google/wiki40b huggingface dataset:
Juta Strīķe

Biogrāfija

Juta Strīķe ir dzimusi Maskavā, kur arī mācījusies un pabeigusi Maskavas 584. vidusskolu, bet vasarās dzīvojusi Latvijā. Absolvējusi Latvijas Universitātes Juridisko fakultāti 1993. gadā, iegūstot tiesību zinātņu bakalaura grādu un jurista kvalifikāciju. Pašreizējo uzvārdu ieguvusi pēc laulībām ar Maiguru Strīķi.
Strādājusi Iekšlietu ministrijā, Drošības policijā un KNAB. J. Strīķe vairākkārt izvirzīta KNAB vadītājas amatam, bet Saeimā viņas kandidatūra tika noraidīta. 2011. gada 5. februārī plašsaziņas līdzekļos parādījās informācija par tiešu apdraudējumu Jutas Strīķes dzīvībai un veselībai un viņa uz laiku drošības apsvērumu dēļ izbrauca no Latvijas
No iepriekšējā vadītāja Normunda Vilnīša atlaišanas 2011. gada 16. jūnijā līdz J. Streļčenoka apstiprināšanai amatā 17. novembrī J. Strīķe ir bijusi KNAB priekšnieka pienākumu pildītāja.
2013. gada 20. decembrī KNAB priekšnieks J. Streļčenoks paziņoja par Strīķes atbrīvošanu no amata, taču 2014. gada 7. janvārī Ministru prezidents Valdis Dombrovskis šo rīkojumu atcēla. Darbu KNAB pārtrauca 2016. gadā.
2017. gada 28. februārī J. Strīķi uzņēma Jaunajā konservatīvajā partijā, 2017. gada pašvaldību vēlēšanās viņu ievēlēja Rīgas domē, bet 2018. gada Saimas vēlēšanās 13. Saeimā no šīs partijas saraksta.
Strīķe ir Jaunās konservatīvās partijas Saeimas frakcijas vadītāja, Saeimas Publisko izdevumu un revīzijas komisija priekšsēdētāja biedre un Juridiskās komisijas locekle.

Izcelsme

Atsaucoties uz Maskavas pilsētas 584. vidusskolas atestātu, kas Jutai Strīķei izsniegts uz Annas Potapovas vārda, Maskavas pilsētas Čerjomušku rajona pasu galda 1988. gada 11. augustā izdotu dokumentu Nr. I - MЮ Nr. 294724 par vārda maiņu un viņas krieviski rakstīto autobiogrāfiju pielaišanai iestājeksāmeniem Pētera Stučkas Latvijas Valsts universitātes Juridiskajā fakultātē, tiek apgalvots, ka viņa savu vārdu esot nomainījusi, 
Viņa pati to noliedz, sakot, ka vienmēr saukta par Jutu, un, ka vidusskolas atestātā notikusi direktores pārrakstīšanās, kas nav uzskatīta par gana būtisku, lai izlabotu.
2018. gada septembrī Neatkarīgā Rīta avīze lūdza Latvijas Universitātei izpaust Jutas Strīķes studiju laika personas informāciju, taču administrācijas vadītājs Ansis Grantiņš apgalvoja, ka LU nedrīkst sniegt atbildes uz šādu informācijas pieprasījumu vai ļaut iepazīties ar dokumentiem klātienē.
Lai uzliktu par pienākumu LU izsniegt pieprasīto informāciju, tā paša gada oktobrī avīze vērsās pie Izglītības un zinātnes ministrijas, uz ko IZM atbildēja, ka A. Grantiņa rīcību var apstrīdēt, iesniedzot iesniegumu augstskolas rektoram, bet rektora rīcību — ministrijā.
Rētošana

