google/wiki40b huggingface dataset:
Oleksandrs Šovkovskis

Kijevas "Dinamo"

Šovkovskis ir Kijevas "Dinamo" futbola akadēmijas audzēknis. No pusaudža gadiem līdz šim brīdim Šovkovskis ir spēlējis tikai vienā klubā. Viņš ir visvairāk spēles aizvadījušais spēlētājs visā Dinamo vēsturē. Soli pa solim viņš no jauniešu komandām nonāca Dinamo pamatsastāvā, kur debitēja 1993. gadā. Nākamajā gadā viņu jau izsauca uz Ukrainas futbola izlasi. Lielāko savu karjeras daļu viņš ir bijis Dinamo pamatvārtsargs, izņemot nelielu periodu, kad viņam bija problēmas ar savainojumiem. Fanu un mediju vidū viņš kļuva populārs ar savu prasmi atvairīt 11 metru sitienus.

Ukrainas izlase

Šovkovskis bija Ukrainas izlases pamatvārtsargs 2006. gada Pasaules kausā. Viņš atvairīja 2 pēcspēles 11 metru sitienus spēlē pret Šveices izlasi otrās kārtas spēlē, ļaujot Ukrainai iekļūt ceturtdaļfinālā. Šovkovski atzina par labāko spēlētāju spēlē. Šovkovskis ir aizvadījis visvairāk spēļu Ukrainas izlasē aiz Andrija Ševčenko un Anatolija Timoščuka.
Nihroms

Nihroms ir niķeļa un hroma nemagnētisks sakausējums, kura galvenā sastāvdaļa ir niķelis un kurš var saturēt arī citus metālus, parasti dzelzi. Šim sakausējumam raksturīga augsta elektriskā pretestība un tas karstumā maz oksidējas (uz virsmas veidojas hroma oksīda aizsargkārtiņa), tādēļ nihromu plaši izmanto elektrokrāšņu un citu elektrisko sildierīču sildelementu izgatavošanai. Izplatītākie nihroma veidi satur 80% Ni un 20% Cr; 85% Ni un 15% Cr; vai 65% Ni, 15% Cr un 20% Fe. Dažu nihroma marku sastāvā ietilpst silīcijs, mangāns vai retzemju elementi.
Patoloģija

Patoloģija (grieķu: πάθος, páthos — "ciešanas") ir medicīnas nozare par slimību norisi un organisma stāvokli slimību laikā. Par patoloģiju tiek saukta arī dzīvības procesu norišu novirze no normas. Izšķir vispārējo patoloģiju (pēta patoloģisko procesu likumsakarības) un speciālo patoloģiju (pēta konkrētu slimību izraisītās pārmaiņas). Nozīmīgākās patoloģijas apakšnozares ir patoloģiskā anatomija (pēta pārmaiņas orgānu uzbūvē slimības laikā) un patoloģiskā fizioloģija (pēta iemeslus, kāpēc ir novirzes orgānos un to sistēmās).
Tiek uzskatīts, ka mūsdienu patoloģijas zinātne sākusi attīstīties 18. gadsimta otrajā pusē, lai gan jau sengrieķu filozofs Hipokrāts lika sava veida pamatus patoloģijai, uzskatot, ka slimību cēlonis ir saistīts ar ķermeņa šķidrumiem, piemēram, ar asinīm vai gļotām.
Vincencs Hrubijs

Biogrāfija

Piedzimis Krživosoudovas ciemā Bohēmijā (tagad Centrālčehijas apgabals Čehijā). Visu mūžu strādājis par skolotāju Triestes vidusskolā (vācu: Realschule). Savu labākos rezultātus šaha turnīros sasniedzis 1880. un 1890. gados. 1882. gada Vīnes starptautiskajā šaha turnīrā palicis 11. vietā (uzvarējuši Vilhelms Steinics un Šimons Vinavers), bet savstarpējās partijās pieveicis Steinicu, Džeimsu Meisonu un Džozefu Blekbērnu. 1882. gadā uzvarējis Vīnes šaha kluba turnīrā, apsteidzot Bernhardu Fleisigu. 1883. gadā Nirnbergā dalījis 10.-11. vietu 3. Vācijas šaha savienības kongresā (uzvarējis Šimons Vinavers). Mačos Vīnē uzvarējis Bertoldu Englišu ar 3½:1½ (1882) un Ādolfu Albīnu ar 5½:3½ (1891).
Mūsdienās tiek uzskatīts par pirmo čehu izcelsmes starptautiskā līmeņa šaha meistaru.
Skansens

