google/wiki40b huggingface dataset:
Nikolauss Cincendorfs

Dzīvesgājums

Dzimis 1700. gadā grāfa Georga Ludviga fon Cincendorfa (1662–1700) un viņa sievas Šarlotes Justīnes (1675–1763) ģimenē. Macījās piētistu skolā Hallē.
Studēja tieslietas Vitenbergas universitātē (1716-1719), pēc tam apceļoja Franciju un Nīderlandi (1719-1720). Pēc atgriešanās dzimtenē 1721. gadā viņš līdz 1732. gadam strādāja par Saksijas galma padomnieku, iepazinās ar no Vidzemes atbraukušo ģenerāli Ludvigu Nikolaju fon Hallartu un viņa sievu Magdalēnu Elizabeti.
1722. gadā viņš savos zemes īpašumos Saksijā izveidoja pirmo Hernhūtes brāļu draudzi. 1729. gadā pēc ģenerāļa Hallarta atraitnes aicinājuma viņš nosūtīja pirmo Hernhūtes brāļu draudzes misiju uz Vidzemi, kam sekoja daudzas citas misijas pa visu pasauli.
Paliktinoties attiecībām ar luterāņu baznīcu, 1735. gadā Hernhūtes brāļu draudze kļuva neatkarīga. Tas radīja konfliktus un 1736. gadā Cincendorfs tika izraidīts no Saksijas. 1736. gada septembrī Cincendorfs ieradās Vidzemē, kur sprediķoja Rīgas Svētā Jēkaba baznīcā un Valmierā.
1737. gadā viņu Berlīnē iesvētīja par Brāļu draudžu bīskapu. No Hernhūtes izceļojušie draudzes locekļi dibināja jaunas draudzes Prūsijā un Anglijā. Pēc brāļu draudzu aizliegšanas Krievijas impērijā grāfs Cincendorfs 1743. gada 12. decembrī vēlreiz ieradās Rīgā, taču tika aizturēts un internēts Citadelē, vēk izraidīts no valsts. 
1747. gadā Cincendorfs atgriezās dzimtenē un apmetās Barbijas grāfistē, kur izveidoja vienu no Brāļu draudzes lielākajiem centriem. Brāļu draudze tika oficiāli atzīta par evaņģēliskās morāviešu Brāļu draudzes garīgo mantinieci. 1750. gadā Cincendorfs apmetās uz dzīvi Londonā un turpināja vadīt draudzes darbu no turienes. 
1760. gada pavasarī viņš smagi saslima un 9. maijā nomira. Pēc grāfa nāves Brāļu draudzes 1764. gadā saņēma mantojumā Bertelsdorfas pili un muižu.
Artūrs Analts

Karjera

Izglītību mākslas jomā sācis ar mācībām Rīgas Dizaina un mākslas vidusskolā. 2011. gadā tika atzīts par Latvijas Labāko jaunais dizaineri, pēc tam iestājās Londonas Mākslas universitātes Centrālajā Sentmārtina Mākslas un dizaina koledžā, kur ieguva grādu mākslā. Pēc mācībām izveidojis dizaina studiju Variant Sudio.  A. Analts dzīvo un lielākoties strādā Londonā, darbojoties dizainā, tēlniecībā, arhitektūrā, grafikā, objektu un izstāžu dizainā.
Artūrs savos darbos uzsver trīs faktoru nozīmi: darbi jārada ar mīlestību, tiem jābūt ar koncepciju un ekoloģiskiem. Darbi top, izmantojot pētniecisku pieeju un nebaidoties eksperimentēt ar neparastiem materiāliem, tehnoloģijām un mērogiem.

