google/wiki40b huggingface dataset:
Karlušs Keirošs

Karjera

Dzimis Nampulā, Portugāles Austrumāfrikā (tagad — Mozambika), futbolu spēlējis vietējā komandā Ferroviário kā vārtsargs. Pēc Mozambikas neatkarības iegūšanas pārcēlies uz Portugāli. 
Pirmo trenera pieredzi ieguva Portugāles klubā Estoril Praia kā asistents. 1989. gadā sāka strādāt ar Portugāles U20 izlasi, ar kuru divreiz (1989. un 1991. gadā) uzvarēja Pasaules U20 čempionātā. 1991. gadā kļuva par Portugāles futbola izlases galveno treneri un nostrādāja šajā amatā divus gadus. 
No 1994. līdz 1996. gadam bija Lisabonas "Sporting" galvenais treneris. 1995. gadā ar šo klubu izcīnīja Portugāles kausu. Karjeras turpinājumā strādāja ASV un Japānā. 
Pēc tam atgriezās pie nacionālo izlašu trenēšanas, strādājot ar AAE un Dienvidāfriku. Keiroša vadībā Dienvidāfrikas izlase kvalificējās 2002. gada FIFA Pasaules kausam, taču domstarpību dēļ ar vietējo federāciju neilgi pirms finālturnīra treneris amatu atstāja.
2002. gadā kļuva par Manchester United galvenā trenera Aleksa Fergusona asistentu, palīdzot komandai uzvarēt 2002.—2003. gada Premjerlīgas sezonā. Uzreiz pēc tam Spānijas futbola klubs Madrides "Real" piedāvāja kļūt par komandas galveno treneri. Sezonas sākumā uzvarēja Spānijas superkausā, bet turpinājumā neizcīnīja nevienu citu trofeju un La Liga sezonu noslēdza 4. vietā. 2004. gada maijā Keirošs no amata tika atlaists. Keirošs atgriezās Manchester United un turpināja darbu kā trenera asistents.
2008. gada jūlijā vēlreiz kļuva par Portugāles izlases galveno treneri. Vadīja Portugāles izlasi 2010. gada FIFA Pasaules kausā, kur tā izstājās astotdaļfinālā. 2010. gada septembrī Portugāles Futbola federācija Keirošu no amata atlaida.
2011. gada aprīlī tika apstiprināts par Irānas izlases galveno treneri. 2014. gada FIFA Pasaules kausā Irāna neizkļuva no grupas, tomēr treneris darbu turpināja un palīdzēja kvalificēties arī 2018. gada Pasaules kausa finālturnīram. Tajā izlase ieņēma trešo vietu grupā un izslēgšanas spēlēs neiekļuva. 2019. gada Āzijas kausā ar Irānas izlasi sasniedza pusfinālu, kur viņa vadītā komanda piekāpās Japānai. Pēc Āzijas kausa finālturnīra amatu atstāja.
2019. gada februārī kļuva par Kolumbijas izlases galveno treneri.
Cvenkava

Vēsture

Cvenkava ir viena no vecākajām pilsētām Saksijā. Tā ir ievērojama agrā neolīta līniju keramikas arheoloģiskās kultūras vieta. Pati pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 974. gadā. No 19. gadsimta pilsēta attīstījusies kā brūnogļu ieguves centrs.
Bunhe

Vēsture

Apdzīvotā vieta dibināta 1908. gadā kā strādnieku ciemats Bunge (Бунге) pie tāda paša nosaukuma akmeņogļu ieguves šahtas. 1924. gadā šahtu pārdēvēja par godu Jaunajiem komunāriem (Юних Комунарів) un ciematu saīsināti par Junkomu (Юнком). 1965. gadā ciematam piešķirts pilsētas statuss un pārdēvēta par Junokomunarivsku (ukraiņu: Юнокомунарівськ). 1979. gada 16. septembrī Junkom šahtā 903 m dziļumā kalnrūpniecības vajadzībām iežu masīvu spriedzes mazināšanai tika īstenots atomsprādziens ar jaudu 0,2—0,3 kilotonnas trotila ekvivalentā. 2002. gadā šahta slēgta. 2016. gadā pilsētai atgriezts tās sākotnējais nosaukums.
Pildas pagasts

Daba

Atrodas Latgales augstienes vidusdaļā, Rāznavas pauguraines austrumu daļā. Augstākā vieta ir pagasta dienvidu daļā - 222,3 m vjl.

