google/wiki40b huggingface dataset:
Pulkstenis

Pulkstenis ir viena no laika mērīšanas ierīcēm. Pulksteņus iedala pēc mehānisma veida - mehāniskajos pulksteņos un elektroniskajos pulksteņos, pēc laika attēlošanas veida - analogajos un digitālajos pulksteņos, kā arī pēc pielietošanas veida, piemēram, kabatas pulksteņi, rokas pulksteņi, sienas pulksteņi, atompulksteņi, ūdens pulksteņi, modinātāji u.c.

Mehāniskie pulksteņi

Mehāniskais pulkstenis ir tāds pulkstenis, kura darbībai nepieciešamā enerģija tiek radīta un uzkrāta mehāniskā veidā.
Pirmie mehāniskie pulksteņi ar zobratiem tika izgudroti 10. gadsimtā. Kā enerģijas avots iesākumā tika izmantots ūdens, vēlāk, kad tika izgudrots svārsta mehānisms — atsvari. Pulksteņu mehānismi bija lieli, tos praktiski nebija iespējams pārvietot un tādēļ tie tika iebūvēti ēkās un torņos. Torņu pulksteņiem bija tikai stundu rādītājs.
Zinātnes un ražošanas attīstība ļāva samazināt pulksteņu izmērus. 15. gadsimtā tika radīti pulksteņi mājām, 16. gadsimtā pirmie pārnēsājamie pulksteņi.
1675. gadā Kristiāns Heigenss un Roberts Huks izgudroja spirālatsperi, kas ļāva kontrolēt balansa rata svārstību ātrumu. Šis izgudrojums palielināja pulksteņu precizitāti un ļāva samazināt pulksteņa mehānisma izmērus.
18. gadsimta beigās un 19. gadsimta sākumā tika veikti gandrīz visi nozīmīgākie atklājumi pulksteņu jomā - minūšu atkārtotājs, turbijons u.c. Džona Harisona radītais jūras hronometrs pārbaužu laikā 10 nedēļu laikā spēja nodrošināt 5 sekunžu kļūdu.
19. gadsimta beigās parādījās pirmie rokaspulksteņi, kas bija pārveidoti kabatas pulksteņi. Pirmā Pasaules kara laikā rokaspulksteņi ieguva popularitāti karavīru vidū, jo nodrošināja daudz ērtāku laika saskatīšanu.
Mehāniskos pulksteņus iedala pēc spirālatsperes uzvilkšanas veida - automātiskajos un ar rokas uzvilkšanu.

Elektroniskie pulksteņi

Elektroniskajos pulksteņos kā enerģijas avots tiek izmantota elektrība.
Pirmie pulksteņi, kas izmantoja elektrostatiku un magnētismu, tika radīti 19. gadsimta sākumā.
1927. gadā tika radīti pirmie pulksteņi, kas izmantoja kvarca oscilatoru. Pirmās iekārtas bija ļoti lielas, kas ierobežoja to praktisko izmantošanu sadzīvē. 1969. gadā Seiko izgatavoja pirmo kvarca rokaspulksteni Astron.
Pulksteņiem ar kvarca oscilatoru ir salīdzinoši augstāka precizitāte nekā mehāniskajiem pulksteņiem un to izgatavošanas cena ir daudzkārt zemāka. Tas veicināja šādu pulksteņu ļoti strauju izplatību.
Vineta Līce

Biogrāfija

Vineta Līce dzimusi 1955. gada 12. decembrī Rīgā. Mācījusies Rīgas 5. vidusskolā un JMMV (1963–1970), Rīgas 58. vidusskolā (1970–1971) un Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā (1971–1974), kur kompozīciju apguvusi pie Paula Dambja. Studējusi Latvijas Valsts konservatorijā(tag.Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmija) (1974–1979) un absolvējusi Ādolfa Skultes kompozīcijas klasi. 2011. gadā Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības akadēmijā (RPIVA) ieguvusi maģistra grādu mūzikas pedagoģijā.
Bijusi mūzikas daļas metodiķe Arodbiedrību Tautas daiļrades namā (1980–1984), lektore Daugavpils Pedagoģijas universitātē un mūzikas daļas vadītāja Daugavpils teātrī (1991–1996). Strādājusi par pedagogu Ogres mūzikas skolā (1983–2010). Kopš 2011. gada ir pedagoģe un teorijas nodaļas vadītāja K. Kažociņa Madlienas mūzikas un mākslas skolā, kā arī pedagoģe A. Dombrovska mūzikas skolā Rīgā.
Mūzika koncertos skan kopš 1974. gada. Darbi atskaņoti Vācijā, Zviedrijā, Itālijā, Krievijā, Francijā, Čehijā, Somijā, ASV un citur. Darbi prēmēti LKS, Cimzes biedrības un citos jaunrades konkursos. Kopš 1987. gada ir Latvijas Komponistu savienības(LKS) biedre.

