris bija Oļegs Sagatajevs. 1998. gadā Volosova iekļuva Krievijas jaunatnes, bet pēc tam arī pieaugušo izlases sastāvā. 1998. gadā viņā izpildīja Krievijas Sporta meistara, 2001. gadā Krievijas Starptautiskās klases sporta meistara normatīvu. Mācoties Angarskas olimpisko rezervju skolā, viņa uzvarēja Pasaules brīvās cīņas čempionātu kadetiem. No 2004. gada dzīvo un trenējas Ulanudē Krievijas Nopelniem bagātā trenera Andreja Buzina vadībā.  
2012. gada 8. augustā olimpiskajās spēlēs Londonā Volosova cīņā par iekļūšanu finālā zaudēja ķīnietei Dzjinai Žuisjue. Tai pašā dienā, uzvarot polieti Evu Mihaliku viņa izcīnīja bronzas medaļu. 
Pēc olimpiādes uz laiku atstāja lielo sportu, dzīvoja Ulanudē un nodarbojās biznesu un mācījās Burjatijas Valsts universitātes Juridiskajā fakultātē. No 2015. gada strādā OMON "Krečet" vienībā.
2016. gadā mēģināja atgriezties lielajā sportā, Krievijas čempionātā cīņās sportā ieguva bronzas medaļu svara kategorijā līdz 63 kg, bet olimpiādei nekvalificējās.
Manai tautai

"Manai tautai", pazīstama arī kā "Palīdzi Dievs", ir Brigitas Ritmanes dziesma ar viņas tēva Andra Ritmaņa vārdiem. 
Dziesma bija iekļauta 1978. gadā ieskaņotajā ASV latviešu jauniešu ansambļa „Dzintars” skaņuplatē „Manai tautai”. Pirmoreiz Latvijā to Rīgas Anglikāņu baznīcā (tolaik RPI Studentu klubā) nodziedāja Ieva Akuratere, bet Atmodas kustības laikā 1988. gadā viņa dziesmu "Manai tautai" nodziedāja festivālā „Liepājas dzintars”. 
2018. gadā "Manai tautai" ieguva 6. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.
Jāzeps Pīgoznis

Biogrāfija

Dzimis Ružinas pagasta Odumānu sādžā (tagad Silmalas pagasts). Izglītību ieguvis Dravnieku pamatskolā Stabulniekos, Jaņa Rozentāla Rīgas Mākslas vidusskolā, ko pabeidzis 1953. gadā, un Latvijas Mākslas akadēmijas Glezniecības nodaļā, ko absolvējis 1959. gadā. 1992. gadā ieguvis mākslas maģistra grādu.
Kopš 1958. gada piedalījās izstādēs. 1964. gadā kļuva par Latvijas Mākslinieku savienības biedru. Bijušas vairāk nekā 25 personālizstādes. Starptautiskajās mākslas izstādēs saņēmis vairāk nekā 20 dažādus apbalvojumus. No 1972. līdz 1986. gadam strādājis Latvijas Mākslas akadēmijas Zīmēšanas katedrā par vecāko pasniedzēju, pēc tam kļuvis par docentu, 1992. gadā — profesoru.
1982. gadā saņēmis Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu. 2011. gadā saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni.
1967. gada Rīgas kinostudijas filmā "Elpojiet dziļi" piedalās epizodiskā lomā kā mākslinieks, kura darbnīcā, labojot telefonu, Ulda Pūcīša Cēzars sacer dziesmu "Viņi dejoja vienu vasaru". Šī filma arī sākas ar viņa uz asfalta ar krītu zīmētiem titriem. 1997. gada filmā "Likteņdzirnas" bija autors Romualda Ancāna tēlotā mākslinieka Vincenta gleznām. 2010. gadā Jānis Streičs viņu iemūžinājis arī filmā "Rūdolfa mantojums".
Deivs Bolands

