google/wiki40b huggingface dataset:
Dosts Muhammeds

Jaunība

Dosts Muhammeds (kura vārds tulkojumā no puštunu valodas nozīmē draugs) piedzima 1793. gadā Herātas pilsētā Rietumafganistānā. Viņa tēvu Sardaru Saidu, kas bija viens no barakzaju klana vadoņiem, sodīja ar nāvi afgāņu valdnieks šahs Zamāns Durrānī. Divdesmit gadu vecumā piedalījies Atokas kaujā (1813), kurā sikhi sakāva viņa pusbrāļa Herātas vezīra Fāteha vadīto afgāņu karaspēku. 1818. gadā Herātas valdnieks šahs Mahmūds Durrānī pavēlēja nogalināt savu ietekmīgo vezīru. Pēc asiņaina klanu kara varu zaudēja arī pats šahs Mahmūds un viņa pārvaldītās teritorijas tika sadalītas. Dosts Muhammeds saņēma Gaznī pilsētu un 1826. gadā sagrāba varu arī Kabulā.

Kari ar sikhiem

Kopš Kabulas troņa iegūšanas Dosts Muhammeds iesaistījās vairākos karos ar Pendžābas sikhu valdnieku Randžitu Singhu, kurš atbalstīja iepriekšējā Kabulas valdnieka šaha Šudža Durrānī pretenzijas uz Kabulas troni. 1834. gadā šahs Šudža vēl pēdējo reizi centās atgūt savu troni un ieņemt Kandahāru, taču tika sakauts. Dosts Muhammeds pasludināja džihādu jeb svēto karu pret sikhiem, taču sacelšanās paša valstī lika viņam griesties atpakaļ. Sacelšanās un neveiksmīgā kara pret sikhiem dēļ, afgāņi uz visiem laikiem zaudēja Pendžābu, Kašmīru, Sindu un Horasānu.

Atgriešanās tronī

Pirmajam angļu-afgāņu karam noslēdzoties un britu karaspēkam atstājot Afganistānu, Dosts Muhammeds tika atbrīvots un viņam ļāva atgriezties savā valstī. Šahu Šudžu kara laikā bija nogalinājuši paša pavalstnieki un pēc britu aiziešanas valstī atsākās klanu cīņa par varu. Pēc īsa anarhijas posma Dosts Muhammeds atguva varu valstī, kas bija daudz mazāka nekā tā, ko ar britu palīdzību bija pārvaldījis šahs Šudža. Turpmākajos gados viņš veltīja visus savus spēkus, lai iekarota apkārtējās afgāņu teritorijas, kuras pārvaldīja viņa pusbrāļi un vietējo klanu vadoņi. Par valsts vezīru tika iecelts viņa dēls Muhammeds Akbars, kurš bija vadījis afgāņu pretošanos britiem tēva prombūtnes laikā. 1845. gadā divdesmit deviņu gadu vecumā Muhammeds Akbars mira, tomēr plaši izplatītajam viedoklim, ka viņu noindējis tēvs, pārliecinošu pierādījumu nav.
1855. gadā Dosts Muhammeds parakstīja savstarpējās palīdzības līgumu ar britiem cīņā pret ārējiem ienaidniekiem, ko britiem jau nākamajā gadā nācās pildīt, palīdzot Dostam Muhammedam cīnīties pret persiešiem, kuri uzbruka Herātai. Persieši pilsētu ieņēma, tomēr 1863. gadā Dosts Muhammeds to atkal atguva. Pēc dažām nedēļām viņš mira, sava mūža beigās apvienojot gandrīz visu mūsdienu Afganistānas teritoriju.
Tūjas