Rētošana jeb skarifikācija (angļu: Scarification) ir process, kurā uz ķermeņa, iegriežot vai iededzinot ādu, tiek veidotas rētas. Rētošana, atšķirībā no tetovējumiem, labāk parasti ir redzama uz tumšādaino cilvēku ādas. Rētošanas procesā ķermenī var izdalīties endorfīns, kas cilvēkam var radīt eiforisku stāvokli. Skarifikācijas iemesli ir arī sociāli un reliģiski. Saskaņā ar dažu cilšu pārliecību Āfrikā, radot rētas jaundzimušam bērnam, palīdz novērst ar redzi saistītās slimības. Skarifikācija rada kaitējumu un traumu uz ādas, tādēļ tas nav droši. Ne tikai materiāliem, ar ko veido brūces, bet arī pašām brūcēm ir jābūt tīrām, izmantojot antibakteriālus šķīdumus vai ziepes. Bieži brūces iekaist. Rētojumu veidotājam ir jābūt pilnvērtīgām zināšanām par cilvēka ādas anatomiju, lai novērstu iegriešanu pārāk dziļi, pārāk karstu vai pārāk ilgu dedzināšanu. Rētošana nav tik populāra kā tetovēšana, tāpēc ir grūtāk atrast skarifikācijas meistaru ar pieredzi.

Dziedināšana

Parasti, jo ilgāk brūci dziedē, jo izteiktākas būs rētas. Tādējādi, lai būtu izteiktākas rētas, brūces var glabāt atvērtas ilgstošu laiku. Tas ir, noberžot kreveli un kairinot brūci ar ķīmisku vai dabīgi kairinošu līdzekli kā, piemēram, zobu pastu vai citrona sulu. Daži praktiķi izmanto joda tinktūru, kas ir pierādījusi, ka spēj radīt redzamāku rētojumu (tādēļ to neizmanto nelielu brūču ārstēšanai). Ar šo metodi brūce var dzīt mēnešiem.
Jānis Lieknis

Dzīves gājums

Dzimis 1883. gada 4. martā Lielezeres pagastā. O. Jesenas-Lerhas proģimnāzijas skolotājs, Skolu muzeja bibliotēkas pārzinis (1913). Latvijas SPR laikā bija Rīgas pilsētas padomes izpildkomitejas Tautas izglītības nodaļas vadītājs (1919). Latvijas Skolotāju savienības aktīvists.
1921. gadā apprecējās ar Emmu Vitenbergu-Traubergu, kas tolaik bija Rīgas pilsētas 3. ģimnāzijas direktore (1919–1934, 1940—1941). Strādāja par Raiņa strādnieku jaunatnes ģimnāzijas direktoru līdz 1934. gada 15. maija apvērsumam.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā iecelts par Kirhenšteina valdības izglītības ministra biedru. 
Pēc Latvijas inkorporācijas Padomju Savienībā bija Latvijas PSR Augstākās padomes deputāts (1940—1941), Latvijas PSR Vēstures institūta direktors (1940).
Nacistiskās vācu okupācijas laikā palicis Latvijā, Vēstures institūta 8. jūlija valdes sēdē nodeva institūta atslēgas. Apcietināts un 1941. gada 23. oktobrī nošauts Biķernieku mežā. Nošauti tika arī viņa sieva Emma Liekne (1886–1942) un dēls Laimdots Jānis Lieknis (1922–1942).
Kārlis Hilperts

Militārā karjera

1907. gada jūnijā iestājies militārajā dienestā, kājnieku pulkā, par fanenjunkeru (virsnieka kandidātu). 1909. gada maijā piešķirta leitnanta dienesta pakāpe.

Pirmais pasaules karš

Kara sākumā nozīmēts štāba pienākumu veikšanai. 1915. gada maijā paaugstināts amatā par vecāko leitnantu, 1917. gada oktobrī nozīmēts par ložmetējnieku rotas komandieri, bet decembrī paaugstināts par kapteini. 1918. gadā iecelts par kājnieku bataljona komandieri. Apbalvots ar abu pakāpju Dzelzs krustiem.

Starpkaru posms

Turpinājis dienestu Reihsvērā. 1939. gada aprīlī paaugstināts par ģenerālmajoru. Norīkots par 9. armijas korpusa štāba priekšnieku.

