google/wiki40b huggingface dataset:
Alfrēds Alslēbens (politiķis)

Biogrāfija

Alfrēds Alslēbens piedzima 1861. gada 24. septembrī Skultes pagastā. Bijis krāsotājs un namsaimnieks Rīgā. Sportista Alfrēda Alslēbena tēvs.
1925. gadā notikušajās 2. Saeimas vēlēšanās kandidēja Miera, kārtības un ražošanas apvienības sarakstā. Par šo sarakstu Alslebena klātbūtnes dēļ balsoja daudz vācbaltu vēlētāju, kuru dēļ viņš tika ievēlēts parlamentā. Saeimai uzsākot darbību, Alslebens pameta Miera, kārtības un ražošanas apvienības frakciju un pievienojās Latvijas Vācu baltiešu partijas frakcijai. Šāda ievēlēšanas metode tika nosaukta par "alslēbeniādi".
1939. gadā pārcēlies dzīvot uz Vāciju. Miris 1941. gada 10. martā Poznaņas pilsētā.
Hipersaite

Hipersaite (angļu: hyperlink) jeb vienkārši saite ir norāde uz citu dokumentu vai resursu hiperteksta dokumentā. Hipersaites ir viens no Tima Bērnersa-Lī radītā Vispasaules tīmekļa pamatiem.

Hipersaites HTML

Tims Bērnerss-Lī ieraudzīja iespēju izmantot hipersaites, lai saistītu Internetā jebkādas informācijas vienības savā starpā. Hipersaites bija Vispasaules tīmekļa izveidošanas pamatā.
HTML valoda saites norāda izmantojot <a> elementus (enkurus).

Hipersaites XML

W3C rekomendācija XLink (XML Linking Language) nosaka vienkāršu (līdzīgu HTML) veidu, kā veidot saites XML dokumentos.

Hipersaites citās tehnoloģijās

Hipersaites tiek plaši izmantotas PDF dokumentus, tekstprocesoru dokumentos, izklājlapās un citur.

Kā strādā hipersaites HTML

Saitei ir divi gali — enkurs un virziens. Saite sākas no izejas enkura un norāda uz mērķa enkuru. Tomēr terminu "saite" parasti attiecina tikai uz izejas enkuru, bet mērķa enkuru sauc par mērķi.
Visizplatītākais saišu mērķis ir Vispasaules tīmekļa URL. Tas var norādīt uz dokumentu, piemēram, tīmekļa lappusi, citu resursu, vai pat noteiktu dokumenta daļu. Pēdējais tiek panākts ar HTML elementu "name" un "id" atribūtiem. Dokumenta pozīcijas vietrādi veido dokumenta adreses vietrādis, kuram galā pievieno virkni "#nosaukums".
Darba iela (Rīga)

Ielas raksturojums

Darba iela ir 250 metrus gara iela Zasulaukā. Tā sākas krustojumā ar Kuldīgas ielu un beidzas krustojumā ar Tapešu ielu. Darba iela nekrustojas ne ar vienu citu ielu, taču aptuveni vidusdaļā pagriežas 90 grādu leņķī.
Darba iela atrodas netālu no Zasulauka dzelzceļa stacijas. Ielas abi gali atduras pret ielām, pa kurām iet 2. tramvaja līnija. Aptuveni Darba ielas rajonā, iespējams, savulaik atradusies Zasumuiža (muižas centra atrašanās vieta laika gaitā ir vairākkārt mainījusies). Šobrīd uz Darba ielas un Kuldīgas ielas stūra ir Ķīnas Tautas Republikas vēstniecības Tirdzniecības un ekonomikas padomnieka kanceleja (Darba ielā 2).
Mitveida

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1209. gadā. Attīstījusies kā tekstilrūpniecības centrs.

Izglītība, kultūra, tūrisms un sports

Pilsētā atrodas 1867. gadā dibinātā tehniskā universitāte — Mitveidas Augstskola (Hochschule Mittweida).