2018. gada Londonas dizaina biennāle un Matter to Matter

2018. gadā Latvija pirmoreiz tika uzaicināta un piedalījās Londonas Dizaina biennālē, kas notika otro reizi. Lai izvirzītu savu pārstāvi, Latvijas Nacionālais mākslas muzejs kopā ar tā struktūrvienību Dekoratīvās mākslas un dizaina muzeju organizēja metu konkursu, kurā uzvarēja dizainera A. Analta un Variant Studio projekts Matter to Matter. Ekspozīcijas pieteikums izturēja starptautiskās žūrijas atlasi.
Mākslinieka godalgotais darbs Matter to Matter ir instalācija, kurā izmantoti dabīgi materiāli (koks, ūdens) un atspoguļota dabas loma Latvijas kultūrā un ikdienā. Tā sastāv no diviem pamatelementiem: 1) zaļā stikla siena, kas ar eksperimentālu tehnoloģiju starpniecību nodrošina dabīgu ūdens agregātstāvokļa pārejas procesu no gāzes līdz šķidrumam. Vizuāli vienkāršā stikla pamatne ar “maģisku” efektu pārtop par interaktīvu platformu komunikācijai, kas ilustrē kondensāciju. Apmeklētāji tiek aicināti uz stikla virsmas atstāt pašiem savu vēstījumu, kas laika gaitā izzūd; 2) Statistikas sols, uz kura var apsēsties, lai vērotu zaļo sienu. Cilindriskais sols simbolizē kokmateriālu nozīmi kā Latvijas lielāko eksportpreci un izglīto skatītājus par Latvijas mežiem un valsts ekonomiku (tas izgatavots no 13 Latvijā visbiežāk augošo mežaudžu sugu koksnēm atbilstoši to procentuālai platība).
Biennāles norises laikā (4. — 23. septembrī) darbs Matter to Matter guva lielu apmeklētāju popularitāti un atzinību no žūrijas, kas instalāciju novērtēja ar Zelta medaļu kategorijā Labākais dizains (London Design Biennale 2018 Best Design Medal).
Pēc panākuma A. Analta darbu izstādīja Rīgā, Dekoratīvās mākslas un dizaina muzejā, kur 11 dienās darbu aplūkoja gandrīz 9000 cilvēku. Pēdējā dienā instalāciju apmeklēja 2327 cilvēki, kas ir visaugstākais vienas dienas apmeklētāju skaits muzeja izstāžu vēsturē.

Citi darbi un izstādes

Piedalījies vairākās izstādēs Latvijā un ārvalstīs. 2018. gadā Londonā 12 Star Gallery ar izstādi "Robežas" un  Karaliskās Mākslas akadēmijas 250. vasaras izstādē. Iepriekš darbi izstādīti izstāžu zālēs un galerijās Ķelnē, Milānā, Madridē, Ļubļanā, Maskavā un citviet. Viņa darbi iekļauti Dekoratīvās mākslas un dizaina muzeja pastāvīgajā kolekcijā, privātās kolekcijās Eiropā.
.ae

.ae redeliģēšana

Sākotnēji .ae domēns tika deliģēts UUNET. Tā, kā domēnam jābūt administrētam valstī, kuru tas pārstāv .ae 1995. gadā tas tika piešķirts Etisalat, kuram sekoja īss Apvienoto Arābu Emirātu Universitātes administrācijas periods. Kopš tā laika Etisalat caur tā daļu AAE tīkla informācijas centru ir atbildīgs par darbībām ar .ae domēnu.
2006. gadā GITEX izstādes laikā Telesakaru regulators TR paziņoja, ka .ae ALD pārvalde tik pārcelta no Etisalat/AAEnic (pašreizēja domēna administratora) uz TR. Tika izveidota jauna institūcija — .ae Domēna Administrācija, kura nodrošinās .ae pārvaldi, balstoties uz jaunākajām DNS un Domēnu reģistra tehnoloģijām. 2008. gada janvāra laikā IANA oficiāli redeliģēja .ae domēnu TR.
2008. gada 3. augustā .aeDA pārņēma DNS un palaida savu servisu ar jauno reģistratoru sistēmu. Jauna sistēma darbojas pēc reģistrs-reģistrators principa. Pašlaik .aeDA ir akreditējis piecpadsmit reģistratorus no dažādām pasaules malām. Interneta lietotājiem ir iespēja reģistrēt un pārvaldīt savus .ae domēnus, izmantojot interneta sistēmu, nevis e-pasta vēstules reģistratoram. .aeDA noteikumi nosaka, ka domēna lietotājs drīkst pārvietot savu domēnu starp reģistratoriem bez maksas.
.ae ir pirmais augstāka līmeņa domēns Arābu reģionā, kurš izmanto standarta reģistrs-reģistrators modeli un izmanto EEP (Extensible Provisioning Protocol) domēnu pārvaldīšanai.

