google/wiki40b huggingface dataset:
Rikardu Karvaļu

Karjera

Pēc lieliski aizvadītiem jaunieša gadiem dzimtās pilsētas klubā viņš tika uzaicināts uz Porto jaunatnes komandu. 1997. gadā futbolists uzsāka profesionāļa karjeru Leça klubā. 2002.—2003. gada sezonā R. Karvaļu kļuva par visā Eiropā pazīstamu spēlētāju, kad trenējās pie Žuzes Mourinju. 2004. gadā viņš izcīnīja pirmo UEFA Čempionu līgas titulu karjerā. 2004. gada jūlijā portugālis tika aizmainīts uz Anglijas Premjerlīgas klubu Chelsea par 30 miljoniem eiro. Komandas sastāvā viņš izcīnīja divus Premjerlīgas titulus pēc kārtas. 2008. gadā viņš palīdzēja klubam sasniegt UEFA Čempionu līgas finālu, kurā zaudēja pēcspēles 11 m soda sitienu sērijā zaudēja citam Premjerlīgas klubam Manchester United. Šis bija pirmais Čempionu līgas fināls kluba vēsturē. 2009.—2010. gada sezonā R. Karvaļu palīdzēja iegūt pirmo Premjerlīgas titulu kopš 2006. gada. 2010. gada augustā portugālis pārgāja uz La Liga klubu Real Madrid.
Portugāles izlases sastāvā ir spēlējis 2004. gada Eiropas čempionātā, 2006. gada FIFA Pasaules kausā, 2008. gada Eiropas čempionātā un 2010. gada FIFA Pasaules kausā.
Sviedru dziedzeri

Sviedru dziedzeri ir mazas tubulāras struktūras ādā, kas izdala sviedrus. Izšķir divus sviedru dziedzeru tipus, kas atšķiras uzbūves, funkcijas, anatomiskā novietojuma un sekrēta sastāva. Pirmais tips ir eksokrīni sviedru dziedzeri, kas ir sastopami gandrīz visā ķermeņa ādā un tā galvenā funkcija ir sviedru izdale, lai atdzesētu ķermeni. Ar sviedru palīdzību izdalās organisma vielmaiņas galaprodukti. Sviedru dziedzeri piedalās arī ūdens un minerālvielu maiņas regulācijā, tāpēc svīšana pastiprinās, ja lietots daudz šķidruma. Sviedru dziedzeru darbība tomēr nevar aizstāt nieru funkcijas un nodrošināt organisma iekšējās vides nemainīgumu. Ar 1 L sviedru cilvēka organisms zaudē 4—5 g vārāmā sāls, bet sāls daudzuma krasa samazināšanās slikti ietekmē daudzas ķermeņa funkcijas. Tos inervē simpātiskā nervu sistēma, tāpēc pastiprināta svīšana notiek daudzos emocionālos stāvokļos, kuros palielinās simpātiskās nervu sistēmas aktivitāte, piemēram, bailēs, sāpēs, dusmās dažkārt parādās «auksti» sviedri, jo reizē ar sviedru izdalīšanos simpātiskie nervi sašaurina ādas asinsvadus un āda atdziest. Uztraukumā visbiežāk svīst delnas.
Otrs tips ir apokrīnie sviedru dziedzeri, kas cilvēkam atrodas padusēs, zonā ap anālo atveri un tie nepilda dzesēšanas funkciju. Apokrīnie dziedzeri ir aktīvi tikai pēc pubertātes un to sekrētā ir feromoni.
19. šaha olimpiāde

19. šaha olimpiāde notika no 1970. gada 5. septembra līdz 27. septembrim nelielā Rietumvācijas pilsētā Zīgenē.