Spēlētāja karjera

Pēc četrām Ontārio hokeja līgas kluba Londonas "Knights" sastāvā aizvadītām sezonām profesionāļa karjeru Bolands sāka 2006.—07. gada sezonā, kuru aizvadīja Amerikas hokeja līgas vienībā Norfolkas "Admirals". Sezonas gaitā uzbrucējs aizvadīja vienu spēli arī Čikāgas "Blackhawks" sastāvā.
2008.—09. gada sezonā Bolandam izdevās nostiprināties "Blackhawks" sastāvā, 2009.—10. gada sezonā kopā ar komandu izcīnot Stenlija kausu. 2012.—13. gada sezonā klubs izcīnīja vēl vienu Stenlija kausa titulu, Bolandam gūstot sērijas izšķirošo vārtu guvumu.
2013. gada NHL drafta maiņu darījumu rezultātā Bolands tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs", savukārt 2014. gada vasarā Bolands noslēdza piecu gadu līgumu ar Floridas "Panthers", taču 2016. gada augustā tika aizmainīts uz Arizonas "Coyotes".
Sēlpils fogti

Sēlpils fogti (vācu: Vogt von Selburg) bija Livonijas ordeņa Sēlpils fogtejas pārvaldnieki līdz 1559. gadam. 
Fogtejas administratīvais centrs un fogtu rezidence bija Sēlpils ordeņa pils Daugavas kreisajā krastā, no kuras saglabājušās vienīgi drupas uz Pļaviņu ūdenskrātuves saliņas Sēlpils pagasta teritorijā pie Vecsēlpils. Mūra pils būvi 1373. gadā pabeidza mestrs Vilhelms fon Frimersheims un tā kļuva par ordeņa fogtu mītni. Pastāv arī citas versijas par agrāku pils būvniecības laiku 12. vai 13. gadsimtā.
Pēc Livonijas ordeņa likvidēšanas bijusī Sēpils fogteja tika iekļauta Kurzemes un Zemgales hercogistē kā Sēlpils virspilskunga iecirknis, tai pievienojot daļas no Aizkraukles komturejas un Daugavpils komturejas.
Kūtsmēsli

Kūtsmēsli jeb vienkārši mēsli ir produkts, kuru iegūst no mājlopiem. Kūtsmēsli bieži vien ir fekāliju un salmu maisījums, kuram ir raksturīga specifiska smaka. Tos visbiežāk izmanto kā mēslojumu, bet var arī izmantot kā kurināmo — kizjaku.

Kūtsmēslu ietekme uz veselību

Zinātnieki ir atklājuši, ka kūtsmēsli, kurus ražo govis un cūkas, ne tikai smird, bet arī nopietni ietekmē cilvēku veselību. Ir atklāts, ka, palielinoties kāda noteiktā reģionā lielo zemnieku saimniecību skaitam un līdz ar to arī saražoto kūtsmēslu daudzumam, palielinās arī bērnu mirstība.
Antons Ozols

