google/wiki40b huggingface dataset:
Gornajašu kapliča

Gornajašu (Gornijašu, Gurniešu, Gurnajiešu, Gornijiešu, Gurnejiešu) kapliča, viena no senākajām koka kapličām Latgalē, atrodas Preiļu novada Pelēču pagastā. Celta 1788. gadā pēc muižnieka Gizborta vēlēšanās, kā guļbūve ar astoņiem stūriem. Kapu kapliča Gornajašos kopš 18. gs. ir bijusi saistīta ar Nīdermuižas draudzi un baznīcu, kuras senākā ēka bijusi celta 1748. gadā. Pēc nostāstiem, kapliča uz tagadējo vietu pārcelta no senākas, slēgtas Nīdermuižas draudzes kapsētas Pelēčos. Tajā atrodas baroka laika glezniecības paraugi, divi 19. gs. darināti krucifiksi. Ēka, tāpat kā altāris un gleznotais krucifikss, ir iekļauti valsts nozīmes kultūras pieminekļu sarakstā. Kopumā kapelas interjeru veido vairāk kā 10 gan valsts, gan vietējās nozīmes pieminekļi: ciborija kauss, vairākas gleznas un gravīras, kā arī dažādi baznīcas interjera priekšmeti. 2001.—2002. gadā Latvijas Vēstures muzeja speciālisti un Latvijas Restauratoru biedrība veica apmēram 30 gravīru un altāra rekonstrukciju.

Arhitektūra

Gornajašu kapliča ir centriska guļbūve ar astoņstūra plānu, piramidālu jumtu, ko vainago ažūrs, kalts metāla krusts. Tai piebūvēts atklāts lievenis, kura jumtiņu balsta apaļu koka kolonnu pāris. Ēkas ārsienām ir dēļu apšuvums, tās nelielie logi un durvis ievietoti četrstūra ailās, konstrukciju sastiprināšanai  izmantotas kalēja kaltas naglas.

Altāris

Nelielās kapličas iekārtas priekšmetu vidū izceļas 18. gs. meistaru darbi. Tādi ir vēlā baroka tradīcijās gleznotie siluetgriezuma altāra retabls un krucifikss, kā arī gleznojumi. Altāra iluzorais gleznojums attēlo nelielu, kompaktu vienstāva retablu ar telpiski izkārtotām kolonnām un ekspresīvu siluetu, to augšmalās dekorē koši ziedu pušķi vāzēs. Retablam pieskaņots arī altāra mensas un tabernākula dekoratīvais krāsojums. 
Altāra kompozīcijas telpiskais risinājums padziļina visu telpu un rada monumentalitātes iespaidu. Gleznojumā samanāmas vēlīnā baroka stila iezīmes ar agrīnā rokoko elementiem. Retabla centrā ir altārglezna "Kristus kristīšana". Aili ieskauj gleznotas, marmorētas kolonnas. Altārim abās pusēs atrodas uzgleznotas ziedu vāzes ar ziedu pušķiem. Dominē zaļā, pelēkā un koši sārtā krāsa.

Gleznas

Kapelā bijušo gleznu vidū izceļas retas ikonogrāfijas paraugs — Sv. Antonīna atveidojums (glezna atrodas Nīdermuižas katoļu baznīcā). Tajā 18. gs. trešā ceturkšņa meistars atveidojis dominikāņu mūku, Florences arhibīskapu Sv. Antonīnu (1389—1459), izvēloties vēlā baroka tradīcijām atbilstošu formu un patapinot kompozīciju no kādas gravīras parauga.
18. gs. nogalei piederējis arī nozagtais Sv. Kazimira gleznojums. 
19. gs. pirmās puses tradīcijas pārstāvējusi kapličas sienu dekoratīvā apdare (klasicisma formās gaišos toņos veidota dekoratīvā krāsojuma sistēma ar rāmju un iekārtu vītņu motīvu). Šim laikam atbilst arī nezināma gleznotāja darinātais "Garīdznieka portrets" (glabājas Nīdermuižas katoļu baznīcā). 
19.gs. gleznotāja amatnieciskās prasmes raksturo Sv. Pētera gleznojums (glabājas Nīdermuižas katoļu baznīcā). Šī paša laikmeta stila paraugi ir arī divi spoguļi koka rāmjos.
ISO 3166-2:KZ