Vēsture

1935. gadā Ludzas apriņķa Pildas pagasta platība bija 188,1 km² un tajā dzīvoja 7527 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Brodaižu, Eglāju, Nukšas, Ostrovas, Pildas un Pureņu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Ludzas rajona Pildas ciemam 1956. gadā pievienoja likvidēto Brodaižu ciemu un daļu Zilupes rajona padomju saimniecības «Komunārs» teritorijas. 1958. gadā padomju saimniecības «Komunārs» 5. un 6. nodaļas teritoriju pievienoja Eglāju ciemam. 1975. gadā pievienoja daļu likvidētā Lūrupu ciema.1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Pildas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ludzas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Pilda (pagasta centrs), Brodaiža, Gajeva, Tjapši.
Škoda 24Tr Irisbus

Ražošana

Pēc samērā veiksmīgiem mēģinājumiem apvienot autobusu ar trolejbusu (Karosa ŠM 11/Škoda T 11, Karosa B831/Škoda 17Tr un Škoda 21Ab/Škoda 21Tr), čehi veica ceturto mēģinājumu un radīja trolejbusu Škoda 24Tr. Trolejbuss Škoda 24Tr ir bāzēts uz autobusa Irisbus Citybus 12M bāzes un tā modernizētās versijas Citelis 12M.
Trolejbusam Škoda 24Tr ir divasu nesošā virsbūve. Trolejbusam ir zemā grīda, tikai aizmugurējās daļas sēdekļi atrodas uz paaugstinājuma. Pateicoties pneimatiskā gaisa spilvena īpašībām (spēja pazemināt gaisa spiedienu trolejbusa labajā pusē) piebraucot pie pieturas trolejbuss spēj pazemināties līdz ietves līmenim. Trolejbusa labajā pusē atrodas trīs durvis ar dubultajām "stop" pogām, kuras atveras pēc pasažieru pieprasījuma.
Elektroiekārtas, balstītas uz IGBT tranzistora bāzes, tiek izvietotas speciālos konteineros uz jumta. Paralēli parastajam trolejbusu modelim tiek ražoti arī trolejbusi, kuri ir aprīkoti ar dīzeļģeneratoru. Tas ļauj trolejbusiem braukt bez kontaktstieņiem, to dažkārt izmanto, kad trolejbusam ir jānovirzās no maršruta, bet nereti izmanto arī tāpat braucot pa regulāru maršrutu, kā piemēram, Rīgā, 9. un 27. trolejbusu maršrutā.
Pirmais trolejbuss tika būvēts uz autobusa Citybus bāzes (jumts balstīts uz CNG bāzes). Sakarā ar šāda veida autobusu ražošanas pārtraukšanu un aizstāšanu ar modernāku autobusu Citelis, arī trolejbusu virsbūve tika bāzēta uz Citelis bāzes (šādus trolejbusus sāka ražot 2005. gadā), bet nosaukums Citelis palika nemainīgs.

Škoda 24TrBT

2006. gadā sāka ražot jaunu šī trolejbusa versiju — Škoda 24TrBT. Šāds trolejbuss (Nr. 507) tika piegādāts Čehijas pilsētai Pilzenei un sāka pārvadāt pasažierus 2006. gada 10. decembrī. No trolejbusa Škoda 24Tr trolejbuss Škoda 24TrBT atšķiras ar nedaudz savādākām elektroiekārtām un citām komponentēm. Šādu trolejbusu ražošana vēl joprojām turpinās.

