google/wiki40b huggingface dataset:
Saldus ordeņa pils

Saldus ordeņa pils jeb Frauenburgas pils (vācu: Ordensburg Frauenburg) bija Livonijas ordeņa mūra pils Saldū, kas no 14. līdz 16. gadsimtam bija Kuldīgas komturiem pakļauta saimniecības pils pie Jelgavas-Kuldīgas ceļa, bet vēlāk draudzes novada centrs Kurzemes un Zemgales hercogistes Kuldīgas virspilskunga iecirknī. 
Pils mūri nav saglabājušies līdz mūsdienām, senā pilsvieta atrodama tagadējā Saldus medicīnas centra teritorijā.

Vēsture

14. gadsimtā aizsardzībai pret Lietuvas dižkunigaitijas iebrukumiem netālu no senākā Saldus pilskalna (Salden) Livonijas ordenis senajā "Zemē starp Skrundu un Zemgali" uzcēla mūra pili, kas pirmo reizi pieminēta 1411. gadā. Pili nosauca ordeņa patroneses Svētās Māras vārdā par "Mūsu mīļās kundzes pili" (vācu: die Burg unserer lieben Frau) jeb Frauenburgu (15. gs. avotos: Frauwenburg, Vrouwenburch).
Otrā Ziemeļu kara laikā 1659. gadā zviedru karavīri Frauenburgas pili izlaupīja, 1660. gadā pēc atgriešanās no trimdas pilī uzturējās hercogs Jēkabs ar ģimeni. 
Lielā Ziemeļu kara laikā 1701. gada 23. augustā Saldus pilī ieradās Zviedrijas karalis Kārlis XII, domājams, ka zviedru karaspēks atkāpšanās laikā pili ap 1710. gadu uzspridzināja.
18. gadsimta vidū no pils bija palikušas vienīgi drupas, J. G. Arnts savā piļu sarakstā rakstīja, ka "Frauenburga Zemgalē pie Daunes upes, latviski Salde, kur vēl stāv zviedru nopostītie mūri." Blakus pilsdrupām uzcēla Saldus muižas ēkas, bet 1939. gadā Saldus slimnīcu.

Apraksts

1972. gadā arheologs Ēvalds Mugurēvičs jaunā Saldus slimnīcas korpusa celtniecības laikā veica pils pamatu atsegšanu un uzmērīšanu. Pils atradusies aptuveni 10 metrus augstā nogāzē pie Cieceres upē ietekoša strauta, uz kura bijis uzdambēts dzirnavu dīķis.  
Pils ārējais mūris veidoja 34х34 metrus lielu kvadrātu, sienu biezums sasniedzis 2,5 metrus. Iekšpusē gar austrumu mūri atradusies 5,5 metrus plata dzīvojama ēka, pils pagalma ziemeļaustrumu un dienvidrietumu stūros atradās papildus ēkas ar izmēriem 7,6х6 metri un 10х8 metri.  
Otrajā pils būvniecības periodā gar pils ziemeļu un dienvidu sienu piebūvēja vēl divus dzīvojamos korpusus. Trešajā būvniecības periodā pie pils rietumu un austrumu ārsienas piebūvēja vēl divus korpusus.
Ķīšu ģints

Izskats un īpašības

Ķīšu ķermeņa proporcijas atgādina mazus asarīšus, bet to krāsa ir atšķirīga. Ķīšiem nav asariem raksturīgā zebrveida krāsojuma. Tie ir brūni un pelēkbrūni, ar nelieliem, tumšākiem punktiņiem, bet svītrainajam ķīsim punktiņi veido horizontālas svītras. Ķīšiem abas muguras spuras daļas ir savienotas, no kurām pirmā ir ar asiem stariem, bet otrā ar mīkstiem. Tiem ir vēl pāris vēdera spuru, pāris krūšu spuru, anālā spura un astes spura. Uz galvas zvīņu nav. Ķīšu zvīņas ir ļoti glumas, un tie viegli slīd laukā no rokām. Sānu līnija ļoti jūtīga un uztver vismazākās ūdens vibrācijas.
Lielākais ģintī ir svītrainais ķīsis (Gymnocephalus schraetser), kura maksimālais ķermeņa garums ir 30 cm. Mazākais ir Donavas ķīsis (Gymnocephalus baloni), kurš aug līdz 10,4 cm. Pārējās sugas ir 15–25 cm garas.
Austrums (mēnešraksts)