Pielietojums

Visbiežāk tūjas tiek izmantotas un audzētas, kā krāšņumkoki dārzos vai dzīvžogos. Privātmāju īpašnieki tās mēdz izmantot, lai aizsegtu savu teritoriju no kaimiņiem. 
Koksne ir viegla, mīksta un aromātiska. Tā viegli škeļās un ir labas pretpuves īpašības. Vēsturiski tūjas ir tikušas izmantotas tautas medicīnā, piemēram, odu atbaidīšanā vai jostas rozes ārstēšanā. Kanādas pirmiedzīvotāji kādreiz lietoja Thuja occidentalis adatas, lai pagatavotu tēju ar augstu C vitamīna saturu, ko izmantoja cingas ārstēšanai vai profilaksei pret cingu. Thuja plicata koksne tiek izmantota arī ģitāru ražošanā.Tūjas sastāvā ir aktīva viela — tujonu (GASS receptora antagonistu).

Ekoloģija

Tūju skujas mēdz ēst brieži, kas var nelabvēlīgi ietekmēt jauno tūju augšanu un sēklu izplatīšanos.

Raksturojums

Tūjas ir mūžzaļi skujkoki, kas var izaugt līdz 3m (atsevišķas sugas pat līdz 61 metram). Miza ir šķiedraina un sarkanīgi brūna, kas jaunākiem augiem var plaisāt saules staru ietekmē. Skujas ir 1—10mm garas un ir plakanas. Izņēmums ir pavisam jaungadīgas tūjas — tām skujas ir adatveida. Vīrišķie čiekuri ir mazi, neuzkrītoši un atrodas dzinumu galos. Sievišķie čiekuri sākotnēji ir līdzīgi, bet tad izaug 1—2 cm gari 6—8 mēnešu laikā. Tūjas aug vidēji skābā un mitrā augsnē — ap 5,5—6,5 pH.
Augusts Kicbergs

Biogrāfija

Dzimis kalpa ģimenē. Ieguvis tikai pamatizglītību, vēlāk nodarbojies ar pašizglītošanos. Viņa brālis Jāns bija skolotājs.Līdz 1920. gadam Kicbergs strādāja par draudzes skrīveri, tiesas sekretāru, bankas kalpotāju, kantoristu, laikraksta "Postimees" vadītāju un ierēdni. No 1863. gada augusta sāka izmantot uzvārdu Kicbergs.
Augusta Kicberga pirmie darbi bija ar romantisma noskaņu, bet jau kopš 1890. gada viņš savā daiļradē izpaudās kā reālists; sludināja ideju par morālo pilnību un nosodīja sociālo netaisnību.
Pēc profesionālu teātru rašanās Igaunijā viņš kļuva par vienu no Igaunijas dramaturģijas aizsācējiem. 1906. gadā Vanemuines profesionālā teātra atklāšanas notika ar Kicberga drāmu "Tuulte pöörises", sekoja traģēdija "Libahunt" (1911) un drāma "Kauka jumal" (1915).
Kicbergs ir arī rakstījis arī bērniem, kā arī memuārus un feļetonus. Politiskas ievirzes rakstiem viņš izmantoja pseidonīmu Jāks Tībuss (Jaak Tiibus). Kopējais izmantoto pseidonīmu skaits — ap 150.
Kopš 1922. gada — Igaunijas Rakstnieku savienības biedrs. 1924. gadā viņš tika ievēlēts par Igaunijas žurnālistu asociācijas goda locekli. Darbojies arī Latvijas Igauņu biedrībā. Viņa stāsti dzejnieka un publicista Lapas Mārtiņa tulkojumā publicēti "Baltijas Vēstnesī".
Apglabāts Tartu Rādi kapsētā. 1991. gadā Karksi-Nuijas pilsētā Kicbergam tika atklāts piemineklis. Karksi-Nuijas vidusskola ir nosaukta Augusta Kicberga vārdā.
Burboni