Cilvēki

Mitveida ir riteņbraucēja Andreasa Klēdena (Andreas Klöden, 1975) un aktrises Antjes Traues (Antje Traue, 1981) dzimtā pilsēta.
Mitveidas Augstskolā mācījies "Audi" pamatlicējs Augusts Horhs (August Horch, 1868—1951).
Gustavs Reinholds fon Lēvenvolde

Dzīvesgājums

Cēlies no Lēvenvoldu dzimtas, dzimis 1693. gadā Zviedrijas armijas Rīgas garnizona kapteiņa Gerharda Johana fon Lēvenvoldes un viņa sievas Magdalēnas Elizabetes, dzimušas fon Lēvenas, ģimenē.  
Lielā Ziemeļu kara sākumā viņa tēvs pārgāja Kurzemes hercogu dienestā un no 1701. gada dzīvoja Kurzemes hercoga reģenta Ferdinanda galmā Dancigā.   
Pēc Vidzemes un Igaunijas kapitulācijas (1710) viņa tēvs bija Krievijas cara Pētera I pilnvarnieks (General-Bevollmächtigter) Baltijas provincēs, no 1711. gada Pētera I dēla Alekseja sievas Braunšveigas-Lineburgas princeses Sofijas Šarlotes (1694-1715) galminieks. 
Pēc Pētera I nāves Gustavs Reinholds fon Lēvenvolde kļuva par ķeizarienes Katrīnas I galminieku un favorītu, 1726. gadā kopā ar abiem brāļiem tika iecelts grāfa kārtā. No 1727. gada bija mazgadīgā ķeizara Pētera II audzinātājs, veicināja Kurzemes hercoga atraitnes Annas kļūšanu par Krievijas ķeizarieni 1730. gadā, tādēļ tika iecelts par galma vadītāju jeb virsmaršalu (обер-гофмаршал). 1731. gadā viņa brāli Kārli Gustavu fon Lēvenvoldi nosūtīja diplomātiskā misijā uz Vīni un Berlīni, lai atrastu piemērotu kandidatūru bijušā Krievijas cara Ivana V mazmeitas un Mēklenburgas-Šverīnes hercoga meitas Elizabetes Karolīnes Kristīnes (no 1733. gada Annas Leopoldovnas) vīram. 
Pēc ķeizarienes Annas nāves atbalstīja Annas Leopoldovnas kļūšanu par mazgadīgā ķeizara Ivana VI reģenti (1740-1741), tomēr pēc Elizabetes Petrovnas galma apvērsuma 1741. gadā tika atcelts no visiem amatiem un notiesāts uz nāvi, nocērtot galvu. Pēdējā brīdī sodu nomainīja ar izsūtījumu uz Soļikamsku tālaika Sibīrijas guberņā, kur Gustavs Reinholds fon Lēvenvolde mira pēc 17 gadiem 1758. gada 22. jūlijā.
Lizuma pagasts

Daba

Pagasts izvietojies Vidzemes augstienes ziemeļaustrumu nomalē. Ziemeļu daļa atrodas Tālavas zemienes Trapenes līdzenumā un ir bagāta ar mežiem un kūdrājiem, bet dienvidu daļa — Vidzemes augstienes Augšgaujas pazeminājumā. Vairāki pauguri pārsniedz 150 m augstumu — Pereškalns atrodas 182,1 m vjl. Pagasta austrumu daļā netālu no Smiltenes — Gulbenes lielceļa atrodas Augstie kalni (151,4 m). Augsto kalnu meža masīvs 177 ha platībā noteikts kā dabas parks.

Upes

Azanda, Gauja, Gosupe, Sece, Uriekste.

Ezeri

Lejas dīķis.

Vēsture

Lizuma muiža sākotnēji piederēja Tīzenhauzeniem, bet vēlāk to ieguva Medums. 1629. gadā kā muižas īpašnieks minēts Antoniuss Morrie, bet 1657. gadā — Meijers. No 1781. gada muiža nonāca barona Malamas īpašumā, līdz beidzot 1836. gadā par īpašnieku kļuva fon Volfu dzimta.
1935. gadā Cēsu apriņķa Lizuma pagasta platība bija 119 km² un tajā dzīvoja 1791 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā izveidoja Lizuma un Velēnas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Lizuma ciems ietilpis Gaujienas (1949-1956) un Gulbenes (pēc 1956. g.) rajonos. 1951. gadā Lizuma ciemam pievienoja likvidēto Velēnas ciemu, 1960. gadā — Sinoles ciema kolhoza «Spars» teritoriju, 1977. gadā — daļu likvidētā Sinoles ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Lizuma pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Gulbenes novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Lizums (pagasta centrs), Grūšļi, Gužīlas, Kolaņģi, Velēna, Velēnmuiža.
Luksemburgu dinastija