Izglītība un profesionālā darbība

Antons Ozols piedzima 1878. gada 24. jūlijā Veļķu pagasta "Sītēnos" lauksaimnieku Viļuma un Annas ģimenē. Mācījies Grotūžu pagasta un Vecpiebalgas draudzes skolā, bet 1899. gadā pabeidzis Irlavas skolotāju semināru. No 1900. līdz 1905. gadam bija skolotājs vācu Katrīnas skolā Pēterburgā, vēlāk bija Liepājas pilsētas skolas pārzinis. 1912. gadā eksternā pabeidzis Liepājas Nikolaja ģimnāziju. 1915. gadā pabeidzis Maskavas Ķeizariskās universitātes (tagad — M. Lomonosova Maskavas Valsts universitāte) Juridisko fakultāti. Maskavā kļuvis par latviešu studentu korporācijas Fraternitas Moscoviensis biedru.
Tajā pašā gadā mobilizēts, ieņēmis dažādus amatus kara tiesā līdz 1917. gadam. No 1916. gada 2. novembra bijis zvērināta advokāts palīgs Maskavā. No 1917. gada (citos avotos – 1918. gada sākuma) bijis miertiesnesis Ļipeckā, arī šīs pilsētas domes vadītāja vietnieks un Ļipeckas kūrorta direktors. 1919. gadā ieradies Rīgā un jūlijā iecelts par Rīgas apgabaltiesas prokurora kameras biedru. Bermontiādes laikā apgabaltiesas nams tika apšaudīts, kā rezultātā Ozols tika ievainots dienesta pienākumu pildīšanas laikā. 1920. gadā iestājies Rīgas advokatūrā, bija zvērināta advokāta Eduarda Strautnieka palīgs. Sākot ar 1921. gadu pildījis Kara ministrijas juriskonsulta vietu. No 1921. gada decembra atkal kļuvis par zvērinātu advokātu Rīgā, 1932. gada aprīlī uzsācis sniegt pakalpojumus arī Dobelē.

Politiskā darbība

1923. gadā iestājies Kristīgajā nacionālajā savienībā, kurā darbojies līdz valsts apvērsumam 1934. gada 15. maijā, kad tika apturēta Satversmes darbība un likvidētas visas politiskās partijas. 1928. gadā kandidējis 3. Saeimas vēlēšanās no Kristīgās apvienības un strādnieku saraksta, taču netika ievēlēts. Par spīti tam, kļuva par kara ministru pirmajā 3. Saeimas apstiprinātajā valdībā. To vadīja Hugo Celmiņš. Ozola vadībā tika veikta armijas reorganizācija. Viņš no amata tika atbrīvots 1929. gada decembrī.
1931. gadā kandidēja 4. Saeimas vēlēšanās no Kristīgās apvienības un strādnieku saraksta, atkal netika ievēlēts. Tajā pašā gadā kandidējis arī Rīgas pilsētas domes vēlēšanās no Kristīgās apvienības un strādnieku saraksta. 1933. gada martā kļuvis par tieslietu ministru Ādolfa Bļodnieka vadītajā valdībā. Amatā pavadītajā laikā panāca Latvijas Sodu likuma izdošanu un tiesnešu apstiprināšanu, kā arī pārstāvēja Latviju 5. starptautiskajā krimināltiesību unifikācijas konferencē Madridē, kur ievēlēts konferences prezidijā. Amatu zaudējis 1934. gada martā līdz ar valdības krišanu.

Okupācijas gadi, dzīve trimdā un nāve

1941. gadā, padomju okupācijas laikā, netika ieskaitīts Advokātu kolēģijā. Vācu okupācijas laikā tika pagaidām ieskaitīts advokatūrā, bijis zvērināts advokāts Rīgā, kā arī juriskonsults Revīzijas ģenerāldirekcijā un Kontroles šefa kancelejas vecākais. 1944. gadā devies trimdā uz Vāciju, 1952. gadā pārcēlies uz ASV, kur 1956. gada 3. septembrī nomiris.
Limbažu novada ģimnāzija

Skolas dibināšana

Skola dibināta 1918. gada rudenī ar nosaukumu Limbažu vidusskola. Par skolas dibinātāju un pirmo skolas pārzini tiek uzskatīts Ludis Bērziņš (īstajā vārdā Ludvigs Ernests Bērziņš). 1920. gadā, kas tiek uzskatīts par skolas dibināšanas gadu, Limbažu vidusskola ieguva Limbažu valsts vidusskolas statusu. Pirmo reizi Limbažu pilsētas vēsturē ir iespēja iegūt vidējo izglītību dzimtajā valodā, ko izmanto 33 abiturienti.
Ķemeri (stacija)