Vispārīgs apskats

Pirmoreiz kopš 1927. gada notiekošo olimpiāžu vēsturē rīkotāji nevarēja uzņemt visas komandas, jo ieplānoto 60 komandu vietā bija ieradušās 64 komandas. Četras komandas Argentīna, Ekvadora, Francija un Venecuēla savus pieteikumus bija atsūtījušas pēc noteiktā termiņa, tāpēc FIDE nolēma šīm komandām dalību atteikt. No mājās braukšanas, neizdarot nevienu gājienu, izglābās tikai Argentīna, kurai savu vietu atdeva Panama. Dalībnieku vidū bija pieci debitanti: Džērsija, Fēru Salas, Japāna, Jaunzēlande un Rodēzija.
Komandas bija jāsadala spēkos līdzīgās grupās. Pirmo reizi šim mērķim tika izmantota ESM, kurā tika ievadīti piecu iepriekšējo olimpiāžu rezultāti. Jaunpienācējiem deva iespēju pašiem nosaukt savu kārtas numuru 60 dalībnieku vidū.
Zīgenē tika labots vēl viens pirms vairāk nekā 30 gadiem uzstādīts rekords: par jaunāko olimpiāžu dalībnieku kļuva Andoras komandas šahists vienpadsmitgadīgais Endi Šermans, kurš bija atbraucis mātes pavadībā.
Spēles reglaments: pirmās 2,5 stundās 40 gājieni, katrā nākamajā stundā 16 gājieni.

"B" fināls

"B" fināla komandas ieguva šādas vietas olimpiādes kopvērtējumā: 13. Izraēla, 14. Polija, 15. Austrālija, 16. Mongolija, 17. Zviedrija, 18. Nīderlande, 19. Dānija, 20. Somija, 21. Kuba, 22. Austrija, 23. Kolumbija, 24. Indonēzija.

"C" fināls

"C" fināla komandas ieguva šādas vietas olimpiādes kopvērtējumā: 25. Anglija, 26. Filipīnas, 27. Spānija 28. Brazīlija, 29. Norvēģija 30. Itālija, 31. Grieķija, 32. Irāna, 33. Beļģija, 34. Skotija, 35.Tunisija, 36. Puertoriko.

"D" fināls

"D" fināla komandas ieguva šādas vietas olimpiādes kopvērtējumā: 37. Šveice, 38. Albānija, 39. Peru, 40. Singapūra, 41. Portugāle, 42. Īrija, 43. DĀR, 44. Meksika, 45. Libāna, 46.Luksemburga, 47. Japāna, 48. Dominikāna.

"E" fināls

"E" fināla komandas ieguva šādas vietas olimpiādes kopvērtējumā: 49. Jaunzēlande, 50. D. Rodēzija, 51. Turcija, 52. Malta, 53. Honkonga, 54. Maroka, 55. Fēru salas, 56. Andora, 57. Kipra, 58. ASV Virdžīnas, 59. Džērsija, 60. Monako.

Godalgoto komandu dalībnieku individuālie rezultāti

Godalgoto komandu dalībnieku individuālie rezultāti redzami tabulās:

Godalga par labāko partiju

Godalgu par labāko partiju saņēma Lotārs Šmids (VFR) par uzvaru priekšsacīkstēs spēlētā partijā L. Šmids — A. Kincels (Austrija).
Vladimirs Alatorcevs

Biogrāfija

Vladimirs Alatorcevs ātri guva pirmos panākumus šahā. 1931. gadā viņš ieguva trešo vietu Ļeņingradas šaha čempionātā. Tajā pašā gadā Vladimirs Alatorcevs dalīja 3. - 6. vietu PSRS šaha čempionāta finālā, iekļūstot labāko padomju šahistu pulkā. 1932. gadā viņš ieņem 2. vietu gan Ļeņingradas šaha čempionātā, gan PSRS šaha čempionātā, abos turnīros palaižot sev priekšā tikai Mihailu Botviņņiku. 1933. gadā Vladimirs Alatorcevs beidzot uzvar Ļeņingradas šaha čempionātā. 1935. gadā viņš piedalās Maskavas starptautiskajā turnīrā un 20 dalībnieku konkurencē dala 9. - 11. vietu.No 1936. gada pārceļas uz dzīvi Maskavā un uzreiz kļūst par Maskavas čempionu šahā. Šādu panākumu viņam izdevās atkārtot arī nākamajā gadā. Pēc kara Vladimirs Alatorcevs kļūst par nākamā pasaules šaha čempiona Vasilija Smislova treneri un palīdz tam izcīnīt augsto titulu 1957. gadā. No 1955. gada līdz 1961. gadam viņš bija PSRS šaha federācijas priekšsēdētājs un daudz darīja, lai Maskavā organizētu Pasaules šaha olimpiādi 1956. gadā. Vladimirs Alatorcevs ir veicis arī zinātniskus pētījumus, kuri bija saistīti ar šahu. 10 gadus (1965 - 1975) viņš vadīja šaha laboratoriju Vissavienības Fiziskās kultūras zinātniski pētnieciskajā institūtā. Viens no šīs laboratorijas galvenajiem pētniecības objektiem bija amerikāņu lielmeistara Roberta Fišera daiļrade un psiholoģija. 1983. gadā FIDE viņam piešķīra starptautiskā lielmeistara goda nosaukumu par sasniegumiem šahā.
Vudstoka 1994