Diskogrāfija

Spēles pieciem saksofoniem / Rīgas Saksofonu kvartets (Gints Pabērzs, Artis Sīmanis, Ilze Lejiņa, Renārs Lācis) un Žans Pjērs Baralioli (soprāna saksofons, Francija) – 14’23” // Le Pont Mirabeau (Mirabo tilts). Le Quatuor de Saxophones de Riga avec Jean-Pierre Baraglioli – 2000, Rīgas skaņu ierakstu studija
Narvas bāka

Raksturojums

Bākas augstums ir 30 m. Bāku veido apaļš, cilindrisks betona tornis ar galeriju un laternu. Tornis ir baltā krāsā ar sarkanām, horizontālām joslām. Laterna un galerija melnā krāsā. Gaismas elements atrodas 34 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (2 s deg, 3 s pārtraukums, 2 s deg, 5 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 17 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, diennakts tumšajā laikā.
Roshen

Vēsture

2006. gada jūlijā Roshen no Lietuvas investīciju uzņēmuma Invalda nopirka konditorejas izstrādājumu uzņēmumu Klaipedos konditerija.
2013. gada jūlijā Roshen bija iesaistīta tā saucamajā "Šokolādes karā" starp Ukrainu un Krieviju. Krievija bija centusies Ukrainu iesaistīt NVS Muitas savienībā, bet Ukrainas prezidentam Viktoram Janukovičam bija pasliktinājušās attiecības ar Krievijas prezidentu Vladimiru Putinu.
Kad Ukraina sāka sarunas par asociācijas līgumu ar Eiropas Savienību, Krievija nolēma parādīt problēmas, ar kurām Ukraina saskarsies, ja neiekļausies Muitas savienībā. 11. jūlijā Krievijas patērētāju tiesību uzraudzības dienests Rospotrebnadzor paziņoja par pretenzijām pret Roshen konfekšu kvalitāti. Iespējams, šis uzņēmums tika izvēlēts par grēkāzi, jo Roshen kontrolēja rietumnieciski noskaņotais Augstākās Radas deputāts Petro Porošenko, kā arī ukraiņi uzskatīja Roshen par simbolisku valsts vizītkarti. 29. jūlijā Krievija aizliedza Roshen produkcijas importu, motivējot to ar it kā produkcijā atrasto kancerogēno benzpirēnu. Citas NVS valstis arī veica Roshen produkcijas pārbaudes, bet tās nekā neatļauta neatklāja.
Sakarā ar eksporta kritumu 2014. gada februārī Mariupoles konditorejas fabrika pārtrauca ražošanu.
Pēc Eiromaidana notikumiem un Krimas aneksijas krasi pasliktinājās Ukrainas un Krievijas attiecības. 2014. gada 14. martā tiesa Maskavā pēc Krievijas holdinga uzņēmuma Ob'jedinjonnyje konditery ierosināja krimināllietu pret Roshen meitas uzņēmumu Krievijā, uzliekot arestu uz tā naudas līdzekļiem. Bez tam uzņēmumu sāka pārbaudīt Federālais nodokļu dienests, Federālais muitas dienests, Valsts darba inspekcija, Federālais ekoloģiskās, tehnoloģiskās un atomuzraudzības dienests, kā arī Federālais antomonopola dienests. Līdz ar to Roshen darbība Krievijā tika paralizēta. 19. martā Krievijas policija ieņēma Ļipeckas konditorejas fabriku.
Februārī tika pārtraukta ražošana Mariupoles konditorejas fabrikā, un maijā nolemts likvidēt meitas uzņēmumu ZAT Mariupol'ska konditets'ka fabrika.
Tvrdošīna

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1111. gadā. 1369. gadā kļuva par karaļa brīvpilsētu. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums ir Tudošina (ungāru: Turdossin). Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada — Slovākijas sastāvā.