Luksemburgu dinastija bija vēlīno viduslaiku dinastija Eiropā, kuras pārstāvji starp 1308. un 1437. gadu valdīja kā Romiešu karaļi, Svētās Romas impērijas imperatori, Bohēmijas karalistes un Ungārijas karalistes karaļi. 
Dinastija cēlusies no Limburgu dinastijas, kuras zemes ietilpst mūsdienu Beļģijas Limburgā. 1247. gadā Limburgas hercoga jaunākais dēls Heinrihs V pēc mātes nāves mantoja varu Luksemburgas hercogistē. Viņa mazdēlu  Heinrihu VII 1308. gadā ievēlēja par Romiešu karali. Dinastisku laulību rezultātā Luksemburgi 1310. ieguva arī Bohēmijas karalistes troni. 1346. gadā Luksemburgu pārstāvi Kārli IV ievēlēja par antikarali, un viņam drīz izdevās nostiprināties impērijas tronī. Dinastijas varas sabrukums sākās Kārļa IV dēla Vāclava IV varas laikā. 1400. gadā viņu atcēla no troņa. 1410. gadā Vāclava II brālis Sigismunds Luksemburgs nāca pie varas impērijā, taču līdz ar viņa nāvi 1437. gadā dinastijas galvenā līnija izmira.
Edgars Kulda

Spēlētāja karjera

Karjeru Kulda sāka 2009.—10. gada sezonā Latvijas hokeja līgas kluba SK Rīga/Profs 18 rindās. 2011.—12. gada sezonā uzbrucējs aizvadīja vienu spēli Krievijas Jaunatnes hokeja līgas kluba HK Rīga sastāvā. Pārējo sezonu viņš aizvadīja Latvijas čempionāta un MHL B divīzijas vienībā HK Juniors Rīga.
2012. gada vasarā tika izvēlēts CHL draftā, un nākamajā sezonā spēlēja Rietumu hokeja līgas vienībā Edmontonas "Oil Kings". 2013.—14. gada sezonā viņš bija viens no komandas rezultativākajiem spēlētājiem. Kopā ar komandu kļuva par līgas čempionu, vēlāk izcīnot arī Memoriālo kausu. Viņš kļuva par pirmo latviešu hokejistu, kam tas izdevies. Piecās spēlēs Kulda guva septiņus punktus, un ieguva arī Memoriālā kausa vērtīgāka spēlētāja balvu. Pēc sezonas beigām 2014. gada NHL draftā viņu izvēlējās Arizonas "Coyotes".
2015. gada jūlijā pievienojās KHL klubam Rīgas "Dinamo" uz pārbaudes laiku. 27. jūlijā noslēdza ar komandu viena gada līgumu. Nākamās sezonas gaitā 39 spēlēs atzīmējās ar septiņiem (4+3) rezultativitātes punktiem. "Dinamo" spēlēja līdz 2018. gada vasarai, kad pievienojās Čehijas Ekstralīgas vienībai HK Zlīna. Gadu vēlāk noslēdza līgumu ar Karaghandi "Saryarka".
Latvijas hokeja izlases rindās spēlējis 2016. gada Pasaules čempionātā. Juniora vecumā spēlējis 2013. un 2014. gada Pasaules čempionātos junioriem.
Smaganas

Smaganas (latīņu: gingiva) ir gļotāda, kas mutes dobumā sedz žokļu alveolāros izaugumus un zobu kakliņus. Par smaganām līdzīgi kā par zobiem ir jārūpējas. Iekaisušas smaganas ir nozīmīgs infekcijas perēklis.
Strēlnieku zvaigznājs

Sižets

Filmā ar veco vīru atmiņu stāstu palīdzību tiek veidots latviešu sarkano strēlnieku portrets.
Braga