Skansens (zviedru: Skansen — 'skanste') ir pasaulē pirmais brīvdabas etnogrāfijas muzejs un zooloģiskais dārzs, kas dibināts 1891. gadā un atrodas Stokholmā, Jūrgordenā.
Skansenā apmeklētāji var apskatīt Zviedrijas kādreizējās muižnieku mājas, zemnieku saimniecības ēkas, pilsētas kvartālu. Iedzīvojoties ainās no pilsētnieku dzīves un apmeklējot amatnieku darbnīcas, muzeja apmeklētāji var iepazīt kādreizējo laiku dzīvesveidu, sadzīvi, tradīcijas un kultūru. Līdzās etnogrāfisko ēku apskatei, iespējams arī iepazīties ar ziemeļu dzīvnieku un augu pasauli.

Vēsture

Muzeju izveidoja un dibināja 1891. gadā Arturs Hazēliuss ar mērķi parādīt arvien industriālākai un urbānākai sabiedrībai, kā agrāk dzīvojuši cilvēki. Mērķa realizēšanai no visas Zviedrijas tika sameklētas, atlasītas un uz muzeja teritoriju pārvestas aptuveni 150 dzīvojamās mājas un saimnieciskās ēkas, kas raksturo zemes īpašnieku, zemnieku, zviedru un sāmu kultūru un dzīvesveidu. Atsevišķs sektors bija atvēlēts pilsētas kvartālam, kurā tika izvietotas no koka būvētas mājas un darbnīcas, kā arī tipogrāfija un stikla pūtēju darbnīca, ievērojot pilsētas vides īpatnības. Skansenā vēlējās vienlaikus arī iepazīstināt ar ziemeļu augiem un dzīvniekiem, tāpēc dabiskos biotopos aug Skandināvijas augi un dzīvo ziemeļu dzīvnieki, kuri ir iežogoti.

Svētki Skansenā

Muzejā tiek svinēti dažādi svētki. Galvenā svētku norises vieta ir Tingsvallena un Bolnes laukums. Katru gadu tiek organizēti un sarīkoti sekojoši tradicionāli svētki, kurus muzeja darbinieki svin kopā ar apmeklētājiem: Valpurģu nakts svinības 30. aprīlī , kuros piedalās daudzi karognesēji, norisinās lāpu gājiens uz iecerēto ugunskura vietu, tiek dejotas tautas dejas, dzied studentu kori, norisinās uguņošana, kā arī tiek uz ugunskura vārīta nātru zupa; Neatkarības diena 6. jūnijā, kas tiek atzīmēta ar dejām un dziesmām, šajās svinībās piedalās arī karaliskā ģimene; Vasaras saulgriežu vakars nākamajā dienā pēc pēdējās jūnija sestdienas, ļoti nozīmīgi zviedru tautas svētki, kuri muzejā tiek svinēti trīs dienas, sākot divos pēcpusdienā saulgriežu pēcpusdienā ar tradicionālu ziedu vītnēm rotāta staba pacelšanu un apļa dejām; Lūcijas kronēšanas svētki 13, decembrī, kad Gaismas karaliene — Lūcija ar savu svītu ierodas muzejā un svin svētkus, dziedot tradicionālās dziesmas pie ugunskura vietas muzejā; Ziemassvētku svinības 24.—26. decembrī; Ziemassvētku tirdziņš, kas sākas decembra sākumā un ilgst līdz Ziemassvētkiem. Šeit ir iespējams iegādāties tautas meistaru darinājumus, sasildīties ar karstvīnu un piedalīties rotaļās un dejās; Jaungada sagaidīšanas svinības vecgada vakarā, kad tieši pusnaktī tiek lasīts Tenisona dzejolis "Atskan skaņi zvani", pēc kura sāk zvanīt muzeja Segloras baznīcas zvani un sākas uguņošana.