Domēnu pārvietošana starp reģistratoriem

Domēna vārda īpašnieks var pārvietot savu domēnu starp reģistratoriem, iegūstot domēna paroli. Šo paroli domēna īpašnieks norāda reģistratoram, uz kuru vēlas pāriet. Tas veic domēna pārvietošanu pie sevis bez iepriekšējā reģistratora līdzdalības. Iepriekšējās reģistrators nedrīkst pieprasīt samaksu par šo pakalpojumu, bet jaunais reģistrators drīkst.

Domēna vārda cenas

.ae domēna cenas svārstās no 30 USD līdz 200 USD atkarībā no reģistratora un piedāvātajiem pakalpojumiem.
.ae cenas ir ievērojami kritušās, pēc domēna pārvades pāriešanas .seDA rokās. Pirms 2008. gada 3. augusta, kad domēnu pārvaldīja Etisalat, tā cena bija 41 USD par gadu, bet ac.ae, org.ae, gov.ae un sch.ae cena bija 20 USD. Sakarā ar sarežģīto reģistrēšanas procedūru starptautiskie reģistratori pieprasīja 100 līdz 200 USD.

Domēna vārdu skaits

Gitex2008 laikā .aeDA skaitītājs rādīja 90 000 reģistrētu domēnu. Ar tik lielu reģistrēto domēnu skaitu, šis ir lielākais augstākā līmeņa domēns arābu reģionā.

IDN un arābu rakstības domēna vārdi

AAE Telesakaru regulators (TR) un .ae Domēna Administrators (.aeDA) izrādījuši lielu interesi, lai .ae kļūtu par pirmo domēnu, kur ir pieejami arābu rakstības domēna vārdi . Tas tiks izdarīts, līdzko ICANN pabeigs sagatavošanos Internacionalizētu domēna vārdu ieviešanai augstākajā līmenī.
ICANN 35. sanāksmes laikā (2009. gada 21. līdz 26. jūnijs) Sidnejā, .aeDA pārstāvji norādīja, ka .aeDA EPP-bāzētā sistēma ir pilnībā savietojama ar Internacionālizētu domēnu vārdu protokolu un vadlīnijām.
20. janvāris

20. janvāris ir gada 20. diena pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 345 dienas (346 garajā gadā).

Vārda dienas

Aļģis, Aļģirds, Oļģerds, Orests
Tismenicja

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1143. gadā kā Galīcijas-Volīnijas apdzīvotā vieta. No 14. gadsimta - Polijas sastāvā. Pēc Polijas Pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsētu iekļāva Austrijas impērijā (Austroungārijā), kur tā ietilpa līdz Pirmā pasaules kara beigām. Ap 1910. gadu apmēram puse no pilsētas iedzīvotājiem bija ebreji.
Pēc Pirmā pasaules kara Tismenicja iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, PSRS iebruka Polijā, un Tismenicja tika iekļauta Ukrainas PSR. No 1941. līdz 1944. gadam Tismenicja atradās vācu okupācijā. Pēc kara poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.
Rīgas Rīnūžu vidusskola

Vēsture

Skola uzsāka savu darbību 1990. gada 1. septembrī kā Rīgas 97. vidusskola, bet līdz skolas ēkas pabeigšanai nodarbības notika daiļamatniecības skolas, Rīgas 81. vidusskolas un Rīgas 46. vidusskolas ēkās. 1991. gadā 9. septembrī tika atvērta jauna Rīgas (pilsētas) Rīnūžu ģimnāzijas ēka Ziemeļblāzmas ielā 59 (tagad Augusta Dombrovska iela 88). 2006. gadā to pārdēvēja par Rīgas Rīnūžu vidusskolu.