ISO 3166-2:KZ ir starptautisks ISO standarts ģeokodiem un ir viens no ISO 3166-2 apakšstandartiem Kazahstānai.
Katrs divdaļīgais kods sastāv no Kazahstanas ISO 3166-1 koda (KZ) un trīs simbolu apakškoda.
Lengstons Hjūzs

Biogrāfija

Dzimis Džoplinā, Misūri, tomēr, tā kā tēvs ģimeni pameta un dzīvoja Kubā un Meksikā, Lengstons Hjūzs bērnību pavadīja pie vecāsmātes Kanzasā. 1919. gadā kādu laiku dzīvoja pie tēva Meksikā. Tā kā tēvs uzstāja, ka Lengstonam Hjūzam jāstudē tehniskas zinības, viņš devās uz Kolumbijas universitāti, tomēr mācības viņu nesaistīja, un 1922. gadā viņš tās pameta.
Strādāja dažādus gadījuma darbus, rakstot dzeju, kādu laiku dzīvoja arī Parīzē, līdz 1926. gadā iestajās Linkolna universitātē Pensilvānijā, kura ir vēsturiski senākā vēsturiskā melnādaino univerisitāte. 1929. gadā pabeidzis universitāti, gandrīz visu atlikušo mūžu dzīvoja Hārlemā.
Mūsdienās vairums pētnieku uzskata, ka Lengstons Hjūzs bijis gejs. Lengstons Hjūzs dažkārt atbalstīja kreisās un komunistiskās idejas, kaut arī, pēc visa spriežot, viņš nekad nav bijis kompartijas biedrs.
Miris 1967. gadā, kremēts, un viņa pelni ievietoti zem afrikāņu kosmogrammas Hārlemas Artura Šomburga Melnās kultūras pētniecības centra koridorā.
Bezvalstnieki

Bezvalstnieki jeb apatrīdi ir personas, kurām nav nevienas valsts pilsonības.
Saskaņā ar 2015. gada 1. janvāra datiem, Latvijā dzīvoja 180 Latvijas bezvalstnieki (LR izdotā bezvalstnieka ceļošanas dokumenta turētāji) un 45 citu valstu bezvalstnieki, kopā aptuveni 0,01% iedzīvotāju.
Andrejs Teikmanis

Dzīves gājums

Dzimis 1877. gada 22. septembrī Ādažu pagasta „Vecvilciņu” saimnieka ģimenē (tagad Garkalnes novadā). Mācījās Rīgas reālskolā (1892—1898), studēja Pēterburgas mežu institūtā (1898—1902). Strādāja par virsmežzini Altajā (1903—1908), tad par muižu taksatoru un likvidatoru Mogiļevas guberņā (1909—1913) un kokapstrādes fabrikas direktoru Penzas guberņā (1913—1916). Bija Krievijas agrārbankas nodaļas valdes loceklis Rīgā un Orlā (1916—1917). Krievijas pilsoņu kara laikā devās uz Baltās kustības pārvaldībā esošo Sibīriju.
1921. gadā atgriezās Latvijā, bija Mežu departamenta vecākais mežu inspektors (1921—1922), Latvijas Universitātes docents no 1922. gada, LU Mācību un izmēģinājumu virsmežniecības vadītājs (1925—1939).
A. Teikmanis piedalījās Starptautiskā lauksaimniecības institūta zinātniskās komitejas darbā Romā kā komitejas loceklis un viceprezidents (1927), Tautu Savienības Ekonomiskās komitejas koksnes konferencē Ženēvā (1932), Starptautiskās mežsaimniecības un koktirdzniecības konferencēs Vīnē (1932, 1934).
Pēc Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas nodibināšanas bija tās ārkārtas profesors (1939), mežzinātņu goda doktors (1942). Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Zviedriju.
Miris 1956. gada 25. jūnijā Stokholmā, Zviedrijā.
Mīkla (uzdevums)

