google/wiki40b huggingface dataset:
Rūdolfs Blūmenfelds

Biogrāfija

1913. gadā beidzis Kazaņas Universitāti specialitātē: iekšķīgās un sirds slimības. Bijis Rīgas pilsētas Veselības nodaļas vadītājs. 
Nacistiskās okupācijas laikā 1941. gada jūlijā ieslodzīts Rīgas geto, strādājis geto slimnīcā. Miris no tuberkolozes saasinājuma.
Bijis labs šahists, kā Jelgavas pārstāvis piedalījies 5. un 6. Baltijas Šaha savienības kongresā. Piektajā kongresā ieguvis ar rīdzinieku A. Vaitu  dalītu 4.-5. godalgu.

Apbalvojumi

1929. gadā apbalvots ar Zviedrijas Vazas ordeņa 1. šķiras bruņinieka krustu.
Algu diskriminācija

Algu diskriminācija  ir tad, ja cena par vienu un to pašu darba spēku ir diskriminējoša dažādās darbaspēka grupās. Algu diskrimināciju var uzskatīt par cenu diskriminācijas paveidu vai arī tās inverso variantu, kad viens un tas pats pircējs pērk vienu un to pašu preci ar dažādām cenām.
Vairāki pētījumi parādījuši, ka minoritātes, piemēram, sievietes vai afroamerikāņi, cieš no zemākām algām, salīdzinot ar citām grupām par vienu un to pašu darbu. Dažādos pētījumos ir uzrādīti atšķirīgi skaitļi, bet būtībā tie svārstās no 5-15%.
Visplašākajā nozīmē jēdziens "diskriminācija" skaidrojams kā nepamatota, atšķirīga attieksme pret cilvēku vecuma (vai arī dzimuma, etniskās izcelsmes, invaliditātes) dēļ. Tā norādīts Eiropas Savienības un Lisabonas līgumā.

Algu diskriminācija Latvijā

Saskaņā ar Eurostat datiem, kas apkopoti visā Eiropas Savienībā, sievietes pelna vidēji par 16,4% mazāk nekā vīrieši, un Latvijā šai starpībai ir tendence pieaugt. Lai Latvijas sievietes saņemtu tādu pašu samaksu gadā kā vīrieši, 2011. gadā viņām būtu bijis jāstrādā 49 darba dienas vairāk. Līdzīga tendence vērojama arī Bulgārijā, Francijā, Ungārijā, Portugālē un Rumānijā. Igaunijā saskaņā ar Eiropas Komisijas apkopotajiem datiem ir viskrasākās darba samaksas atšķirības - tur vīrieši saņem par 27% vairāk nekā sievietes. Savukārt vismazākās atšķirības ir Polijā - 2%.
Latvijā novērota arī vecuma diskriminācija. Neapstrīdams tiešās diskriminācijas piemērs būtu darba sludinājums, kurā norādīts: "Aicina darbā darbiniekus vecumā līdz 25 gadiem."
Jeļizaveta Malahova

Biogrāfija

Vairākkārt izcīnījusi medaļas Ukrainas junioru šaha čempionātos dažādās vecuma kategorijās: 2 zelta (U12 - 2005. gadā, U14 - 2007. gadā) un 3 sudraba (U10 - 2003. gadā, U14 - 2006. gadā, U18 - 2008. gadā). 2007. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Eiropas junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 2014. gadā bijusi trešā Maskavas šaha festivāla Moscow Open studenšu turnīrā. 2016. gadā uzvarējusi Ukrainas sieviešu šaha čempionātā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā Malahovai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2010. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Stambulas pazemes funikulers