Zaļais karogs

No 2005. gada Rīnūžu vidusskola ir Vides izglītības fonda Ekoskolu programmas aktīvais dalībnieks. 2007. gada skolai ir piešķirts zaļais karogs.
Ziyuan 1-02C

Lidojuma gaita

Ziyuan 1-02C tika palaists 2011. gada 22. decembrī 03:26:14 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 4B no Taijuaņas pavadoņu palaišanas centra Ķīnas vidienē. Pirmie attēli no pavadoņa tika saņemti 23. decembrī.
2012. gada 18. aprīlī svinīgā ceremonijā pavadonis tika nodots ekspluatācijā.
1947. gada Latvijas čempionāts šahā

1947. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas PSR 4. šaha čempionāts vīriešiem.

Turnīra gaita

Latvijas PSR 4. šaha čempionāts vīriešiem notika no 27. marta līdz 30. aprīlim 1947. gadā. Pirms turnīra notika atlases sacensības, kuru uzvarētāji ieguva tiesības startēt čempionātā finālā. Savukārt Latvijas PSR čempionāta uzvarētājs ieguva tiesības startēt PSRS čempionāta ceturtdaļfinālā.
Lai gan pirms turnīra par pretendentu uz uzvaru uzskatīja trīskārtējo Latvijas PSR čempionu Aleksandru Koblencu, viņš čempionāta nobeigumā dalīja tikai 5.-6. vietu. Lielāko panākumu savā šahista karjerā sasniedza viens no pēckara Latvijas šaha dzīves aktīvākajiem organizatoriem Zigfrīds Solmanis, kam izdevās apsteigt tuvākos sekotājus un izcīnīt čempiona titulu.
Turnīrs iezīmējās ar jaunu tradīciju - tā laikā tika izdoti laikraksta "Padomju Jaunatne" divi speciālie izlaidumi, kas bija veltīti Latvijas PSR šaha čempionātam.
Emilians Dobresku

Dzīves gājums

Emilians Dobresku dzimis Bukarestē. Tēvs bijis namdaris, māte — strādājusi tekstilrūpniecībā.
1951. gadā beidzis Bukarestes Augstāko komercskolu. Studējis Maskavā Lomonosova Universitātes Ekonomikas fakultātē (1951—1956). No 1956. līdz 1958. gadam bijis Bukarestes Universitātes asistents, no 1958. līdz 1967. gadam — Universitātes lektors. 1963. gadā Bukarestē aizstāvējis doktora disertāciju ekonomikā. Kopš 1967. gada — profesors dažādās ekonomikas fakultātēs Bukarestē. 1972.-1978. gadā — Valsts plāna komitejas pirmais viceprezidents. No 1981. gada aprīļa līdz 1982. gada oktobrim — Valsts plāna komitejas prezidents (atkāpies, jo noraidīts viņa priekšlikums Rumānijas ekonomikas pārstrukturēšanai). 1983.-1988. gadā — Nacionālās zinātnes un tehnoloģiju padomes viceprezidents.
No 1993. līdz 1995. gadam un 1998. gadā — Rumānijas prezidentūras Ekonomikas konsultatīvās grupas loceklis. Kopš 1990. gada — Rumānijas Akadēmijas Nacionālās Ekonomiskās izpētes institūta zinātniskās padomes loceklis un vecākais pētnieks.
Dobresku publicējis vairāk nekā 100 darbus (rakstus un grāmatas) par ekonomikas jautājumiem.