Mīkla ir metaforiska izteiksme, asprātīgs, bieži arī tēlains jautājums, uzdevums kāda priekšmeta, būtnes, parādības vai darbības uzminēšana un rezultātā ir jānoskaidro, kas bija šis priekšmets vai parādība nenosaucot to. Mīklu pēc būtības var klasificēt kā apgalvojumu, kuram ir atrisinājums. Atrisinājums var nebūt arī loģisks. Lai varētu atminēt mīklu, bieži vien nepieciešama koncentrēšanās pašam jautājumam un domāšana kontekstā.
Mīklas ir uzdotas jau aizvēsturiskos laikos. Mūsdienās tās tiek uzskatītas par izklaidēšanās veidu, bet senatnē cilvēki pret tām izturējās ļoti nopietni. Senie orākuli mīklu veidā uzdeva jautājumus, kā arī deva padomus. Arī karaļi apmainījās savstarpēji ar ziņām, izmantojot mīklas. Šīs mīklas nereti bija pat ļoti sarežģītas. Savukārt grieķi un romieši rīkoja mīklu minēšanas sacensības, kuru uzvarētājs saņēma balvu. Leģendas vēsta, ka dažreiz pat mīklas atminēšana var glābt dzīvību pašam vai kādam citam.
Mīklas ir sastopamas arī Bībelē, piemēram, Samsona kāzu svinību laikā karaliene Šeba uzdeva ķēniņam Zālamanam daudz mīklu.
2009.—2010. gada Latvijas Kauss futbolā

Pirmā kārta

Šajā kārtā piedalījās 20 komandas no 2.līgas.
Pirmās kārtas spēļu pāru izloze notika 2009. gada 7. oktobrī Latvijas Futbola federācijas telpās, bet spēles tika aizvadītas 17. un 18. oktobrī.

Otrā kārta

Šajā kārtā turnīram pievienojās 6 klubi no 1. līgas, ka arī piedalījās desmit pirmās kārtas uzvarētāji.
Otrās kārtas spēļu pāru izloze notika 2009. gada 20. oktobrī Latvijas Futbola federācijas telpās, kuru spēles tika aizvadītas 24. un 25. oktobrī.

Astotdaļfināli

Šajā kārtā turnīram pievienojās astoņas komandas, kuras spēlēja LMT Virslīgā 2009. gada sezonā, ka arī piedalījās astoņas otrās kārtas uzvarētāji.
Astotdaļfināla pāru izloze notika 2010. gada 17. februārī Latvijas Futbola federācijas telpās. Astotdaļfināla spēles tika aizvadītas 2., 3. un 4. aprīlī.

Ceturtdaļfināli

Ceturtdaļfināla pāru izloze notika 2010. gada 6. aprīlī Latvijas Futbola federācijas telpās. Ceturtdaļfināla spēles tika aizvadītas 2010. gada 14. aprīlī.

Pusfināli

Pusfināla pāru izloze notika 2010. gada 19. aprīlī Latvijas Futbola federācijas telpās. Pusfināla spēles tika aizvadītas 2010. gada 28. aprīlī.
Hirojuki Imaiši

Biogrāfija

Pirms viņa animācijas karjeras Imaiši zīmēja doujinši mangas, un pēc tam īslaicīgi strādāja kā komerciālu mangu radītājs. Imaiši sāka savu animācijas karjeru studijā Gainax 1995. gadā kā galvenais animators seriālā Neon Genesis Evangelion. Imaiši ir strādājis arī seriālos "FLCL", Diebuste un Oval X Over kā animācijas režisors, kadrējuma plānotājs un galvenais animators, kā arī seriālā Paradise Kiss viņš veidojis noslēguma titru animāciju. Viņa pirmā anime bija Dead Leaves, ko veidojusi studija Production I.G.. 
Imaiši par savu darbu seriālā Tengen Toppa Gurren Lagann saņēma "Japānas Mediju mākslas festivāla" izcilības balvu. Imaiši ir iedvesmojis Jošinori Kanada. 2011. gadā Imaiši kopā ar Masahiko Otsuku un citiem studijas Gainax kolēģiem aizgāja no darba, lai izveidotu paši savu animācijas studiju Trigger.
Zolitūde (stacija)