Stambulas pazemes funikulers, jeb Tünel ir pazemes trosu dzelzceļš (funikulers) Stambulā Turcijā. Pilsētā darbojas divas funikuleru līnijas, katra ar divām stacijām: Karaköy-Tünel Meydanı un Kabataş-Taksim. Pirmā līnija ir aptuveni 573 metrus gara un tā ir pasaulē otrs vecākais pazemes dzelzceļš pēc Londonas metro.
Tünel pirmā līnija tika atklāta 1875. gada 17. janvārī, starp diviem seniem Stambulas rajoniem: Pera un Galata. Ar funikulera palīdzību var viegli uzbraukt stāvajā Galatas kalnā no Bosfora piekrastes un tā kā liela daļa Galatā dzīvojošo strādāja kalna pakājē, šis funikulers lieliski atviegloja viņu nokļūšanu uz darbu un mājās.
Mūsdienās Galatu un Peru sauc Karakēja un Bejolu. Tādēļ arī kalna pakājē esošo Tünel pieturu sauc par Karakēju, bet augšējo - Tünel laukums (turku: Tünel Meydanı), kas atrodas Brīvības ielas (İstiklal caddesi) zemākajā galā. Brauciens no vienas pieturas uz otru ilgst apmēram 1,5 minūtes un galā funikulera vagons gaida 2 minūtes, kurās jāpaspēj izkāpt un iekāpt. Vienlaicīgi pa tuneli brauc divi funikulera vagoni, kas savā starpā savienoti un lejā braucošais ar savu svaru velk otru vagonu augšā. Braukšanas ātrums ir aptuveni 25 km/h un tuneļa vidū ir īpašs paplašināts posms, kurā abi vagoni apmainās un turpina ceļu.
Tünel pakalpojumus mūsdienās izmanto neliels pasažieru skaits, bet tas ir iekļauts kopējā Stambulas transporta sistēmā un te ir derīga vienotā elektroniskā biļete (turku: akbil).

Vēsture

Sākotnējā ideja par Tünel celtniecību radās 1867. gadā franču inženierim Anrī Gavānam. Pēc diviem gadiem, 1869. gada 6. novembrī viņš saņēma Osmaņu impērijas sultāna Abdulaziza atļauju sākt funikulera celtniecību. Guvis ārvalstu finansiālu atbalstu, Gavands sāka celtniecību 1871. gada 30. jūlijā un pabeidza decembrī. Tünel oficiāli tika atklāts 1875. gada 17. janvārī.
Sākotnēji funikuleru darbināja ar zirgiem, bet elektriskos dzinējus tajā ierīkoja 1910. gadā. 1939. gadā funikuleru nacionalizēja un pievienoja jaunajam "İETT" (turku: İstanbul Elektrik Tramvay ve Tünel) transporta uzņēmumam. 1971. gadā Tünel tika modernizēts un atjaunots un vecos koka vagonus nomainīja ar metāla vagoniem.
Johnnie Walker (viskijs)

Johnnie Walker ir jauktā skotu viskija nosaukums. Tas nosaukts skotu rūpnieka Džonija Vokera (John "Johnnie" Walker, 1820—1857) vārdā, kas ieviesa līdz tam vienīgi tējas ražošanā lietoto jaukšanas metodi arī viskija ražošanā.
1925. gadā Vokera ražotni nopirka kompānija Distillers Company Ltd., kas 1987. gadā pārveidojās par United Distillers, 1997. gadā par United Distillers & Vintners, ko 2002. gadā nopirka koncerns Diageo.
Senās kulta vietas