Cilvēki

Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (99,03 %). Pēc reliģiskās piederības — katoļi (92,10 %), nereliģiozi (4,84 %).
Xerox Alto

Xerox Alto bija viens no pirmajiem datoriem, kuri bija paredzēti individuālai izmantošanai (lai arī ne kā mājas dators), padarot to par to, ko šobrīd sauc par personālo datoru. To 1973. gadā izstrādāja uzņēmumā Xerox PARC. Tas bija pirmais dators, kas izmanto darbvirsmas metaforu un ar peli vadāmu grafisko lietotāja saskarni (GUI).
Tas nebija komerciāls projekts, tomēr tika radīti vairāki tūkstoši eksemplāru, un tos daudzus gadus aktīvi izmantoja PARC un citas Xerox struktūrvienības, kā arī vairākas universitātes. Nākamajās dekādēs Alto ievērojami ietekmēja personālo datoru projektēšanu, īpaši Apple Macintosh un pirmās Sun darbstacijas. Šobrīd tas ir rets un vērtīgs kolekcionējams priekšmets.
Gunārs Duburs

Dzīvesgājums

Dzimis 1934. gada 12. jūnijā Rīgā. Studēja Latvijas Universitātes (LU) Ķīmijas fakultātē, kuru beidza 1957. gadā. Strādāja LZA Organiskās sintēzes institūtā (OSI) par jaunāko zinātnisko līdzstrādnieku (1957–1964), aizstāvēja zinātņu kandidāta grādu (1962) un 1964. gadā kļuva par OSI Membrānaktīvo savienojumu un b-diketonu laboratorijas vadītāju. 
1971. gadā viņš patentēja jaunu antioksidantu, radioprotektoru un augšanas stimulatoru "Dietonu".  
1971. un 1976. gadā PSRS D. Mendeļējeva ķīmiķu biedrība viņam piešķīra prēmijas, bet 1977. gadā viņš ieguva arī Latvijas PSR Valsts prēmiju par jaunu bioloģiski aktīvu savienojumu atklāšanu. 1978. gadā viņš patentēja jaunu preparātu ar nosaukumu "Foridons" ar hipotenzīvu aktivitāti un ietekmi uz veģetatīvās nervu sistēmas funkcijām.
1979. gadā viņš aizstāvēja ķīmijas zinātņu doktora grādu un 1980. gadā tika iecelts par OSI direktora vietnieku zinātniskajā darbā. 1984. gadā viņš patentēja jaunu preparātu smadzeņu asinsrites uzlabošanai un cukura diabēta ārstēšanai ar nosaukumu "Cerebrokrasts". 
1988. gadā viņu ievēlēja par Latvijas Universitātes ķīmijas profesoru, 1990. gadā par Latvijas Zinātņu akadēmijas korespondētājlocekli, 1992. gadā par LZA īsteno locekli.
2002. gadā viņam piešķīra Latvijas Valsts emeritētās zinātnieka statusu, 2006. gadā Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācija (World Intelectual Property Organization) Gunāram Duburam piešķīra zelta medaļu un diplomu par daudzajiem patentētajiem izgudrojumiem medicīniskajā ķīmijā, īpaši par radioprotektora Dietona izgudrošanu un ieviešanu praksē onkoloģiskajās klīnikās.
Linavas pagasts

Vēsture

Tolkovas pagasta (krievu: Толковская волость) teritorija ietilpa tajā Pleskavas guberņas Ostrovas apriņķa daļā, ko saskaņā ar Latvijas-Krievijas miera līgumu 1920. gadā pievienoja Latvijas teritorijai. 1925. gadā to pārdēvēja par Linavas pagastu un iekļāva jaunizveidotajā Jaunlatgales (vēlāk Abrenes) apriņķī. 1944. gada 23. augustā Linavas pagastu kopā ar pārējo bijušās Pleskavas guberņas teritoriju atdalīja no Latvijas PSR teritorijas un iekļāva jaundibinātajā Krievijas PFSR Pleskavas apgabalā. Šobrīd bijusī Linavas pagasta teritorija ietilpst Pitalovas rajona Linovas, Nosovas un Žogovas pagastos.
Cauri bijušā pagasta teritorijai tek Kuhva (Kūkova) un Kira.
Igaunijas Nacionālā opera

