Marimekko

Vēsture

1949. gadā Viljo Ratia nodibināja nelielu audumu apdrukāšanas uzņēmumu Printex. Sākumā uzņēmums ražoja vaskadrānas, vēlāk pievērsās apģērbu audumiem. Viljo sieva Armi Ratia sapulcēja dažus jaunus māksliniekus, un aicināja viņus radīt jaunus un izteiksmīgus audumu rakstus. Viena no jaunajām māksliniecēm bija Maija Isola, kura izveidoja amforas dizainu.
Lai nepierastajiem audumiem piesaistītu pircēju uzmanību, Armi izdomāja rīkot modes skates. Jau pēc pirmās modes skates visi apģērbi tika ātri izpirkti. Piecas dienas vēlāk, 1951. gada 25. maijā tika reģistrēts uzņēmums Marimekko Oy. To dibināja Armi Ratia un apģērbu dizainere Rītta Immonena, lai no Printex audumiem izstrādātu un pārdotu gatavus apģērbus. Nākamajā gadā Helsinkos tika atvērts pirmais Marimekko veikals.
1953. gadā Marimekko pievienojās dizainere Vuoko Eskolina-Nurmesniemi. Viņas izveidoja radikālu brīvu kleitu dizainu, kā arī tagad jau Marimekko klasiku: abu dzimumu kreklu Jokapoiku un svītrainu Piccolo modeli. Maija Isola turpināja veidot ikoniskus Marimekko rakstus, piemēram, Kivet (akmeņi).
1954. gadā izveidots uzņēmuma logotips, kam iedvesma ņemta no Olivetti rakstāmmašīnu burtu vienkāršības.
1950. gadu beigās Marimekko sāka izplesties ārzemēs: vispirms tas nonāca Zviedrijā un drīz pēc tam ASV.
Uzņēmums guva popularitāti 1960. gados pēc tam, kad Žaklīna Kenedija iegādājās Marimekko apģērbus, un viens no tiem bija viņai mugurā 1960. gada Sports Illustrated vāka attēlā. Uzņēmums strauji auga, un tā produkcijas klāsts paplašinājās līdz dažādiem piederumiem un mājas lietām. 1960. gados Marimekko pievienojās modes dizaineri Annika Rimala, Līsa Suvanto, Penti Rinta, Kacudži Vakisaka.
1970. gados uzņēmumam tika piesaistīti dizaineri Fudživo Išimoto un Marja Suna.
1973. gadā Helsinkos atvērta jauna audumu apdrukāšanas ražotne un iegādāta pirmā plakanvirsmas iespiedmašīna. 1973. gadā fabrika tika paplašināta, un šeit tika pārcelta uzņēmuma visa audumu drukāšana.
1970. gados Japānā un ASV tika noslēgtas pirmie licencēšanas līgumi.
1979. gadā nomira Armi Ratia, un uzņēmums zaudēja vadītāju ar skaidru nākotnes redzējumu.
1983. gadā Helsinku fabrika tika paplašināta, un šeit pārcēlās arī uzņēmuma vadība.
1985. gadā Ratia mantinieki Marimekko pārdeva daudznozaru uzņēmumam Amer. 1980. gados populāra kļuva Marjas Sunas trikotāžas kolekcija ar resnu, palielinātu adījuma rakstu.
Marimekko strādāja ar zaudējumiem, un Amer 1991. gadā to pārdeva reklāmas jomas uzņēmējai Kirsti Pākanenai. Uzņēmumam sākās jauns augšanas periods. Tika atjaunots Marimekko tēls un piesaistīti jauni modes dizaineri, piemēram, Jāna Parkila un Juka Rintala. Tika izveidota jauna biznesa apģērbu līnija sievietēm.
1999. gadā Marimekko akcijas sāka kotēt Helsinku biržā.
2000. gadu sākumā atdzima Marimekko klasika; radās globāls Unikko (magone) bums. 2003. un 2006. gadā tika organizēti dizaina konkursi, un uzņēmumam izdevās piesaistīt jaunus dizainerus, piemēram, Maiju Louekari, Aino Maiju Metsolu un Jenni Tuominenu. Sami Ruotsalainena izstrādātie Oiva (lielisks) galda piederumi bija 2009. gada veikalu hits.
Marimekko drukāšana tika modernizēta, iegādājoties jaunu plakanvirsmas iespiedmašīnu un ciparizētu trafareta iespieduma aprīkojumu.
2007. gadā par Marimekko kapitāldaļu vairākuma turētāju kļuva Mika Ihamuotila. 2008. gada februārī viņš kļuva par uzņēmuma prezidentu un izpilddirektoru. Ihamuotila sāka pārveidot Marimekko vairāk par starptautisku uzņēmumu.
2010. gados ārpus Somijas tika atvērti daudzi Marimekko veikali; apgūti jauni tirgi Āzijā. Marimekko mode izgāja starptautiskā arēnā. Dizaina jomā sadarbojoties ar zīmoliem Converse (apavi) un Banana Republic (apģērbi un aksesuāri), Marimekko ieguva augstu atpazīstamību pasaulē.
2011. gadā Helsinku ražotnē tika uzstādīta rotācijas iespiedmašīna, un drukāšanas jauda trīskāršojās.
2015. gadā par uzņēmuma prezidentu kļuva Tīna Alahuhta-Kasko.