Vēsture

Pirms romiešu iebrukuma apmetne bija ķeltibēru brakaru (bracari) cilts centrs. Bragas apkārtni romieši ieņēma ap 136. gadu p. m. ē., bet ap 20. gadu p. m. ē. Oktaviāns nodibināja pilsētu, kuru nosauca par Brakaru Augustu (Bracara Augusta). 3. gadsimta beigās Diokletiāns to padarīja par jaundibinātās Romas provinces Galēkijas (Gallaecia) galvaspilsētu.
410. gadā Ibērijas pussalā iebrukušie svēvi Bragu izraudzījās par savas valsts galvaspilsētu. Ap 485. gadu pilsēta nokļuva vestgotu rokās. No IV gadsimta beigām līdz mūsdienām Braga ir bīskapa rezidences pilsēta un Portugāles baznīcas centrs.
8. gadsimta sākumā Bragu ieņēma mauri, 1040. gadā to atkaroja Kastīlijas karalis Fernando I. No 1093. līdz 1147. gadam Bragā atradās Portugāles galms. 1070. gadā tika atjaunota arhibīskapija. Viduslaiku Braga tomēr aizņēma tikai daļu no bijušās romiešu pilsētas.
Pilsēta maz attīstījās Lielo ģeogrāfisko atklājumu laikā. 18. gadsimtā pilsētā tika uzceltas daudzas baroka celtnes.

Sports

Pilsētu Portugāles futbola Premjerlīgā pārstāv klubs S.C. Braga, kurš divreiz uzvarējis Portugāles kausā un 2008. gadā pēdējā UEFA Intertoto kausa turnīrā.
Zvaigžņu iela (Rīga)

Objekti

Ēkas Zvaigžņu ielā 21, 22, 24, 30 ir vietējas nozīmes arhitektūras pieminekļi.
Zvaigžņu ielā 6 atrodas Rīgas pirmsskolas izglītības iestāde "Zvaigznīte".
Zvaigžņu ielā 11 atrodas Privātā pirmsskolas izglītības iestāde "Mūsmājas"
Iedzimtība

Iedzimtība ir organisma un šūnu pazīmju un īpašību pēctecība paaudžu maiņā, pazīmju un īpašību ģenētiskā determinācija.
Himēnijs

Himēnijs ir sēnes augļķermeņa daļa, kurā veidojas sporas. Tas raksturīgs augstākajām sēnēm — asku sēnēm un bazīdijsēnēm, kā arī ķērpjiem. Asku sēnēm himēnijs veidojas uz vaļēju augļķermeņu — apotēciju virsmas un sastāv no somiņām — askiem ar parasti 8 askusporām katrā un steriliem izaugumiem — parafīzēm. Bazīdiju sēnēm himēnijs parasti izvietots cepurītes apakšā un sastāv no vālītēm līdzīgām šūnām — bazīdijām, uz kuru parasti četriem izaugumiem — sterigmām veidojas sporas, un parasti arī sterilajiem izaugumiem - parafīzēm un cistīdām. Daļai bazīdijsēņu (piemēram, bekām, bērzlapēm un pienainēm) himēnijs ir atklāts jau no augļķermeņa attīstības sākuma — tādi tiek saukti par gimnokarpiem augļķermeņiem, pārējām tas sākumā ir hifu slāņa veidota plīvura klāts un kļūst vaļējs tikai, sporām tuvojoties gatavības stadijai un šos augļķermeņus sauc par hemiangiokarpiem. Pie tiem pieder, piemēram, atmatenes, mušmires, dižsardzenes un sviestbekas. Augļķermeņa izaugumus, uz kuriem veidojas himēnijs, sauc par himenoforu un tā forma (lapiņas, stobriņi, adatiņas u.c.) ir svarīgs faktors sēnes sugas noteikšanā. Daļai sēņu, piemēram, pūpēžiem, himēnijs veidojas augļķermeņa iekšpusē. XX gadsimtā himēnija mikroskopiskie rādītāji (sporu, bazīdiju un cistīdu krāsa, to forma un izmēri) kļuva par galvenajiem zinātniskajā sēņu sugu noteikšanā un klasificēšanā. Pašlaik šo lomu pārņēmusi sēņu ģenētiskā izpēte.
Patrīcija Kāsa