Vudstoka 1994 bija mūzikas festivāls, kas tika rīkots Vudstokas festivāla 25. gadadienā. Festivāls tika plānots kā divu dienu pasākums, kas norisinātos 13. un 14. augustā, tomēr vēlāk festivālam tika pielikta vēl viena norises diena — 12. augusts.
Vudstoka 1994 apmeklēja aptuveni 350 tūkstoši cilvēku. Festivālā uzstājās daudzi plaši pazīstami izpildītāji, kā Metallica, Aerosmith, Green Day, Nine Inch Nails, Red Hot Chili Peppers, Radiohead, Pīters Geibriels, Bobs Dilans, Primus, The Cranberries, Džo Kokers, Aphex Twin, James, Cypress Hill, Zucchero, Santana un Spin Doctors.
Rūta Meilutīte

Karjera

2011. gada Eiropas jaunatnes Vasaras Olimpisko spēļu festivālā viņa izcīnīja visu trīs kalumu medaļas: zeltu 100 m brasā, sudrabu 50 m brīvajā stilā un bronzu 100 m brīvajā stilā.
2012. gada vasaras olimpiskās spēles bija pirmās lielās starptautiskās sacensības starp pieaugušajiem R. Meilulītes karjerā. Tajās viņa divas reizes laboja valsts rekordu 100 m brasā, pārliecinoši kvalificējoties finālam un pusfinālā uzstādot arī Eiropas rekordu šajā distancē (1:05,21 min). Finālā tikai 15 gadu vecā sportiste guva uzvaru (1:05,47 min), par astoņām sekundes simtdaļām apsteidzot Rebeku Soni no ASV. Šī bija pirmā Lietuvas un Baltijas valstu sportistu izcīnītā olimpiskā medaļa peldēšanā kopš neatkarības atjaunošanas. 100 metru brīvā stila distancē viņa nepārvarēja sacensību pirmo kārtu, ierindojoties 29. vietā.
2013. gada Pasaules čempionātā garajā baseinā viņa izcīnīja zelta medaļu 100 m brasa distancē, pusfinālā arī laboja pasaules rekordu (1:04,35 min). Meilutīte kļuva par pirmo lietuvieti, kas labojusi Pasaules rekordu peldēšanā pēc valsts neatkarības atgūšanas. Meilutītes izcīnītā zelta medaļa bija 500. zelta medaļa Pasaules čempionātā garajā baseinā peldēšanā. 16 gadu un 133 dienu vecumā lietuviete kļuva par jaunāko peldētāju, kas 100 m brasā ir izcīnījusi Olimpisko spēļu un Pasaules čempionāta zelta medaļu. Viņa izcīnīja arī sudraba medaļu 50 m brasa distancē. Arī šajā distancē (pusfinālā) lietuviete laboja pasaules rekordu. 2015. gada Pasaules čempionātā izcīnīja sudrabu 100 m brasa distancē.
2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro R. Meilutīte 100 m brasa distancē iekļuva finālā, taču ieguva vien 7. vietu.
Bavārijas padomju republika

Bavārijas padomju republika (vācu: Bayerische Räterepublik) bija valstisks veidojums Vācijā, kas radās Novembra revolūcijas laikā, mēģinot nodibināt patstāvīgu, sociālistisku valsti Bavārijā. Pastāvēja no 1919. gada 6. aprīļa līdz 3. maijam.
Patagonijas cūkšņukura skunkss

