Atdzejojums

Līdz 20. gadsimtam

Latviešu valodas un dzejas attīstību ietekmējis Ernesta Glika Bībeles tulkojums (1685—1694). Juris Alunāns 1856. gadā izdotajā krājumā „Dziesmiņas, latviešu valodai pārtulkotas” publicēja atdzejojumus no citām valodām, tā pierādīdams, ka arī latviešu valodā iespējams pilnvērtīgi un krāšņi izteikties, tādēļ tā nav mazvērtīgāka, piemēram, par vācu vai krievu valodām.

20. gadsimta sākums

19. un 20. gadsimtu mijā latviešu dzejas valodu ietekmēja Raiņa veiktais J.V. Gētes „Fausta” atdzejojums (1898). Aktuālo krievu simbolismu pārstāvēja Viktora Eglīša atdzejotais Valerija Brjusova krājums „Poēmas un noslēpumu atslēgas” (1904), savukārt franču simbolismu — Kārļa Jēkabsons 1906. gadā atdzejotais Morisa Meterlinka cikls „Piecpadsmit dziesmas”. Viļa Plūdoņa atdzejojumā 1913. gadā iznākusi izlase „Modernā vācu lirika”.

20. gadsimta 20.—30. gadi

Edvarts Virza kļuva par ievērojamu atdzejotāju no franču valodas, viņš publicējis Emīla Verhārena dzejas izlasi „Dzīves sejas” (1920), antoloģijas „Franču lirika XIX gs.” (1921) un „Franču renesanses lirika” (1930). 20.—30. gados ar atdzeju nodarbojās arī Laima Akuratere (Frančesko Petrarkas „Soneti madonnai Laurai”, 1937), Fricis Dziesma (vairākas R.M. Rilkes grāmatas), Kārlis Krūza (Aleksandra Puškina „Dzejas”, 1929, „Poļu dzeja”, 1937) un citi autori.

20. gadsimta 40.—60. gadi

Staļina laikā bija iespējams publicēt tikai tādu autoru tulkojumus, kurus bija akceptējuši Maskavas kultūras ierēdņi. Šajā laikā iznāk daudzi krievu padomju dzejas izdevumi: V. Majakovska poēma „V.I. Ļeņins” (1941, atdz. J. Plaudis) un dzejas izlases „Jaunatnei” (1946) un „Satīra” (1954, dažādi atdzejotāji), V. Inberes poēma „Pulkovas meridiāns” (1945, atdz. L. Akuratere) u.c. 
1959. gadā iznāca plaša atdzejas antoloģija „Pasaules tautu lirika”, kurā apkopota galvenokārt pasaules dzejas klasika. Citi klasikas izdevumi: Volta Vitmena „Zāļu stiebri” (1960, atdz. M. Ķempe un R. Rudzītis), P.B. Šellija „Lirika” (1961) un Viljama Šekspīra „Soneti” (1965, dažādi atdzejotāji). 60. gadu beigās aizsākās izdevniecības „Liesma” dažādu tautu dzejas antoloģiju sērija, tajā izdotas lietuviešu, igauņu, franču, amerikāņu, poļu u.c. tautu dzejas izlases.
Trimdā izdota Jāņa Sarmas atdzejas izlase „Svešos dārzos” (1969), plašas amerikāņu un lietuviešu dzejas kopas publicētas žurnālā „Jaunā Gaita”.

20. gadsimta 70.—80. gadi

20. gadsimta 70. gados Latvijā radās spēcīga atdzejas skola, kuru pārstāvēja Knuts Skujenieks, Uldis Bērziņš, Leons Briedis, daudzus atdzejojumus publicējis arī Imants Auziņš, Māris Čaklais, vēlāk arī Dagnija Dreika, Amanda Aizpuriete un Pēters Brūveris. Atsakoties no trešās (krievu) valodas starpniecības, šie atdzejotāji centās apgūt valodas, lai nodrošinātu atdzejojumu kvalitāti.
Māra Čaklā un Māras Misiņas atdzejojumā iznāca Paula Cēlana izlase „Magone un atmiņa” (1983). Egila Plauža atdzejojumā publicēta Antonio Mačado grāmata „Lakstīgalas māceklis” (1985). Klāva Elsberga atdzejojumā izdots Gijoma Apolinēra krājums „Gājiens” (1985), viņš sastādījis Šarla Bodlēra grāmatu „Ļaunuma puķes” (atdz. A. Štrauss u.c. autori, 1989). U. Bērziņa, P. Brūvera un M. Čaklā turku dzejas atdzejojumi apkopoti izlasē „Baložu pilni pagalmi” (1988).

Latviešu dzejas atdzejojumi citās valodās

Jau pirms Latvijas valsts nodibināšanas, 1916. gadā, Petrogradā tiek izdota Valērija Brjusova un Maksima Gorkija sastādīta latviešu literatūras antoloģija krievu valodā „Latviešu dzejas krājums” (krievu: Сборник латышской литературы).
20. gadsimta 20.—30. gados Latvijā dzīvoja krievu dzejnieks un atdzejotājs Viktors Tretjakovs, kurš publicēja divus latviešu dzejas atdzejojumu krājumus (1931, 1940) un E. Virzas „Straumēnu” tulkojumu (1939). Vairāki latviešu darbi tika tulkoti arī vācu un franču valodā, angļu valodā latviešu literatūru tulkoja angļu profesors Viljams Metjūss.
Pēc Otrā pasaules kara Latvijā dzīvoja vairāki krievu dzejnieki un tulkotāji (Ludmila Azarova, Leonīds Čerevičņiks u.c.), kas tulkoja latviešu dzeju. Trimdā par aktīvu atdzejotāju angļu valodā kļuva Ruta Spīrsa.
21. gs. Lielbritānijā publicēta Ievas Lešinskas sastādītā un atdzejotā izlase "Six Latvian Poets" (2011), kā arī Bitītes Vinkleres atdzejojumi ASV (Imants Ziedonis, Knuts Skujenieks), atdzejai pievērsušās arī Rita Laima Bērziņa (Krieviņa), Margita Gailītis un Ināra Cedriņa.
Mūsdienās daudzi latviešu dzejas izdevumi iznākuši Zviedrijā, kur darbojas dzejnieks un tulkotājs Juris Kronbergs. Savukārt paša Kronberga dzejas krājums „Vilks Vienacis” ir tulkots vairākās citās valodās.
No 2002. līdz 2015. gadam latviešu dzejas tulkojumus citās valodās organizēja Latvijas Literatūras centrs.