Vēsture

Stacija uzbūvēta reizē ar dzelzceļa līniju 1877. gadā blakus esošā Ķemeru kūrorta viesu vajadzībām. Krievijas impērijas laikā Ķemeros pastāvējusi tiešā dzelzceļa satiksme ar Maskavu (maršruts Ķemeri—Maskava atklāts 1911. gadā). Stacijas ēka gājusi bojā Pirmā pasaules kara laikā, jauna uzbūvēta 1922. gadā. Ēka ar nelielām izmaiņām saglabājusies līdz mūsdienām. No 1912. gada līdz 1920. gadam pastāvēja tramvaja satiksme no Ķemeru stacijas līdz Jaunķemeru pludmalei, tramvaja sliedes nojauktas 1933. gadā.
 20. gadsimta 90. gados nojaukts stacijas ceturtais sliežu ceļš, pie tā bijusī kravas rampa saglabājusies līdz mūsdienām.
Sjervas līcis

Sjervas līcis (angļu: Cierva Cove, spāņu: Caleta Cierva) vai Fontēna līcis (spāņu: Caleta Fontaine; Čīles avotos) ir ap 4 km plats un līdz 5 km garš līcis Danko krastā Antarktīdā. Ziemeļos līci norobežo Čavdara pussala, dienvidos — Sjervas rags. No Danko krasta līcī noplūst Gregorija un Bregē glečeri.
Līci atklāja un aptuveni nokartēja Beļģijas Antarktiskā ekspedīcija Adriena de Žerlaša vadībā 1898. gada janvārī un kļūdaini to atzīmēja kā Brialmona līci, kas atrodas ap 10 km uz dienvidrietumiem. Līci nofotografēja un uzmērīja FIDS ekspedīcijas 1956.—1958. gados un nosauca par godu spāņu aviokonstruktoram Huanam de la Sjervam (Juan de la Cierva) — pirmā veiksmīgā autožīra izgudrotājam 1923. gadā. Čīles avotos tiek saukts par godu Čīles antarktiskās ekspedīcijas vadītājam 1948.—1949. gados kapteinim Leopoldam Fontēnam Nakinam (Leopoldo Fontaine Nakin).
Līča dienvidrietumu piekrastē Sjervas ragā kopš 1977. gada darbojas Čīles polārstacija Primavera.
Līvbērze (stacija)

Vēsture

Stacija atklāta 1904. gadā kā dzelzceļa līnijas Ventspils—Maskava stacija pie baronam P. Firksam piederošās Līvbērzes muižas. 
2000. gada 11. martā šeit notika viena no lielākajām dzelzceļa katastrofām Latvijas vēsturē. Uz pārbrauktuves saduroties kravas vilcienam ar vieglo automašīnu, gāja bojā četri cilvēki, kas atradās automašīnā, no sliedēm nogāja un tika sadragāta dīzeļlokomotīve un 10 cisternas ar dīzeļdegvielu. Degvielas noplūdes rezultātā izcēlās ugunsgrēks un tika piesārņota augsne stacijas tuvumā.
Stepju gazeles

Izskats un īpašības

Stepju gazeles ir samērā nelieli, eleganti pārnadži ar graciozu ķermeņa uzbūvi, garām, tievām kājām un smalkām galvām. Tēviņi nedaudz lielāki nekā mātītes. Ragi ir tikai tēviņiem. Gazelēm ir raksturīgs ruds matojums, vēders gaišs, gandrīz balts. Ziemā kažoks izaug biezāks un garāks kā vasarā. Lielākā ģintī ir Mongolijas gazele (Procapra gutturosa), kuras augstums skaustā ir 84 cm. Salīdzinoši abām pārējām gazeļu sugām lielāko tēviņu augstums plecos ir apmēram 65 cm.
Gazeles ir ļoti ātri dzīvnieki un īsā distancē spēj sasniegt ātrumu ap 80 km/h, toties garā distancē spēj ilgstoši skriet ar ātrumu 48 km/h. Tās mājo stepē un pustuksnešos gan augstkalnu ielejās, gan zemieņu līdzenumos.
Uzda