Vēsture

Zolitūde ir viena no jaunākajām Rīgas dzelzceļa stacijām. Tā atklāta 1989. gadā pēc jaunā Zolitūdes mikrorajona pabeigšanas.
Līdz 1928. gadam par Zolitūdi saukta tagadējā Imantas stacija.
Embassy Hill

Vēsture

Par komandas dibināšanu tika paziņots 1972. gada nogalē. Greiems Hils bija neapmierināts ar atmosfēru Brabham komandā. Par komandas sponsoru kļuva Imperial Tobacco cigarešu zīmols "Embassy". Pirmajā sezonā komanda izmantoja Shadow formulas. Sezonas gaitā komandas vienīgais pilots Hils neguva ne punkta.
1974. gadā komanda sāka izmantot Lola formulas un kā otro pilotu nolīga Gaju Edvardsu. Pirmo punktu komandas pastāvēšanas vēsturē guva Greiems Hils Zviedrijas Grand Prix. Tas gan bija vienīgais punkts sezonā. Edvardsu Lielbritānijas Grand Prix aizvietoja Pīters Getins, bet sezonas noslēgumā Edvardsa vietu ieņēma Rolfs Štommelens. 1975. gada sākumā komanda turpināja lietota Lola formulas, bet sākot ar Spānijas Grand Prix komanda veidoja pati savus spēkratus. Hill GH1 debiju aptumšoja Štommelena avārija, kuras rezultātā viņa bolīds ielidoja tribīnēs un nogalināja četrus skatītājus. Pēc nespēšanas kvalificēties Monako Grand Prix Greiems Hils paziņoja par karjeras beigšanu un deva vietu Tonijam Braizam, ko tolaik uzskatīja par uzlecošo zvaigzni. Štommelens pēc liktenīgās Spānijas sacīkstes ilgu laiku nepiedalījās sacīkstēs, viņa vietā brauca gan Fransuā Migo, gan Verns Šupans, gan, visbeidzot, Alans Džonss. Sezonā Hill guva 3 punktus, no kuriem vienu guva Braizs, bet divus - Džonss.
1975. gada novembrī komandai atgriežoties no testiem Francijā, notika lidmašīnas avārija, kurā dzīvību zaudēja Greiems Hils, Tonijs Braizs un vairāki citi komandas darbinieki. Pēc tā Embassy Hill komandu likvidēja.
Plēsēji

Izskats un īpašības

Šīs kārtas pārstāvji būtiski atšķiras pēc ārējā izskata, fiziskā spēka un dzīvesveida. Vismazākais plēsējs ir zebiekste (Mustela nivalis), kuras ķermeņa garums var būt tikai 11 cm un svars 25 g, bet lielākais sauszemes plēsējs ir polārlācis (Ursus maritimus), kura ķermenis var sasniegt līdz 3,4 m, bet masa 1000 kg. Jūrā dzīvojošs lielākais plēsējs ir dienvidu jūraszilonis (Mirounga leonina), kura masa var sasniegt 5000 kg, bet ķermeņa garums 6,9 metrus. Dzimumu dimorfisms parasti ir vāji izteikts, kaut arī dažām sugām, īpaši airkājiem, tēviņi ir lielāki par mātītēm. Dažām sugām ir labi pamanāmas atšķirības, piemēram, lauvu tēviņiem ir krēpes, bet mātītēm to nav.
Plēsējiem atšķirībā no citiem zīdītājiem ir asi zobi, labi attīstīti ilkņi un dzerokļi. Ceturtais augšējais priekšdzeroklis un pirmais apakšējais aizmugurējais dzeroklis kalpo gaļas plēšanai. Tiem ir asi nagi, laba redze, oža un dzirde. Tam ir labi attīstītas visas maņas, lai atrastu un noķertu citus dzīvniekus. Tie labi skrien, dažas sugas spēj skriet ilgi un garas distances, bet lielākā daļa ir lieliski sprinteri. Pat lāči un jenoti, kas ārēji izskatās nedaudz lempīgi, spēj īsā distancē attīstīt ievērojamu ātrumu. Visātrākais sauszemes dzīvnieks pasaulē ir kaķu dzimtas plēsējs — gepards (Acinonyx jubatus), kas īsā distancē var sasniegt 110 km/st. Plēsējiem, salīdzinot ar zālēdājiem, ir vienkārša gremošanas sistēma, kas pamatā piemērota gaļas ēšanai. Aklā zarna ir ļoti īsa un vienkārša vai tās nav vispār.