Vēsture

Mēnešraksts "Austrums" dibināts 1885. gadā Maskavā. Tā pirmais redaktors un izdevējs bija Jēkabs Velme. Atbalstu sniedza Fricis Brīvzemnieks, Krišjānis Valdemārs un citi Maskavā dzīvojošie latviešu literāti un zinātnieki.
1888. gadā "Austrums" pārnāca uz Latviju un to iespieda Eduards Zīslaks Jelgavā. 1891. gadā beigās tas pārgāja Jēkaba Dravnieka īpašumā. Izdevējs centās celt "Austruma" popularitāti tajā publicējot  saistošus, ar grafikām ilustrētus romānus. 
Pēc Dravnieka bankrota 1895. gadā "Austrums" nonāca G. Kalniņa un I. Deičmaņa īpašumā un to sāka izdot Rīgā. Par redaktoru un izdevēju joprojām parakstījās J. Veldre, lai gan tā sagatavošanu veica žurnālisti Matīss Ārons, Andrievs Niedra un Vilis Olavs. Lai gan "Austruma" literārais saturs uzlabojās, tā izdošana joprojām bija nerentabla un no 1902. gada otrā pusgada to izdeva J. Ozola apgāds Cēsīs. 1893. gadā pirmajā pusē par redaktoru strādāja Teodors Zeiferts. 1903. gada otrā pusē tas pārgāja A. Niedras, kas jau iepriekš brīžiem bija piedalījies tā redakcijas darbā, vadībā un īpašumā. 1906. gada janvārī iznāca Austruma pēdējais numurs.

Saturs

Žurnāls pievērsās plašam tematu spektram. Visplašākā vieta tika ierādīta literatūrai. "Austrums" publicēja latviešu rakstnieku un dzejnieku darbus, tai skaitā, pirmpublicējumus. Jau pirmajos gados tika iespiesti Apsīšu Jēkaba plašāk pazīstamie darbi (Pie pagasta tiesas, Bagātie radi un citi), F. Brīvzemnieka, Sudrabu Edžus dzeja. Lasītājs tika iepazīstināts arī ar krievu un citu tautu literātu labāko darbu tulkojumiem, piemēram, A. Puškina stāstu "Dubrovskis", M. Ļermontova un Gētes dzejas atdzejojumiem.
Žurnālā atrodami raksti par dabu un svešām zemēm, jūrniecību, lauksaimniecību, sadzīvi, skolu un pedagoģiju, Latvijas vēsturi, mūziku un mūziķiem un tai laikā citiem aktuāliem jautājumiem. 
Žurnāls bija pirmais izdevums, kas latviešu valodā atvēra šaha nodaļu un iepazīstināja ar šīs senās spēles noslēpumiem, vienlaicīgi izejot arī grūto šaha latviskās terminoloģijas ieviesēja ceļu.
Fjodors Tjutins

Spēlētāja karjera

2001. gada NHL draftā viņu Ņujorkas "Rangers" izraudzījās ar kopējo 40. kārtas numuru.
Karjeru uzsācis 2000. gadā Krievijas Superlīgas klubā Sanktpēterburgas SKA. Pēc tam spēlējis Ontārio hokeja līgā, Krievijas Superlīgā, AHL, kopš 2003.—2004. gada sezonas spēlē NHL un kopš 2008.—2009. gada sezonas — Kolumbusas "Blue Jackets". "Blue Jackets" rindās spēlēja līdz pat 2016. gada vasarai, kad noslēdza viena gada līgumu ar Kolorādo "Avalanche".
Krievijas jaunatnes izlašu sastāvā ir izcīnījis zelta medaļu 2001. gada Pasaules U-18 čempionātā, zelta medaļu 2002. un 2003. gada Pasaules U-20 čempionātos. Pieaugušo izlases sastāvā kļuva par 2008. gada Pasaules čempionu. Piedalījies divās olimpiskajās spēlēs (2006, 2010). 2006. gadā Turīnā tika ieņemta 4. vieta, taču 2010. gadā Vankūverā tika ieņemta 6. vieta.
Citava