Muzeja teritorijā atrodošies citi apskates objekti

Muzejā teritorijā atrodas arī Tabakas un sērkociņu muzejs un Skansena akvārijs, abi atrodas netālu no galvenās ieejas Skansena teritorijā. Skansena akvārija iecienītākie objekti ir kaķu lemuri. Tāpat ir iespējams apskatīties un izbraukt ar Skasnena kalnu vilcieniņa vagoniņiem, kas kursē no Hazēliusa vārtu ieejas.
Kristina Adela Foišora

Personīgā dzīve

Bijusi precējusies ar Rumānijas starptautisko meistaru šahā Ovidiu-Doru Foišoru (dzimis 1959. gadā). Viņu meitas Sabina-Frančeska (dzimusi 1989. gadā) un Mihaela-Veronika (dzimusi 1994. gadā) arī ir šahistes.
Kvintu aplis

Kvintu aplis ir apļa veidā pa kvintām izvietotas tonalitāšu zīmes augošā secībā. Kvintu apli iespējams papildināt, pievienojot enharmoniski vienādās tonalitātes, taču pārsvarā tajā attēlotas tonalitātes ar ne vairāk kā 6 zīmēm. Pēc būtības nosaukums kvintu aplis ir relatīvs, jo tonalitāšu shēma nenoslēdzas līdzīgi aplim, tā ir spirāle, kuru var turpināt uz abām pusēm.
ZIL-131

ZIL-131 (krievu - ЗИЛ-131) ir Padomju Savienības rūpnīcā ZIL ražots kravas auto, kas sākotnēji tika ražots kā 6x6 automobilis militārām vajadzībām. Šis modelis ir līdzīgs arī citam ZIL modelim 130.
АМУР - АМУР-531340: analogue ЗиЛ-131
Eponīms

Eponīms (sengrieķu ἐπώνῠμος - vārda devējs) ir reāls cilvēks, izdomāts tēls vai dievība, kura vārdā ir nosaukts kāds ģeogrāfisks obekts (kalns, upe, krāteris, utt., piemēram, Frīdrihs Canders ir Candera krātera eponīms), cilts, laika posms, kāds atklājums, u.c.
2016. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula

Šajā sarakstā apkopota informācija par medaļu kopvērtējumu 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.
Kanclers (valsts sekretārs)

Kanclers (valsts sekretārs) (krievu: канцлер, штатс-секретарь) bija Krievijas cara Pētera I 1709. gadā ieviests augstākais civilais amats, ko piešķīra valdības vadītājam. Krievijas impērijas ķeizariene Katrīna II 1773. gadā šajā amatā iecēla īsteno slepenpadomnieku Ņikitu Paņinu, kura amatu pielīdzināja kanclera amatam, ieviesdama jaunu augstāko civilo amatu, ko nosauca par Pirmās klases īsteno slepenpadomnieku (действительный тайный советник 1-го класса). 
Krievijas impērijas laikā Pirmās klases īstenais slepenpadomnieks bija I kategorijas civildienesta pakāpe līdz 1917. gadam, kas atbilda ģenerālfeldmaršala  (генерал-фельдмаршал) pakāpei armijā. Viņiem bija pārmantojama piederība muižnieku kārtai un uzruna "Jūsu augstā ekselence" (Ваше Высокопревосходительство). 
Ierēdņi ar Pirmās klases īsteno slepenpadomnieka titulu bija valdības vadītāji vai ieņēma vadošo ministru amatus, bija Valsts padomes vadītāji.
Atmiņu klade

Sižets

Filma vēsta par mīlestību līdz pat mūža galam. 17 gadus vecā Ellisona Ellija, kas nāk no aristokrātu ģimenes, iemīlas nabaga zēnā Nojā, kas nespēj sniegt visus tos labumus, pie kurām Ellija ir pieradusi. Taču padara viņu patiesi laimīgu,sniedzot viņai savu mīlestību. Divi, no dažādām sociālam grupām nākuši cilvēki iemīlas, taču, Ellijas vecāki ir kategoriski pret Noju. Taču šī ir tā retā mīlestība,kas pārcietis gan sauli, gam lietus, gan pērkoni.