Barība

Dažas plēsēju dzimtas ir izteikti gaļēdāji un pārtiek tikai no dzīvnieku izcelsmes barības. Tādi ir kaķi, airkāji un sermuļi. Dažas sugas, kā jenoti un lāči ir visēdāji, bet lielā panda pamatā ir veģetāriete, lai gan pie iespējas barojas arī ar olām, zivīm un kukaiņiem. Daudzas sugas ir sociālas un medījot sadarbojas, tādējādi plēsēji spēj nomedīt upurus, kas ir daudz lielāki par tiem. Tomēr daudzas sugas ir vientuļnieces un medī pa vienam. Vieni no neatlaidīgākajiem medniekiem ir koijoti, kas var izsekot nolūkotu upuri ilgāk kā 8 stundas.

Vairošanās

Plēsējiem ir raksturīgs viens mazuļu metiens gadā, bet dažām sugām tie ir vairāki. Lieliem dzīvniekiem kā lāčiem mazuļi dzimst reizi 2—3 gados. Grūsnības periods atkarībā no sugas ilgst 50—115 dienas. Dažām sugām kā lāčiem un sermuļiem embrija attīstība tiek aizkavēta un grūsnība ir daudz garāka nekā patiesā embrija attīstība. Šāda pagarinātā grūsnība var ilgt 6—9 mēnešus. Mazuļu skaits parasti ir neliels, kas var būt 1—13. Mazuļi piedzimst nevarīgi, akli un nedzirdīgi. Lielākajai daļai sugu māte vai nu rūpējas viena pati vai pārī tā ir galvenā, kas rūpējas par mazuļiem.
Ninakilas bāka

Raksturojums

Bākas augstums ir 10 m. Bāku veido apaļš, cilindrisks betona tornis ar galeriju un laternu. Tornis ir baltā krāsā. Laternas jumts melns. Gaismas elements atrodas 15 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (0,8 s deg, 3,2 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 10 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas no aprīļa līdz novembrim, diennakts tumšajā laikā.
Valters Grimšovs

Šaha kompozīcija

Publicējis vairāk nekā simts šaha uzdevumus. Apmēram puse no tiem trīsvilči.
Autonomija

Autonomija (sengrieķu: αὐτονομία (autonomia), no αὐτόνομος (autonomos), no αὐτο- (auto-) jeb "paš-" un νόμος (nomos) jeb "likums") jeb pašpārvalde filozofijā, politikā, morālē un psiholoģijā apzīmē patstāvību, neatkarību un nepiespiestību lēmumu pieņemšanā.
Gran Turismo (datorspēļu sērija)

Gran Turismo ir kopš 1997. gada iznākošu Sony videospēļu konsolēm (Playstation, Playstation 2, Playstation 3 un PSP) paredzētu autosimulācijas sacīkšu datorspēļu sērija. Gran Turismo sēriju izstrādā Polyphony Digital ar tās producentu Kazunori Jamauči vadībā. Šī spēļu sērija ir piesaistījusi un piesaista spēlētājus ar grafikas, braukšanas modeļa kvalitāti un licencēto automašīnu modeļu klāstu.
Latvijas Universitātes Bioloģijas fakultāte

Latvijas Universitātes Bioloģijas fakultāte ir viena no Latvijas Universitātes (LU) fakultātēm. Tā piedāvā augstāko akadēmisko izglītību bioloģijā bakalaura, maģistra un doktora programmā, kā arī profesionālo apmācību pamatskolas ķīmijas un vidusskolas bioloģijas skolotāja programmā.