Biogrāfija

Patrīcija Kāsa ir dzimusi kā jaunākā meita 7 bērnu ģimenē netālu no Francijas robežas ar Vāciju. Viņas tētis Jāzeps bija francūzis, bet viņas māte Irmgarda bija vāciete. Līdz 6 gadu vecumam viņa runāja tikai vācu akcentā. Jau septiņu gadu vecumā viņas balss bija neparasta. Jau 8 gadu vecumā viņa dziedāja Silvijas Vartanas, Dalidas, Klaudijas Francois un Merilijas Metjū izpildītās dziesmas. Dziedāja arī savu brāļu kāzās. Mūzikas industrijā viņa ienāca 13 gadu vecumā.
Patrīcijas vecāki, īpaši māte, labprāt atbalstīja meitas vēlēšanos dziedāt un veicināja attiecīgas izglītības un iemaņu apgūšanu. Vienpadsmit gadu vecumā viņa jau regulāri kāpa uz respektēta Zārbrikenes kluba skatuves. Šajā klubā viņa septiņus gadus valdzināja klausītājus ar savu zemo balss tembru, mistisko šarmu, kas uzbūra Marlēnai Dītrihai radniecīgas noskaņas. Ne velti pirms pāris gadiem francisko Patrīciju uzaicināja piedalīties filmā par šo vācu dīvu.
1985. gadā, komponista Fransuā Bernheima uzaicināta uz noklausīšanos, Kāsa ieguva īpaši viņai rakstītu dziesmu, kuru izdeva kā singlu. Tā producents bija Žerārs Depardjē. Milzu slava uzreiz neatnāca, taču daudzi Patrīcijā saklausīja potenciālu zvaigzni. Arī Didjē Barbelivjēns, kurš 1987. gadā uzrakstīja viņai dziesmu "Mademoiselle chante le blues" — Patrīcijas Kāsas vizīkarti līdz šai dienai —, un vienā mirklī šī dziesma kļuva populāra visā Francijā. Pēc gada iznāca debijas albums "Mademoiselle chante..." Tas kļuva par debiju ne vien Francijā, bet — visā pasaulē.
Jau desmit gadus viņa spēj būt par Francijas un tās kultūras eksportpreci, kas dara godu saviem izdevējiem, valstij, nopelnot ne tikai naudu, bet iegūstot arī sirdis. 
1990. gadā viņa sāka savu koncertturneju, kas ilga 16 mēnešus, tās laikā viņa sniedza 196 koncertus 12 valstīs. Biļetes uz koncertiem tika izpirktas mēnešiem ātrāk pirms koncerta.
Jānis Cīrulis

Dzīvesgājums

Jānis Cīrulis ir dzimis 1897. gada 31. decembrī Umurgā. Mācījās Valmieras pilsētas skolā, kur apguva vijoļspēli pie Jēkaba Mediņa, tad pie J. Nabaldjana Pēterburgā un no 1919. gada Latvijas Konservatorijā pie Ed. Lučīni. Pirmajā pasaules karā ievainotās labās rokas dēļ vijoļspēli pameta un 1921. gadā iestājas Latvijas Konservatorijas profesora Jāzepa Vītola kompozīcijas teorijas klasē.
Strādāja par dziedāšanas un mūzikas skolotāju V. Olava komercskolā, obligātās mūzikas teorijas klases vadītāju Rīgas Tautas konservatorijā. Pirmās J. Cīruļa kora dziesmas iespiestas 1924. gadā J. Graubiņa "Skolēnu koru" pirmajā un otrajā krājumā. Pēc tam komponista dziesmas parādās VI Vispārējo dziesmusvētku rīcības komitejas izdotajās "15 dziesmās" un krājumos "Dziesmu pūriņš" , "Tēvzemes dziesmas". No 1922. gada regulāri publicējās kā mūzikas kritiķis "Izglītības ministrijas mēnešrakstā", laikrakstā "Rīgas ziņas", "Latvis" un mēnešrakstā "Burtnieks". Rakstīja arī "Balsī", "Ilustrētā žurnālā" u. c. Bija mūzikas pedagogs Rīgas Skolotāju institūtā (1936–1937) un Cēsu Skolotāju institūtā (1938–1940), kur darbojās kā diriģents, vadot vairākus novadu dziesmusvētkus.
Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk izceļoja uz Kanādu. Kanādā diriģēja Hamiltonas latviešu biedrības kori (1951 - 1956), vīru kori "Viesturs" (1955 - 1959), jaukto kori "Daina" (1961 - 1962), bija pirmo trīs Kanādas latviešu dziesmusvētku (1953, 1957, 1961) virsdiriģents, recenzents avīzēs "Laiks" un "Latvija Amerikā".
Uzrakstīja grāmatu "Muzikanta piezīmes", kas publicēta 1961. gadā Toronto. Miris 1962. gada 13. februārī Toronto.
Koncentriskā grupa