Prototips

Trolejbusa Škoda 24Tr prototips tika prezentēts 2003. gada 25. martā pie Škoda Electic rūpnīcas Plzeņā. Pēc tam sekoja daudz testa braucienu, arī ar pasažieriem pa Pilzenes trolejbusu maršrutiem (līdz 2004. gada aprīlim). Tad trolejbuss tika testēts citviet Čehijā, kā arī Slovākijas galvaspilsētā Bratislavā. Tā paša gada rudenī šis trolejbuss tika piegādāts Čehijas pilsētai Marianske Lazne, jo tā sāka atjaunot savu trolejbusu parku. Trolejbuss saņēma reģistrācijas numuru 51 un sāka patstāvīgi pārvadāt pasažierus.

Trolejbusu piegādes

Trolejbusus Škoda 24Tr Irisbus ražo kopš 2003. gada.
322. mikroautobusu maršruts (Rīga)

Maršruts

Lidosta Rīga — Rīgas dzelzceļa stacija kursē pā šādām ielām: lidostas "Rīga" pievdceļš (Mārupes novads), P133 (Mārupes novads un Rīga), K. Ulmaņa gatve, Lielirbes iela, Kalnciema iela, Daugavgrīvas iela, Raņķa dambis, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Marijas iela un Satekles iela.
Centrālā stacija — Lidosta "Rīga kursē pa šādām ielām: Satekles iela, Dzirnavu iela, Turgeņeva iela, Gogoļa iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Slokas iela, Kalnciema iela, Lielirbes iela, Baseina iela, Volguntes iela, K. Ulmaņa gatve, P133 (Rīga un Mārupes novads), Ziemeļu iela (Mārupes novads) un lidostas "Rīga" pievdceļš (Mārupes novads).
Apvienotās pasaules koledžas

Organizācijas principi

Skolēnus mācībām Apvienotās pasaules koledžās atlasa nacionālās komitejas.
Katra koledža ir neatkarīga institūcija. Koledžas finansē no valstu valdību un pašvaldību subsīdijām, privātiem ziedojumiem, mācību maksām, un nacionālo komiteju iemaksām.

Apvienotās pasaules koledžas Latvijā

No Latvijas skolēni Apvienotās pasaules koledžās mācās kopš 1992. gada. Visvairāk Latvijas pārstāvju ir bijis Adrijas jūras koledžā Itālijā un Sarkanā krustu koledžā Norvēģijā. Latvijas studentu atlasi reizi gadā no janvāra līdz martam veic Apvienotās pasaules koledžu Latvijas nacionālā komiteja, kas ir reģistrēta nevalstiskā organizācija.
Austrumu Anatolijas reģions

Austrumu Anatolijas reģions (turku: Doğu Anadolu Bölgesi) ietver Turcijas austrumu ilus un ir viens no septiņiem reģioniem. Reģions nav administratīvā iedalījuma vienība, bet tiek lietots statistikas vajadzībām. Nosaukums un reģiona robežas pirmo reizi tika noteiktas Turcijas Pirmajā ģeogrāfijas kongresā (1941). Salīdzinājumā ar pārējiem Turcijas reģioniem, Austrumu Anatolijas reģions ir vislielākais pēc platības, vidēji augstākais virs jūras līmeņa un ar mazāko iedzīvotāju blīvumu. Reģiona platība ir 171.061 km² (21% no Turcijas kopējās teritorijas).
Ūdrīšu pagasts

Hidrogrāfija

Upes: Korklu upeite, Malnupeite, Mogiļnijručejs, Rudņa.
Ezeri: Bidzeits, Guļbinka.