Izskats

Patagonijas cūkšņukura skunkss ir neliela auguma, kompakts ar spēcīgu ķermeņa uzbūvi. Ķermeņa garums, asti ieskaitot, ir 50—60 cm, astes garums 15—18 cm, svars 1,1—4,5 kg. Tēviņi ir nedaudz lielāki par mātītēm. Kažoks ir melnā krāsā ar divām baltām svītrām, kas sākas uz galvas un gar sāniem stiepjas līdz astes pamatnei. Baltās svītras, salīdzinot ar Molīna cūkšņukura skunksu, ir platākas. Muguras virspuses matojums bieži ir tumši brūnā krāsā. Aste melna ar baltiem matu galiem. Sejas matojums tāpat kā pārējiem cūkšņukura skunksiem melns. Garie un spēcīgie priekšķepu nagi un platais, pagarinātais deguns piemēroti zemes rakšanai. Patagonijas cūkšņukura skunksa foto var apskatīt šeit

Uzvedība

Patagonijas cūkšņukura skunkss ir nakts dzīvnieks, tas ir vientuļnieks un nometnieks, lai gan viena skunksa teritorija var pārklāties ar citu skunksu teritorijām. Teritorijas lielums svārstās no 9,7—16,4 ha. Dienas laikā tas atpūšas kādā alā vai slēptuvē. Katru dienu atpūtas vieta tiek mainīta. 
Briesmu gadījumā tāpat kā citi skunksi tas izmanto smaku, ko izdala ar anālo dziedzeru sekrētu.

Barība

Lai arī Patagonijas cūkšņukura skunkss ir visēdājs, tas pamatā barojas ar kukaiņiem. Izmantojot savu šņukuru un priekšķepas, tas pārrok zemi kukaiņu, to kāpuru un kūniņu meklējumos. Īpaši vasarā skunkss barojas ar kukaiņiem. Ziemas laikā, kad kukaiņu ir mazāk, tas barojas arī ar maziem grauzējiem, rāpuļiem, putniem, olām, saknēm, augļiem un neatsakās no maitas.
Zinātnieki ir atklājuši, ka Patagonijas cūkšņukura skunkss ir imūns pret klaburčūsku kodieniem. Tas tiek skaidrots divējādi, vai nu laika gaitā tie ir ieguvuši imunitāti, jo bieži ir tikuši sakosti, vai arī Patagonijas cūkšņukura skunksi medī klaburčūskas.

Vairošanās

Dabas pētniekiem trūkst informācijas par Patagonijas cūkšņukura skunksa vairošanos, tā tiek salīdzināta ar Amerikas cūkšņukura skunksa vairošanos. Grūsnība ilgst 9 nedēļas, parasti piedzimst 3—7 mazuļi. Māte mazuļus pārtrauc barot ar pienu nevis pakāpeniski, kā tas notiek lielākai daļai zīdītāju, bet krasi, līdzko tie spēj baroties ar kukaiņiem. Tas parasti notiek, kad mazuļiem ir apmēram 2 mēneši. Nav zināms, kad iestājas dzimumbriedums, bet citiem cūkšņukura skunksiem tas iestājas 10—12 mēnešu vecumā.
SpaceX CRS-8

Derīgā krava

Dragon hermētiskais nodalījums bija iepildīts ar 1723 kg kravas. Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās: mantas un pārtika apkalpei (547 kg), zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (640 kg), stacijas rezerves daļas un aprīkojums amerikāņu segmentam (306 kg), aprīkojums Krievijas segmentam (33 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (12 kg), datoru piederumi (108 kg). Nehermētiskā kravas sekcijā bija piepūšams stacijas modulis Bigelow Expandable Activity Module (BEAM).