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1450. gadā. Atradās Lietuvas lielkņazistē. Apdzīvotā vieta pievienota Krievijai pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā. No 1920. gada - Baltkrievijas PSR sastāvā. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 28. jūnija līdz 1944. gada 29. jūnijam, kad Uzdu ieņēma padomju partizāni, pilsēta atradās vācu okupācijā. No 1991. gada - neatkarīgajā Baltkrievijā.
Aina Blinkena

Biogrāfija

Dzimusi 1929. gada 5. septembrī Limbažos. 
1953. gadā viņa absolvēja Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātes Latviešu valodas un literatūras nodaļu.
Pēc universitātes absolvēšanas sāka strādāt LZA Valodas un literatūras institūtā, sākumā bija zinātniskā līdzstrādniece (1953—1969), pēc tam vadīja Latviešu valodas nodaļu (1969—1981). 
1976. gadā ar pseidonīmu Robiņa  savervēta VDK.
No 1976. līdz 1998. gadam vadīja Latvijas Zinātņu akadēmijas Terminoloģijas komisiju.
No 1981. līdz 1991. gadam Blinkena bija institūta direktora vietniece zinātniskajā darbā. 
1982. gadā kļuva par Latvijas Žurnālistu savienības biedri. 
Iesaistījās Atmodas kustībā un 1988. gada 30. augustā publicēja plašu rakstu “Par latviešu valodas statusu — esošo un vēlamo”, kas veicināja valsts valodas statusa piešķiršanu latviešu valodai Latvijā. 
Tika paziņots, ka 1989. gadā Aina Blinkena bija iekļauta izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā, bet patiesībā viņa bija VDK informātore.
No 1992. līdz 1997. gadam bija Latvijas Universitātes Latviešu valodas institūta vadošā pētniece un Zinātniskās padomes priekšsēdētāja. Latviešu studenšu korporācijas „Spīdola” biedre.

Apbalvojumi

2001. gadā apbalvota ar ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Talgats Žailauovs

Spēlētāja karjera

Karjeru Žailauovs sāka 2002.—03. gada sezonā Krievijas Augstākās līgas kluba Ustjkamenogorskas "Kazzinc-Torpedo" rindās. Kluba sastāvā spēlēja līdz pat 2007.—08. gada sezonai, kurā pievienojās Astanas "Baris" rindām. Sākot ar 2008.—09. gada sezonā "Baris" sastāvā spēlē KHL. 2012.—13. un 2013.—14. gada sezonās jau bija viens no rezultatīvākajiem komandas spēlētājiem.
Kazahstānas hokeja izlases rindās spēlējis sešos Pasaules čempionātos.
Klintaines pagasts

Upes

Daugava, Pelve, Pērse, Piešupīte, Rīterupīte.

Vēsture

Stukmaņu pagastā 19. gadsimta beigās izauga Pļaviņu miests. 
Pēc 1920. gada agrārās reformas Stukmaņu muižu sadalīja 257 vienībās 1693 ha kopplatībā, Rīteres muižu sadalīja 39 vienībās 490 ha kopplatībā. 
1925. gadā pagastu pārdēvēja par Pļaviņu pagastu. 1927. gadā Pļaviņām piešķīra pilsētas tiesības un atdalīja no pagasta. 1933. gadā no Pļaviņu pilsētas atdalīja Gostiņu pilsētu. 1935. gadā pagasta platība bija 110 km² un tajā dzīvoja 1695 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Pļaviņu un Klintaines ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Klintaines ciems ietilpis Pļaviņu (1949-1959), Krustpils (1959-1962), Jēkabpils (1962-1967) un Stučkas (vēlāk Aizkraukles) (pēc 1967. gada) rajonos. 1954. gadā Klintaines ciemam pievienoja Pļaviņu ciemu, 1960. gadā padomju saimniecības «Pļaviņas» teritoriju pievienoja Pļaviņu lauku teritorijai. 1977. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Pļaviņu pilsētai. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Klintaines pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Pļaviņu novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Stukmaņi (pagasta centrs), Rīteri, Klintaine, Mūrnieki, Sturti, Dīķīši, Stēģi, Alkšņi, Čulkstēni, Salas, Zemlejas.
Bilance