Vēsture

1920. gada zemes reformas gaitā Ludviampoles muižu sadalīja 97 vienībās 2600 ha kopplatībā, bet Kazanovas muižu sadalīja 151 vienībā 1635 ha kopplatībā. 1945. gadā Daugavpils apriņķa Krāslavas pagastā izveidoja Ūdrīšu ciema padomi. Krāslavas rajona Ūdrīšu ciemam 1959. gadā pievienoja Izvaltas un Veiguļu ciemu padomju saimniecības «Krāslava» teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Ūdrīšu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Krāslavas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Augstkalne (pagasta centrs), Borovka, Krāslavas stacija, Tartaks, Ūdrīši, Kazinova, Ļudvikova, Bancāni, Lielie Muļķi, Saksoni, Užinkolns, Rakuci.
Faņipaļa

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1856. gadā. 1870. gadā pie apdzīvotās vietas ierīkoja dzelzceļa staciju. Sāka strauji attīstīties pēc 1965. gada, kad šeit uzcēla dzelzsbetona konstrukciju rūpnīcu. Kopš 2012. gada pilsētā notiek Šveices firmas "Stadler Rail" dzelzceļa vagonu rūpnīcas celtniecība.
Pjērs Lavals

Biogrāfija

Kopš 1903. gada darbojās politikā, iestājoties sociālistos. Pēc izglītības — jurists. Līdz Pirmajam pasaules karam darbojās kā jurists, aizstāvot strādniekus un arodbiedrības. 1914. gadā kļuva parlamenta deputātu. Kara laikā Lavals ieņēma pacifistisku pozīciju. 1920. gada decembrī franču sociālisti sašķēlās divās partijās — sociālistos (Section Française de l'Internationale Ouvrière) un komunistos (Section française de l'Internationale communiste). Lavals neiestājās nevienā, veidojot neatkarīgu politisku karjeru.
1923. gadā kļuva par Oberviljes mēru, saglabādams amatu līdz mūža galam. 1925. gada aprīlī kļuva par sabiedrisko darbu ministru valdībā. Līdz 1936. gadam, kad varu ieguva Tautas fronte, vairākkārtīgi bija valdības ministrs un divreiz premjers. Paralēli kļuva par ietekmīgu uzņēmēju masu mediju sfērā.
Pēc Francijas un Vācijas pamiera noslēgšanas 1940. gada jūnijā, Filips Petēns uzaicināja Lavalu par Višī Francijas ārlietu ministru. No 1942. līdz 1944. gadam — Višī Francijas premjerministrs. Pēc kara centās bēgt uz Spāniju, tomēr tika izdots amerikāņiem, kas nodeva Lavalu franču varas iestādēm, kas Lavalu tiesāja un sodīja ar nāvi nošaujot.
Ivone Mojsēsa

Biogrāfija

No 1960. gadu beigām līdz 1970. gadu beigām bijusi viena no vadošajām Brazīlijas šahistēm. Brazīlijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi 2 zelta (1969, 1973) un 4 sudraba (1967, 1968, 1976, 1977) medaļas. Pārstāvējusi Brazīlijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 2 reizes (1972—1974), un individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (1974) medaļu.
Maija Eglīte

Biogrāfija

1972. gadā beigusi Rīgas 6. vidusskolu, 1976. gadā — Latvijas Valsts Konservatorijas Teātra fakultāti. Bijusi Jaunatnes teātra aktrise (1976—1983). No 1985. gada bijusi LTV diktore. Bijusi precējusies ar aktieri Enriko Avotu, ir dēls Ģirts. Pēc skatuves gaitu beigām pievērsusies uzņēmējdarbībai.
Frīdrihs Šillers