Kulta vietas Kurzemē

Kurzemē ir relatīvi lielāks kulta vietu skaits, tie ir Elku (Elkas) kalni, Baznīckalni, Upurkalni vai Lūgšanas kalni. Kulta kalni bieži atrodas pilskalna tuvumā. Elku kalni pārsvarā atrodas Kurzemes dienvidu daļā un reizēm ir nocietināti ar lokveida vaļņiem un grāvjiem. Bez kultiskās nozīmes šādus Elku kalnus kara gadījumā varēja izmantot par patvēruma vietām, bet arī par iedzīvotāju sapulču un tiesas spriešanas vietām. Plašu kulta vietu grupu veido t.s. Baznīcas kalni (Latvijā vairāk nekā 30). Vairāk tie sastopami Kurzemē un Vidzemes ziemeļu daļā, kur vēlajā dzelzs laikmetā dzīvoja lībieši. Baznīckalni ir savrup stāvoši, nepārveidoti zemes pauguri, vienīgi nosaukums un novietojums pilskalnu tuvumā liecina par to iespējamo kultisko nozīmi. Izrakumi Matkules Baznīckalnā parādīja tikai to, ka plakums un nogāzes klātas ar kaļķakmens šķembu segumu. Pētījumi Strazdes Baznīckalnā turpretī norādīja uz kalna izmantošanu 11.-14.gs., par ko liecina atsegtās piltuvveida un muldveida bedres. To augšējā daļa bijusi nostiprināta ar klūdziņas pinumu, bet ziedojuma bedrēs atrastais inventārs (atsevišķi kalcinēti cilvēka kauli, salauztas rotaslietas) liecina par to sakaru ar tā laika ugunskapiem.
Bez kulta kalniem Kurzemē sastop akmeņus, ūdeņus (ezeri, zemas, applūdušas vietas)(Brūveru upuravots, Liepājas raj.), kokus, pat birzis — t.s. svētmežus ar kultisku nozīmi.

Kulta vietas Zemgalē

Zemgalē ir reģistrēts mazāk kulta vietu nekā Kursā. Tās saistās ar vārdu „Elka”, tie ir kalni, pļavas (Mežotnē, Zentenē), kas izceļas ar lielu audzelību. Par vietām ar kultisku nozīmi var uzskatīt Svētkalnu (Tērvetē), Zebrenes Elkas kalnu, Pērkona strautu u.c.

Kulta vietas Latgalē un Vidzemē

Seno latgaļu zemē kulta objektu vidū izdalās daži kalni — Zilais kalns un Sauleskalns. Zilais kalns, kas sastāv no pauguru kopas, atrodas Valmieras tuvumā. Pēc tautas nostātiem te atrodama svētā birzs un avots, kura ūdeni turējuši par svētu un lietojuši dažādu kaišu dziedināšanai. Sauleskalns, kas atrodas Krāslavas tuvumā, ir izsenis pazīstams kā ļaužu pulcēšanās vieta. Dažādā laikā te iegūti trīs vēlā dzelzs laikmeta depozīti. Atsevišķos gadījumos upurēšanu vietām izdevies izsekot pētītajos pilskalnos (Asotes pilskalnā upurbedri). Zināmi arī kultakmeņi (Priekuļu — Ģūģeru kultakmens, Kandavas Melderu Velna akmens, Daviņu Lielais akmens un daudzi citi).
Vertu

Vēsture

1998. gada oktobrī Somijas mobilo telefonu ražotājs Nokia Apvienotajā Karalistē dibināja meitas uzņēmumu Vertu luksus telefonu izstrādei. Ideju par luksus tālruņu zīmola radīšanu izteica itāliešu izcelsmes Nokia galvenais dizainers Franks Nuovo.
Pirmais Vertu telefons publikai tika prezentēts 2002. gada janvārī Parīzē. 2003. gada jūnijā iegūts patents lāzera gravētai tastatūrai. 2004. gada javārī prezentēta otrā kolekcija Vertu Ascent. 2005. gada decembrī izlaista Signature Precious kolekcija. 2006. gada februārī izlaista Vertu Ascent Racetrack Legend Series kolekcija. 2006. gada jūnijā izlaista kolekcija Vertu Constellation, pasaulē pirmie telefoni ar keramisko tastatūru. 2009. gada septembrī izlaists Vertu pirmais salokāmais tālrunis Vertu Ayxta. 2010. gadā izlaists Vertu pirmais viedtālrunis Constellation Quest.
2012. gada 14. jūnijā Nokia paziņoja, ka Vertu tiek pārdots Zviedrijas privātā kapitāla fondam EQT VI. Darījums pabeigts 12. oktobrī. Nokia paturēja 10 % Vertu kapitāldaļu.
2013. gada februārī prezentēts viedtālrunis uz Android platformas — Vertu Ti.
2014. gada septembrī prezentētas augstas klases austiņas un bezvadu skaļruņi, kas tapuši sadarbībā ar Dānijas uzņēmumu Bang & Olufsen. Oktobrī izlaists mobilā telefona modelis Aster, kura korpusu var gravēt, tas apgādāts ar telpiskās skaņas sistēmu Dolby Digital Plus, 13 megapikseļu kameru, jaudīgu 4 kodolu procesoru un operētājsistēmu Android 4.4 (KitKat).
2015. gada novembrī uzņēmums pārdots Honkongā bāzētā investīciju fondā Godin Holdings.
2017. gada martā Vertu par 50 miljoniem sterliņu mārciņu iegādājās turku uzņēmējs Murats Hakans Uzans ar Kiprā reģistrēta uzņēmuma Baferton starpniecību. 2017. gada jūlija sākumā paziņots, ka uzņēmums pārtrauc darbību un tiks likvidēts. Hans Uzanska paturēja tiesības uz Vertu zīmolu, tehnoloģijām un licencēm.
2018. gada oktobrī tika paziņots par jauna Vertu modeļa Aster P izlaišanu.
Teofils Rudzītis