Nominācijas un balvas

2005. gadā Raiens Goslings un Reičela Makadamsa uzvarēja kanāla MTV prēmijas nominācijā Labākais skūpsts'. Reičela Makadamsa tika nominēta kanāla MTV prēmijas nominācijā 'Labākā sieviešu loma 2005. gadā. Džeims Gārners tika nominēts Aktieru Ģildes prēmijai nominācijā Labākā otrā plāna vīrieša loma.
Aidis Tomsons

Biogrāfija

Aidis Tomsons dzimis kristīgā ģimenē. Uzaudzis Rīgas centrā, bērnībā vasaras pavadījis īrētā vasarnīcā Carnikavā un Lielvārdē. Vidējo izglītību ieguvis Natālijas Draudziņas ģimnāzijā, pēcāk pabeidza divgadīgos angļu valodas kursus Latvijas Universitātē. Sava klasesbiedra, kurš mērķtiecīgi gāja uz žurnālistiku, ietekmē mācījās jauno žurnālistu skolā "Noruna".
Ilgstoši strādā Latvijas Radio, vada analītisko raidījumu "Krustpunktā" un tā rubriku "Brīvais mikrofons". No 2018. gada pavasara ir viens no ārpolitikas apskata "Divas puslodes" veidotājiem.
Vadījis arī dažādas klātienes diskusijas, piemēram, Starptautiskajā invalīdu dienā 2002. gadā un sarunu festivālā "Lampa" 2018. gadā.

Privātā dzīve

Aidis Tomsons ir precējies un ar sievu un trīs dēliem dzīvo Garkalnē, paša celtā namā. Ar topošo sievu saticies slimnīcā, abiem esot pacientiem. Apprecējies 1993. gadā. Sieva strādā par baznīcas izdevuma redaktori.
Ir adventists, aktīvi komunicē par ticības jautājumiem. Agrāk darbojies Septītās dienas Adventistu Latvijas Draudžu savienības oficiālajā izdevumā "Adventes Vēstis", bet 2016. gada februārī, protestējot pret baznīcas vadības vēlmi atbrīvoties no mācītāja Ivo Roderta, izveidoja no baznīcas vadības neatkarīgu interneta mediju "Vēstis Adventistiem".
Rīgā kā pārvietošanās līdzekli galvenokārt izmanto velosipēdu. Brīvajā laikā labprāt slēpo, skrituļo, spēlē galda spēles. Bērnībā beidzis mūzikas skolu, apgūstot vijoles spēli un klavieres, bet tagad mēdz spēlēt ģitāru.
Opus Dei

Opus Dei (latviešu: “Dieva darbs”), oficiāli Svētā krusta un Dieva darba prelatūra (latīņu: Praelatura Sanctae Crucis et Operis Dei), ir Romas Katoļu baznīcas prelatūra, kuras mērķis ir līdzdarboties Romas katoļu baznīcas evaņģelizācijas misijā, izplatot aicinājumu uz svētumu un ikdienas darbu svētdarīšanas vērtību. Prelatūru 1928. gada 2. oktobrī dibināja spāņu priesteris Hosemarija Eskrivā. 1950. gadā Romas pāvests Pijs XII to apstiprināja, bet 1982. gadā Romas pāvests Jānis Pāvils II pasludināja to par personālo prelatūru.
Pēteris Dambergs

Dzīves gājums

Pēteris Dambergs dzimis Sīkragā, zvejnieku Kārļa un Kristīnes Dambergu ģimenē. Pirmā pasaules kara gadus viņš pavada dažādās Igaunijas vietās (Kuresārē, Hāpsalu un Tallinā), kur apgūst arī igauņu valodu. 1925. gada rudenī pabeidz Dundagas pamatskolu. Vēlāk, pēc Valmieras pedagoģiskās skolas beigšanas, sāk strādāt par skolotāju. 1935. gadā viņš latviešu valodā saraksta lībiešu valodas mācību grāmatu. Pēc Otrā pasaules kara strādā par privātskolotāju. Mirst 1987. gada 15. martā un tiek apglabāts Baltezera kapsētā.
Latvijas futbola Virslīga

Vēsture

Pirmais Latvijas čempionāts futbolā notika 1922. gadā, kad par čempioniem kļuva Rīgas "Kaiserwald". 1927. gadā tika izveidota Virslīga, par tās pirmajiem čempioniem kļuva Liepājas "Olimpija". Nākamajos divos gados klubs ieguva otro un trešo čempiona titulu. 1930. un 1931. gadā par čempioniem kļuva Rīgas FK.