Dzīvesgājums

Dzimis Marbahā pie Nekāras Virtembergas armijas ārsta sešu bērnu ģimenē kā vienīgais dēls. Bērnību viņš aizvadīja nosacīti trūcīgos apstākļos, mācījās ciema skolā, vēlāk latīņu valodas skolā (die Lateinschule). Pēc Virtembergas hercoga pavēles Šillers 1773. gadā iestājās Štutgartes karaskolā, kur studēja jurisprudenci, tad 1775. gadā pievērsās medicīnai.
Studiju laikā Štutgartē Šillers iepazinās ar Ruso, Gētes, Voltēra, Plutarha, Šekspīra darbiem, daudz pārspriedis klasicisma idejas ar studiju biedriem. 1780. gadā Šillers pabeidza militāro akadēmiju, kļuva par pulka ārstu Štutgartē un 1781. gadā  pabeidza rakstīt savu pirmo lugu "Laupītāji" (Die Räuber). Lugā nākamajā gadā piedzīvoja ļoti veiksmīgu uzvedumu Manheimas teātrī, taču tās saturs un ietekme uz publiku nebija pieņemams varas iestādēm, Šillers uz četrdesmit dienām tika ieslodzīts cietumā, un hercogs novēlēja viņam turpmāk rakstīt vairs tikai "komēdijas un tamlīdzīgas grabažas". Naktī no 22. uz 23. septembri Šillers kopā ar draugu Andreasu Štreiheru aizbēga no Štutgartes.
Šillers uzturējās dažādās pilsētās, galvenokārt Lepicigā un Jēnā, kur 1789. gadā viņš ieguva filozofijas profesora vietu (lai gan pasniedza vēsturi). 1787. gadā viņš, viesojoties Veimārā, iepazinās ar Vīlandu un Herderu, 1788. gadā ar Gēti. Šajā laikā Šillers veiksmīgi turpināja literāro darbību (lugas "Fiesko sazvērestība Dženovā", "Dons Karloss" u.c.) un kļuva par plaši pazīstamu autoru.
1790. gadā Šillers apprecējās ar Šarloti fon Lengefeldu, viņiem bija četri bērni. 1799. gadā ģimene apmetās uz dzīvi Veimārā, kur 1802. gadā Šillers tika iecelts dižciltīgo kārtā. 1804. gadā saasinājās viņa veselības problēmas.
Miris Veimārā 1805. gada 9. maijā.
Lūcija Kaiva

Biogrāfija

1937. gadā beigusi Rīgas Latviešu jaunatnes savienības ģimnāziju. 1938. gadā piedalījusies 2. Latvijas sieviešu šaha čempionātā, kurā ierindojusies 5. vietā un bijusi vienīgā dalībniece, kas spējusi pieveikt vienu no trim uzvarētājām. 1940. gadā mainījusi savu uzvārdu no Lipste uz Kaiva. 1943. gadā iestājusies Latvijas Universitātes Matemātikas fakultātē, taču studijas nav beigusi.
Pēc Otrā Pasaules kara dzīvojusi Tukumā. 1946. gadā bijusi piektā Tukuma pilsētas šaha čempionātā vīriešiem. Vairākas reizes piedalījusies Latvijas PSR pirmajos sieviešu šaha čempionātos, kur lielāko panākumu sasniegusi 1950. gadā, kad ar četrām uzvarām finišā izcīnījusi otro vietu, kļūstot par pirmo šahisti, kas uz Latvijas sieviešu šaha čempionāta goda pjedestāla nepārstāvēja Rīgu. Kā Latvijas sieviešu šaha čempionāta laureāte 1950. gada nogalē kopā ar Mildu Lauberti piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionāta pusfinālā Rostovā pie Donas, taču turnīrā nospēlējusi neveiksmīgi un palikusi pēdējā vietā. Pēc tam šaha turnīros piedalījusies reti.
Mūža beidzamos gadus pavadījusi Rīgā. Apbedīta Rīgas Meža kapos.
Dzejoļa analīze

Dzejoļa analīze ir filoloģijas disciplīna, kas paredz daudzveidīgu dotā teksta analīzi. Dzejoļa analīze var būt dažādu formu: zinātniskā vai brīvā stila (eseja). Dzejas analīzes pamatuzdevums ir atklāt, kā teksts ir veidots, no kā tas sastāv, kā tas rada katarsi, tā vēsturi un vietu tajā.
Sweet Dreams