Apraksts

Gleznas skice tapusi jau 1921. gadā. Tā pārdota izsolē 2011. gadā ar sākuma cenu 7500 eiro, un nopirkta par 13 125 eiro. Skices izmērs ir 45,2 x 34,3 cm. Glezna "Koncentriskā grupa" radīta ar eļļas krāsām uz audekla. Darbam raksturīga klasiska harmonija. Gleznas reprodukcija redzama arī uz par godu Vācijas pasta 40 gadu jubilejai veidotas pastmarkas.
Šlemmers ietekmējies no kubisma, taču izmanto arī konstruktīvus paņēmienus. Jau 1922.gadā viņš skicē jautru un raibu marioneti, un tas apvieno to, ar ko viņš ir nodarbojies visu savu dzīvi, proti, vēlmi attēlot figūru, kura tāpat kā marionete kustas kādā noteiktā telpā. Šlemmeram cilvēks ir visu lietu mērs tiešā nozīmē. Viņš interesējas ne tikai par indivīdu un tā psihiskajiem bezdibeņiem un postu, bet arī par jauno cilvēku, kurš ir ģeometriski abstrakts. Oskara Šlemmera rokraksts redzams ne tikai gleznās, bet arī statujās un skatuves mākslā, viņš bijis arī tēlnieks un horeogrāfs, veidojis daudz baleta izrāžu. Par Šlemmera radošo mantojumu tiek uzskatītas aptuveni 750 gleznas, 650 akvareļu, 1000 zīmējumu (ar zīmuli, tinti, tušu, pasteļiem u.c.) un aptuveni 35 tēlniecības darbu, kā arī 20 skatuves darbu. 
Šlemmers bija viens pirmajiem Bauhaus stila meistariem, kurš kļuva par nacionālsociālistiskā režīma upuri, zaudējot savu profesora amatu, kā arī vairāki no viņa darbiem tika iznīcināti.
Adatzivju dzimta

Izskats un īpašības

Lielākā daļa adatzivju dzimtas sugu ir raksturīgi gari, slaidi ķermeņi un cauruļveida snuķītis, kuram galā ir neliela mutīte. To žokļi kā visām adatzivjveidīgām sugām ir savstarpēji savienoti, veidojot snuķīti. Tām nav vēdera spuras, ir viena muguras spura ar mīkstiem 15 - 60 stariem, ļoti maza anālā spura ar 2- 6 stariem un krūšu spuras ar 10 - 23 stariem. Dažām sugām var nebūt neviena spura, izņemot astes spuru, bet dažām nav astes spuras, kuras vietā ir tvērējaste, piemēram, jūraszirdziņiem. Žaunām ļoti mazs atvērums. Ķermeni klāj biezas, kaulainas plāksnītes un gredzeni, tādējādi ķermenim pietrūkst plastikas un tas ir samērā stīvs. Salīdzinot ar citām zivīm, tās ir lēnas, bet tās labi kontrolē savas kustības un ir ļoti precīzas peldētājas, spējot atrasties ūdenī arī uz vietas, ja tas ir nepieciešams.
Garākās dzimtas sugas sasniedz 60 cm. Lielākajai daļai sugu ir raksturīga aizsardzības, maskējoša krāsa, bet dažas sugas ir ļoti krāsainas, īpaši tās, kas dzīvo seklos ūdeņos.