Vēsture

1865. gadā Tallinā tika nodibināta dziedāšanas biedrība "Estonia". 1871. gadā pie tās nodibināja teātra trupu. 19. gadsimta beigās teātra izrādes kļuva regulāras, daudzas no tām bija dziesmu spēles un komēdijas. 20. gadsimta sākumā vairāk sāka iestudēt nopietnākas drāmas. 1906. gadā biedrība pārtapa par profesionālo teātra trupu "Estonia". 1907. gadā tika iestudēta pirmā operete (Ervē "Madmazele Nituša"), 1908. gadā - pirmā opera (Konradīna Kreicera "Nakts nometne Granadā"). 1913. gadā tika atklāta pašreizējā operas ēka, kas tolaik bija lielākā celtne pilsētā. 1922. gadā teātrī "Estonia" tika iestudēta pirmā pilnā baleta izrāde (Leo Deliba "Kopēlija"). 1928. gadā teātrī tika iestudēta pirmā nacionālā igauņu opera - Evalda Āva "Vikingi". Teātra ēka smagi cieta Otrajā pasaules karā Tallinas bombardēšanas laikā 1944. gada 9. martā. Pēc kara tā tika atjaunota un 1947. gadā atkal atklāta publikai, interjera noformējumā iegūstot socreālisma iezīmes.
Roņu salas bāka

Vēsture

Pirmo bāku šeit uzbūvēja zviedri 1621. gadā. Par oficiālo bākas atklāšanas gadu tiek uzskatīts 1646. gads. Pašreizējā bāka ir izgatavota Francijas ostas pilsētā Havrā, 1875. gadā. Bāku izgatavoja kompānija Forges et Chantiers de la Mediterranee it kā pēc Gustava Eifeļa projekta. Izjauktā veidā bāka pārvesta uz Roņu salu un šeit uzcelta 1877. gadā. Bāka stipri cieta Pirmajā pasaules karā (1918.g.). 1937. gadā pabeigta bākas atjaunošana.

Raksturojums

Roņu salas bākas augstums ir 40 m. Bāku veido čuguna tornis uz četrām kājām, ar laternu un galeriju. Bākas tornis un laterna ir brūni, laternas jumts sarkans. Bākas gaismas elements atrodas 65 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (1 s deg, 3 s pārtraukums). Gaisma redzama 11 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā.
1997. gadā Igaunijas pasts izdeva pastmarku ar Roņu salas bāku.
Rīgas Aviācijas muzejs

Eksponāti

2012. gadā muzeja brīvdabas ekspozīcijā varēja apskatīt 40 lidmašīnas un helikopterus, kā arī lidlauka tehniku, šobrīd (2018) muzejā ir 47 eksponāti.
Seces Putraskroga kapu riņķa krusti

Seces Putraskroga kapu riņķa krusti (arī Zviedru krusti) bija trīs riņķa krusti Putraskroga kapos, Seces pagastā, Jaunjelgavas novadā. Literatūrā riņķa krusti pirmo reizi tiek pieminēti 1932. gada 5. septembrī, kad mākslas zinātnieks Visvaldis Peņģerots tos apraksta vēstulē Pieminekļu valdei. Mūsdienās divi no riņķa krustiem atrodas Aizkraukles Kalna Ziedu muzejā, bet trešais krusts ir gājis zudībā.

Sākotnējā atrašanās vieta

Sākotnēji krusti bija uzstādīti Putraskroga kapos. Kapi atradušies Daugavas stāvkrastā, aptuveni 300 m no Putraskroga pārceltuves pār Daugavu. Pretējā krastā atradusies Kokneses pils. Riņķa krusti atradušies kapu ziemeļaustrumu stūrī, kapsētas aizaugušajā daļā. Pēc nostāstiem, šajā senajā kapsētā tikuši apglabāti vietējo māju ļaudis, bet ziemeļaustrumu stūris bijusi tieši Upjāņu mājās mītošo cilvēku, Bergmaņu dzimtas, apbedījuma vieta. Teika vēsta, ka Bergmaņu saimnieks vēlējies izcelties, tādēļ ar zirgiem pāri Daugavas ledum atvedis savam vectēvam riņķa krustu no Kokneses. Krusti kapos atradušies jau pirms 20. gadsimta sākuma. Pirmais un trešais krusts bija novietots rindā ar 4 m atstatumu, bet otrais krusts atradās pašā kapu stūrī. Tuvu krustiem atradušās 3 dolomīta kapu plāksnes un viens krusts ar paplašinātiem zaru galiem.