Otrais pasaules karš

No 1940. gada februāra bija 1. armijas štāba priekšnieks. Piedalījies Francijas kampaņā. No 1940. gada novembra bija Armiju grupas "D" štāba priekšnieks, ģenerālleitnants. No 1942. gada jūnija bija 59. armijas korpusa komandieris; no jūlija — 23. armijas korpusa komandieris Austrumu frontē. Piedalījies kaujās Rževas apkārtnē. Septembrī paaugstināts par kājnieku ģenerāli. Apbalvots ar Vācu krustu (zeltā).
No 1943. gada janvāra — 54. armijas korpusa komandieris (kaujas pie Ļeņingradas). Augustā apbalvots ar Dzelzs krusta Bruņinieka krustu. No novembra — 26. armijas korpusa komandieris (kaujas pie Ļeņingradas).
No 1944. gada janvāra — 1. armijas korpusa komandieris (kaujas Ņeveļas apkārtnē); augustā apbalvots ar Ozollapām pie Bruņinieku krusta. No 1944. gada septembra — 16. armijas komandieris (Kurzemes cietoksnī). No 1945. gada marta — Armiju grupas Kurzeme komandieris. Maijā paaugstināts par ģenerālpulkvedi. Minēts pēdējā Wehrmachtbericht izlaidumā 1945. gada 9. maijā.
1945. gada 9. maijā, pēc Vācijas kapitulācijas, saņemts padomju armijas gūstā.

Pēc Otrā pasaules kara

Miris Padomju Savienības karagūstekņu nometnē 1948. gadā.
7. Saeima

Darbība

1998. gada 2. novembrī par Saeimas priekšsēdētāju tika ievēlēts Jānis Straume (TB/LNNK), bet par viņa biedriem: Indulis Bērziņš (LC) un Gundars Bojārs (LSDSP). Par Saeimas sekretāru ievēlēja Silviju Dreimani (JF, vēlāk bez frakcijas), bet viņa biedrs bija Aleksandrs Bartaševičs (TSP).
1999. gada 16. jūlijā Bērziņu amatā nomainīja Rihards Pīks (TP), jo I. Bērziņš tika iecelts par ārlietu ministru un viņam nācās nolikt deputāta mandātu. 2001. gada 26. martā Bojārs nolika mandātu, jo tika ievēlēts par Rīgas domes deputātu. 5. aprīlī viņa vietā par Saeimas priekšsēdētāja biedru iecēla Romualdu Ražuku (LC). 7. Saeimā bija 16 pastāvīgās komisijas, 14 apakškomisijas un 5 izmeklēšanas komisijas.
7. Saeimas laikā izskatīti 1442 likumprojekti, pieņemti 917 likumi. Nozīmīgākie no tiem ir grozījumi Satversmē, Valsts pārvaldes iekārtas likums, Elektronisko dokumentu likums, Komerclikums, grozījumi Administratīvā procesa likumā un grozījumi Kriminālprocesa kodeksā.
Skots Hartnels

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Hartnels uzsāka 2000.—01. gada sezonā NHL kluba Našvilas "Predators" rindās. "Predators" Hartnels spēlēja līdz pat 2007. gada vasarai, kad tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers". Tieši "Flyers" sastāvā Hartnels aizvadīja savas veiksmīgākās sezonas, 2012. gadā spēlējot arī līgas Visu Zvaigžņu spēlē. 2014. gada jūnija nogalē tika aizmainīts uz Kolumbusas "Blue Jackets". 2017. gada jūlijā atgriezās Našvilas "Predators" sastāvā, noslēdzot ar to viena gada līgumu. Īsi pirms nākamās sezonas sākuma paziņoja par karjeras beigšanu.
Kanādas hokeja izlases rindās spēlējis 2006. gada Pasaules čempionātā.
Ksenotransplantācija