Vēsture

LU Bioloģijas fakultātes pirmsākumi ir izsekojami līdz 1919. gadam, kad bioloģijas studijas varēja uzsākt Latvijas Augstskolas Matemātikas un dabaszinātņu fakultātes Dabaszinātņu nodaļā, kas atradās agrākajā Rīgas Politehniskā institūta Dabaszinātņu institūta korpusā.
Dabaszinātņu nodaļas pirmajos pastāvēšanas gados zinātniskā un pedagoģiskā darbība noritēja atsevišķos institūtos. 
1920. gadā izveidoja Salīdzināmās anatomijas un eksperimentālās zooloģijas institūtu ar Zoofizioloģijas nodaļu, tā direktors bija prof. N. Lebedinskis. 1927. gadā tajā izveidoja Dzīvnieku fizioloģijas nodaļu, ko vadīja vec. doc. L. Āboliņš. 
1923. gadā dibināja Sistemātiskās zooloģijas institūtu, 1924. gadā pie institūta izveidoja Hidrobioloģisko staciju, bet 1925. gadā Latvijas Ornitoloģijas centrāli. Hidrobioloģijas stacija veica ūdens temperatūras un sāļuma mērījumus Baltijas jūrā, kā arī plašus hidrobioloģiskos un botāniskos pētījumus Latvijas ezeros.
1927. gadā dibinātajā Augu morfoloģijas un sistemātikas institūtā prof. Heinrihs Skuja pētīja Latvijas aļģu floru, prof. Pauls Galenieks Latvijas savvaļas rozes, prof. A. Zāmelis raskrēsliņu un silpureņu sistemātiku un izplatību, prof. Nikolajs Malta Latvijas sūnas.
1927. gadā izveidotajā Augu fizioloģijas un anatomijas institūtā prof. O. Trebū pētīja augu vielmaiņu, vec. doc. M. Tauja pētīja augu audu un orgānu kultūras un fizioloģiskos procesus šūnās, privātdocents Auseklis Veģis strādāja augu attīstības fizioloģijas jomā, bet prof. Kārlis Ābele veica pētījumus augu anatomijā un embrioloģijā.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada septembrī LVU Matemātikas un dabaszinātņu fakultāti sadalīja divās fakultātēs – LVU Fizikas un matemātikas fakultātē un LVU Dabaszinātņu fakultātē. Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā bēgļu gaitās uz ārzemēm devās prof. K. Ābele, prof. N. Malta, prof. H. Skuja, priv. doc. A. Veģis, asist. A. Melderis, asist. H. Ledus u. c.
Pēc kara beigām LVU Dabaszinātņu fakultāti pārdēvēja par LVU Bioloģijas un augsnes zinību fakultāti, bet kopš 1953. gada par Bioloģijas fakultāti.
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas Bioloģijas fakultātes pārvaldībā nonāca Latvijas Zinātņu akadēmijas institūti — Molekulārās bioloģijas institūts, Hidrobioloģijas institūts un Bioloģijas institūts.
Kopš 2015. gada fakultāte atrodas Latvijas Universitātes Dabas mājā Jelgavas ielā 1 Torņakalna apkaimē.
Valds Urbons

Karjera

Futbolista karjeras laikā spēlējis dažādos Lietuvas klubas. No 1997. līdz 1999. gadam spēlējis Ungārijā, pārstāvot Videoton un Gázszer FC. Karjeru noslēdza 2000. gadā Panevēžas "Ekranas".
1991. gada 15. novembrī debitēja Lietuvas izlases sastāvā Baltijas kausa spēlē pret Igauniju. Savā pirmajā spēlē izlasē guva arī vārtus. Kopā izlases rindās aizvadījis 14 spēles.
Trenera karjeru sāka 2003. gadā kā asistents FK Vėtra. 2008. gadā kļuva par Panevēžas "Ekranas" galveno treneri. Piecas reizes aizveda komandu līdz Lietuvas A līgas čempionu titulam. 2008., 2011. un 2012. gadā atzīts par līgas labāko treneri. No 2014. līdz 2016. gadam vadīja FK Trakai.
2017. gada septembrī tika apstiprināts par Latvijas Virslīgas kluba FK Spartaks Jūrmala galveno treneri, stājoties amatā slovāku speciālista Jozefa Vukušiča vietā. Vadīja komandu līdz sezonas beigām, izcīnot Latvijas čempiontitulu. 2018. gada jūnijā sāka strādāt par Viļņas "Žalgiris" galveno treneri.
2019. gada februārī tika iecelts par Lietuvas futbola izlases galveno treneri.
Anēmija