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1238. gadā. Viduslaikos ietilpa t.s. Lauzicas līgā. Pēc kontrreformācijas sākuma no Bohēmijas Citavā ienāca daudzi protestanti. Pilsēta gandrīz pilnīgi nopostīta Septiņgadu karā. 18. un 19. gadsimtā attīstījās kā tekstilrūpniecības centrs. Pēc Otrā pasaules kara ietilpa VDR. Pēc 1991. gada Vācijas apvienošanās tika slēgtas tekstilrūpnīcas un lignīta ieguve apkārtnē.

Cilvēki

Citavā dzimuši komponists Melhiors Franks (Melchior Franck, 1579-1639), komponists Heinrihs Maršners (Heinrich Marschner, 1795-1861) un slēpotājs Renē Zommerfelds (René Sommerfeldt, 1974).
17. gadsimta beigās pilsētā dzīvoja komponists Johans Kūnavs (Johann Kuhnau, 1660-1722). Savulaik pilsētas ģimnāzijā mācījies filozofs Hermanis Loce (Hermann Lotze, 1817-1881) un mākslinieks Gerhards Rihters (Gerhard Richter, 1932).
Banda

Banda ir prettiesiskas uzvedības īstenojoša indivīdu grupa, kam ir izteikta vadošā persona vai personu grupa (vadība) un iekšēja organizācija un kas ir saistāma vai kas pati ir uzņēmusies kādas teritorijas vai sabiedrības pārvaldi. Bandas dalībnieki bandā iesaistās bez noteiktiem priekšnoteikumiem, bet dažkārt tiem ir jāpierāda sava uzticība un jāveic bandas noteikti pārbaudījumi, pārsvarā saistīti ar vardarbību un zādzībām.
Bandas pārsvarā veidojas dabiski trīs veidos: nodarbojoties ar pretlikumīgu komerciju, īstenojot pretlikumīgu ideoloģiju vai arī apvienojoties individuāliem likumpārkāpējiem (zagļiem un laupītājiem). Visizplatītākās kriminālās aktivitātes, ar kurām nodarbojās bandas, ir nelegālā narkotiku tirdzniecība, ieroču tirdzniecība, prostitūcija, kontrabanda, naida noziegumi, zādzības, laupīšanas un rekets.
Pēc Federālā izmeklēšanas biroja datiem aptuveni 1,4 miljoni ASV iedzīvotāji ir kādas bandas dalībnieki.
Irpiņa

Vēsture

Apdzīvotā vieta dibināta ap 1900. gadā pie tāda paša nosaukuma dzelzceļa stacijas līnijā Kijeva—Koveļa pie Irpiņas upes. Sākotnēji attīstījās kā vasarnīcu ciemats, pilsētas tiesības ieguva 1956. gadā.
Kevins Šatenkērks

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Šatenkērks uzsāka 2009.—10. gada nogalē, kad aizvadīja trīs spēles AHL kluba Lake Erie Monsters rindās. "Monsters" sastāvā Šatenkērks uzsāka arī 2010.—11. gada sezonu, taču novembrī tika izsaukts uz NHL vienību Kolorādo "Avalanche". Februārī "Avalanche" aizmainīja Šatenkērku uz Sentluisas "Blues" vienību.
Jau 2011.—12. gada sezonā, kas bija pirmā pilnā Šatenkērka sezonas "Blues" rindās, viņš noslēdza kā otrs rezultatīvākais komandas aizsargs aiz Aleksa Petrandželo. 2012.—13. gada sezonas NHL lokauta laikā Šatenkērks spēlēja SM līgas vienībā Turku TPS, taču tad atgriezās "Blues" sastāvā. Šatenkērks saglabāja stabilu rezultativitāti arī turpmākajās sezonās, katrā pārsniedzot 40 punktu robežu. 2017. gada februāra nogalē tika aizmainīts uz Vašingtonas "Capitals", taču vasarā noslēdza četru gadu līgumu ar Ņujorkas "Rangers". 2019. gada vasarā "Rangers" izpirka atlikušo līguma termiņu, un Šatenkērks vienojās par viena gada līgumu ar Tampabejas "Lightning".
ASV hokeja izlases rindās spēlējis 2014. gada Olimpisko spēļu turnīrā, kā arī 2011. gada Pasaules čempionātā.
Mein Land