Turnīrs

Turnīra izspēles formāts un klubu skaits ir vairākkārt mainījies. Sacensības notiek no marta līdz novembra sākumam. Virslīgā šobrīd piedalās 9 klubi, kas sezonas laikā savā starpā tiekas divas reizes — vienreiz mājās, vienreiz viesos, kas kopā sastāda 16 spēles. Sezonas beigās komanda, kas paliek pēdējā vietā, automātiski izkrīt uz 1. līgu un tās vietu ieņem 1. līgas uzvarētājkomanda. Savukārt komanda, kas paliek priekšpēdējā vietā, tiekas divās pārspēlēs par palikšanu Virslīgā ar 1. līgas 2. vietas ieguvēju.
Probleemblad

Saturs

Žurnāls publicē materiālus par šaha kompozīcijas teoriju un vēsturi, izved gada un tematiskos šaha uzdevumu un etīžu sastādīšanas konkursus, ievieto informāciju par sacensībām, šaha kompozīcijas grāmatu recenzijas.
Žurnālā tiek lietota ne tikai nīderlandiešu valoda, rakstus publicē arī angļu un vācu valodā. Bieži vien angļu valodā iesūtītie raksti tajā tiek arī publicēti. Šaha figūru gājienus apzīmēšanai izmanto simbolu notāciju. Līdz ar to žurnāls saprotams ne tikai nīderlandiešu valodas pratējiem.
Gājēju tiltiņš (Rēzekne)

Vēsture

Līdz ar Rimi veikala atklāšanu 2004. gada 29. aprīlī, pirmo reizi izskanēja ideja par gājēju tilta izbūvi pār Rēzeknes upi, lai atvieglotu veikala apmeklētāju piekļuvi tuvākajai sabiedriskā transporta pieturai. Vēlāk gar upes labo krastu, no Rimi veikala līdz Atbrīvošanas alejai, tika izbūvēts bruģa celiņš, kuru plānoja savienot ar tiltiņu, tomēr iecere tā arī netika īstenota.
Rīgas 49. vidusskola

Vēsture

Skolas aizsākumi meklējami 1921. gada 19. septembrī, kad, balstoties uz Izglītības ministrijas Skolu departamenta Rīgas pilsētas Izglītības Valdes pieņemto lēmumu, sāka darboties Rīgas Valsts Parauga pamatskola. No tā laika skola darbojusies nepārtraukti — mainījušies tikai skolas nosaukumi un tās atrašanās vietas:
Skola savu darbu uzsāka uz laiku ierādītās telpās Todlēbena bulvārī 8, tagadējā Kalpaka bulvārī 8, kur tagad atrodas Valda Zālīša pamatskola.
1922. gada 8. septembrī Izglītības ministrija nopirka Rīgas Valsts Parauga pamatskolai telpas Skolas ielā 32. Šajā ēkā skola atradās līdz pat 1957. gadam. Skolas dzīvē, atbilstoši vēsturiskajām izmaiņām, šo gadu laikā ir notikušas būtiskas izmaiņas. 1940./41. m.g. padomju okupācijas laikā skola mainīja savu nosaukumu, tā tika pārdēvēta par Rīgas pilsētas 68. skolu ar latviešu mācību valodu, mainījās arī visa skolas dzīve. Sākoties vācu okupācijai 1941. gadā, skolai atkal tika mainīts nosaukums, turpmāk skolu sauca par Rīgas pilsētas 49. septiņgadīgo pamatskolu. 1941. gadā ēkā Skolas ielā 32 paredzēja ierīkot hospitāli. Mācības tika atsāktas kādā Lazaretes ielas (tagadējās Jeruzalemes ielas) ēkā, vecas skolas pēdējā stāvā. Pēc atkārtotās padomju okupācijas 1944. gadā skola atgriezās telpās Skolas ielā 32. 1955./56. m.g. skolu pārdēvēja par Rīgas 49. vidusskolu.
1956. gadā Rīgas 49. vidusskolai sāka celt jaunu ēku, kurā skola atrodas pašreiz. 1957. gada 1. septembri skola sagaidīja jaunajās telpās toreizējā Gorkija ielā 65, tagad – Krišjāņa Valdemāra ielā 65. 1963. gadā skolā darbu sāka ķīmijas novirziena klases, padarot 49. vidusskolu par vienu no pirmajām novirziena skolām Rīgā. Pēdējā ķīmijas novirziena klase skolu absolvēja 1989. gada jūnijā. 1988./89. m.g. tika izveidotas divu novirzienu klases – ķīmijas un bioloģijas, sauktas arī par ekoloģijas novirziena klasēm, un humanitārā klase. 1999./2000. m.g., mainoties vidusskolu mācību programmām, skolā darbu uzsāka humanitārā, eksaktā un tradicionāli – ekoloģiskā klase.
Imants Bekešs