Klīniskās izpausmes

Anēmijas gadījumā ir samazināta asins spēja pārnest skābekli, tādēļ kopējās izpausmes saistītas ar audu hipoksiju. Slimniekiem var rasties sūdzības par vājumu, nespēku, nogurumu, grūtībām koncentrēties, galvassāpēm, reiboņiem, elpas trūkumu. Smagas anēmijas gadījumā ir iesaistīti kompensatori mehānismi, tādēļ paātrinās sirdsdarbība. Ādas asinsvadu sašaurināšanās dēļ āda un redzamās gļotādas kļūst bālas.
Ja anēmija veidojas strauji (piemēram, akūts asins zudums), tad klīniska aina ir spilgta, ar asinsspiediena krišanos, rodas paātrināta sirdsdarbība, paātrināta elpošana, hipovolēmiskais šoks.
Ja anēmija veidojas ilgstoši, klīniskā aina veidojas ļoti lēni, pakāpeniski, simptomi ir mazāk izteikti.
Lāpstiņa

Uzbūve

Lāpstiņa ir plakanais kauls, tādēļ tai ir 2 virsmas, 3 malas un 3 stūri.

Virsmas

Ribu virsma (Facies costalis), jeb priekšējā virsma ir nedaudz ieliekta un izveido zemlāpstiņas bedri (fossa subscapularis). Uz šīs kaula virsmas ir vairākas rievas, pie kurām stiprinās muskuļu cīpslas. Šajā bedrē atrodas zemlāpstiņas muskulis.
Mugurējā virsma (Facies dorsalis) ir nedaudz izliekta un lāpstiņas šķautne (spina scapulae) sadala to divās daļās - virsšķautnes bedrē (fossa supraspinata) un zemšķautnes bedrē (fossa infraspinata), no abu bedrīšu virsmām sākas tāda paša nosaukuma muskuļi. Šķautne stiepjas no lāpstiņas mediālās malas uz tās laterālo stūri, tās laterālajā galā ir saplacināts pleca paugurs (acromion) un uz tā priekšējās virsmas ir locītavas virsma (facies articularis acromii). Plauca paugura ārējā mala ir nedaudz izvirzīta un to var sataustīt caur ādu.

Malas

Lāpstiņai ir 3 malas - mediālā mala (margo medialis), laterālā mala (margo lateralis) un augšējā mala (margo superior). Uz augšējās malas atrodas lāpstiņas ierobs (incisura scapulae). No augšējās malas virs sānu stūra, uz priekšu no pleca izauguma, paceļas vēl viens spēcīgs izaugums - knābjveida izaugums (processus coracoideus), kas virzās uz priekšu un uz leju. Pie tā stiprinās saites un muskuļi, kas fiksē pleca locītavu.

Stūri

Lāpstiņai ir 3 stūri - apakšējais stūris (angulus inferior), augšējais stūris (angulus superior) un laterālais stūris (angulus lateralis). Laterālais stūris ir uzbiezināts un uz tā atrodas locītavas iedobums (cavitas glenoidalis), kas artikulē ar augšdelma kaula galvu, veidojot pleca locītavu. Virs locītavas dobuma no augšējā malas atiet knābjveida izaugums (processus coracoideus).
Neitrons

Neitrons (no latīņu: neutrum - 'neitrāls; ne viens, ne otrs') ir atoma kodola sastāvā esošas subatomāras daļiņas, kas ir bez lādiņa. Neitrona lādiņš ir 0, bet masa tikai par 0,14% lielāka par protona masu — 1,675 * 10⁻²⁷g jeb apmēram 940 MeV. Neitroni kopā ar protoniem (kurus abus kopā dēvē par nukloniem) veido atoma kodolu. Vienīgais atoma kodols, kurā nav neitronu, ir ūdeņraža atoma kodols.
Neitronu apzīmē ar simbolu . Neitrona antidaļiņu (antineitronu) apzīmē ar simbolu .