Videoklips

Klipā parāda kā gadu laikā ir mainījušās pludmales ballītes.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Jaunpiebalgas novadā

Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Jaunpiebalgas novadā.
 Kultūras pieminekļu karte
Šis saraksts tiek veidots no Vikidatiem, to periodiski atjaunina bots.
Unto Heinonens

Šaha kompozīcija

Kopš 1966. gada publicējis vairāk nekā 1630 uzdevumus, galvenokārt pasaku šaha kompozīcijas. No tiem apmēram 125 godalgoti, tai skaitā ap 50 ar pirmo godalgu.
No 2004. gada Starptautiskais lielmeistars šaha kompozīcijā.
Ieguvis 137,50 FIDE albumu punktus.
Latvijas kino

Latvijas kino ietver dažādu žanru filmas, kas ir radītas Latvijas vai bijušās Latvijas PSR robežās, vai kuras ir veidojuši latvieši. Par Latvijas kino pirmsākumu uzskata 1910. gadu, kad tika uzņemta pirmā dokumentālā īsfilma. 1896. gada 28. maijā Rīgā tika rādīts pirmais kino seanss Latvijā. Kopš 1914. gada gandrīz visās lielākajās Latvijas pilsētās ir kinoteātri, kuros rāda ziņu izlaidumus, dokumentālās filmas un ārzemju filmas.

Vēsture

Latvijas kino aizsākās 1910. gadā ar pirmo dokumentālo filmu, ko uzņēma latviešu operators Aleksandrs Stanke. Tika nofilmēta Krievijas imperatora Nikolaja II vizīte Rīgā un Pētera I pieminekļa atklāšana Rīgas centrā. Kopš 1913. gada sāka filmēt arī mākslas filmas. 1930. gadā Aleksandrs Rusteiķis uzņēma pilnmerāžas mēmo filmu „Lāčplēsis”. 1939. gadā Vilis Jānis Lapenieks uzņēma skaņu filmu „Zvejnieka dēls”.
Lielākā kinostudija Latvijā ir "Rīgas kinostudija". Augstākais apbalvojums Latvijas kino nozarē ir "Lielais Kristaps".
2008. gadā ar Eiropas Reģionālās attīstības fonda līdzfinansējumu sākta Latvijas kinofilmu digitalizēšana un restaurēšana. Par pirmo restaurējamo filmu izvēlēta Jāņa Streiča „Limuzīns Jāņu nakts krāsā”. 2011. gadā noslēgta restaurēšanas otrā kārta, Dānijas uzņēmumam Nordisk film pavisam restaurējot 12 spēlfilmas un 9 animācijas filmas. Pēc tam filmu restaurēšanā piesaistīta Latvijas studija „Lokomotīve”.
Kamera (ierīce)

Kamera ir optiska iekārta ar kuru var uzņemt gan nekustīgus attēlus, gan kustīgus attēlus. Nekustīgus attēlus iegūst ar fotoaparātu; nereti vārds ‘kamera’ tiek izmantots kā sinonīms terminam ‘fotoaparāts’. Kustīgu attēlu, vienlaicīgi ierakstot skaņu, iegūst izmantojot videokameru. Attēli tiek ierakstīti uz fotofilmas vai gaismjutīgā matricā.
Josta (stacija)

Vēsture

Jostas pietura tika atvērta līdz ar līnijas Jelgava—Liepāja atklāšanu 1928. gadā. Jostā līdz 2001. gadam apstājās dīzeļvilciens Rīga—Liepāja. Kopš 2001. gada pieturas punkts ir neizmantots, bet stacijas ēka — 2012. gadā nojaukta. Tā bija līdzīga Tadaiķu vai Airītes staciju ēkām. Pasažieru dīzeļvilcieni nepietur kopš 2001. gada 15. jūnija.
Lubāna (stacija)