Lidojuma gaita

Dragon tika palaists 2016. gada 8. aprīlī 20:43:32 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 v1.2 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.
Pēc otrās pakāpes atdalīšanās raķetes pirmo pakāpi bija paredzēts kontrolēti nosēdināt uz īpašas platformas okeānā. Deviņas minūtes pēc starta, 20:52:10 UTC raķešpakāpe vertikāli nosēdās uz platformas Of Course I Still Love You. Šī bija otrā reize, kad Dragon raķešpakāpe veiksmīgi nolaidusies, bet pirmā reize, kad tas noticis okeānā. Šī raķešpakāpe atkārtoti tika izmantota 2017. gada martā, palaižot pavadoni SES-10.
Dragon SKS sasniedza 10. aprīlī. 11:23 UTC to satvēra ar stacijas manipulatoru Canadarm2, kuru vadīja Timotijs Pīks. Kosmosa kuģis tika pārvietots uz Harmony moduļa apakšējo pieslēgvietu; pilnībā pieslēgts 13:57 UTC.
16. aprīlī 06:15 UTC ar Canadarm2 no Dragon kravas nodalījuma tika izņemts BEAM. Tas pārvietots uz Tranquility moduļa aizmugurējo pieslēgvietu. Pieslēgšana pabeigta 09:36 UTC.
11. maijā 11:02 UTC Dragon ar Canadarm2 palīdzību tika atvienots no stacijas; brīvā lidojumā palaists 13:19 UTC. Pēc tam tas veica noiešanu no orbītas, un 18:51 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Klusajā okeānā 420 km no Kalifornijas krasta. Lidojuma ilgums 32 dienas 21 stundas 48 minūtes.
Dzjatlava

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1498. gadā, kad tā tika dāvināta Konstantinam Ostrožskim. 17. gadsimtā pilsētiņa pārgāja Sapehu īpašumā. Līdz Polijas Trešajai dalīšanai 1795. gadā, kad Dzjatlava iekļāvās Krievijā, tā bija Lietuvas lielkņazistes (Žečpospoļitas) sastāvā. Starp pasaules kariem — Polijā. Pilsētas apkārtnē līdz Otrajam pasaules karam dzīvoja lietuviešu mazākumtautība, kuru dialekts pēc valodnieka Vladimira Toporova domām, liecināja, ka tie varētu būt lietuviskojušies jātvingi.
Dzjatlava ir rabīna Izraela Meira Kagana (ישראל מאיר הכהן,1838— 1933, Hafeca-Haīma) dzimtā pilsēta. 1944. gadā pie Dzjatlavas krita Jānis Fogelis.
Endrū Reikrofts

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Reikrofts uzsāka 2000.—01. gada sezonā, kad aizvadīja 15 spēles NHL kluba Bostonas "Bruins" sastāvā, pārējo sezonu spēlējot Amerikas hokeja līgā. 2001.—02. gada sezonā "Bruins" rindās Reikrofts laukumā izgāja vienā spēlē, bet nākamajā sezonā — piecās spēlēs.
2003.—04. gada sezona izvērtās par pirmo pilno Reikrofta sezonu Bostonas "Bruins" sastāvā, sezonas beigās kā līgas labākais debitants iegūstot arī Kaldera balvu. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Reikrofts spēlēja SM līgas klubā Tamperes "Tappara", taču tad atgriezās Bostonā.
2006. gada vasarā Reikrofts tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs" vienību, tās sastāvā aizvadot nākamo sezonu, bet 2007.—08. gada sezonā Endrū izkonkurēja Vesa Toskala. 2008. gada vasarā Reikrofts pievienojās Kolorādo "Avalanche" rindām, būdams otrais vārtsargs aiz Petera Budaja muguras. 2009.—10. gada sezonu Reikrofts aizvadīja Vankūveras "Canucks" sastāvā.
2010. gadā Reikrofts noslēda divu gadu līgumu ar Dalasas "Stars" vienību, esot komandas otrais vārtsargs aiz Kari Lehtonena, taču 2012. gada vasarā pārcēlās uz Eiropu, pievienojoties Itālijas hokeja līgas vienībai Milānas "Rossoblu".
Stīvens Darbijs