Ksenotransplantācija ir dzīvnieku šūnu, audu vai orgānu transplantācija cilvēkā , kā arī tādu cilvēka ķermeņa šķidrumu, šūnu, audu vai orgānu transplantācija, kuriem bijis ex vivo kontakts ar dzīvnieku šūnām, audiem vai orgāniem. Medicīnā pastāv būtisks cilvēka orgānu un audu transplantu trūkums, un ksenotransplantācija varētu būt viens no veidiem, kā šo problēmu mazināt. Ir veikti pētījumi, kas liecina par ksenotransplantācijas terapeitisko efektu neirodeģeneratīvo slimību un diabēta gadījumos.  Piemēram, no pelēm izolēts gamma retrovīruss tika izmantots divos klīniskos pētījumos bērniem ar X- saistīto kombinēto imūndeficīta slimību (X-SCID, "Bubble Boy Disease"). Lai gan terapija vairumā gadījumu uzlaboja bērnu veselības stāvokli, tomēr dažiem pacientiem izveidojās asins vēzis - leikēmija. Šie rezultāti parāda dzīvnieku vīrusu spēju izraisīt cilvēkam slimību, lai gan citos klīniskajos pētījumos ar gamma retrovīrusiem, kas izmantoti gēnu terapijā, audzēji nav konstatēti.
Nozīmīgākā ētiskā problēma, kas saistīta ar ksenotransplantāciju, ir risku un ieguvumu līdzsvarošana, lai īstenotu laba darīšanas principu.
Daglā vārna

Izplatība

Daglā vārna ir parasta ligzdotāja Āfrikas centrālajā un dienvidu daļā, tās izplatības areāls ir ļoti liels. Tas aptver plašus reģionus no Sahāras tuksneša uz dienvidiem, Madagaskaras salu ieskaitot. Daglā vārna ir visbiežāk sastopamais vārnu dzimtas putns Āfrikā.
Somālijas pussalā tā mēdz hibridizēties ar Somālijas vārnu (Corvus edithae). Daglā vārna labprāt apmetas apdzīvoto vietu tuvumā, gan ciemos, gan pilsētās. Tā nedzīvo tropiskajos lietus mežos. Un to ļoti reti var novērot teritorijās, kas ir attālinātas no apdzīvotām vietām, lai gan daglā vārna nav tik cieši saistīta ar cilvēkiem kā Indijas vārna (Corvus splendens).

Izskats un īpašības

Pēc ķermeņa uzbūves daglā vārna vairāk līdzinās mazam krauklim, bet pēc uzvedības tā ir līdzīga melnajai vārnai. Arī ķermeņa lielums ir līdzīgs melnajai vārnai. Tā garums ir ap 45 cm, svars 400—700 g. Tomēr daglajai vārnai ir proporcionāli masīvāks knābis, nedaudz garāka aste, spārni un kājas. Apspalvojums ir divkrāsains. Galva, kakls, mugura, spārni un aste ir spoži melni, ar metālisku spīdumu, bet pleci, krūtis un kakla pamatne uz muguras balta. Acis ir tumši brūnas, kājas melnas.

Uzvedība

Daglās vārnas parasti uzturas pa pāriem vai nelielās grupās, lai gan bagātīgas barošanās vietas var sapulcināt ļoti lielu baru. Arī naktī tās dodas gulēt lielā barā. Uzvedība tām ir līzīga melnajām vārnām un pelēkajām vārnām. Daglās vārnas sargā savas teritorijas no plēsīgajiem putniem. Dakārā ir novērots, ka tās dzenā čūskērgļus (Circaetus) un zivju ērgļus (Pandion haliaetos), bet izvairās saķerties ar melno kliju (Milvus migrans).

Barība

Daglā vārna ir visēdāja. Tā barojas ar to, ko var atrast uz zemes. Tie ir kukaiņi un citi bezmugurkaulnieki, mazi rāpuļi un zīdītāji, putnēni un olas, gaudi, sēklas, zemesrieksti, augļi, maitas gaļa un cilvēku pārtikas atkritumi. Ap kautuvēm var novērot riņķojam lielus barus ar raibajām vārnām. Ir novērots, ka daglā vārna medī guļošus augļsikspārņus (Pteropodidae).