Sižets

Ansambļa vadītājs Vills Šusters paziņo, ka šī gada reģionālās skates tēma ir "Sapņi", tāpat amerikāņu futbola trenere Šenona Bīstija iedrošina Villu izlīgt ar Finnu Hadsonu, kas kopā ar Noā Pakermanu uzsāk studijas Laimas universitātē, tomēr Finns noraida Villa atvainošanos, aizbildinoties ar aizņemtību universitātē.
Ņujorkā Reičela Berija gatavojas atlasei uz lomu mūziklā Funny Girl. Viņas bioloģiskā māte Šelbija Korkorana ierodas viņu apciemot un iesaka neizpildīt dziesmu no mūzikla, bet gan kaut ko jaunu. Tajā pašā laikā Finns un Noā tiek uzņemti brālībā.
Jaunais virziens iebilst pret Villa dziesmu izvēli. Mārlija Rouza iesaka dziedāt viņas sacerētu dziesmu, tomēr Vills šo piedāvājumu ignorē. Vēlāk viņa kopā ar Bleinu Andersonu, Semu Evansu un Veidu "Unikumu" Adamsu izpilda Mārlijas sacerētu dziesmu "You Have More Friends Than You Know". Vills slepeni noklausās viņus un saprot, ka viņam ir jāieklausās skolēnos.
Reičela piezvana Finnam, prasot padomu, ko lai viņa izpilda atlasē. Finns iesaka izpildīt dziesmu, kas kaut ko nozīmē viņai. Vēlāk Reičela izpilda dziesmu Don't Stop Believin', veltot saviem draugiem un atstājot iespaidu uz producentiem. Tajā pašā laikā Noā iedrošina Finnu labāk kļūt par skolotāju, nekā ballēties, un Finns vēlāk satiek Villu. Viņi atvainojas viens otram un nolemj ansambli vadīt kopā.
Reičela tiek ielūgta uz mūzikla atlases otro kārtu, savukārt Bleinam sāk parādīties aizdomas, ka Bekija Džeksone par Sjū Silvestras atstādināšanu zina vairāk, nekā atklāj visiem pārējiem. Vills atvainojas ansambļa dalībniekiem un lūdz Mārliju iemācīt kādu no viņas dziesmām. Vēlāk ansamblis izpilda viņas dziesmu Outcast.
Latvijas Pagaidu valdība

Ar Tautas padomi nesaistītās Latvijas Pagaidu valdības

1919. gada 16. aprīļa puča rezultātā Liepājā gāza Kārļa Ulmaņa vadīto Pagaidu valdību. Puča vadītāji sākotnēji plānoja izveidot militāru direktoriju, ko vadītu Landesvēra vienību vadītāji - Hanss fon Manteifels-Cēge, krievu vienības komandieris Anatols Līvens un Latviešu atsevišķās (Dienvidlatvijas) brigādes komandieris Jānis Balodis. Līvens bija gatavs dot pozitīvu atbildi tikai pēc tam, ja piedalīsies Balodis. Tā kā Balodis atteicās, arī Līvens atteicās. Pučisti paziņoja, ka ieceļ prokurora Oskara Borkovska vadītu pagaidu administrāciju. Sākās sarunās par jaunas Pagaidu valdības izveidi. 21.aprīlī Baltiešu-vācu Nacionālā komiteja (Die Baltische Deutsche Nationalaussshuß) Tautas padomei paziņoja, ka 16.aprīļa notikumi izdarīti pret tās gribu un kā vienīgo izeju tā redz militārās direktorijas nodibināšanu.
Solaris Bus & Coach

Solaris Bus & Coach ir autobusu, trolejbusu un tramvaju ražotājuzņēmums Polijā, pie Poznaņas. Uzņēmums tika izveidots 2001. gadā uz agrākā Neoplan Polska uzņēmuma bāzes.
Solaris autobusi un trolejbusi tiek izmantoti tādās pilsētās kā: Rīga, Daugavpils, Liepāja (Latvija), Tallina (Igaunija), Kauņa, Viļņa (Lietuva), Landskrūna (Zviedrija), Roma, Neapole (Itālija), Vintertūra, Lešodefona (Šveice), Budapešta, Debrecena (Ungārija), Ostrava, Opava (Čehija), Ļubļina, Gdiņa un Tihi (Polija), Zalcburga (Austrija), kā arī daudzās citās Eiropas pilsētās.
Džeimss Dīns