Vēsture

1932. gada 5. septembrī par krustu atrašanos "vecā kapsētā iepretim Kokneses pilsdrupām" Pieminekļu valdei ziņo mākslas zinātnieks Visvaldis Peņģerots. Viņš ierosina krustus pārvest uz Koknesi. 1961. gada 30. jūnijā riņķa krustus uzmērīja un fotografēja arheologs un vēsturnieks Andris Caune. 1960. gados trešā krusta uzrakstu norakstīja arheoloģe Elvīra Šnore.
1964. gadā, norisinoties Pļaviņu HES celtniecībai, tika dots rīkojums izrakt mirušo pīšļus no Putraskroga kapiem. Pļaviņu ūdenskrātuves izveides dēļ tika appludināta Putraskroga kapsēta. Vismaz divi no krustiem (1. un 2. krusts) tika pārvesti uz Seces Lullīšu kapsētu, kur tie tika novietoti pie kapsētas žoga. Lai saglabātu krustus, tie tika pārvesti uz Aizkraukles vēstures un mākslas muzeju Kalna Ziedos.

1. riņķa krusts

Gatavots no dzeltenpelēka dolomīta. Tas ir 102 cm augsts, riņķa diametrs ir 60 cm, pamats platākajā vietā ir 39 cm, bet viss piemineklis ir 21 cm biezs. Uz pamatnes katrā pusē ir iekalta piederības zīme. Kad riņķa krusts tika pārvietots uz Kalna Ziediem, tad tā pamats tika ierakts daudz dziļāk. Pašlaik ir redzami tikai aptuveni 80 cm no riņķa krusta augstuma.

2. riņķa krusts

Gatavots no 17 cm biezas dzeltenpelēka dolomīta plāksnes. Tas ir 84 cm augsts, riņķa diametrs ir 80 cm. Riņķa krusta priekšpusē ir iekalts vēl viens, 15 cm liels krusts, bet aizmugurē — Jumis ar svītriņu virs un zem kā piederības zīme.
28. novembris

28. novembris ir gada 332. diena pēc Gregora kalendāra (333. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 33 dienas.
Galotne (šahs)

Galotne šahā ir partijas noslēdzošā stadija.
Vārdnīca

Vēsture

Pasaulē par vienu no vecākajām vārdnīcām var uzskatīt Eblā (mūsdienu Sīrijas teritorijā) atrasto māla plāksnīšu krājumu, kurā ap 1500 ebliešu raksta zīmēm ir iztulkoti šumeru valodā.
StarCraft

Sižets

StarCraft sižetu iespējams iepazīt izlasot spēles instrukciju, noskatoties instruktāžu pirms katras misijas un datoranimētu filmu fragmentus spēles laikā. Spēle ir sadalīta 3 daļās, kur katrā daļā spēlētājam ir dota iespēja vadīt kādu no trīs rasēm. 
Pirmajā spēles daļā spēlētājs un viņa vadītais varonis, Džims Reinors (Jim Raynor), cenšas nodrošināt Mar Sara kolonijas pastāvēšanu, neskatoties uz to, ka citplanētieši zergi uzbrūk citām zemiešu pasaulēm. Pēc tam, kad Konfederācija apcietina Reinoru par tās īpašuma iznīcināšanu, neskatoties uz to, ka ēkas bija inficējuši zergi, spēlētājs vada Arkturusu Mengsku (Arcturus Mengsk) un "Korhālas dēlus", kas Visumā pazīstami kā dumpinieki, kas naidīgi noskaņoti pret Konfederāciju. Reinors, kuru atbrīvoja Mengska grupējums tam pievienojas, sadarbojoties ar dumpiniekiem. Pēc tam, kad dumpinieku vadonis ir piespiedis konfederātu ģenerāli Hercogu Edmundu (Edmund Duke) apvienot spēkus, Mengsks upurē savu padomnieci Sāru Keriganu un, lai nodrošinātu Konfederācijas iznīcināšanu, pielieto uz Mar Saras atrasto, Konfederācijai piederošo tehnoloģiju, lai ievilinātu zergus tās galvaspilsētā Tarsonis. Reinoru sanikno Mengska patiesie mērķi un viņš dezertē, līdzi ņemot mazu daļu Mar Saras agrākās armijas. Mengsks reorganizē zemiešu populācijas atliekas, izveidojot Zemiešu Valdījumu, pats sevi kronējot par imperatoru.
Uriāls

Izplatība

Uriāli ir sastopami Centrālāzijā, sākot ar Irānas ziemeļaustrumiem un Kazahstānas rietumiem un beidzot ar Pakistānas Beludžistānas provinci un Indijas Ladakhas reģionu. Uriālu izplatības areāla austrumos to pamazām izspiež lielākais argals (Ovis ammon), bet dienvidrietumos tā izplatības areāls robežojas ar Āzijas muflona (Ovis orientalis orientalis) izplatību. Irānas ziemeļos uriāli reizēm hibridizējas ar Āzijas mufloniem.