Sasniegumi šaha kompozīcijā

Ar šaha kompozīciju nodarbojies no 1948. gada, publicējis vairāk nekā 240 šaha kompozīcijas, tai skaitā 210 etīdes. Konkursos izcīnījis 160 atzinības, tai skaitā 50 pirmās godalgas. Lielmeistars (1989) un starptautiskais tiesnesis (1958). Šaha kompozīcijā. Iemīļotās etīžu tēmas: dinamiska pozicionāla cīņa, sistemātiska figūru kustība, abpusējs gājiena spaids. Astoņkārtējs Rumānijas čempions etīžu grupā.

Risinājums

1. Thc8 Txf4+ 2. Ke5 Txd4 3. d3 Td5+ 4. Ke6 Dc5 5. d4 Td6+ 6. Ke7 Dc6 7. d5 Td7+ 8. Ke8 Dc7 9. d6 un baltie uzvar.
Etīdes tēma: Divu balto un divu melno figūru sistemātiska virzīšanās.
10. maijs

10. maijs ir gada 130. diena pēc Gregora kalendāra (131. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 235 dienas.
Vitālijs Višņevskis

Spēlētāja karjera

No 1995. līdz 1999. gada Višņevskis spēlēja Jaroslavļas "Torpedo" rindās, aizvadot spēles gan Augstākajā, gan Pirmajā, gan 1998—99 sezonā arī Superlīgā.
1998. gadā viņu ar augsto 5. numuru draftēja NHL klubs Anaheimas "Mighty Ducks", kuras rindās Visņevskis spēlēja līdz pat 2006. gadam. 2004-05 NHL sezonas lokauta laikā Vitālijs spēlēja Krievijas Superlīgas kluba Voskresenskas "Himik" rindās. Pirms 2006—07 sezonas Višņevskis tika aizmainīts uz citu NHL klubu — Atlantas "Thrashers", bet sezonas nogalē, pēc 52 "Thrashers" rindās aizvadītām spēlēm, viņš nonāca Nešvilas "Predators". 2007—08 sezonu Višņevskis aizvadīja Ņūdžersijas "Devils" rindās. 2008. gada vasarā Vitālijs atgriezās Krievijā, aizvadot divas sezonas Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā.
No 2010. līdz 2012. gadam spēlēja Sanktpēterburgas SKA rindās, taču tad atgriezās "Lokomotiv", tās sastāvā spēlējot no 2012. līdz pat 2015. gadam. 2015. gada septembrī uz pārbaudes laiku pievienojās NHL klubam Anahaimas "Ducks", taču vietu tā rindās neizcīnīja.
Krievijas izlases rindās Višņevskis spēlējis trijos Pasaules čempionātos, 2004. gada Pasaules kausa izcīņā, kā arī 2006. gada olimpiskajās spēlēs. 2009. gada Pasaules čempionātā viņš izcīnīja zelta medaļas. Junioru vecumā viņš spēlēja arī divos Eiropas čempionātos U18 jauniešiem, kā arī 1999. gada Pasaules U20 čempionātā.
Tamilnāda

Ģeogrāfija

Tamilnādas štata austrumos un dienvidos plešas līdzenumi, bet ziemeļos un rietumos atrodas kalnu apgabali. Austrumos atrodas auglīgais Kāveri upes deltas līdzenums. Dienvidos ap Madurajas un Rāmanātapuramas pilsētām atrodas sausi, neauglīgi līdzenumi. Gar štata rietumu robežu stiepjas Kardamona kalni, kas ir daļa no Rietumgatiem.
Tamilnāda atrodas subekvatoriālajā klimata joslā. Pēc Kepena klimata klasifikācijas tur ir savannas klimats (Aw), štata rietumos subtropu kalnu klimats (Cwb). Karstākie mēneši ir maijs un jūnijs, kad vidējā gaisa temperatūra ir ap 32—33 °C. Reti temperatūra ir zemāka par 20 °C. Izņēmums ir kalnainie reģioni štata rietumos un ziemeļos, kur gaisa temperatūra janvārī var nokristies līdz +3 °C.
15% no Tamilnādas teritorijas klāj meži. Lielākajai daļai Tamilnādas teritorijas raksturīgs savannas augājs, vienīgi Kardamona kalnos raksturīgs subalpīnais augājs. Tamilnādā ir vairāki nacionālie parki — Indiras Gandijas nacionālais parks, Grashilsas nacionālais parks, Mudumalai nacionālais parks, Mannāras līča jūras nacionālais parks.