Biogrāfija

Teofils Rudzītis piedzima Bauskas apriņķī 1892. gada 12. oktobrī. Ieguvis vidējo izglītību. 1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas saraksta Neilgi pēc parlamenta sanākšanas partija sašķēlās, Rudzītis pievienojās Mazinieku partijai. No šīs partijas saraksta 1922. gadā ievēlēts 1. Saeimā.
1931. gada novembrī arestēts par vekseļu viltošanu. 1932. gada jūlijā tiesa viņam piesprieda 2 gadu cietumsodu.
Ekonomika

Raksturojums un termini

Ar terminu "ekonomika" nereti saprot arī saimniecību vai tautsaimniecību. Angļu valodā vārds economics apzīmē zinātni, bet economy — saimniecību. Iespējams, tieši angļu valodas ietekmē latviešu valodā ar vārdu ekonomika apzīmē arī ar preču un pakalpojumu ražošanu, sadali, apmaiņu un patērēšanu saistīto saimniecisko darbību.
Termins ekonomika ir radies no latīņu vārda oeconomia, kas savukārt radies no grieķu vārda οἰκονομία (oikonomía), un burtiskā tulkojumā nozīmē ‘mājas uzturēšana’, ‘mājturība’.

Apbalvojumi ekonomikā

Augstākais apbalvojums ekonomikā ir Nobela prēmija. Šajā jomā to pasniedz kopš 1969. gada. Tā nav viena no sākotnējām Alfrēda Nobela dibinātajām prēmijām. To izveidoja Zviedrijas Karaliskā Zinātņu akadēmija. Pirmie, kas šo prēmiju saņēma, bija norvēģis Rangnars Frišs un nīderlandietis Jans Tinbergens par "dinamisku modeļu attīstīšanu un izmantošanu, lai veiktu ekonomisko procesu analīzi".
Miristīnskābe

Atrašanās dabā

Glicerīda veidā atrodama kokosriekstu un muskatriekstu eļļā (no latīniskā muskatriekstu nosaukuma myristica arī cēlies miristīnskābes nosaukums). Muskatriekstu eļļa ir gandrīz tīrs miristīnskābes triglicerīds.

Iegūšana

Iegūst, pārziepojot muskatriekstu un citu Myristica dzimtas augu eļļu un pārdestilējot to vakuumā.

Īpašības

Reducējot miristīnskābi, iegūst miristilspirtu.
Urāliešu valodas

Urāliešu valodas ir virssaime, kurā ietilpst somugru un samodiešu valodu saimes. Šī ir viena no mazākajām valodu saimēm pasaulē, ietilpst ap 30 valodām, kurās runā apmēram 20 miljoni cilvēku. Valstis, kurās ir lielākais skaits urāliešu valodu runātāju, ir Ungārija, Somija,  Krievija, Igaunija, Norvēģija un Zviedrija. Ungāru valodu lieto arī Transilvānijas, Banatas (Rumānija) un Vojevodinas (Serbija) iedzīvotāji.
Virssaimes nosaukums "Urāliešu" ir cēlies no Urālu kalniem, atbilstoši vienai no versijām par urāliešu valodu izcelsmes vietu.
Florensa Hatčisone-Stērlinga