Burbonu dinastija (franču: Maison de Bourbon, spāņu: Casa de Borbón) ir valdnieku dinastija, kas cēlusies 13. gadsimtā no Burbonas hercogiem, kas piederēja Kapetingu dinastijas atzaram. Navarras karaļi (1550—1621), Francijas karaļi (1589—1848 ar pārtraukumiem), Spānijas karaļi (1700—1931 ar pārtraukumiem, kopš 1975), Sicīlijas un Neapoles karaļi (1734—1816 ar pārtraukumiem), pēc tam Abu Sicīliju karaļi (1816—1861), Parmas hercogi (1748—1802, 1847—1858), Luksemburgas lielhercogi (kopš 1964).
Modernās mākslas muzejs (Stokholma)

Modernās mākslas muzejs (zviedru: Moderna museet) ir muzejs, kura kolekcijas iepazīstina ar izcilu mūsdienu Zviedrijas, Skandināvijas un citu pasaules valstu mākslinieku darbiem — gleznām, skulptūrām un fotogrāfijām. Muzejs atrodas Stokholmā, Šepsholmenā.

Vēsture

Muzejs tika dibināts 1958. gada 9. maijā, Šepsholmenā bijušajā jūras flotes manēžas neoklasicisma stila ēkā. Muzeja veidošanā un finansiālā atbalstā, veidojot muzeja kolekcijas, bija biedrībai "Modernā muzeja draugi", kas tika nodibināta jau 1953. gadā. 1993. gadā muzejā notika zādzība, kad caur jumtu tika iznesti Pablo Pikaso un Žorža Braka mākslas darbi. Paplašinoties muzejam, 1994. gadā daļa muzeja struktūrvienību izvietojās arī pilsētas centrā atrodošajā bijušajā Tramvaju depo ēkā. 1998. gadā tika atklāta jauna funkcionālisma stila muzeja ēka, kuru projektēja katalonietis Rafaels Moneo, viens no mūsdienu vadošajiem arhitektiem. Vecā jūras flotes manēžas ēka tika atdota Arhitektūras muzejam, kurā var nokļūt caur jauno Modernās mākslas muzeja ēku, kopīgi dalot ieeju muzejā un halli, kurā atrodas restorāns un veikals.

Muzejs

Muzeja ieejas līmenī atrodas lielā zāle, kas tiek izmantota izstāžu rīkošanai. Aiz tās atrodas trīs citas zāles, kurās ir izvietoti muzeja kolekcijas trīs laika periodu darbi: 1900. — 1945. gads,1946. — 1970. gads un 1971. gads — mūsdienas, kas tiek regulāri mainīti. Zem ieejas līmeņa ir pazemē iebūvētas telpas, kurās atrodas kinoteātris, klausītāju zāle un fotogrāfiju muzejs — bibliotēka. Muzeja veikalā ir plaša grāmatu kolekcija par mākslu, arhitektūru, fotogrāfiju un filmām, bet no restorāna paveras skaists skats pāri ūdeņiem.

Ievērojamākie mākslas darbi

Ievērojamāko mākslas darbu vidū ir minami: sirreālista Džordžo de Kīriko glezna "Bērna prāts", ekspresionista kosmopolīta Nilsa Dārdela glezna "Mirstošais dendijs", kas simbolizē atvadas no jaunības un Roberta Raušenberga mākslas darbs "Monogramma".
Muzeja dārzā pie ieejas ir apskatāms Kārla Nešara skulpturālā grupa "Brokastis zaļumos", kā arī Žana Tingeli un Niki de Senfalesa veidotā skulptūru grupa "Paradīze", kas tika veidota Pasaules izstādei Monreālā un šeit atrodas no 1972. gada.
Anna fon Mildenburga