Vēsture

Pati stacija atklāta 1935. gada 26. novembrī, bet tās ēka (celta pēc J. Šarlova projekta) pabeigta un iesvētīta 1937. gada 17. decembrī. Tā bija divstāvu mūra celtne ar uzgaidāmajām telpām pirmajā stāvā. Otrajā stāvā bija dzīvokļi dzelzceļa darbiniekiem. Pēc stacijas slēgšanas ēka pārgāja Lubānas pašvaldības īpašumā.
Bilirubīns

Bilirubīns (latīņu: bilis — 'žults', ruber - 'sarkans') ir  žults pigments, viens no galvenajiem žults komponentiem cilvēka un dzīvnieka organismā. Normālos apstākļos veidojas organismā, sadaloties olbaltumvielām. Žults savukārt veidojas aknās. Asinīs bilirubīns ir nelielos daudzumos divu frakciju veidā: brīvs un saistīts. Bilirubīna daudzuma palielināšanās var liecināt par sarkano asins šūnu (eritrocītu) pārmērīgu iznīcināšanu (hemolītisko dzelti u.c.) un bilirubīna izdalīšanos organismā, piemēram, aknu dzelti, žults kanālu bloķēšanu un tā tālāk. Precīzākai diagnozei tiek izmantoti kopējā, brīvā (netieša) un saistītā (tieša) bilirubīna rādītāji.

Ķīmiskās īpašības

Tīrs bilirubīns ir brūni rombveida kristāli, kas nešķīst ūdenī, grūti šķīst dietilēterī, glicerīnā un etanolā. Šķīst benzolā, hloroformā, hlorbenzolā un atšķaidītos sārmu šķīdumos. Bilirubīns absorbē zilo gaismu ar viļņa garumu 450-460 nm, ķīmiski pārveidojoties ūdenī šķīstošā formā — lumirubīnā.

Bilirubīna funkcija organismā

Bilirubīns veidojas no biliverdīna īpaša fermenta biliverdīnreduktāzes iedarbībā. Biliverdīns ir zaļš pigments, kas ir hēma sadalīšanās produkts. Oksidējoties bilirubīns atkal var pārvērsties biliverdīnā. Šis reakciju cikls noteica hipotēzi, ka bilirubīns ir galvenais šūnu antioksidants.
Elementārdaļiņu fizika

Elementārdaļiņu fizika (arī daļiņu fizika) ir fizikas nozare, kas pēta elementārdaļiņu uzbūvi un īpašības, kā arī to mijiedarbību.
Apašu revolveris

Apašu revolveris ir pēc speciāla pasūtījuma darināts tapiņu jeb Lefošē tipa revolveris, kam pievienots saliekams duncis un kastete dūres trieciena pastiprināšanai. Tā nosaukums radies no kādas Parīzes noziedznieku bandas, kura ap 1900. gadu pēc kareivīgo indiāņu apaču cilts nosaukuma nosauca sevi par apašiem.
Apašu revolverim nebija stobra, tādēļ šāviens bija iedarbīgs tikai nelielā attālumā. Tās cilindrā bija 6 patronu kameras. Tai bija saliekams duncis un mēlīte.
Tatjana Mikušina

Dzīvesgājums

Dzimusi 1958. gadā Omskā, Krievijas Sibīrijas daļā. 1980. gadā beidza Politehnisko institūtu, strādāja par inženieri konstruktori Speciālajā konstruktoru birojā kosmiskās tehnikas radīšanā.
Pēc PSRS sabrukuma bija galvenā grāmatvede mazā biznesa uzņēmumos, Omskas vides aizsardzības organizācijas vadītāja. Deviņdesmito gadu sākumā viņa balotējās vēlēšanās Omskas pilsētas un apgabala Tautas deputātu padomē, bet netika ievēlēta. 
Kopš 2001. gada garīgi izglītojošā centra "Siriuss" prezidente.