Bioloģija

Adatzivīm piemīt unikāla īpašība rūpēties par saviem ikriem. Pēc tam, kad mātīte iznērš ikrus, tēviņš tos apaugļo un nēsā sev līdzi, kamēr no ikriem izšķiļas jaunās zivtiņas. Atkarībā no sugas veids kā nēsā ikrus var būt atšķirīgs. Piemēram, jūraszirdziņiem uz vēdera ir īpaša ikru soma, kurā mātīte nērš ikrus, bet jūraspūķi ikrus piestiprina pie savas astes. Adatzivju dzimtas sugām ir arī ļoti unikāls barošanās veids, tā saucamā atsitiena tehnika, kuru zinātnieki nav līdz galam izpratuši. Jūraszirdziņi un adatzivju sugas iegūst papildus enerģiju, sasprindzinot muguras muskuļus (galvas grozītājmuskuļus), tad tos strauji atbrīvojot. Rezultātā adatzivs galva ļoti ātri un negaidīti pagriežas, snuķītis izstiepjas pret noskatīto upuri un iesūc to. To galvenā barība ir vēžveidīgie.
Baltijas Basketbola līga

Vēsture

Baltijas Basketbola līga tika dibināta 2004. gada 26.novembrī. Pirmais BBL turnīrs norisinājās 2005. gada sezonā, kas sākās 6. janvārī. Pirmajā sezonā BBL tika sadalīta divās divīzijās. Pirmajā divīzijā piedalījās 10 komandas (5 no Lietuvas, 3 Latvijas un 2 Igaunijas), bet otrajā divīzijā - 14 komandas (4 Lietuvas, 5 Latvijas, 5 Igaunijas). 2005./2006. gada sezonā sacensības notika vienā divīzijā, kurā piedalījās 17 komandas (8 Lietuvas, 5 Latvijas, 4 Igaunijas). 2006. gadā Arēnā Rīga notika pirmā BBL Zvaigžņu spēle.
Oksforda

Vēsture

Pilsēta pirmoreiz pieminēta rakstos 912. gadā Anglosakšu hronikā (Anglo-Saxon Chronicle). Oksfordas Universitāte pirmoreiz minēta rakstos 12. gadsimtā, un pirmā koledžas bija Universitātes koledža (1249), Baliolas koledža (1263) un Mertonas koledža (1264). 1355. gada 10. februārī krogus strīdiņš izvērtās par masu kautiņiem starp pilsētas iedzīvotājiem un studentiem. Tika nogalināti 63 studenti. Par sodu līdz 1825. gadam katra gada 10. februārī pilsēta maksāja universitātei sodanaudu 1 penija apmērā par katru nosisto. 1517. gadā epidēmijas laikā bojā gāja vairāk kā puse Oksfordas un Kembridžas iedzīvotāji, to starp arī studenti.
Anglijas pilsoņu kara laikā 1642. gadā pilsētā uzturējās karaļa Čārlza I galms. 1646. gadā pilsētu ieņēma parlamenta piekritēji Tomasa Feirfaksa vadībā. No 1665. līdz 1666. gadam, Londonas Lielā mēra laikā, Oksfordā uzturējās karaļa Čārlza II galms.
1790. gadā Oksfordas kanāls savienoja pilsētu ar Koventri, bet 19. gadsimta četrdesmitajos gados atklāja dzelzceļa līniju uz Londonu. 19. gadsimtā universitāte bija teoloģiskās Oksfordas kustības centrs. 1897. gada 12. maijā tika atklāts Oksfordas rātsnams.
Līdz 20. gadsimtam pilsēta piedzīvoja strauju rūpniecības uzplaukumu un iedzīvotāju skaita pieaugumu. 1910. gadā Oksforda kļuva par autobūves centru ar Morris Motor Company, vēlāk sāka ražot BMW mini jeb Mini cooper.
Historia Lettica

Pilns nosaukums

Historia Lettica, tas ir latviešu nācijas apraksts, kurā pamatīgi un plaši vēstīts par latviešiem kā senajiem Līvzemes, Kurzemes un Zemgales iedzīvotājiem un īpašniekiem, par viņu vārdiem, izcelsmi vai ierašanos, viņu dievturību, viņu valstīm vai valdībām pagānu laikos, arī par viņu paražām, pagājību, paradumiem, dabu un īpatnībām u.c. Vācu nācijas un visiem vēsturiskās patiesības mīļotājiem kopā salicis un iespiešanai sagatavojis Pauls Einhorns, Kurzemes superintendants P. M.
Devītā planēta