Biogrāfija

Anna fon Mildenburga piedzima 1872. gadā Vīnē. Viņa apguva dziedāšanu Vīnes mūzikas un izpildītājmākslas universitātē. Vēlāk mācījusies prfivāti pie Kosimas Vāgneres un Gustava Mālera. Ar Māleru viņai bija romantiskas attiecības (līdz 1897. gadam), kā arī Mālers veicināja viņas dziedātājas karjeru. 
Anna fon Mildenburga pirmo reizi debitēja 1895. gadā Brunhildes lomā  Mālera iestudētajā Vāgnera operu tetraloģijā "Nībelunga gredzens" Hamburgas operā. 1897. gadā uzstājās Vāgnera operas "Parsifāls" uzvedumā Baireitas festivālā. Kosima Vāgnere (Vāgnera atraitne) kļuva par viņas mentori. Anna fon Mildenburga piedalījās Baireitas festivālā līdz pat 1914. gadam, kad sākās Pirmais pasaules karš.
1897. gadā Anna fon Mildenburga debitēja Vīnes Valsts operā. Gustavs Mālers 1897 gadā kļuva par Vīnes valsts operas muzikālo vadītāju. Viņš noslēdza līgumu ar Annu fon Mildenburgu. Viņa īsā laikā kļuva par atzītu dziedātāju, un viņas panākumi operā bija līdzvērtīgi ar Mālera ieguldījumu. Viņa uzstājās Vīnes Valsts operā līdz pat 1917. gadam, kā arī dažas reizes pēc tam (1919—1920). Šajā periodā visslavenākā viņas loma bija Izolde Vāgnera operā "Tristans un Izolde".
Anna fon Mildenburga uzstājās arī citos operteātros — Londonas Karaliskajā operas namā, Koventgārdenā, kā arī piedalījās Zalcburgas festivālā (1922—1927). Pēc aiziešanas no aktīvās operas solistes darbības, Anna fon Mildenburga pasniedza dziedāšanas stundas Minhenē un Zalcburgā. Sākoties Otrajam pasaules karam, viņa drīz pensionējās.
Anna fon Mildenburga nomira 1947. gadā. Apglabāta Zalcburgas kapsētā līdzās savam vīram Hermanim Bāram.

Saglabājušies darbi

Līdz mūsdienām ir saglabājies tikai viens Annas fon Mildenburgas balss ieraksts — ārija no Kārļa Marias fon Vēbera operas "Oberons". Ieraksts veikts 1904. gadā, pēc tam atkārtoti izdots. Tajā dzirdama spēcīgā Annas fon Mildenburgas balss un augsto nošu kvalitatīvais izpildījums, kas apliecina viņas operdziedātājas slavu.
Anna fon Mildenburga bija pazīstama arī ar pārliecinošu lomu tēlojumu uz operas skatuves. Saglabājušās viņas 1936. gadā sarakstītās vadlīnijas operas solistiem, kā tēlot un žestikulēt, izpildot lomas Vāgnera operās, aprakstot tā saucamo autentisko Baireitas metodi.
Andrejs Krastkalns