Mācība

T. Mikušina uzskata, ka viņas grāmatas satur Mācību, ko viņa "ar īpašas meditācijas metodes palīdzību saņēmusi kā vēstījumus no smalkākās esamības sfērās mītošām augstām garīgām būtnēm, kas cilvēcei pazīstamas kā Šambalas Valdoņi jeb Gudrības Skolotāji" Šajā Mācībā, kas izdota grāmatu sērijā "Gudrības Vārds", skaidrota nepieciešamība cilvēcei mainīt apziņu un domāšanu no egoistiskas uz altruistisku un dzīvot saskaņā ar Visuma jeb Dieva likumiem. Dotas zināšanas par pašreizējo vēsturisko momentu uz Zemes, cilvēka attīstības gaitu un perspektīvām, Visuma likumiem, padziļinātā skatījumā arī par reinkarnācijas un karmas likumu, kā arī daudzi praktiski ieteikumi.
Mikušinas grāmatas ir guvušas Anglijas un Vācijas teozofijas biedrību atzinību, kā arī zinātnieku, sabiedrisko organizāciju un sabiedrībā pazīstamu cilvēku pozitīvu vērtējumu.
Mikušina ir pievērsusies arī Krievijas vēsturei un attīstības perspektīvām nākotnē, veltot šai tematikai vairākas grāmatas.
PID kontrolieris

PID kontrolieris (angļu: proportional–integral–derivative controller, "proporcionalitāte — integrālis — atvasinājums") jeb trīs komponenšu regulators) ir vadības kontūra atgriezeniskās saites mehānisms, ko plaši izmanto rūpnieciskās kontroles sistēmās un dažādos citos lietojumos, kur nepieciešama nepārtraukti modulēta kontrole. PID kontrolieris nepārtraukti rēķina kļūdas vērtību  kā starpību starp vēlamo iestatījuma (SP) un izmērīto procesa mainīgo (PV), un piemēro korekciju, pamatojoties uz proporcionalitātes, integrāļa un atvasinājuma komponentēm (tās attiecīgi apzīmē ar P, I un D).
Praktiski PID kontrolieris automātiski piemēro precīzu un adaptīvu korekciju kontroles funkcijai. Ikdienas piemērs ir ātrumtures sistēma automašīnā, kur ārējā ietekme (piemēram, braukšana kalnā) samazinātu ātrumu. PID algoritms izmaina pašreizējo ātrumu līdz vēlamajam ātrumam, to nedaudz palēninot vai paātrinot, ar transportlīdzekļa dzinēja jaudas regulēšanu.
Pirmā teorētiskā analīze un praktiska pielietošana bija kuģu automātiskās stūrēšanas sistēmas jomā, kas tika izstrādāta no 1920. gadu sākuma. Pēc tam to izmantoja automātiskai procesa kontrolei apstrādes rūpniecībā, kur to plaši ieviesa pneimatiskajos, pēc tam elektroniskajos kontrolieros. Mūsdienās PID koncepcijai ir universāls pielietojums, to plaši izmanto sistēmās, kur nepieciešama precīza un optimizēta automātiskā kontrole.

Vadības komponešu selektīva izmantošana

Lai gan PID kontrolierim ir trīs vadības komponentes, dažas realizācijas izmanto tikai vienu vai divas komponentes, lai nodrošinātu atbilstošu vadību. To panāk, iestatot neizmantotos parametrus uz nulli, un to sauc par PI, PD, P vai I kontrolieri. PI kontrolieri ir sastopami diezgan bieži, jo atvasinājuma darbība ir jutīga pret mērīšanas troksni, turpretim integrāļa komponentes trūkums var traucēt sistēmas mērķa vērtības sasniegšanu.

Piemērojamība

PID algoritma izmantošana negarantē sistēmas vai tās vadības stabilitātes optimālu kontroli. Var rasties situācijas, kad ir pārmērīgs kavējums: procesa vērtības mērīšana tiek aizkavēta vai kontroles darbība netiek piemērota pietiekami ātri. Šādos gadījumos soļa kompensācijai jābūt efektīvai. Kontroliera reakciju var raksturot pēc tā reakcijas uz kļūdu, pakāpes, kādā sistēma pārsniedz iestatījumu un sistēmas svārstību pakāpi. PID kontrolieris tomēr ir plaši piemērojams, jo tas balstās tikai uz izmērītā procesa mainīgā atbildi, nevis uz zināšanām vai pamatā esošā procesa modeli.
Rumbas pagasts

Daba

Atrodas Kursas zemienes Pieventas līdzenumā. Abavas ieleja atrodas Ugāles līdzenumā. Pagasta dienvidaustrumu gals atrodas Austrumkursas augstienes Vārmes nolaidenumā. Pagasta dienvidaustrumos atrodas augstākais punkts - 58,6 m vjl.