Izglītība

1973. gadā beidzis Vārkavas vidusskolu. 1985. gadā pabeidzis Latvijas Valsts universitātes Juridisko fakultāti kā tiesību zinātnes speciālists. 2002. gadā Latvijas Universitātē iegūts sociālo zinātņu maģistra grāds tiesību zinātnē.

Darbs policijā

1976. gadā Bekešs uzsāka darbu iekšlietu sistēmā kā autoinspektors. No 1977. līdz 1980. gadam viņš bija vecākais inspektors speckomandantūrā Preiļos. No 1981. līdz 1984. gadam Bekešs bija Līvānu milicijas nodaļas priekšnieks, pēc tam kļuva par Preiļu rajona milicijas nodaļas priekšnieku. 1993. gadā apbalvots ar personisko ieroci par dienesta pienākumu priekšzīmīgu pildīšanu.
1998. gadā Bekešs kļuva par Daugavpils rajona policijas nodaļas priekšnieku. 1999. gada 24. augustā Imants Bekešs kļuva par Drošības policijas priekšnieku pēc līdzšinējā priekšnieka Jāņa Apeļa aiziešanas no amata, bet 2. novembrī viņš pēc paša vēlēšanās tika no amata atbrīvots. Bijis Valsts policijas Latgales reģiona pārvaldes priekšnieks.

Politiskā darbība

1994. gadā Imants Bekešs bija iekšlietu ministra amata kandidāts Andreja Krastiņa piedāvātajā valdībā, kuru neapstiprināja Saeima. 2002. gadā viņš kandidēja 8. Saeimas vēlēšanās no partijas "Latgales Gaisma" saraksta, taču netika ievēlēts. 2009. gadā kandidēja Daugavpils domes vēlēšanās Tautas partijas sarakstā, taču tā nepārvarēja 5% barjeru.
2010. gadā kandidējis Saeimas vēlēšanās no apvienības "Par Labu Latviju!" saraksta Latgalē, ticis ievēlēts 10. Saeimā. 2011. gadā notikušajās Saeimas ārkārtas vēlēšanās kandidējis no Zaļo un Zemnieku savienības saraksta, nav ievēlēts.
2012. gadā Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs aizturēja Bekešu aizdomās par starpniecību kukuļošanā.
Skrundas rajons

Izveide

Pēc 1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas Kuldīgas apriņķis tika likvidēts un tā teritorija iekļauta Kuldīgas, Auces, Saldus un Skrundas lauku rajonos. No 1952. gada 7. aprīļa līdz 1953. gada 21. aprīlim Skrundas rajons ietilpa Liepājas apgabalā.

Likvidācija

1959. gadā Skrundas rajonu likvidēja, tā dienvidu daļu pievienojot Saldus rajonam, bet ziemeļu daļu Kuldīgas rajonam.
Ārensburgas pils

Kuresāres jeb Ārensburgas bīskapa pils (igauņu: Kuressaare piiskopilinnus) ir viena no vislabāk saglabātajām viduslaiku pilīm Baltijas valstīs. Tā atrodas Kuresārē un ir celta no dolomīta blokiem 14. gadsimta otrajā pusē. 
Pilī izvietotas Sāmsalas muzeja vēstures un dabas nodaļas.