Klubu karjera

2006. gada 16. jūlijā "Liverpool" paziņoja, ka sastāvam pievienos piecus futbolistus no jaunatnes akadēmijas un Darbijs bija viens no viņiem. Viņš piedalījās FA Jaunatnes kausa finālos 2006. un 2007. gadā, kad abas reizes "Liverpool" triumfēja, pārspējot attiecīgi Mančestras "City" un Mančestras "United". Pirmajā no tiem viņš bija komandas kapteinis.
Darbijs tika iekļauts galvenās vienības sastāvā UEFA Čempionu līgas mačam pret "Galatasaray" 2006. gada decembrī, taču uz laukuma neizgāja. Uzreiz pēc mača Stambulā viņš devās uz jauniešu komandu, kuras sastāvā nospēlēja pilnu maču. 2007./2008. gada sezonā aizsargs bija kapteinis "Liverpool" rezervistu vienībā, kas uzvarēja savā līgā. Viņš izpelnījās vairākas uzslavas no komandas galvenā trenera Garija Ableta. 
Savu pirmo maču "Liverpool" sastāvā viņš aizvadīja 2008. gada novembrī Līgas kausa ceturtās kārtas spēlē ar Totenhemas "Hotspur", izejot laukumā uz maiņu. 2008. gada 8. decembrī viņš debitēja Čempionu līgā, spēlējot pret "PSV Eindhoven". 2009. gada 5. jūlijā Darbijs pagarināja līgumu ar klubu uz trim gadiem.
Pirmā iziešana "Liverpool" sākumsastāvā aizsargam bija Čempionu līgas spēlē ar "Fiorentina" 2009. gada 9. decembrī, ko liverpūlieši gan zaudēja ar 1:2. Nākamā reize bija FA kausa spēlē pret "Reading". Savukārt Premjerlīgā futbolists debitēja 2010. gada 20. janvārī pret "Hotspur", 90. minūtē nomainot Filipu Degenu.
2010. gada 11. martā Darbijs tika izīrēts "Swindon Town" klubam līdz sezonas beigām. Komandas sastāvā aizvadīja 14 līgas spēles.
19. augusts

19. augusts ir gada 231. diena pēc Gregora kalendāra (232. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 134 dienas.
2011. gada Pasaules čempionāts kalnu slēpošanā

2011. gada Pasaules čempionāts kalnu slēpošanā norisinājās no 2011. gada 7. līdz 20. februārim Garmišā-Partenkirhenē, Vācijā. Pēdējo reizi šajā pilsētā Pasaules čempionāts kalnu slēpošanā tika aizvadīts 1978. gadā. Tāpat šeit notika 1936. gada ziemas olimpisko spēļu sacensības kalnu slēpošanā. Sacensības tika aizvadītas Garmisch Classic trasē. Čempionātā piedalījās 525 sportisti, kuri pārstāvēja 69 valstis. Latviju čempionātā pārstāvēja astoņi sportisti. Čempionāta rīkošanas tiesības Garmiša-Partenkirhene ieguva 2006. gadā.
Mogulu impērija

Lokalizācija

Impērijas ziedu laikā 17. gadsimtā tās platība sasniedza aptuveni 3,2 miljoni km² un iedzīvotāju skaits bija starp 100 līdz 150 miljoniem.
Galvaspilsēta ar īsiem pārtraukumiem atradās Agrā (1526–1540, 1555-1571, 1598–1648), pēc tam Deli (1648–1857).
Bauskas apriņķa muižu nosaukumi

Bauskas apriņķa muižu nosaukumi ir viens no avotiem Bauskas apriņķa un Latvijas vēstures izziņai. 
Muižas pastāvēja līdz 1920. gada agrārajai reformai, kad tās tika likvidētas un bijušajiem īpašniekiem reizumis tika atstāti vienīgi muižu centri. Pēc reformas tā laika Bauskas apriņķa robežās saglabājās 6 lieli muižas centri (ar platību 150-300 ha) Baldonē, Kaucmindē, Lieliecavā, Lielbērstelē, Mežotnē un Rundālē, kā arī 3 mazie muižas centri (ar platību 50-100 ha) Bornsmindē, Derper-Mēmelē un Gaiļu muižā. 
Vietvārdu nosaukumos muižas vārds tika izskausts ar 1936. gada likumu par lauku nekustamo īpašumu pārdēvēšanu.
Lāču samtbeka

Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug parasti pa vienai skujkoku, retāk lapu koku mežos, īpaši skābās, smilšainās augsnēs, reizēm pie stumbru pamatnes vai uz celmiem, arī augsnes atsegumos. Īpaši bieži sastopama retinātos priežu mežos. Labi panes sausumu. Galvenais augšanas periods augusts un septembris, labvēlīgos apstākļos no jūlija līdz novembrim.

Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas. Lietojama visos veidos, garšas ziņā reizēm tiek pielīdzināta baravikām.

Līdzīgās sugas

Var tikt sajaukta ar egļu baraviku, kuras mīkstums un atveres nezilē bojājumu vietās.
Sergejs Zinovjevs

Spēlētāja karjera

2000. gadā Zinovjevs tika draftēts NHL, 2003—04 sezonā aizvadot 10 spēles NHL kluba Bostonas "Bruins" rindās, bet pēc tām atgriezās "Ak Bars" rindās. 2006. gadā Zinovjevs kļuva par Krievijas čempionu, bet 2007. gadā viņš, kopā ar komandu, uzvarēja Eiropas čempionu kausa izcīņā. 2008. gada Kontinentālā kausa superfinālā viņš bija visvairāk vārtus guvušais spēlētājs, tādējādi palīdzot savai komandai tajā uzvarēt. 2008-09 sezonu noslēdza Maskavas "Dinamo" rindās, lai gan sezonu iesāka "Ak Bars", kuras sastāvā spēlēja jau kopš 2002. gada. Uz "Dinamo" viņš pārcēlās pēc ilgstoša konflikta ar "Ak Bars" komandas treneri. 2010.—11. sezonā, spēlējot Ufas "Salavat Julajev" rindās, Zinovjevs izcīnīja Gagarina kausu. Pēc 2013.—14. gada sezonas noslēdza karjeru.
Krievijas hokeja izlases sastāvā Sergejs spēlējis 2010. gada Olimpisko spēļu turnīrā, kā arī sešos Pasaules čempionātos, kā arī 2000. gada Pasaules čempionātā junioriem. Viņš bija izlases sastāvā arī pirms 2004. gada Pasaules čempionāts, bet tika atsaukts, jo dopinga tests norādīja uz marihuānas lietošanu.
Pretkūļu paātrinātājs

Pretkūļu paātrinātājs jeb kolaiders (angļu: collider, no collide — ‘sadurties’) ir lādētu daļiņu paātrinātāja veids, kurā saduras viena otrai pretī nākošas daļiņu plūsmas (parastajā paātrinātājā iegūtā daļiņu plūsma saduras ar nekustīgu mērķi). Pretkūļu paātrinātāja darbības princips ļauj divas reizes palielināt sadursmes kinētisko enerģiju. Tomēr, lai daļiņu sadursmes varbūtība būtu pietiekami liela, kūļiem jābūt ar pēc iespējas lielāku daļiņu blīvumu, ko panāk, izmantojot īpašus daļiņu uzkrājējus, kas pēc būtības ir sinhrofazotroni. Pēc sadursmes radušās citas elementārdaļiņas tiek novērotas ar speciālu detektoru palīdzību.
Kolaideri tiek iedalīti lineāros kolaideros un gredzenveida kolaideros.
Ārpuszemes dzīvība

Ārpuszemes dzīvība ir dzīvība, kas ir attīstījusies ārpus Zemes un teorētiski sevī var ietvert paraugus, kas var sastāvēt no vienkāršiem mikroorganismiem līdz pat 
daudz attīstītākām civilizācijām nekā cilvēce.
Lai gan par ārpuszemes dzīvības esamību zinātnes, kā arī citu autoru aprindās ir ticis spekulēts jau vairākus gadsimtus, tieši kopš 20. gadsimta vidus, kad tehnoloģiju attīstības rezultātā cilvēcei pirmoreiz izdevās nokļūt kosmosā, un kopš 20. gadsimta beigām, kad izdevās atrast pirmās citplanētas, jautājums par ārpuszemes dzīvības pastāvēšanu ir kļuvis arvien aktuālāks ne tikai Saules sistēmas ietvaros, bet arī citās zvaigžņu sistēmās.
Mūsdienās, izmantojot dažādus pašgājējus un starplanētu zondes, ārpuszemes dzīvības pazīmes galvenokārt tiek pieļautas un meklētas tieši uz Marsa, kā arī atsevišķiem Jupitera un Saturna pavadoņiem kā, piemēram, uz Eiropas un Encelāda. Tāpat, izmantojot dažādas observatorijas un kosmiskos teleskopus, astronomi meklē dzīvības pazīmes arī uz citplanētām, pētot to atmosfēru sastāvu caur spektroskopijas novērojumiem.
Ar ārpuszemes dzīvības meklēšanu un pētīšanu galvenokārt nodarbojas tieši astrobioloģijas nozare. Pagaidām ārpuszemes dzīvības esamība vēl nav zinātniski pierādīta, līdz ar to šis jēdziens galvenokārt tiek izmantots tieši zinātniskajā fantastikā un ufoloģijas teorijās.