Izskats

Uriālu tēviņiem ir lieli, izliekti ragi. Arī mātītēm ir ragi, bet tie ir īsi un vertikāli, kas atgādina kazas ragus. Tēviņa ragi var sasniegt 100 cm garumu. Uriālu ķermeņa augstums skaustā ir apmēram 80 - 90 cm. To kažoks ir sarkanbrūnā krāsā, ar gaišu pavēderi, kā arī to slaidajām kājām ir "gaišas zeķes" - gaišas kājas no ceļgaliem uz leju. Uriālu tēviņiem zem zoda ir bārdas, kas pārtop par kakla krēpēm.

Uzvedība un barība

Uriāls pamatā mājo atklātajos, zālainajos kalnu pakājes apgabalos, kuros koki ir maza vai nav vispār. Tas ļoti reti ieceļo stāva un akmeņaina reljefa teritorijās, lai gan Ladakhas uriāls jeb stepes aita (Ovis orientalis vignei) mājo kalnos augstāk nekā 4000 metri virs jūras līmeņa. Tie barojas galvenokārt ar zāli, bet, ja nepieciešams, barojas arī ar koku un krūmu lapām un dzinumiem.
Oto Nonācs

Dzīvesgājums

Dzimis 1880. gada 12. martā Bērzaunes pagasta "Brencēnu" saimnieka ģimenē. Mācījās Lipšu pagastskolā (1888—1892), Bērzaunes draudzes skolā (1892—1896). 1900. gadā viņš Rīgā beidza skolotāju semināru un strādāja par skolotāju Vecmīlgrāvī (1900—1901), Liepājas elementārskolā (1901—1906). No 1905. gada studēja komerczinātnes Rīgas Politehniskajā institūtā (1905—1911). No 1905. gada publicēja rakstus laikrakstos "Dzimtene", "Latvija" (redaktors 1906—1911, 1913—1914) un "Liepājas Atbalss" (redaktors 1911—1912). Bijis latviešu studentu korporācijas Talavija biedrs.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma Nonācs bija laikraksta „Līdums” redaktors Valkā (1915–1918), kur piedalījās Latviešu Pagaidu Nacionālās Padomes dibināšanā un bija Tautas padomes loceklis (1918—1920). Pēc tam, kad 1919. gada sākumā Igaunijas armija kopā ar Ziemeļlatvijas brigādi ieņēma Valku, Nonācs kopā ar Janševski un Virzu tur nodibināja un vadīja laikrakstu „Tautas Balss”. Pēc Ulmaņa valdības atgriešanās Rīgā Nonācu iecēla par „Valdības Vēstneša” atbildīgo redaktoru. Viņš bija Satversmes sapulces loceklis, 1. un 2. Saeimas deputāts. Publicējās laikrakstos "Brīvā Zeme", "Jaunākās Ziņas", "Rīts" un izdeva memuārus par Latvijas Republikas dibināšanas laiku.
Pēc Latvijas okupācijas Nonācu 1941. gadā apcietināja un deportēja uz PSRS.
Miris 1942. gada 21. februārī Vjatlaga 7. lēģera punkta lazaretē, apglabāts 7. lēģera punkta kapsētā.
Mix.lv

Mix.lv ir interneta žurnāls, daudzu lietotāju kopīgi veidots portāls latviešu valodā, kurā ziņas iespējams pievienot, katram, kas to vēlas. Portāls tiek veidots pēc pilsoniskās žurnālistikas principiem, bet galvenokārt tā virzību nosaka paši lietotāji un viņu intereses.