Ligzdošana

Daglā vārna ligzdu būvē augstā, vientuļā kokā. Reizēm tiek izmantoti telefona un elektrības stabi. Ligzdu būvē abi vecāki. Dējumā ir 3—6 olas. Tās ir gaiši zaļas ar brūniem raibumiņiem. Olas perē mātīte, un, kad ligzda tiek atstāta, tā apsedz olas. Inkubācijas periods ilgst 18—19 dienas. Apspalvojums putnēniem izaug pēc 38 dienām. Mazuļus baro abi vecāki.
Parastā ozolīte

Raksturojums

Augums liels 30 — 80 cm. Stumbrs stāvs, apaļš, zarojas, kails. Apakšējās lapas uz gariem (līdz 20 cm) kātiem, divkārt trīsstaraini dalītas. Uz stumbra augšdaļu lapas kļūst mazākas, īsākos kātos vai sēdošas, trīsstaraini dalītas. Lapu virspuse kaila, apakšpuse apmatota. Ziedi parasti zili violeti, bet var būt tumši violeti, gaišsārti, balti, raibi, vienkārši vai pildīti. Zieda lielums līdz 5 cm. Ziedi pa vienam stumbra vai zaru galos. Zied no maija beigām līdz jūlijam. Auglis — someņu kopauglis.

Izplatība

Suga sastopama visā Eiropā, izņemot ziemeļdaļu. Latvijā ir izplatīts visā teritorijā. Aug lapkoku mežos, krūmājos, pļavās.
Libānas administratīvais iedalījums

Libānas administratīvo iedalījumu veido 6 muhāfazas, kas sīkāk iedalās 26 distrikti.
1960. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula

Šī ir 1960. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu sadalījuma tabula.
Amazones zebiekste

Izskats un īpašības

Amazones zebiekste ir tumši brūnā krāsā ar baltu vai krēmīgu vēderu un pakakli. Pa gaišajām krūtīm uz leju tai ir smalka, tumši brūna svītra. Kažoks ir spīdīgs un elegants. Ārēji tā ir līdzīga sermulim, gan augumā, gan kažoka krāsā. Galvenā atšķirības pazīme — brūnā svītra pa krūtīm uz leju. Amazones zebiekstes ķermenis tāpat kā citiem sermuļu dzimtas dzīvniekiem ir slaids, garš un lokans, ar īsām kājām. Ķermenis ir apmēram 38 cm garš.
Amazones zebiekste migu ierīko vecu koku dobumos. Tāpat kā citas zebiekstes tā galvenokārt medī grauzējus un citus mazus dzīvniekus.
NYSE Euronext

Vēsture

2006. gada 22. maijā Ņujorkas fondu biržas īpašnieks NYSE Group, pārsolot Deutsche Börse piedāvājumu, izteica priekšlikumu par 8 miljardiem eiro pirkt Eiropas uzņēmumu Euronext, kurā bija apvienojušās Amsterdamas, Briseles, Parīzes un Lisabonas biržas. Savukārt 23. maijā Deutsche Börse izteica pretpiedāvājumu par 8,6 miljardiem eiro. Neņemot to vērā, NYSE Group un Euronext parakstīja apvienošanās līgumu. Deutsche Börse savu piedāvājumu atsauce 15. novembrī. NYSE Group akcijas tirgus cena pieauga. Konkurences regulēšanas institūcijas deva nepieciešamās atļaujas, un 19. decembrī Euronext akcionāri nobalsoja par apvienošanos, bet 20. decembrī to izdarīja NYSE Group akcionāri. Apvienošanās stājās spēkā 2007. gada 4. aprīlī, dibinot uzņēmumu NYSE Euronext.
2008. un 2009. gadā Deutsche Börse izteica divus piedāvājumus apvienoties ar NYSE Euronext, bet tie tika noraidīti. 2011. gadā Deutsche Börse un NYSE Euronext paziņoja, ka plāno apvienoties. Ar šo apvienošanos tiktu izveidota lielākā birža vēsturē. Jūlijā apvienošanos apstiprināja abu uzņēmumu akcionāri. Decembrī apstiprinājumu deva ASV konkurences regulatori. 2012. gasa 1. februārī Eiropas Komisija bloķēja vienošanos, pamatojot ar to, ka jaunais uzņēmums veidos kvazi monopolu Eiropas finanšu derivātu tirgū.
2012. gada decembrī ASV finanšu pakalpojumu uzņēmums Intercontinental Exchange (ICE) paziņoja par nodomu iegādāties NYSE Euronext. Darījums pabeigts 2013. gada 13. novembrī. 2014. gada jūnijā sākotnējā publiskā piedāvājumā Euronext (bez LIFFE) tika atdalīts no ICE.
Austras koka pasakas. Kāpēc varde nedziedāja