Vēsture

Ārpuszemes dzīvības ideja parādījusies jau pitagoriešu mācībā par dvēseļu ceļošanu no vienas apdzīvotas pasaules uz otru. Domu, ka zvaigznes ir tādas pašas Saules, ap kurām riņķo planētas, uz kurām var būt dzīvība, izteicis Džordano Bruno XVI gadsimtā, pamatojoties uz pitagoriešu un neoplatonisma idejām.
Pārsegšana (šahs)

Pārsegšana ir taktisks paņēmiens šaha partijā, savas figūras novietošana uz pretinieka tālšāvēju figūru darbības līnijām ar mērķi izjaukt to uzbrukuma vai aizsardzības darbību.
Veseta (stacija)

Vēsture

Stacija ierīkota 20. gadsimta 80. gados, kad no Jaunkalsnavas stacijas uzbūvēts atzars grants vešanai.
Valērijs Harlamovs

Karjera

Karjeras laikā pārstāvējis vienīgi PSRS līgas Maskavas CSKA klubu.
CSKA sastāvā 11 reizes uzvarēja PSRS čempionātā. Viņš divas reizes tika atzīts par PSRS līgas MVP. Septiņas reizes piedalījies Visu zvaigžņu spēlē (1971-1976, 1978).
2005. gadā viņš tika uzņemts Hokeja slavas zālē. Kopā ar Vladislavu Tretjaku viņi ir divi vienīgie slavas zālē uzņemtie (kā spēlētāji), kas nav aizvadījuši nevienu spēli NHL. 2008. gadā padomju hokejists tika iekļauts IIHF simboliskajā simtgades izlasē.

PSRS izlase

PSRS izlases sastāvā 8 reizes izcīnījis zelta medaļu Pasaules čempionātos. Tāpat trīs medaļas izcīnījis Olimpiskajās spēlēs: 1972. un 1976. gadā zeltu un 1980. gadā sudrabu. 1980. gada Olimpiskajās spēlēs PSRS izlase finālā zaudēja ASV izlasei, kas mūsdienās pazīstams kā "brīnums uz ledus".

Hokejista nāve

1981. gada 27. augusta rītā Harlamovs kopā ar sievu Irinu un sievas brālēnu gāja bojā autokatastrofā uz Maskavas—Sanktpēterburgas šosejas. Pie stūres bija Irina, kas slapjā asfalta dēļ nenovaldīja stūri un ietriecās pretīm braucošā kravas mašīnā. Harlamovs apglabāts Kuncevas kapsētā Maskavā.
Mana zeme deg

Sižets

Filmā tiek parādīts kāda latviešu puikas liktenis Otrā pasaules kara laikā starp divām lielvarām.
Neodadaisms

Neodadaisms ir termins, kas tiek attiecināts galvenokārt uz skaņas un vizuālo mākslu. Kā mākslas virzienam tam ir vairākas līdzības ar agrīno dadaismu. Neodadaisma mākslinieki noraida pieņemto izpratni par estētiku, savos izmanto mūsdienīgus priekšmetus un popkultūras tēlainību, veidojot absurdus pretstatījumus.
Terminu 1960. gados popularizēja mākslas kritiķe Barbara Roza, lai apzīmētu tajā laikā un iepriekšējos gados radītos mākslas darbus.
Neodadaisms ir daļēji ietekmējis tādus līdzīgus mākslas virzienus kā fluxus, popārtu un jauno reālismu.