Vēsture

Uzskata, ka auglīgajā Kaveri upes ielejā jau no apmēram 300. gada p.m.ē. valdījusi tamilu Čolas dinastija, bet Indijas pussalas dienvidos valdījusi Pandju dinastija.
Origens no Aleksandrijas rakstīja, ka pēc Kristus nāves apustulis Svētais Toms devies uz Senās Divupes un Persijas zemēm sludināt jauno evaņģēliju, nokļuvis Indijas dienvidos, kur nogalināts.
Jau pirms tam no Ziemeļindijas gar jūras krastu ieceļojuši hindu priesteri un budistu mūki.
6. gadsimtā tamilu zemi pakļāva Pallavas dinastija ar galvaspilsētu Kančipuramā. 8. gadsimtā viņus uzvarēja Čalukju dinastija. Ap 850. gadu varu atguva Čolas dinastija, kas savus ziedu laikus sasniedza ap 1000. gadu un pastāvēja līdz pat 13. gadsimtam, izveidojot vareno Čolas impēriju gan Dienvidindijas, gan Šrilankas un mūsdienu Malaizijas un Indonēzijas teritorijā.
1218. gadā Madurajas pilsētā valdošā Pandju dinastija atjaunoja savu neatkarību, 1279. gadā uzvarēja pēdējo Čolas ķēniņu Radžendru IV un valdīja tamilu zemēs līdz 1311. gadam, kad Maduraju iekaroja Deli sultāna karavadonis Maliks Kafurs. 1370. gadā Madurajas sultānu sakāva Vīdžajnāgaras karaspēks. 17. gadsimtā tamilu zeme sadrumstalojās nelielās najaku valstiņās, bet ziemeļu daļu 1686. gadā pakļāva moguli. 1781. gadā tamilus pakļāva Britu Austrumindijas kompānija, nodibinot Madrasas Prezidentūru, kas paplašinājās pēc diviem kariem ar Maisoras valdnieku (1790-1792, 1798-1799).
Pēc Britu Indijas sadalīšanās 1947. gadā izveidoja Madrasas štatu. Kad 1953.—1956. gadā štatus reorganizēja pēc izplatītākās valodas principa, no Madrasas atdalīja telugu valodā runājošo iedzīvotāju teritorijas, kuras iekļāva Āndhra Pradēšas štatā, malajalu valodā — Keralas štatā, kannadu valodā — Karnātakas štatā, oriju valodā — Odišas štatā.
Maija Narva

Biogrāfija

Igaunijas šaha meistaru Borisa Ritova (1937–1987) un Merikes Ritovas (1936) mazmeita. Trīnas tēvs ir FIDE šaha meistars Jāns Narva (1958), bet māte ir FIDE šaha meistare Regīna Narva (1970). Arī vecākā māsa Trīna Narva (1994) ir šaha meistare.
Trīs reizes uzvarējusi Igaunijas sieviešu šaha čempionātā - 2014., 2016. (pēc papildu turnīra) un 2017. gadā. 2013. gadā Igaunijas sieviešu šaha čempionātā bijusi otrā, bet 2015. gada Igaunijas atklātajā sieviešu šaha čempionātā dalījusi otro vietu. 2014. gadā Batumi uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2015. gadā Karpačā bijusi Igaunijas meiteņu komandas sastāvā, kura uzvarējusi Eiropas meiteņu komandu čempionātā šahā U18 vecuma grupā.
Pārstāvējusi Igaunijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 2 reizes (2014-2016). Interesanti, ka 2014. un 2016. gadā Pasaules šaha olimpiādēs spēlējusi kopā ar māti Regīnu un māsu Trīnu.
Par panākumiem turnīros FIDE 2015. gadā Narvai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Bēlene