Piemiņa

Grupa Eagles Džeimsam Dīnam ir veltījusi dziesmu.
Par Dīnu ir uzņemtas vairākas dokumentālās filmas, kā arī 2001. gada biogrāfiska TV filma "Džeimss Dīns" ar Džeimsu Franko titullomā.
Mongolijas administratīvais iedalījums

Mongolijas administratīvo iedalījumu veido 1 galvaspilsēta un 21 aimaks (mongoļu: аймаг). Aimaki sīkāk iedalās 331 rajonos (distrikos). Pašreizējais administratīvais iedalījums pastāv kopš 1921. gada.
Ziemassvētku egle

Ziemassvētku egle ir dekorēts dabīgs vai mākslīgs mūžzaļš skujkoks, parasti tā ir egle. Ziemassvētku egles dekorēšana tiek saistīta ar Ziemassvētku svinēšanu. Ziemassvētku eglīte parasti tiek ievietota un dekorēta mājā, taču var arī tikt izmantota ārpus telpām. Tradicionālie egles rotājumi ir Ziemassvētku gaismiņas (sākotnēji tās bija sveces), dažādi rotājumi, vītnes un vizuļi. Bieži egles virsotnē tiek novietots eņģelis vai zvaigzne, tā simbolizējot Jēzus Kristus dzimšanu Bētlemē.
Ziemassvētku eglīšu izcelsme tiek saistīta ar laiku pirms izglītotajām Eiropas kultūrām. Ziemassvētku egļu tradīcija mūsdienu izpratnē ir samērā jauna. Ziemassvētku eglīšu uzstādīšanas un rotāšanas tradīcija tika aizsākta apmēram 15. gadsimtā Livonijā (pašreizējās Latvijas un Igaunijas teritorija) un 16. gadsimtā Ziemeļvācijā. Saskaņā ar pirmajiem dokumentētajiem Ziemassvētku egļu izmantošanas gadījumiem Igaunijā, 1441., 1442. un 1514. gadā Melngalvju brālība savā brālības mājā Rēvelē (pašreizējā Tallina) uzcēla Ziemassvētku egli un pēdējā naktī pirms svinībām tā tika novietota Rātslaukumā. Citi avoti vēsta, ka pirmoreiz Ziemassvētku egle tikusi izrotāta Rīgā 1510. gadā.
16. gadsimtā tradīcija dekorēt Ziemassvētkos kādu mūžzaļu koku izplatījās visā Svētās Romas impērijas teritorijā. Pirmās mākslīgās Ziemassvētku egles parādījās Vācijā 19. gadsimtā.
Timpāni

Timpāni (itāļu: timpano no grieķu: τύμπανον (tumpanon) — 'rokas bungas') ir sitamais instruments ar noteiktu skaņas augstumu. Timpānu veido metāla, visbiežāk kapara, misiņa vai alumīnija kausveida katls, kas pārvilkts ar ādas vai cita materiāla membrānu. Membrāna tiek nostiepta ar īpašām skrūvēm vai pedāļmehānismu, kas ļauj mainīt membrānas nospriegojumu. Tā kā viens timpāns var dot tikai vienu noteikta augstuma skaņu, tad orķestrī izmanto 2—5 timpānus, tomēr to skaits var sasniegt pat 12.
Timpānu spēlē izmanto divas ar filcu apvilktas vālītes. Izpildījumā izšķir divus galvenos atskaņošanas paņēmienus — atsevišķu sitienu un tremolo.
Notācijā timpānu partitūra tiek pierakstīta basa atslēgā zem metāla pūšamajiem instrumentiem.
Dieva Jērs