Vēsture

Mūsdienu Rumbas pagasta teritorijā vēsturiski atradās Ēķupes muiža (Gut Eckhof), Griķu muiža (Gut Gricken), Kalna muiža (Gut Amt-Goldingen, Kalnmuiža), Krēslas muiža (Gut Kreslen), Maņģenes muiža (Gut Mangen), Mundikas muiža (Gut Mundicken), Piņķu muiža (Gut Pinkaten), Veldzes muiža (Gut Welsen).
1935. gadā Kuldīgas apriņķa Kuldīgas pagasta platība bija 240 km² un tajā dzīvoja 2732 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Abavas, Griķu, Kuldīgas un Rumbas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Kuldīgas rajona Rumbas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Griķu ciemu, 1958. gadā — Abavas ciema kolhoza «Abava» teritoriju, 1977. gadā — veikta teritoriju apmaiņa ar Rendas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Rumbas ciemu kā administratīvo teritoriju iekļāva Kuldīgas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Mežvalde (pagasta centrs), Venta, Novadnieki, Ēdas, Kalnmuiža, Lejas, Rumbenieki, Ķīkciems, Dragūnciems, Veldze.
Anglijas administratīvais iedalījums

Anglijai, zemei Lielbritānijas sastāvā, ir sarežģīta administratīvi teritoriālā iedalījuma struktūra.
Visa Anglijas teritorija ir iedalīta 9 reģionos (regions), kas pašlaik, izņemot Lielo Londonu, kalpo galvenokārt statistikas un vietējo pašvaldību sadarbības mērķiem, un 48 ceremoniālajās grāfistēs (ceremonial counties), kas kalpo Lielbritānijas monarha pārstāvniecībai un nepilda nekādas administratīvās funkcijas.
Vietējās pašvaldības mērķiem Anglija iedalās grāfistēs (counties), rajonos (districts) un pagastos (civil parishes). Vairākās teritorijās ir divlīmeņu pašvaldības struktūra, kas sastāv no nemetropoles grāfistēm (non-metropolitan counties) un nemetropoles rajoniem (non-metropolitan districts), citur — vienlīmeņa struktūra, kur darbojas vienotās pašvaldības (unitary authorities). Pagasti darbojas tikai daļā Anglijas teritorijas. Pašvaldības funkcijas divlīmeņu struktūrā agrāk pildīja arī blīvi apbūvētās teritorijās izveidotās metropoles grāfistes (metropolitan counties), taču pēc to padomju likvidēšanas 1986. gadā lielākā daļa to funkciju tika nodota zemāka līmeņa metropoles rajoniem (metropolitan districts), kas tādējādi faktiski kļuva par vienotām pašvaldībām. Lielā Londona, kurai ir reģiona statuss, iedalās 32 Londonas rajonos (London boroughs) un Londonas Sitijā, sui generis pašvaldībā. Īpašs statuss ir arī Sili salām, vienlīmeņa pašvaldībai Kornvolas ceremoniālajā grāfistē.
Ceremoniālās grāfistes teritoriāli sakrīt ar metropoles grāfistēm un vairākām nemetropoles grāfistēm un vienotām pašvaldībām, tomēr parasti to teritorijās iekļaujas nemetropoles grāfiste ar vienu vai vairākām vienotām pašvaldībām (piemērs: Hempšīras ceremoniālajā grāfistē izvietojas Hempšīras nemetropoles grāfiste un divas vienotās pašvaldības: Portsmuta un Sauthemptona). Pie ceremoniālajām grāfistēm pieder arī Londonas Sitija un pārējā Lielā Londona.
Rudus