Dzīvesgājums

Andrejs Krastkalns ir dzimis Talsu apriņķa Nurmuižas pagasta "Lejaslāčos" (tagad - Lībagu pagastā) lauksaimnieka ģimenē. Mācījās Kārļa Mīlenbaha vadītajā skolā Talsos, bet pēc tam Vidzemes guberņas ģimnāzijā Rīgā. No 1891. gada studēja Maskavas universitātē, kur bija viens no studentu korporācijas "Fraternitas Moscoviensis" ("Fraternitas Lettica" no 1920) dibinātājiem. 1895. gadā viņš ieguva augstāko izglītību tiesību zinātnē, atgriezās Rīgā un strādāja advokatūrā. Šajā periodā atradās Krišjāņa Valdemāra ideju stiprā ietekmē. 
Andrejs Krastkalns lielāko sava mūža daļu (40 gadus) veltīja Rīgas Latviešu biedrības vadīšanai, būdams tās sekretārs (1898-1904), priekšnieka biedrs (1904-1919) un priekšnieks. 1907. gadā viņu ievēlēja Rīgas pilsētas valdē, 1910. gadā par Rīgas-Valmieras goda miertiesnesi. Pirmā Pasaules kara laikā 1916. gadā Krastkalnu ievēlēja par Rīgas pilsētas galvas biedru, 1917. gadā viņš pildīja pilsētas galvas pienākumus, pārtikas deficīta apstākļos ievedot kartīšu sistēmu. Pēc Februāra revolūcijas bija Vidzemes guberņas komisārs, bet pēc Rīgas nokļūšanas Vācijas pakļautībā viņš 1918. gada martā atbalstīja Baltijas valsts dibināšanu.
1918. gada novembrī Krastkalns tika ievēlēts Vidzemes landesrātā un Baltijas hercogvalsts valdībā (Regentschaftsrat), kur panāca latviešu valodas atļaušanu miertiesās. 1919. gadā Andrieva Niedras vadītajā Latvijas Pagaidu valdībā ieņēma apgādes ministra vietu, pēc lielinieku padzīšanas no Rīgas ar ASV noslēdza līgumu par bada cietēju apgādi pārtiku. 
1925. - 1928. gadā Andrejs Krastkalns bija 2. Saeimas deputāts, strādāja juridiskajā komisijā. 1932. gadā viņš iniciēja Zinātņu komitejas dibināšanu pie Rīgas Latviešu biedrības, kurai bija jākalpo kā privātai "Latviešu zinātņu akadēmijai" (latīņu: Academia Scientiarum Latviensis).
Andrejs Krastkalns ir miris 1939. gada 14. februārī no sirdstriekas savās mājās pie rakstāmgalda. Apglabāts Rīgas Meža kapos.

Rīgas Latviešu biedrības vadīšana

Andrejs Krastkalns bija Rīgas Latviešu biedrības (RLB) priekšnieks gandrīz 20 gadus - no 1919. gada augusta līdz 1939. gada februārim. Pēc Latvijas Republikas nodibināšanas viņa vadībā tika pārstrādāti RLB statūti (1923. un 1938.gadā), nodibināta Nacionālās un politiskās audzināšanas nodaļa (1929.gadā), Zinātņu komiteja (1932. gadā) un pārbūvēts biedrības nams Merķeļa ielā (1938. gadā).
Viņa vadītā biedrība bija Latvijas valsts amatpersonu, vadošo juristu, virsniecības un nacionāli politisko aprindu pulcēšanās vieta, kur tikās Rīgas Rotari klubs, darbojās Sabiedriskais klubs.

Brīvmūrnieciskā darbība

Andrejs Krastkalns bija viens no Rīgas ložas Jāņuguns dibinātājiem un vadītājiem, pildīja 2. pārrauga pienākumus (1924-1937). 1924. gadā viņš palīdzēja izveidot un piereģistrēt savas ložas statūtus, bet 1926.-27. gadā vadīja Liepājas ložas "Enkurs" aizstāvību sakarā ar tās apsūdzību atkarībā no Vācijas lielložas "Royal York zur Freundschaft". Brīvmūrnieku Andreja ložas meistars (1931).
Tabores muiža

Tabores muižas (vācu: Tabor), arī Tābaras muižas, kungu māja atrodas Daugavpils novada Tabores pagasta Taborē. Līdz 1920. gada agrārajai reformai muiža piederēja Engelhartu dzimtai.

Vēsture

Muižas kungu māja celta 1875. gadā, kurai vēlāk veica piebūves. Ēkas centrā ir rizalīts, kura frontons veidots no koka. Līdz mūsdienām nav saglabājies 1927. gada attēlā redzamais tornis, frontona dekors, ārdurvju vērtnes ar virsgaismas logiem un citas detaļas. Saglabājušies durvju portāli, zāles griestu apdare u.c.
Pirmā pasaules kara laikā muiža stipri cietusi. Pēc agrārās reformas muižas zemi sadalīja, līdz 1939. gada vācbaltiešu aizceļošanai Engelharti palika dzīvot agrākajā muižas kungu mājā kopā ar jaunsaimniekiem. Padomju laikā ēkā bija Tabores astoņgadīgā skola.
Mildas iela (Rīga)

Vēsture

Iekļaujot šo ielu Rīgas pilsētā, 1924. gadā tās nosaukums bija Frīdriha iela. Sākot ar 1925. gadu iela ieguva savu tagadējo nosaukumu – Mildas iela, kas laika gaitā vairāk nav ticis mainīts.