Austras koka pasakas

Kaut kur tālu, tālu, brīnumaina meža vistālākajā malā, kur padebešos sniedzas baltas kalnu sniega mices, aug Austras koks. Pie koka saknēm urdz dzidrs avots. Pats koks ir tik vecs un gudrs, ka neviena no apkārtnē dzīvojošajām radībām neatceras laikus pirms koks šeit sāka augt. Uz šejieni nāk dzīvnieki, lai vērotu, kā saullēktā debesu spīdeklis iznirst no koka zariem un iesāk savu ceļojumu debesīs. Kokam ir trīs mazi palīgi - trīs gariņi: meža gariņš Vilis, ūdens gariņš Tuncis un gaisa gariņš Spārīte. Viņi ir labi draugi, kas kopīgiem spēkiem spēj paveikt to, ko katrs atsevišķi nespētu. Viss jau būtu labi, ja otrā meža pusē, dziļi pazemē nedzīvotu Pazemes Māte. Kā no Austras koka nāk viss labais šajā pasaulē, tā viņa rada visu ļauno. Arī viņai ir divi palīgi — slinkais rūķis Bambuls un gļēvais pūķis Horācijs. Mežā norisinās nemitīga cīņa starp labo un ļauno, un nevienam no tiem neklājas viegli, jo kļūdās savu uzdevumu veikšanā gan gariņi, gan viņu pretinieki. Pie koka vienmēr sākas jaunie notikumi.

Kāpēc varde nedziedāja

Sākas jauna diena. Pie debesīm nav ne mākonīša, un ir ļoti karsts. Tuncis plunčājas strautā un vaicā Austras kokam, kas notiktu, ja vairs nekad nelītu lietus. Austras koks paskaidro, ka tā vēl nekad nav noticis. Kad dienas kļūst pārāk karstas un sausas, tad vardei jādara savs darbs — ar savu „kva-kva” jāsauc Pērkonvīri, lai tie zemi atkal nomazgā un atdod tai ūdeni. Tikmēr dziļi savā alā Pazemes Māte uzsūta vardei lāstu, kas to iemidzina, un sūta Bambuli un Horāciju, lai tie uzrauga, lai Varde nepamostas un nedzied. Drīz karstums jau ir tik liels, ka strauts saraujas par sīku peļķīti. Izskatās, ka Tuncim draud lielas nepatikšanas.
Raufs Memmedovs

Personīgā dzīve

2018. gada novembrī apprecējies ar Ukrainas šaha lielmeistari Natāliju Buksu.
Spirti

Spirti ir ogļūdeņražu hidroksilatvasinājumi, kam viens vai vairāki (vairākvērtīgajiem spirtiem) ūdeņraža atomi ir aizvietoti ar hidroksilgrupām (−OH). Spirtu molekulās hidroksilgrupa ir pie sp³ hibridizēta oglekļa atoma (kā piesātinātos ogļūdeņražos; t.i. bez dubultsaitēm vai trīskāršajām saitēm). Vienkāršāko piesātināto spirtu jeb alkanolu vispārējā formula ir CₙH₂ₙ₊₁OH. Ļoti bieži ar jēdzienu 'spirts' saprot etanolu jeb etilspirtu. Spirti parasti ir stabilas vielas.
Var būt arī tādi spirti, kas bez hidroksilgrupas satur citas funkcionālās grupas (aminogrupas, aldehīdgrupas u.c.). Tos sauc par aminospirtiem, aldehīdspirtiem, ketospirtiem utt. Ja bez hidroksilgrupas vielas molekulā ir karboksilgrupa, tad vielu sauc par hidroksikarbonskābi un pieskaita organiskajām skābēm, nevis spirtiem. Spirtu molekulas var saturēt halogēnu atomus vai heterocikliskus grupējumus.
Dažreiz spirtus dēvē novecojušā nosaukumā par alkoholiem.