Dieva Jērs (latīņu: Agnus Dei) ir viens no kristietības pamatsimboliem. Bībelē tas pirmo reizi parādās apustuļa Jāņa evaņģēlijā. Kad Jānis Kristītājs ieraugām nākam Jēzu, sacīja: Redzi, Dieva Jērs, kas nes pasaules grēkus (Jņ.1:29).
Tas būtībā simbolizē Jēzus Kristus nesto upuri, lai atpestītu cilvēci no bojāejas. 
Jērs simbolizē gan nevainību, gan ievainojamību. Jūdaisma agrīnajās tradīcijās ietilpa dedzināmais upuris, par ko parasti izvēlējās jēru. Tas tika veikts, lai upura dēļ tiktu piedoti cilvēka grēki. Vecajā Derībā par to var izlasīt 1. Mozus grāmatas 22. nodaļā, 4. Mozus grāmatas 7. nodaļā un citās vietās.
Jaunajā Derībā jēra upuris vairs netiek uztverts kā dzīvnieka upurēšana, bet sevi kā upuri par cilvēku grēku dzēšanu nodevis Jēzus Kristus.
Baznīcā tas bieži vien tiek attēlots kā jērs ar karogu, kurā ir sarkans krusts.
Agnus Dei, jeb Dieva Jērs, ir pēdējā no sešām Mesas daļām katoļu baznīcas dievkalpojumā.
Autoceļš A3 (Latvija)

Vēsture

2014. gada novembrī tika pabeigta vienpadsmit kilometrus gara posma Kalnozoli-Zeltiņi rekonstrukcija. Rekonstrukcijas darbu ietvaros tiks izbūvēts jauns asfaltbetona segums, sakārtotas nobrauktuves, sabiedriskā transporta pieturvietas, grāvji un caurtekas. Kopējās projekta izmaksas ir aptuveni 5,180,000 EUR.
Drošības caurums

Drošības caurums ir programmēšanas kļūda informācijas sistēmā, kas ļauj neautorizētam lietotājam piekļūt datiem. Drošības caurums atkarībā no pieļautās kļūdas var nozīmēt, ka jebkurš lietotājs var piekļūt datiem vai arī, ka zinošāks lietotājs var izveidot drošības caurumu.
Herninga

Vēsture

Herninga dibināta 1790. gadu sākumā, meliorācijas izveides laikā, kā tirdzniecības centrs, kas deva iespēju vietējiem fermeriem iegādāties nepieciešamās preces un pakalpojumus. Vēlāk pilsētā un tās apkārtnē attīstījās tekstila ražošana, kļūstot par galveno pilsētas ekonomikas aktivitāti. Mūsdienās pilsētā ir daudzveidīgāka ražošana. 1913. gadā Herninga kļuva par tirdzniecības pilsētu un tā divas reizes ir apbalvota kā Dānijas Gada pilsēta.

Izklaide

Herningā atrodas lielākais izstāžu komplekss Skandināvijā Messecenter Herning. Tāpat pilsētā atrodas arī Karla Heninga Pedersena un Elses Alfeltas mākslas muzejs, kas zināms arī kā Herningas mākslas muzejs. Herningas muzejā var iepazīties ar pilsētas vēsturi, kurā stāstīts par purvos izveidoto lauksaimniecību un seno tekstilizstrādājumu ražošanu.
Pilsētā atrodas trīs arhitekta Jorna Utzona projektētās ēkas.

Sports

Profesionālā hokeja komanda Herningas "Blue Fox" spēlē Dānijas hokeja līgā. Tā ir ieguvusi 16 čempionu titulus un ir komanda ar visvairāk iegūtajām čempionāta uzvarām līgas vēsturē.
Herningas futbola komanda FC Midtjylland spēlē Dānijas futbola Superlīgā. Komanda izveidota 1999. gadā, apvienojoties Ikast FS un Herning Fremad klubiem. 2015. gadā tā izcīnīja čempiona titulu. Mājas spēles aizvada MCH Arena stadionā, kas atrodas līdzās lielākajam sporta un koncertu kompleksam Dānijā Jyske Bank Boxen.
2018. gada Pasaules čempionāts hokejā norisinājās Herningā un Kopenhāgenā.