Biogrāfija

Florensa Hatčisone Stērlinga bija viena no septiņiem bērniem (piecas meitas un divi dēli) skotu ideālistiskā filozofa Džeimsa Hatčisona Stērlinga (angļu: James Hutchison Stirling; 1820—1909) ģimenē. Šahu sākusi spēlēt astoņu vai deviņu gadu vecumā un drīzumā sasniegusi tādu pašu spēles līmeni kā tēvs, kurš interesējies par dažādām galda spēlēm.
Florensa Hatčisone Stērlinga ir bijusi Edinburgas dāmu šaha kluba locekle un atbalstījusi Skotijas dāmu šaha asociācijas darbību, kura tikusi uzsākta 1905. gadā. Kļuvusi par pieckārtējo Skotijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāju (1905, 1906, 1907, 1912, 1913). Tāpat kļuvusi par pirmo sievieti, kas piedalījusies Skotijas vīriešu šaha čempionātos (1925, 1927).
Piedalījusies vairākos Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātos, kur labākos rezultātus sasniegusi 1913. gadā, kad dalījusi 1. vietu, bet zaudējusi papildu mačā par čempiones titulu, un 1923. gadā, kad dalījusi 2.-5. vietu.
1923. gadā Portsmutā Florensa Hatčisone Stērlinga simultānspēles seansā uz 37 galdiņiem nospēlējusi neizšķirti ar Aleksandru Aļehinu. 1927. gadā Londonā piedalījusies pirmajā Pasaules čempionāta šahā sievietēm, kurā ieņēmusi 8. vietā.
Zīda nams

Atsauksmes

- The Guardian
Ikviens sīkums, ikkatra frāze, katra miglainā Londonas ieliņa - viss ir tā, kā tam jābūt. Holmss un Vatsons ir atgriezušies, un mēs varam to izbaudīt.
- The Independent
Izcili un aizraujoši! Rodas vēlme aplaudēt Entonija Horovica meistarībai!
- The Washington Post
Ļoti aizraujošs un izklaidējošs romāns, kas brīžiem pat sasmīdinās. Artura Konana Doila klasiskie stāsti atklāj sava laika ideālus un raizes. Romāns "Zīda nams" sniedz lasītājiem līdzīgas izjūtas un piedzīvojumus.
- The Philadelphia Inquirer

Moriartijs

Galvenais raksts: Moriartijs (grāmata)
Horovics sarakstīja grāmatu "Moriartijs", 2014. gadā tā iznāca angļu valodā.
Rīgas 2. speciālā internātpamatskola

Vēsture

Skolas vēsture sākas 1925. gadā, kad nodibināja Rīgas pilsētas īpatnējo krievu pamatskolu. Tā atradās Ķeniņu ģimnāzijas (tagad Rīgas 40. vidusskola) telpās Tērbatas ielā 15/17. 
Pēc Latvijas okupācijas skolu 1944. gadā pārdēvēja par Rīgas pilsētas 68.  pamatskolu, un 1949. gadā pārcēla uz 1912. gadā celto skolas ēku Ludzas ielā 43. 
1951. gadā to pārdēvēja par Rīgas 2. palīgskolu, 1957. gadā par Rīgas 2. palīgskolu-internātu, 1968. gadā piebūvēja internāta ēku, 1986. gadā darbnīcu korpusu. 
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1992. gadā to pārdēvēja par Rīgas 2. speciālo skolu-internātu, bet 2003. gadā par Rīgas 2. speciālo internātpamatskolu.
2003. gada FIFA Konfederāciju kauss