Spirtu atrašanās dabā un ieguve no dabas produktiem

Hidroksilgrupas saturoši savienojumi ir plaši izplatīti dabā. Ogļhidrāti ir uzskatāmi par daudzvērtīgiem aldehīdspirtiem vai ketospirtiem. To polimēri veido lielu daļu no augu ķermeņa. Daudzi ogļhidrāti ir svarīgas visu dzīvo organismu sastāvdaļas (riboze un dezoksiriboze ir nukleīnskābju sastāvā). Arī daudzvērtīgie spirti, kas atvasināti no cukuriem, dabā ir plaši sastopami (sorbīts, mannīts). Starp olbaltumvielas veidojošajām aminoskābēm ir arī hidroksilatvasinājums serīns. Spirts holesterīns ir labi pazīstama lipīdu sastāvdaļa. Neiromediatora acetilholīna avots organismā ir holīns — aminospirta atvasinājums. Konjugētais alilspirts retinols piedalās acu gaismjutīgā pigmenta rodopsīna sintēzē. Dažu kukaiņu (piemēram, zīdtauriņu) feromoni ir sarežģīti spirti. No dažādiem spirtiem (koniferilspirts u.c.) un to atvasinājumiem veidojas lignīna sarežģītās molekulas.
Daudzus spirtus satur ziedu ēteriskās eļļas (geraniols, citronelols un linalools), daļa terpenoīdu ir spirti (borneols, fenhols, mentols). Latvāņi satur nedaudz metanola.
Etanolu bieži iegūst spirta raudzēšanas procesā no ogļhidrātus bagātīgā daudzumā saturošiem dabas produktiem. Metanolu agrāk rūpnieciski ieguva koksnes sausajā pārtvaicē.

Fenoli un enoli

Ja hidroksilgrupa atrodas pie sp² hibridizēta oglekļa atoma, tad attiecīgos savienojumus nepieskaita pie spirtiem. Ja hidroksilgrupa atrodas tieši pie benzola gredzena vai cita aromātiskā cikla, tad šo savienojumu sauc par fenolu. Ja −OH grupa atrodas pie nepiesātināta ogļūdeņraža dubultsaites, tad savienojumu sauc par enolu. Enoli ir visai nestabili un pēc rašanās izomerizējas (tautomerizējas) par aldehīdiem (Eļtekova—Erlenmeiera likumība), parasti tas notiek dažu sekunžu līdz dažu desmitu minūšu laikā. Tomēr vienalga enols kā tautomērā forma pastāv šķīdumā. Dažu vielu enolformas var būt visai stabilas, piemēram, pentafluor-1-propēn-2-ols.
Informācijas teorija

Informācijas teorija ir zinātnes nozare, kas, izmantojot matemātiskās metodes, nodarbojas ar informācijas apstrādes, pārraides un izmantošanas problēmu izpēti.
Teorijas pamatā ir informācijas pārvadi un apstrādi ietekmējošu nosacījumu un parametru matemātisks atveidojums. Teoriju 20. gadsimta vidū izstrādājis amerikāņu matemātiķis, elektroinženieris un kriptogrāfs Klods Šenons, meklējot fundamentālus ierobežojumus signālu apstrādē, īpaši datu saspiešanā(kompresijā), drošā uzglabāšanā un pārraidē.
Lai arī informācijas teorija galvenokārt nepieciešama sakaru inženieriem, daži no tās jēdzieniem ir pieņemti un tiek izmantoti, piemēram, psiholoģijā, valodniecība, kriptoloģojā, neirobioloģijā, kvantu skaitļošanā un citās jomās, kur nepieciešama datu masīvu apstrāde un analīze.
Allažu baznīca

Vēsture

Baznīca celta 1926. gadā, pateicoties draudzes ziedojumiem. Jau 1928. gadā no Vācijas tika atvests baznīcas zvans, kas svēra 544 kg.  1949. gadā draudze piespiedu kārtā pameta baznīcu, un tajā tika ierīkota ēdnīca, vēlāk — noliktava.  1990. gadu beigās baznīca tika restaurēta.
Kvetiapīns