Ielu savienojumi

Mildas iela ir savienota tikai ar Vecmīlgrāvja 1. līniju.
BAFTA kino balva

BAFTA kino balva (angļu: British Academy Film Awards) ir ikgadējs apbalvojums, ko pasniedz Britu Kino un televīzijas mākslas akadēmija (BAFTA) par īpaši izciliem sasniegumiem kino nozarē. Britu Kinoakadēmijas balva ir Apvienotās Karalistes balva, kas pēc nozīmes ir līdzīga Amerikas Kinoakadēmijas balvai. Tā tiek pasniegta kopš 1947. gada. Balvu iegūst viens no katrā kategorijā iepriekš nominētajiem pretendentiem. Kategorijas ir "Labākā filma", "Labākais aktieris", "Labākā aktrise", "Labākais aktieris otrā plāna lomā", "Labākā aktrise otrā plāna lomā", "Labākais režisors", "Labākais scenārijs" un citas.
1956. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm

1956. gada Pasaules sieviešu šaha čempionāts sastāvēja no vairākiem posmiem — zonālie turnīri, pretendentu turnīrs, mačturnīrs par pasaules čempiones nosaukumu. Mačturnīrā uzvarētāja Olga Rubcova un kļuva par ceturto pasaules čempioni.
Pēteris Zeibolts

Biogrāfija

Dzimis 1888. gada 23. septembrī Rīgā. 1920. gadā dibinājis Latvijas Dzelzceļnieku savienību. Bijis arī tās priekšsēdētājs un galvenās valdes loceklis. Zeibolts ir bijis žurnāla "Dzelzceļnieku Vēstnesis" redaktors.
Bijis Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) biedrs. Ticis ievēlēts visos Latvijas parlamentos: Satversmes sapulcē (1920), 1. Saeimā (1922), 2. Saeimā (1925), 3. Saeimā (1928) un 4. Saeimā (1931). Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada maijā Saeimas darbība tika apturēta. Zeibolts kā viens no potenciālajiem jaunā režīma pretiniekiem tika apcietināts un nogādāts Liepājas koncentrācijas nometnē, kur pavadīja vairākus mēnešus.
1939. gada 28. decembrī ap plkst. 18, braucot mājup ar 8. maršruta tramvaju, Zeiboltam kļuva slikti. Viņš nomira ceļā uz slimnīcu. Apglabāts Raiņa kapos 1940. gada 6. janvārī.
318-F. latviešu policijas bataljons

Dienesta gaitas

5. novembrī bataljons izbrauca uz Latvijas pierobežu pie Vecslabadas, kur izvietojās starp Zilupi un Šķauni. Šajā novietojumā bataljons piedalījās partizānu apkarošanas operācijās abpus Krievijas robežai, tostarp ap Idricu un Polocku, ap 50—60 km dziļumā no robežas.
14. februārī 318-F. bataljonu iekļāva 3. Cēsu latviešu brīvprātīgo policijas pulkā kā II bataljonu.
Vladislavs Tretjaks