Grupu turnīrs

Visu spēļu sākuma laiki pēc Centrāleiropas vasaras laika.
Šaujamierocis

Šaujamierocis ir ierocis, kurā šāviņa izsviešanu no stobra izraisa ķīmiska lādiņa sadegšanā (sprādzienā) radušos gāzu izplešanās. Tie ir attāluma ieroči un paredzēti uzbrukumam vai aizsardzībai, kā arī medībām, sportam.
Šaujamieroči sāka attīstīties pēc tam, kad senajā Ķīnā tika izgudrots šaujampulveris. Par vieniem no pirmajiem šaujamieročiem tiek uzskatīti "uguns šķēpi", kur šaujampulveris tika iepildīts bambusa caurulē. Vēlāk stobru izgatavošanai izmantoja bronzu, dzelzi. 14. gadsimtā šaujampulvera tehnoloģija sasniedza Eiropu. Paralēli attīstījās artilērija un kājnieku ieroči.
Sadomazohisms

Sadisms ir baudas gūšana no sāpju nodarīšanas citai personai vai citu personu pazemošanas, bet mazohisms ir baudas gūšana to darot sev. Šīs darbības bieži ir cieši saistītas un kopā pazīstamas kā sadomazohisms, kā arī S&M un SM. Šo terminu izmanto klīniski, psihoterapijā, lai aprakstītu psihiskās slimības. Vēl šis termins var raksturot seksuālo praksi.
Zoroastrisms

Zoroastrisms ir persiešu reliģija un filozofija, kas balstīta uz mācību, ko piedēvē pravietim Zoroastram jeb Zaratustram. Saskaņā ar zoroastrisma principiem tas ir identisks mazdaismam — reliģijai, kas par augstāko varu atzīst Ahuru Mazdu (kuru Zoroastrs nosauca par visa radītāju). Mūsdienās zoroastrisms ir neliela reliģija, kuras lielākais centrs atrodas Indijā.
Rīgas Svētā Jura baznīca

Svētā Jura baznīca ir ēka Vecrīgā, Skārņu ielā 10/16. Mūsdienās ēka ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis un tajā atrodas Dekoratīvi lietišķās mākslas muzejs.

Vēsture

Šobrīd pastāvošā ēka ir celta 13. gadsimta sākumā un ir viena no vecākajām mūra ēkām Rīgā. Tā bija celta kā Zobenbrāļu ordeņa mestru, vēlāk Livonijas ordeņa mestru un Rīgas komturu rezidence Rīgā, ko rīdzinieki sagrāva 1297. gadā, cīnoties pret ordeni. Neskarta palika viena pils daļa, kurā atradās Svētā Jura baznīca, vēlāk — Svētā Gara konventa baznīca. Šī vecās pils daļa arī ir saglabājusies līdz mūsdienām.
Ēka sastāvēja no trim atsevišķām daļām: altāra telpas, kuru noslēdza pusapaļa apsīda, draudzes locekļiem domātās divjomu zāles, kas kādreiz bija pārsegta velvēm un priekštelpas, virs kuras pacēlās tornis. 15. gadsimta beigās šajā priekštelpā ierīkoja nespējnieku patversmi. Kopš 16. gadsimta vidus, reformācijas notikumu ietekmē, celtni sāka izmantot kā noliktavu. Ailas, kas draudzes telpu savienoja ar altāra daļu un ar priekštelpu, aizmūrēja, un tā izveidoja vairākas noliktavas. 18.gadsimta sākumā noliktavu sienās iemūrēja četrus akmens vainagus ar krāsainu baložu attēliem - noliktavu emblēmām. Līdz mūsdienām saglabājies tikai viens, pārējie laika gaitā pārveidoti.
Ēka izmantota kā noliktava līdz pat 1989. gadam, kad šeit ierīkoja Dekoratīvi lietišķās mākslas muzeju.