Devītā planēta (angļu: Planet Nine) ir hipotētiska milzu planēta, kuras orbītai no teorētiskā viedokļa būtu jāatrodas Saules sistēmas ārējā daļā aiz Koipera joslas, kur tās radītā gravitācijas spēka ietekme izskaidrotu neparasto orbītu konfigurāciju, kas līdz šim ir novērota vairāku transneptūna objektu gadījumos.
Pagaidām visi mēģinājumi atklāt šo hipotētisko planētu ir bijuši nesekmīgi, kas nozīmē, ka no zinātniskā viedokļa tā vēl joprojām nav oficiāli apstiprināta.

Vēsture

Devītās planētas hipotēzi netiešā veidā 2014. gadā pirmo reizi izvirzīja divi amerikāņu astronomi Čedviks Truhiljo (Chadwick Trujillo) un Skots Šepards (Scott S. Sheppard), kuriem, salīdzinot divu transneptūna objektu — Sednas un 2012 VP113 — orbītu korelāciju, nācās secināt, ka tās neparasto orbītu konfigurāciju cēlonis varētu būt vēl līdz šim neatklāta masīva astronomiskā objekta gravitācijas ietekme.
Visbeidzot 2016. gada janvārī divi citi amerikāņu pētnieki Konstantīns Batigins (Konstantin Batygin) un Maikls Brauns (Michael E. Brown), pārstāvot Kalifornijas Tehnoloģiju institūtu, nāca klajā ar apstiprinošu paziņojumu, ka vēl līdz šim neatklāta masīva planēta Saules sistēmas ārējā daļā kalpo par vislabāko izskaidrojumu tam, kādēļ vairākiem transneptūna objektiem orbītu konfigurācijās ir novērojama neizskaidrojama korelācija, kuru visticamāk ietekmē šīs masīvās planētas gravitācijas spēks.

Hipotētiskās īpašības

Pašreizējie aprēķini liecina, ka, lai ietekmētu transneptūna objektu orbītu konfigurāciju, planētas masai, ja tā vispār eksistē, vajadzētu būt ne mazākai kā 10 Zemes masām, kas nozīmē, ka tā visticamāk ir gāzu planēta. Savukārt tās orbīta tiek paredzēts, ka atrodas aptuveni 20 reizes tālāk no Saules nekā Neptūna orbīta, kas nozīmē, ka devītās planētas apriņķošanas periodam būtu jāilgst teju 10 000 līdz 20 000 gadu.

Alternatīvās hipotēzes

Atsevišķi zinātnieki apgalvo, ka hipotētiskā Devītā planēta varētu būt arī mazs melnais caurums, kas, iespējams, daļēji izskaidrotu to, kādēļ tā joprojām vēl nav oficiāli novērotā. Pie šāda scenārija melnajam caurumam būtu jābūt aptuveni beisbola bumbas lielumā, lai radītu tādu pašu gravitācijas efektu kā potenciāla gāzu planēta Saules sistēmas ārējā daļā.
Lai gan Visumā šādi mazie melnie caurumi vēl nekad oficiāli nav novēroti, no matemātiskā viedokļa tie ir iespējami, kas teorētiski varētu būt izveidojušies Visuma pirmsākumos.
Zinātnieki uzskata, ka melnā cauruma hipotēzi būtu iespējams pierādīt novērojot atsevišķus gammas staru uzliesmojumus Saules sistēmas ārējā daļā, kurus teorētiski radītu dažādu elementārdaļiņu sadursme melnā cauruma apkārtnē.
Viss kārtībā

Sižets

Vientuļam vīrietim vidējos gados un sievietei, kas audzina astoņpadsmitgadīgu meitu, veidojas abpusējas simpātijas.
Lielupe (stacija)

Vēsture

1913. gadā atvērtais Buļļu pieturas punkts 1932. gadā pārdēvēts par Lielupi. Vācu okupācijas laikā saukts par Bullen. Sākumā stacijā bija tikai vienkārša nojume, vēlāk uzbūvēta koka stacijas ēka, kas saglabājusies līdz mūsdienām.