Karjera

Visu profesionāļa karjeru (1968—1984) aizvadījis PSRS līgas klubā Maskavas CSKA. Tā sastāvā kļuva par trīspadsmitkārtēju PSRS čempionu. Atzīts par 1974., 1975., 1976., 1981. un 1983. gada līgas vērtīgāko spēlētāju. 1981., 1982. un 1983. gadā saņēma arī Čehoslovākijas zelta hokeja nūju, ko pasniedz katra gada labākajam spēlētājam Eiropā. IIHF viņu atzina par gada labāko vārtsargu 1974., 1979. un 1983. gadā.
1983. gada NHL draftā viņu Monreālas "Canadiens" izraudzījās ar kopējo 138. kārtas numuru. PSRS politika neļāva viņam doties spēlēt ārpus PSRS.
1978. gadā viņš tika apbalvots ar Leņina ordeni. Tāpat V. Tretjaks ir pirmais spēlētājs, kurš ir uzņemts Hokeja slavas zālē un nav dzimis un trenējies Ziemeļamerikā.

PSRS izlase

PSRS izlases sastāvā piedalījies 13 Pasaules čempionātos (1970—1983), 4 Olimpiskajās spēlēs, kā arī 1976. un 1981. Kanādas kausa izcīņā. Par Pasaules čempionu viņš kļuvis 10 reizes, 2 reizes izcīnījis sudraba medaļu, bet vienreiz arī bronzas medaļu. Viņš ir arī trīskārtējais olimpiskais čempions (1972, 1976, 1984), 1980. gada Olimpiskajās spēlēs viņš izcīnīja sudraba medaļu. 1981. gadā viņš izcīnīja zelta medaļu arī Kanādas kausa izcīņā.
2008. gada Tour de France

Dopings

2008. gada Tour de France izcēlās ar īpaši lielu dopinga skandālu un diskvalifikāciju sakaitu.
Iepriekšējā gada velobrauciena labākais sprinteris Toms Bonens (Beļģija) maijā tika pieķerts kokaīna lietošanā un, lai gan viņš nesaņēma UCI diskvalifikāciju, startēt Tour de France viņam tika liegts. Pašā velobraucienā tika veikts liels skaits dopinga pārbaužu (kopā pirms velobrauciena un tā laikā — vairāk kā 300), ko organizēja Francijas riteņbraukšanas federācija un Itālijas Olimpiskā komiteja.
11. jūlijā tika izplatīta informācija, ka Spānijas braucējs Manuels Beltrāns pēc pirmā posma saņēmis pozitīvu eritropoetīna pārbaudes analīzi, viņš tika izlēgts no Liquigas komandas. 13. jūlijā pirms devītā posmā tika atklāts, ka pieciem braucējiem bija neparasti liels hematokrīta līmenis. Itālijas prese ziņoja, ka starp tiem ir arī Rikardo Riko, kurš uzvarēja šajā posmā. 16. jūlijā dopinga dēļ nestartēja Barloworld braucējs Moisess Denjass. 17. jūlijā dopinga dēļ no sacensībām izstājās R. Riko no Saunier Duval, bet viņa komandas biedrs Leonardo Piepoli, tika atlaists par komandas ētikas kodeksa pārkāpumu nākamajā dienā. Gandrīz 3 mēnešus vēlāk parādījās informācija, ka divi viņa asins paraugi, kas ņemti īsi pirms Tour de France un tās laikā bijuši pozitīvi. Pēc 18. posma pozitīva dopinga analīze tika konstatēta krievu riteņbraucējam Dmitrijam Fofonovam (Crédit Agricole).
Virkne dopinga diskvalifikāciju notika jau pēc velobrauciena beigām. Franču velosipēdists Džimmijs Kaspers (Agritubel) bija lietojis aizliegto vielu sarakstā esošus medikamentus pret astmu, tomēr atļauja to lietošanai viņam bija beigusies jau maijā, tāpēc sportists saņēma diskvalifikāciju. Septembra beigās tika oficiāli paziņots, ka vairāki sportisti ir atkārtoti jāpārbauda, jo to analīzēs ir konstatētas EPO pazīmes. Pēc papildus testēšanas tika diskvalificēti L. Piepoli un Stefans Šūmahers, kuru asinīs konstatēja to pašu aizliegto vielu, ko R. Riko. 13. oktobrī tika izplatīts oficiāls paziņojums, ka Bernards Kols, kurš pabeidza velobraucienu trešajā vietā kopvērtējumā un "Kalnu karaļa" kreklā arī ir lietojis dopingu Tour de France laikā. Pozitīvas bijušas analīzes 3. un 15. jūlijā. B. Kols atzinās dopinga lietošanā, tika diskvalificēts un pirmo reizi velobrauciena ilgajā vēsturē trešā vieta un "Kalnu karaļa" tituls tika atstāti vakanti.
2009. gada Jaunais Vilnis