Arhitektūra

Celtnes kopgarums ir ap 48 metri. Ēkas iekšējā telpa sadalīta vairākos stāvos, kas pārsegti liela izmēra koka sijām. Bēniņu stāvos ierīkotas vinčas preču pacelšanai. Sienas mūrētas no kaļķakmens, daļēji no laukakmeņiem, bet detaļas veidotas no ķieģeļiem. Jumta segums saglabājis vecā tipa kārniņus.
Asote (stacija)

Vēsture

Asote tika atvērta 1931. gadā kā pieturas punkts, kuru izmantoja darbam vasaras sezonā. Kopš 1932. gada tas darbojās visu gadu, bet pēc 1948. gada vairs neparādījās kartēs un vilcienu sarakstos.
2002.—2003. gadā šajā vietā tika veikta jauna izmaiņas punkta izbūve. Izmaiņas punkts tika nodots ekspluatācijā 2003. gada 22. augustā.
Mūsdienās Asotē pasažieru vilcieni nepietur.
Oršas kauja (glezna)

Analīze

Gleznā attēlots skats no putna lidojuma uz vairākiem cīņas posmiem; tie paši tēli parādās gleznā vairākās vietās — lielhtemanis Konstantins Ostrožskis gleznā parādās trīs reizes. Ekipējuma, ieroču un komandieru portreti ir attēloti reālistiski un ļoti precīzi, parādot, piemēram, tādas detaļas kā ūdens iztukšošanu no ieročiem pēc upes šķērsošanas. Dažas ainas ir uz groteskas robežas, citas uzsver kaujas nežēlību.
Glezna nav pilnībā saglabājusies. Pēc precīzas analīzes secināts, ka sākotnēji tā bijusi augstāka un iekļāva horizontu. Tās asimetriskā kompozīcija liek domāt, ka no kreisās puses ir nogriezta aptuveni 1/5 daļa gleznas. Divas konfliktējošās smago kājnieku kolonnas tiek pieņemtas par kādreizējo gleznas centru un šobrīd ir nobīdītas pa kreisi. Attēls tapis laika posmā no 1520. līdz 1534. gadam.
Oļģerds Grosvalds

Dzīvesgājums

Oļģerds Grosvalds dzimis 1884. gadā Rīgas advokāta Frīdriha Grosvalda ģimenē. Studēja filoloģiju Tērbatas, Parīzes un Minhenes universitātēs, kur 1912. gadā ieguva Dr. phil. zinātnisko grādu. Tērbatā kļuva par vecākās latviešu studentu korporācijas Lettonia biedru. 
Pēc tam viņš atgriezās Rīgā un līdz 1917. gadam strādāja kā žurnālists un mākslas kritiķis.
Pēc Latviešu Nacionālās Padomes izveidošanas 1918. gadā viņš kļuva par tās sekretāru ārlietu nodaļā un par Latvijas Tautas padomes locekli no Latviešu Zemnieku savienības.
Pēc Latvijas Republikas nodibināšanas Grosvalds 1919. gada februārī – jūlijā bija Latvijas delegācijas sekretārs Parīzes miera konferencē. No 1919. gada jūlija Latvijas Pagaidu valdības pārstāvis, rezidējošais ministrs, no 1921. gada maija līdz 1924. gada augustam sūtnis Francijā. Sūtnis arī Beļģijā un Nīderlandē (1921–1924).
1925. gada maijā–septembrī vadīja Ārlietu ministrijas Rietumu nodaļu. Bija sūtnis Somijā (1925–1930), Polijā un Rumānijā (1930–1934), Austrijā (1930–1933), Ungārijā (1932–1934) ar rezidenci Varšavā. No 1934. gada septembra sūtnis Francijā un Spānijā (rezidence Parīzē).
1940. gada vasarā pēc Francijas un Latvijas okupācijas kopā ar A. Petēna valdību un diplomātisko korpusu no Parīzes pārcēlās uz Višī, vēlāk dzīvoja Nicā. 
Neatzina padomju okupācijas laika Latvijas PSR valsts varas un pārvaldes iestādes par likumīgām un nepakļāvās to lēmumiem. Pēc Otrā pasaules kara beigām turpināja vadīt Latvijas sūtniecību Parīzē, saglabājot personisko ministra titulu un saņemot Francijas Ārlietu ministrijas ierobežotu atbalstu. Piedalījies Latvijas diplomātisko pārstāvju sanāksmēs.
Miris 1962. gada 12. septembrī un apglabāts Perlašēza kapsētā Parīzē.
Burundi administratīvais iedalījums

Burundi administratīvo iedalījumu veido 17 provinces, kuras sīkāk iedalās 117 komūnās. Savukārt komūnas sīkāk iedalās 2638 daļās.
Velorullis

Ruļļi

Ruļļi parasti ir veidoti no koka, alumīnija sakausējuma vai plastmasas. Labākās īpašības piemīt alumīnija sakausējumiem, jo plastmasas ruļļi mēdz saliekties vai zaudēt formu lietošanas gaitā. Daļa ruļļu ir veidoti ieliekta (paraboliska) cilindra formā, lai palīdzētu noturēt braucēju ruļļa centrā.