Bilance ir finanšu pārskata perioda beigās kontu formā sastādīts uzņēmuma valdījumā esošā īpašuma (aktīvu) un kapitāla (pasīvu) pretstatījums. Bilancē aktīvu kopējai vērtībai ir jābūt vai ir vēlams būt vienādai ar pasīvu kopējo vērtību.
Bilance tiek sastādīta ik gadu noteiktā laikā (parasti fiskālā gada beigās). Bilance bieži tiek raksturota kā uzņēmuma tā brīža finansiālās situācijas momentuzņēmums. Bilanci izmanto, piemēram, investori (lai zinātu, vai ieguldīt uzņēmumā), bankas (lai zinātu, vai piešķirt uzņēmumam aizdevumu), rēķinot bankrota prognozi utt.
Forma

Forma ir objekta ģeometriskais apraksts, kā arī nosaka tā ārējo robežu - abstrahējoties no atrašanās vietas un orientācijas telpā. Pie formas pieder arī izmēri, un citas īpašības, piemēram, krāsa un materiāla sastāvs.
Matemātiķis un statistiķis Deivids Džordžs Kendels definēja formu šādi :
Forma ir visa ģeometriskā informācija, kas paliek pāri, kad atrašanās vieta, apjoms un rotācijas efekts ir atsijāts no objekta.
Johans V fon Vallenrods

Dzīvesgājums

Dzimis ap 1370. gadu Frankenlandes bruņnieku dzimtā tagadējā Bavārijā. Iestājies Vācu ordenī. 1393. gadā tika iecelts par Rīgas virsbīskapu laikā, kad saglabājas spriegums starp Rīgas arhibīskapiju un Livonijas ordeni. Viņa valdīšanas laikā nomainījās trīs Livonijas ordeņa mestri - Vennemars fon Brigenejs, Konrāds fon Fītinghofs un Dītrihs Torks. Lielu daļu no sava valdīšanas laika viņš pavadīja diplomātiskos ceļojumos uz Itāliju. 1418. gadā viņš kļuva par Lježas bīskapu tagadējā Beļģijā, bet jau pēc gada mira.

Dokumenti

Rusova hronika:
"Pēc Konrāda Fitinghofa par mestri iecēla Ditriķi Tirku, kuŗš nevaldīja ilgi, bet viņa laikā bija pilnīgs miers. Par virsbiskapu Rīgā bija Jānis Valenrods, Frankonijas muižnieks, kuŗu Livonijas kārtas ar lielu godu sūtīja pie ķeizara Sigismunda uz Konstances koncīlu, kur viņš palīdzēja nosodīt Jāni Husu. Pēc atgriešanās Rīgā, viņš drīzi nomira. Šī mestŗa laikā Lietavas lielfirsts Vitolds 1413.gadā atņēma krieviem Smoļensku".
Paduse

Paduse (latīņu: axilla) ir ķermeņa apvidus zem pleca locītavas starp rokas augšdelmu un vidukli. Cilvēka ķermeņa smarža lielākoties veidojas padusēs, jo tajās atrodas daudz sviedru dziedzeru un izdalās feromoni. Ja paduses netiek koptas, tas var veicināt nepatīkamas ķermeņa smaržas veidošanos.
Cilvēkiem pubertātes vecumā padusēs sāk augt apmatojums. Mūsdienās vairākās kultūrās, it īpaši Rietumu pasaulē, padušu apmatojums tiek regulāri nodzīts.
Aleksandrs Loginovs

