Scientoloģija

Scientoloģija jeb saentoloģija (no latīņu: scientia — ‘zināšanas’ un grieķu: λόγος — ‘mācība’) ir 20 gadsimta otrajā pusē izveidota eklektiska reliģiski filozofiska mācība (t.s. reliģiskā filozofija), cieši saistīta ar īpašu psihoterapijas paveidu — dianētiku. To 1954. gadā ASV izveidoja zinātniskās fantastikas rakstnieks  Lafaiets Ronalds Habards (Lafayette Ronald Hubbard), un 20 gadus vēlāk tā tika oficiāli atzīta par reliģiju. Publiskajā sfērā bieži tiek dēvēta par sektu. Kopš izveidošanas scientoloģija ir bijusi viena no pretrunīgāk vērtētajām reliģiskajām kustībām.
Scientoloģijas baznīcas (Church of Scientology) dati par 2007. gadu vēsta, ka ASV tai ir 3 500 000 sekotāju, tomēr Ņujorkas universitātes 2001. gadā veiktas aptaujas dati liecina, ka šādu cilvēki tad bija 55 000.
ASV šo kustību atzina par reliģiju 1974. gadā. Scientoloģijai šāds statuss piešķirts arī Spānijā, Zviedrijā, Austrālijā u.c. Vairākas Eiropas valstis joprojām atteikušās to reģistrēt kā baznīcu - piemēram, Vācijā scientoloģija tiek uzskatīta par naudas pelnīšanas mehānismu, kas maskējas kā reliģija un izmanto viegli ietekmējamus cilvēkus. Francijas Nacionālā asambleja (parlamenta apakšpalāta) 1995. un 2000. gadā ziņojumā pasludināja scientoloģiju par sektu un rekomendēja tās darbību aizliegt. Arī Izraēlā, Meksikā un Īrijā scientoloģija oficiāli nav atzīta par reliģiju.

Darbība

Scientoloģijas baznīcai ir 8 tā dēvētie "slavenību centri", no kuriem Holivudas centrs ir vislielākais: tajā iesaistījušās tādas kinozvaigznes kā Toms Krūzs, Keitija Holmsa, Džons Travolta, Lisa Mērija Preslija u.c., tādējādi radot vērā ņemamu publicitāti.
Ar auditēšanas jeb oditēšanas palīdzību dziedē sekotāju traumatisko pieredzi, dzēš ētikas pārkāpumus vai sliktus lēmumus, kas citkārt neļautu cilvēkam sasniegt dvēseles skaidrību un jaunus attīstības līmeņus — kopumā tādu esot astoņi. Auditēšana ir kas līdzīgs hipnozes seansam, notiek aci pret aci ar konsultantu, un tās laikā auditējamais stāsta par traumām vai citām problēmām, un šos datus auditors pieraksta un noglabā arhīvā.

Kritika

"Tā vietā, lai diskutētu par to, vai scientoloģija ir reliģija vai nē, es uzskatu, ka lietderīgāk ir to aplūkot kā daudzpusēju transnacionālu korporāciju, no kuras elementiem tikai viens ir reliģisks", izdevumā Marburg Journal of Religion 1999. gadā rakstīja sociologs Stīvens Kents.
Scientoloģijas baznīcai kritiķi pārmet, ka tā aicinot sekotājus saraut saites ar radiniekiem un līdzšinējiem draugiem, tai esot pārspīlēti naidīga reakcija uz kritiku, tai skaitā vācot un publiskojot kompromitējošus materiālus par tiem, kā arī tā orientējas uz naudas pelnīšanu ar reliģiskas mācības palīdzību. Scientoloģija savā ziņā līdzinoties finanšu piramīdai, kuras dalībnieki tiek aicināti piesaistīt vairāk dalībnieku, lai tādējādi paši iegūtu kādu labumu — proti, par jaunu dalībnieki iesaistīšanu baznīca saviem biedriem maksājot. Savukārt par auditēšanas seansiem dalībnieki maksā desmitiem vai pat simtiem tūkstošu dolāru.
Speciālisti, kas scientoloģijas sektas varā nonākušajiem palīdz atgriezties normālā dzīvē, saka - šī kustība ir īpaša. Ja bijušie Jehovas liecinieki vai mormoņi atgūstas pēc diviem gadiem, no šīs sektas retais normāli spēj uztvert realitāti, jo apziņa ir neatgriezeniski deportēta.

Tiesas procesi

Bez kritikas, pret Scientoloģijas baznīcu vērsti arī tiesu darbi. Tās divi Francijas atzari - Slavenību centrs un grāmatnīca - 2009. gadā tika notiesāti ar 600 000 eiro (421 680 latu) lielu naudas sodu par savu sekotāju finansiālu apkrāpšanu 90. gados, bet baznīcas līderis Francijā Alēns Rosenbergs notiesāts ar nosacītu divarpus gadu cietumsodu un 30 000 eiro (21 084 latu) naudas sodu.