Kvetiapīns ir atipiskais neiroleptiķis, ko parasti pielieto psihozes mazināšanā, piemēram, šizofrēnijas laikā. Tam ir antipsihotiska darbība un tas ietekmē vairākus receptorus.
Ivans V Romanovs

Biogrāfija

Dzimis 1666. gada 27. augustā (6. septembrī pēc jaunā stila).
Pēc cara Fjodora nāves 1682. gadā Bajāru dome, atbilstoši likumam sasauca visu valsts kārtu pārstāvju saeimu, lai tas apstiprinātu 16 gadus veco troņmantnieku Ivanu par caru. Taču Nariškinu dzimta (cara Alekseja atraitne Natālija un viņas daudzie radinieki) izvēlējās apvērsuma ceļu. Puča atbalstītāju vidū bija arī patriarhs Joakims. Viņi sasauca pūli, lai imitētu visu kārtu pārstāvju saeimu, kas vienbalsīgi izsauca par caru 10 gadus veco Pēteri. Pat Tolstojs, vēlāk rakstot savu pasūtījuma propagandas romānu "Pēteris pirmais", neuzdrīkstējās nepieminēt laikabiedru liecības, ka tos pūlī, kuri uzdrošinājās kliegt par Ivanu, Nariškinu ļaudis uz vietas sadūruši ar nažiem. Karandejeva strēļu pulks uzreiz paziņoja, ka šādam neleģitīmam caram uzticību nezvērēs, jo “tronī celts jaunākais, apejot vecāko”. Likumīgā troņmantnieka pusē nostājās arī pārējā armija un jau pēc divām nedēļām tās dumpis piespieda puča rīkotājus atteikties no varas par labu likumam. Beigu beigās 1682. gada 25. jūnijā par cariem kronēja abus - gan Ivanu, gan Pēteri, - izveidojot divvaldību (izveidoja pat īpašu cara troni ar diviem sēdekļiem). 15. septembrī vecāko māsu Sofiju ievēlēja par abu mazgadīgo caru reģenti.
Politika Ivanu neinteresēja, to viņš atstāja Sofijas ziņā, bet pats visu brīvo laiku veltīja ģimenei, literatūrai, zinātnei, mākslai.
Negaidīti miris 1696. gada 29. janvārī (8. februārī pēc jaunā stila).
Arkāde

Arkāde (franču: arcade) ir vienādas formas un izmēra arku rinda, kas balstās uz kolonnām vai uz taisnstūra vai kvadrātveida stabiem. Šādi stabi var būt dekorēti ar pilastriem vai puskolonnām, balstot arkādi vainagojošo antablementu.
Arkādes lielā mērā tiek izmantotas, veidojot vaļējās galerijas, kas izvietotas gar nama fasādēm. Sienas slodze ar arku palīdzību vienmērīgi sadalās starp atsevišķiem balstiem. Arku rindu izmantošana palielina konstrukcijas izturību, tādēļ arkādes tiek izmantotas jumtu vai antablementu balstīšanai, un var izturēt lielas slodzes. Arkādes tika izmantotas arī seno akveduktu celtniecībā, bet vēlāk romieši tās izmantoja augstu sienu celtniecībā (piemēram, Kolizejs).
Gotiskajā arhitektūrā arkādes izmantoja gan interjerā, gan ārpus ēkas, piemēram, veidojot klosteru krusta ejas. Viduslaiku angļu katedrālēs un klosteros bija sastopamas arī klātās arkādes, kas būtībā veidoja apjumtu eju, kura ved no baznīcas šķērsjoma vai joma uz iekšējām telpām. Bieži vien klātā arkāde piekļāvās klostera austrumu sienai, noslēdzot ejas, kas atrodas krustveida baznīcās šķērsjoma dienvidu daļā. Glosteršīras katedrālē (1029 g.) klātā arkāde atrodas joma rietumu galā. Klātās arkādes ir sastopamas lielajās 11. gadsimta kristiešu baznīcās (Vinčesteras un Daremas katedrāles).
Arkas, kas ir piekļāvušās sienai un tām nav caurejošu laidumu, sauc par aklo jeb māņarku. Šāda arku rinda tiek saukta par arktūru.