Vēsture

1930. gados Vācijā tika atklāts (Valters Bote, G. Bekers), ka, apstarojot beriliju un citus vieglos elementus ar alfa stariem, rodas nezināms nejonizējoša starojuma veids ar lielu caurspiešanās spēju, kurš nemaina savu virzienu magnētiskā lauka iedarbībā. Sākumā uzskatīja, ka tie ir gamma stari, taču tos nevarēja konstatēt ar elektroskopa palīdzību, bet to klātbūtne bija nosakāma netieši — šis starojums izsita protonus no parafīna (šo parādību atklāja Irēna un Frederiks Žolio-Kirī).
1932. gadā angļu fiziķis Džeimss Čedviks izskaidroja šos faktus ar neitrālas daļiņas eksistenci, kura ir apmēram tikpat smaga kā protons, jo spēj tos izsist no atomiem (par to viņam tika piešķirta Nobela prēmija 1935. gadā). Jaunatklātā daļiņa tika nosaukta par neitronu tās elektriskās neitralitātes dēļ.
Neitrona atklāšana deva iespēju izveidot apmierinošu atoma modeli (protonu-neitronu modeli).

Neitrona uzbūve

Tiek uzskatīts, ka neitrons sastāv no 3 kvarkiem - viena "augšējā" u kvarka un diviem "apakšējiem" d kvarkiem (tā kvarku formula ir udd). Tā kā d kvarka masa ir gandrīz tāda pati kā u kvarka masa, tad neitrona masa ir gandrīz tāda pati kā protona masa, kura kvarku formula ir uud.
Kvarki savā starpā ir saistīti ar gluoniem.
Suņdzi

Biogrāfiskās ziņas

Suņdzi dzimis Ci valstī, kalpojis U valsts vadonim Ho Ļujam. Pildīdams karavadoņa pienākumus, Suņdzi sakāvis un ieņēmis spēcīgo Ču valsti, sakāvis Ci un Cziņ valstu karaspēkus. Pateicoties viņa uzvarām, U valsts pieņēmās varenībā un iekļāvās civilizēto Ķīnas, pār kuru valdīja Džou dinastijas valdnieki, teritoriju vidū, savukārt Ho Ļujujs tika atzīts par džuhou - starptautiski atzītas vasaļvalsts valdnieku.
Pēc Sima Cjaņa rakstītā, Ho Ļujs ir uzaicinājis Suņdzi uz pārrunām par kara lietām. Lai Suņdzi varētu uzskatāmāk nodemonstrēt stāstīto, valdnieks nodeva karavadoņa rīcībā savu harēmu. Suņdzi sadalīja harēmu divās daļās, par katras daļas komandieri iecēla pa vienai no valdnieka iecienītākajām mīļākajām, paskaidroja kara pavēles un kas ir jādara, kad tās tiek saņemtas. Kad Suņdzi sāka komandēt — neviens viņu neklausīja un visi smējās, uzskatot to par joku. Tā tas atkārtojās vairākas reizes. Tad Suņdzi valdniekam paskaidroja, ka karavadoņa pavēļu neizpildīšana ir ļoti nopietns armijas disciplīnas pārkāpums pie kā ir vainīgi komandieri un lika sodīt ar nāvi abas valdnieka mīļākās. Valdnieks, sapratis, ka tas nav joks, lūdza atcelt pavēli, bet Suņdzi paskaidroja, ka armijā kara laikā karavadonim ir lielāka teikšana nekā valdniekam un uzstāja uz savu. Sievietes tika sodītas ar nāvi. Pēc tam Suņdzi pavēles tika izpildītas.
Pensionējies no dienesta, pēc Ho Ļuja lūguma Suņdzi sarakstīja traktātu "Kara māksla" (孫子兵法; citi nosaukuma varianti: "Skolotāja Suna Traktāts" (Suņ-dzi bin fa), "Sundzi par kara mākslu", "Skolotāja Suna Kara Likumi"), kas ir vispopulārākais senķīniešu traktāts par politiku un stratēģiju. Šis darbs ir tradicionālās "kara filozofijas skolas" (bin-dzja) kanona "Septiņas grāmatas" (U dzin ci šu) pamatā.
Pēc darba uzrakstīšanas atgriezies dzimtenē, kur miris no vecuma.