Vēsture

Pirmo reizi rakstos Ārensburgas pils pieminēta 1380. gados kā Sāmsalas-Vīkas bīskapa galvenais cietoksnis Samsalā. Kad pēc Livonijas konfederācijas sabrukšanas bīskaps Jānis V fon Minhauzens savu bīskapiju pārdeva Dānijas karalim Frederikam II, Ārensburgas pils uz laiku kļuva par viņa brāļa Magnusa rezidenci, kas tolaik pārvaldīja Sāmsalu un daļu Kurzemes, bet pretendēja kļūt par visas Livonijas karali.   
Dānijas (1560-1645) un Zviedrijas (1645-1710) varas laikā pils tika nostiprināta ar smilšu bastioniem. Lielā Ziemeļu kara laikā 1710. gada 15. septembrī pils padevās Krievijas caram Pēterim I un tika pilnīgi izdemolēta. 1721. gadā kļuva par Rīgas guberņas Sāmsalas provinces, vēlāk par Vidzemes guberņas Ārensburgas apriņķa pārvaldnieka rezidences vietu. 
Pils zaudēja savu militāro nozīmi un 1836. gadā krievu garnizons pili atstāja.
1904.-1912. gada notika pamatīga pils rekonstrukcija pēc Rīgas arhitektu Vilhelma Neimaņa un Hermaņa Zeiberliha (Seuberlich) plāniem. 1968. gadā pili vēlreiz restaurēja arhitekta Kalvi Aluves vadībā.
Herberts Velss

Ietekme kinomākslā

Pēc Velsa darbu motīviem ir tapušas daudzas filmas un TV seriāli, to skaits tuvojas 100. Viņa darbi izmantoti tādās pazīstamās filmās kā "Ceļojums uz Mēnesi" (Le voyage dans la lune, 1902), "Neredzamais cilvēks" (1933), "Pasauļu karš" (The War of the Worlds, 1953), "Laika mašīna" (The Time Machine, 1960), "Doktora Moro sala" (The Island of Dr. Moreau, 1996), "Pasauļu karš" (War of the Worlds, 2005).
Emanuels Grinbergs

Biogrāfija

Dzimis 1911. gadā Pēterburgā Jēzus luterāņu draudzes mācītāja un Krievijas latviešu luterāņu draudžu bīskapa Jāņa Grīnberga un viņa sievas Mērijas, dzimušas Grosvaldes, RLB priekšnieka Frīdriha Grosvalda meitas, ģimenē. 
Pēc Brīvības cīņu beigām kopā ar māti (tēvs mira 1923. gadā) un vecāko māsu Mēriju Grīnbergu (1909—1975) pārcēlās uz dzīvi Latvijā. Mācījās Rīgā un 1927. gadā papildinājās Lilles pilsētas licejā. Studēja matemātiku Latvijas Universitātes Matemātikas un dabaszinātņu fakultātē (1930—1934). Pēc tam divus gadus ar Morberga stipendiju papildināja zināšanas Augstākajā normālskolā (École Normale Supérieure) Parīzē, publicēja savu pirmo rakstu "Par divu speciālu klašu ovālu noteikšanu" (vācu: Über die Bestimmung von zwei speziellen Klassen von Eilinien).
1937. gadā uzsāka darbu Latvijas Universitātē kā privātdocents, lasīja ģeometrijas lekcijas.
Otrā pasaules kara laikā viņš Rīgas Universitātē 1943. gadā aizstāvēja disertāciju "Par oskulāciju, superoskulāciju un raksturīgiem punktiem".
1944. gadā viņu iesauca Latviešu leģionā, no 1945. līdz 1946. gadam bija ieslodzīts Kutaisi filtrācijas nometnē Gruzijā.
Pēc atbrīvošanas 1947. gadā viņa zinātnisko grādu neatzina, tādēļ viņš strādāja Rīgas rūpnīcā "Radiotehnika", attīstot teoriju par lineāro elektrisko ķēžu analīzi.
Pēc Staļina nāves viņam 1954. gadā atļāva atsākt strādāt LVU, kur viņš 1956. gadā aizstāvēja otru disertāciju "Par vienkāršo lineāru shēmu analīzes un sintēzes problēmām" (krievu: Гринберг Э. Я. О проблемах анализа и синтеза простых линейных схем) un dabūja darbu Latvijas Zinātņu akadēmijas Fizikas institūtā.
1960. gadā viņš sāka darbu jaundibinātajā LVU Skaitļošanas centrā (LVU SC) pie slepena kuģubūves projekta, tāpēc šie viņa darbi palika nepublicēti. 1962. gadā notika pirmā Rīgas grafu teorijas semināra nodarbība, E. Grinberga vadībā matemātikas students, vēlākais disidents Iļja Ripss pētīja grafa novietošanu uz tora. 1968. gadā E. Grinbergs pierādīja teorēmu par planāra grafa Hamiltona cikla eksistenci, kas bija saistīta ar tā saucamo četru krāsu problēmu ģeogrāfisko karšu drukāšanā.
1969. gadā E. Grinbergs sāka vadīt LVU SC Tuvināto metožu nodaļu. Sadarbībā ar LZA Eksperimentālās medicīnas institūta speciālistiem izveidoja oriģinālu datubāzi tuberkulozes slimnieku ārstēšanas apsekošanai pēc plaušu operācijas.
Viņa grafu teorijas pētījumu rezultātus praksē lietoja VEF telefona centrāļu izgatavošanai. 1972. gadā Rīgā notika PSRS grafu teorijas ziemas skola. Noslēdza zinātnisko Sadraudzības līgumu ar Prāgas Kārļa Universitāti par kopīgiem pētījumiem grafu teorijas laukā.
Rīgas ģenerālā plāna sabiedriskā transporta attīstības noskaidrošanai viņa grupa veica grafu teorijas analīzi par jaunu sabiedriskā transporta maršrutu izveidi un organizēšanu.
Miris 1982. gada 25. aprīlī Rīgā.
Smiltenes draudzes novads