Uzvarētāji

2009. gada konkurss ir pirmais konkursa vēsturē, kad vienādu punktu skaitu saņem 2 pirmās vietas ieguvēji — Indonēzijas pārstāvis Sandijs Sandoro un Ukrainas pārstāve Džamala. Kaut arī bija runas par to, ka konkursa balvu fonds varētu tikt sadalīts uz abiem uzvarētājiem, taču tika nolemts apbalvot abus uzvarētājus pilnā apmērā, tādējādi palielinot konkursa balvu fondu par 50 000 EUR. 2. vietas ieguvējs jau otro gadu pēc kārtas ir dziedātājs no Itālijas — Antonello Karoca. 3. vietas ieguvējs ir no Krievijas — Marks Jusims. Konkursa mūzas Allas Pugačovas balvu (50 000 dolāru) ieguva Ukrainas pārstāve — Mila Nitiča.
Irma Švēde

Biogrāfija

Dzimusi agronoma ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā bijusi evakuācijā. 1925. gadā beigusi Rīgas pilsētas vācu vidusskolu. Pēc skolas beigšanas strādājusi dažādus darbus: no 1927. gada kasiere grāmatvede maiznīcā, no 1930. gada mājskolotāja, no 1932. gada pārdevēja pārtikas veikalā, no 1934. gada noliktavas pārzine, no 1936. gada veikalvede kafejnīcas noliktavā, no 1937. gada atkal mājskolotāja. Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā uzsākusi studijas Latvijas Valsts universitātes tieslietu fakultātē (tagad Latvijas Universitātes Juridiskā fakultāte), kuru beigusi 1949. gadā. No 1949. gada 8. augusta stažiere Rīgas 4. juridiskajā konsultācijā, no 1950. gada 3. marta advokāte turpat. No 1951. gada 15. oktobra Limbažu juridiskās konsultācijas vadītāja, no 1962. gada 27. decembra advokāte Rīgas 8. juridiskajā konsultācijā. No 1963. gada 23. aprīļa pensijā.

Šahiste

Irma Švēde bija pazīstama arī kā laba šahiste 1940. gadu beigās un 1950. gados, kura aktīvi piedalījās dažāda mēroga sacensībās Latvijā. Augstākie sasniegumi ir gūti 1953. gadā, kad tika izcīnīta uzvara Rīgas apgabala meistarsacīkstēs šahā un 4. vieta Latvijas šaha čempionātā.
Boriss Saharovs

Šaha kompozīcija

Kopš 1935. gada publicējis vairāk nekā 50 šaha etīdes (lielākai daļai no tām līdzautors bija Anatolijs Kuzņecovs). Bijis PSRS individuālo šaha kompozīcijas čempionātu finālu un daudzu konkursu dalībnieks, iegūstot 42 atzinības, tai skaitā 24 godalgas, no tām 5 pirmās.
PSRS sporta meistars (1968) un starptautiskais tiesnesis (1956) šaha kompozīcijā. No 1965. līdz 1972. gadam bijis PSRS Šaha federācijas šaha kompozīcijas centrālās komisijas priekšsēdētājs. No 1966. līdz 1973. gadam — FIDE Šaha kompozīcijas pastāvīgās komisijas viceprezidents.