Rāmis

Rāmis var būt izgatavots no sametināta tērauda vai presēta alumīnija. Tas var būs vidū salokāms ērtākai uzglabāšanai vai pārvietošanai.
Blue Walker 1

Lidojuma gaita

Blue Walker 1 tika palaists 2019. gada 1. aprīlī 03:57 UTC ar Indijas nesējraķeti PSLV-XL (lidojums PSLC-C45) no Satīša Dhavana kosmosa centra. Tas kopā ar 27 mazajiem pavadoņiem bija sekundārā krava Indijas pavadonim EMISAT.
Blue Walker 1 tika ievadīts solārsinhronā orbītā 434 km × 515 km, zemāk nekā plānots.
Barbarisms

Barbarismi ir nestandarta, valodas sistēmai neatbilstoši vārdi, kas bieži vien ir leksiski aizguvumi no kādas svešvalodas, kam aizguvējvalodā ir literārs sinonīms.

Barbarismi latviešu valodā

Latviešu valodā par barbarismiem visbiežāk uzskata literārajā valodā nevēlamus aizguvumus. Piemēram: deķis (sega), zapte (ievārījums), apbižot (apcelt), davaj (aiziet), pufaika (jaka), maika (krekls bez pogām un apkakles), kurtka (jaka), čats (tērzētava), šovs (priekšnesums, izrāde), ok (labi), truba (caurule), knapi (tikko), vaktēt (sargāt), bode (veikals) utml. Tie ir viena no žargonu parastajām sastāvdaļām. 
Barbarismi latviešu valodā tiek ieskaitīti pie stilistiski izmantojamajiem valodas līdzekļiem kā sarunvalodā izmantojami vārdi. Lielākā daļa barbarismu latviešu valodā ir ienākuši no vācu un krievu valodas; ir arī citu valodu cilmes barbarismi, ko izmanto žargonā, piemēram vecie anglicismi: čoks, čoms, džeks, džonis, štīme, drope, trobelis u.c. Šis process turpinās - valodā ienāk jauni barbarismi, piemēram, tīnis `pusaudzis`, fans `līdzjutējs, cienītājs, pielūdzējs`.

Leksiski kalki

Nereti laika gaitā tos aizstāj latviešu valodā radušies latviski sinonīmi, kas minētos barbarismus aizstājuši: bilde, bleķis, brūte, dancotājs, deķis, klapatas, kreņķi, pindzele, vinnēt, ziķeris u.c. šādi veidoti sinonīmi tiek saukti par leksiskiem kalkiem. Jebkurš no minētajiem un protams vēl daudzi citi var tikt izmantoti sarunvalodā. Tomēr barbarismi, piemēram, taimauts, mačs u.c. kādi tiek lietoti sporta terminoloģijā, sarunvalodā ir nevēlami.

Barbarismi ar mainītu nozīmi

Daži no barbarismiem ar laiku ieguvuši īpašu sarunvalodas nozīmi, kas atšķiras no sākotnējās, piemēram, brūte `līgava`, tagad tiek lietots ar nozīmi `mīļākā, nenopietna draudzene` (LVV, 143,2.nozīme).

Latviski atvasinājumi

Tiek lietoti arī latviski atvasinājumi no barbarismiem: izblamēties, nesmukums, paknaps, piepasēt, piestiķēt, sapumpēt u.c. Tiem ir tādas pašas funkcijas un izmantojuma iespēja kā neatvasinātiem barbarismiem.