Smiltenes draudzes novads (vācu: Kirchspiel Smilten) bija viens no Vidzemes guberņas Valkas apriņķa (līdz 1783. gadam — Cēsu apriņķa) draudzes novadiem.
Kaspars Zālītis

Cilvēktiesību aktīvisms

Viņa ievērojamākais darbs saistīts ar LGBTI tiesību jomu, organizējot un veicinot praidu kustības attīstību Latvijā un citās valstīs. 2005. gadā rīkoja pirmo Latvijas praidu, pirmo Baltijas praidu 2012. gadā, Eiropraidu Rīgā 2015. gadā. No 16 gadu vecuma Zālītis ir atklāts gejs un atbalsta cilvēkus, kuri vēlās atklāt savu seksuālo orientāciju. Komentējot pirmā praida norisi, Zālītis minēja: 
Atskatoties uz 23. jūlija notikumiem geju un lesbiešu gājiena “Rīgas Praids 2005” ietvaros, jāpiekrīt Roberta Ķīla izteikumiem Latvijas TV – ir pārsprādzis līdz šim nemanīts augonis. Vairāki tūkstoši pretinieku, vistu olas, gāze dalībnieku acīs, plakāti ar necenzētiem saukļiem, agresijas pilni izsaukumi, ar kādiem Vecrīgā sagaidīja ap simtu gājiena dalībnieku, rādīja mūsu sabiedrības iecietības līmeni.
Zālītis ir strādājis kopā ar vairākām starptautiskajām organizācijām cilvēktiesību jomā, tostarp Amnesty International, InterPride, ILGA-Europe, EDSO, Eiropas Savienības institūcijām u.c. Viņš ir bijis un paliek aktīvs vairākās cilvēktiesību jomās: sieviešu tiesības (bija Resursu centrs sievietēm "Marta" valdes loceklis), pret naida kustība (parakstot arī atbalsta vēstuli par bēgļu uzņemšanai Latvijā), HIV/AIDS jautājumi, personu ar īpašām vajadzībām tiesības. Piedalās Varavīksnes indeksa veidošanā (Rainbow Europe), kas ir starptautiskais vērtējums par LGBTI tiesībām Eiropas valstīs. Aktīvs kopdzīves regulējuma aizstāvis.