Vēsture

1931. gadā tika dibināts uzņēmums Rudus Oy Ab, kas piegādāja šķembas Helsinkiem. 1939. gadā kaļķa ražošanas uzņēmums Lohjan Kalkkitehdas Oy ieguva vairākumu Rudus.
1958. Rudus pirmais Somijā palaida betona javas rūpnīcu. 1960. gados uzņēmums sāka ražot gatavos betona izstrādājumus.
1961. gadā Rudus apvienojās ar Lohjan Kalkkitehdas Oy, turpinot darboties Lohja otrajā grupā. 1970. gadu sākumā Rudus rīcībā bija 9 betona ražotnes.
1990. gadā Lohja apvienojās ar Oy Wärtsilä Ab, jauno kompāniju nosaucot par Metra Oy Ab. Pēc apvienošanās Metra pamazām atteicās no visām bijušās Lohja nozarēm. 1993. gadā daļa betona nozares nonāca uzņēmuma Rudus Lohja Oy Ab pārziņā. 1994. gadā, pēc tam, kad daļu bijušās Lohja biznesa nodeva Partek rīcībā, tika izveidots uzņēmums Lohja Abetoni Oy, kas 2002. gadā mainīju nosaukumu uz Abetoni Oy. 2003. gadā Lohja Rudus ieguva visu Abetoni kapitālu.
2008. gadā Rudus Lohja Oy Ab tika pārsaukts par Rudus Oy; Abetoni Oy tika pārsaukts par Rudus Betonituote Oy
2008. gada vasaras olimpiskās spēles (−2. diena)

2008. gada 6. augustā, divas dienas pirms Pekinas olimpisko spēļu oficiālās atklāšanas sākās futbola priekšsacīkstes.
Sacīkšu sākumu laiki doti pēc Latvijas laika
Interneta Pasaule

Vēsture

Uzņēmums ir dibināts 2000. gada 18. aprīlī. Vairāku gadu garumā uzņēmums ir attīstījis savu optisko tīklu Rīgā un kabeļu tīklus Latvijas reģionos.

Numuru pielietojums

Komersanta Interneta Pasaule numuri
Andoras administratīvais iedalījums

Andoras administratīvo iedalījumu veido 7 pagasti (parokijas, katalāņu: parròquies). Ordino pagasts, Lamasanas pagasts un Santžulijas de Lorijas pagasts sīkāk iedalās 17 kvartālos (quarts), bet Kaniljo pagasts — 10 apkaimēs (veïnats).
Pienava

Padomju laikā

1949. gada 7.-8. aprīlī norisinājās kolhozu izveide, kolhoziem lika patriotiskus nosaukumus. Toreizējā Džūkstes pagasta Pienavas ciema padomē nodibināja divus kolhozus - "Uzvara" un "Kārlis Markss". 1952. gadā abi kolhozi tika apvienoti un tika nodēvēti par "Kārlis Markss".
1960. gadā tika uzbūvētas 8 privātmājas un viena divstāvu daudzdzīvokļu ēka. Kolhoza vajadzībām tika uzbūvētas vairākas daudzstāvu dzīvojamās ēkas, lopu kūtis, mašīnu darbnīcas, vairākas cūku, govju un teļu fermas, divas graudu kaltes. Pienavā darbojās sākumskola (slēgta 2008. gadā). 1989. gada 15. decembrī Padomju saimniecībā "Kārlis Markss" sāka strādāt jauns priekšsēdētājs - A. Ziemelis, (iepriekšējais priekšsēdētājs — V. Fogelis).
1986. gadā Pienavā tika uzņemta Rīgas kinostudijas mākslas filma "Saulessvece" Padomju saimniecība tika reorganizēta un 15.01.1989. kļuva par paju sabiedrību. 
1999. gada augustā Pienavā no Krauču purva tika izvilkts tanks T-34, kurš Otrā pasaules kara laikā bija ielūzis ledū, tika arī izrakts vēl viens šāds pats tanks, taču, šis tanks atradās pārāk dūņainā vietā un tehnisku iemeslu dēļ šo tanku nevarēja izvilkt.