Karjera

Loginovs guvis panākumus jauniešu un junioru sacensībās. 2013. gadā Obertillahā kļuva par pasaules čempionu junioriem gan sprintā, gan iedzīšanā. Pasaules kausa izcīņā debitēja 2013. gada 28. februārī Holmenkollenē, sprinta distancē iegūstot 5. vietu. Nākamajā dienā iedzīšanā izcīnīja 3. vietu un pirmo reizi kāpa uz goda pjedestāla PK posmos.
2014. gada novembrī tika atstādināts no sacensībām, jo iepriekš veiktajos dopinga testos tika uzrādīta eritropoetīna (EPO) lietošana. Loginovam tika piespriesta divu gadu diskvalifikācija, un rezultāti, sākot ar 2013. gada 26. novembri, tika anulēti. Diskvalifikācija noslēdzās 2016. gada 25. novembrī.
Loginovs ir piedalījies 2014. gada ziemas olimpiskās spēlēs, kur individuālajā distancē ieguva 30. vietu, bet rezultāts tika anulēts sekojošās diskvalifikācijas dēļ.  2017. gada Pasaules čempionātā Hohfilcenē izcīnīja bronzas medaļu jauktajā stafetē. Pirmo uzvaru PK posmos izcīnīja 2019. gada 11. janvārī Oberhofā sprintā. 2019. gada Pasaules čempionātā Estešundā ieguva sudraba medaļu sprintā un bronzu stafetē.
Viktors Ans

Karjera

Pirmās medaļas Pasaules čempionātā ieguvis 2002. gadā 16 gadu vecumā. Piedalījies trijās ziemas olimpiskajās spēlēs (2002, 2006, 2014). Savās pirmajās Olimpiskajās spēlēs 2002. gadā Soltleiksitijā izcīnīja 4. vietu 1000 m distancē un 13. vietu 1500 m distancē.
2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Turīnā Ans Hjonsu izcīnīja trīs zelta medaļas (1000 m, 1500 m, 5000 m stafete) un vienu bronzu (500 m), tādējādi kļūstot par spēļu veiksmīgāko sportistu.
2006. gadā sākās konflikts starp slidotāju un Dienvidkorejas šorttreka izlases galvenmo treneri. Taču sportists turpināja pārstāvēt Korejas izlasi līdz 2008. gadam, kad guva smagu ceļgala traumu. Lai arī sportists pāc traumas izārstēšanas gatavojās 2010. gada Olimpiskajām spēlēm Vankūverā, tomēr viņš nespēja kvalificēties startam Korejas Republikas izlasē, ieņemot 7. vietu atlases sacensībās.
No 2011. gada jūnija Ans sāka trenēties kopā ar Krievijas šorttreka izlasi un 26. decembrī viņam tika piešķirta Krievijas pilsonība. Pieņemot Krievijas pilsonību, pieņēmis krievu vārdu Viktors par godu Viktoram Cojam un vārda līdzībai ar vārdu "uzvara" (no latīņu: victoria). 2012. gadā atgriezās starptautisko sacensību apritē.
2014. gada Soču ziemas olimpiskajās spēlēs, jau pārstāvot Krieviju, izcīnīja zelta medaļas 500 m, 1000 m distancē un 5000 m stafetē, kā arī bronzu 1500 m distancē. Arī šajās Olimpiskajās spēlēs viņš bija medaļām bagātākais sportists, tāpat Ans kļuva par pirmo sportistu ziemas olimpisko spēļu vēsturē, kas izcīnījis zelta medaļu divu dažādu valstu sastāvā, vēl viņš kļuva par medaļām bagātāko šorttrekistu Olimpisko spēļu vēsturē. Ans ir pirmais, kas uzvarējis visās četrās šorttreka distancēs Olimpiskajās spēlēs.
Ar panākumiem startējis Pasaules čempionātā, kur, pārstāvot Dienvidkoreju, izcīnījis 18 zelta, 8 sudraba un 3 bronzas medaļas, bet, pārstāvot Krieviju, — 2 sudraba medaļas.