Portāla saturs

Mix.lv saturu pilnībā veido reģistrētie autori. Portālā tiek pievienoti raksti par dažādām tēmām: mūziku, kino, reklāmām, politiku, dizainu. Rakstu tēmas neietekmē redakcija, ja vien netiek pārkāpti kādi no portāla noteikumiem, kuri veidoti pamatojoties uz Latvijā pirmo pilsoniskās žurnālistikas projektu - tribine.lv

Portāla darbības princips

Portāla lietotāji var brīvi pievienot ziņas. Tās tiek publicētas automātiski, bez moderācijas. Jaunākās ziņas parādās portāla augšgalā. Portāla lietotājiem iespējams balsot par ziņām spiežot uz bultas simbola. Tādā veidā portāla lietotājiem mijiedarbojoties ar portālu, ziņas noteiktā laika periodā sakārtojas pēc svarīguma.
Katram reģistrētajam lietotājam tiek piešķirta sava tīmekļa adrese. Tādā veidā, tiek automātiski izveidots arī lietotāja privātais tīmekļa žurnāls (blogs).

Portālā izmantotās tehnoloģijas

Mix.lv lasītājiem pieejamas vairākas RSS plūsmas, kuras ir izveidotas katram reģistrētajam autoram. Portālam ir arī centrālā RSS plūsma, kuru abonējot iespējams sekot līdzi visiem jaunākajiem rakstiem.

Vēsture

Mix.lv oficiāli darbojas no 2008. gada 1. janvāra.
No 2008. gada 18. aprīļa līdz 22. maijam Mix.lv, tehnisku iemeslu dēļ, maina adresi uz mixx.lv. Pēc 22. maija portāls turpina darbību ierastajā gaitā, saglabājot arī veco hipersaišu darbību.
No 2008. gada 28. jūlija sāk darboties atjaunota Mix.lv versija, kurā ietverti gan vizuāli, gan lietojamības uzlabojumi.
Jenny May

Karjera

2005. gada 21. janvārī ierakstu kompānija Aktiv Music Latvijā izdeva Jenny May debijas solo albumu Purple Skies And Yellow Flowers. Ar dziesmu "I'm Alone" Jenny May piedalījās 2006. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas atlasē un ieguva 3. vietu. 2007. gada vasarā Jenny May noslēdz līgumu Austrijā ar kompāniju "sight N sound". Tās līderis Hartmuts Fanmillers ir strādājis ar tādām slavenībām, kā Boney M, Kelly Family, Scorpions, Hosē Karerasu u.c.
2008. gadā Jenny May ieraksta duetu ar Mārtiņu Freimani "Un varbūt mēs", kas kļūst par Latvijas mēroga hitu, jo ir tituldziesma populārajā seriālā "Neprāta cena". Dziesma iekļauta Tumsas albumā Suns.
2009. gada sākumā noslēgta vienošanās ar kompāniju Mikrofona ieraksti par menedžmentu un dziesmu izdošanu. Šajā pat gadā dziedātāja laiž klajā savu otro albumu, kurā ir apkopotas latviešu popmūzikas pērles, kas ierakstītas no jauna vēl nebijušās versijās. Panākumus guvušas dziesmas "Bez puišiem nevar", kas ierakstīta sadarbībā ar populāro grupu Double Faced Eels, kā arī "Nāk nakts" kopā ar Jāni Grodumu.
2011. gadā Jenny May uzsāka latino projektu. Jau pirmais singls "Mi Amor", kas top duetā ar spāņu izcelsmes Havjēru, veiksmīgi rotē un iegūst augstas pozīcijas radio stacijās, tāpat labus panākumus guvusi dziesma "Es gribu vēl mīlēt", kurai tika izveidots arī videoklips.
2014. gadā dziedātāja ir viena no galvenajiem mūziķiem festivālā Summer Sound.
2014. gada 4. septembrī Jenny May laiž klajā jauno albumu latino un pop-rock noskaņās ar nosaukumu "TEV PAVEIKSIES".
2015. gada jūnijā uzsāk Vislatvijas koncerttūro 10 gadi mūzikā.
2015. gada decembrī Jenny May kopā ar mūziķi Normundu Pauniņu apceļo Latvijas baznīcas ar koncertprogrammu "Roka uz sirds".
2017. gadā novembrī Jenny May ar dziesmu "Soledad" tiek pasludināta par vienu no LTV Supernovas dalībniekiem.
2019.—2020. gada Optibet hokeja līgas sezona

Formāts

Regulārajā sezonā tiek aizvadīti pieci spēļu riņķi, kas nozīmē, ka katra no komandām aizvadīs 36 spēles. Izslēgšanas kārtas cīņas tiks aizvadītas sērijā līdz četrām uzvarām. Tām kvalificēsies sešas labākās komandas.