Vēsture

Pilsēta rakstos pirmoreiz pieminēta 1353. gadā. 20. gadsimta divdesmitajos gados pilsētas apkaimē sākta brūnogļu ieguve. Otrā pasaules kara gados pie pilsētas bija rūpnīca, kas no brūnoglēm ražoja sintētisko degvielu.
Jurajs Mikūšs (1987)

Spēlētāja karjera

2005. gada NHL draftā viņu Monreālas "Canadiens" izraudzījās ar kopējo 121. kārtas numuru. Savu karjeru uzsāka Slovākijas Ekstralīgā 2003. gadā HK 36 Skalica kluba sastāvā. Vēl spēlējis Kvebekas augstākajā junioru hokeja līgā Chicoutimi Saguenéens un AHL kluba Manchester Monarchs klubu sastāvos.
Slovākijas izlases sastāvā startēja 2006. un 2007. gada Pasaules junioru čempionātos un 2008. un 2009. pasaules čempionātos pieaugušajiem. 2010.—2011. gada KHL sezonu uzsāka Rīgas "Dinamo" komandas sastāvā, taču novembra beigās pārgāja uz Maskavas "Spartak".
2011. gada vasarā Mikūšs noslēdza līgumu ar Prāgas "Lev" vienību, tās rindās aizvadot nākamo pusotru sezonu, līdz nonāca citā KHL klubā Bratislavas "Slovan". No 2014. līdz 2016. gadam Mikūss nespēlēja
Aksi

Akmens labirinti

Interesantākais piemineklis salā ir divi akmens labirinti kas veidoti no rindās izvietotiem laukakmeņiem. Arī citās agrāk zviedru apdzīvotajās Igaunijas salās ir šādi labirinti un tie saistāmi ar senām zvejnieku un jūrasbraucēju tradīcijām, kuru mērķis bija nodrošināt drošu braucienu.
Saskaņā ar nostāstiem vecāko labirintu (Türgi linn - ‘turku pilsēta’) 1849. gadā veidojis kāds zviedru virsnieks Dāvids Vekmans. Pie ieejas labirintā akmenī iekalti viņa iniciāļi "DW" un gadaskaitlis "1849".
Otrs labirints atrodas salas ziemeļrietumu daļā. Ziemeļos no tā atrodas akmens, kurā iekalts "EKA 1914". Novadpētnieki uzskata, ka labirintu 1914. gadā veidojis Ēvalds Konstantīns Aksbergs. Citas ziņas liecina, ka labirints celts 1915. gadā un tajā mīlējuši spēlēties salinieku bērni.
Stabule

Izgatavošana

Stabules un niedru stabules izgatavošana aprakstīta Andreja Jurjāna rakstā „Latviešu tautas mūzika”:
 Stabuli izgrieza no daždažādiem kokiem — priedes, apses, kazenāja, alkšņa, vītola u. c. Koka savitēja siltumā un tad izgrieza serdi, caur ko izcēlās stobrs; arī ņēma gatavu stobru — niedri. Stabule pastāv iz divām daļām — rumpja un spiedzes jeb ģiņģas (skat. iepriekš). Ja rumpis bija diezgan garš un tievs, tad turpat tievajā galā ietaisīja spiedzi, mēlīti atgriežot un plāninot, tad iegrieza rumpi, skatoties pēc garuma, sešus līdz astoņus caurumus, tā ka iznāca diatoniska toņu rinda. Ja rumpis bij resns, tad tika ielikta spiedze tievajā galā vai nu no tievāka koka, vai niedres. Ko skaņu mīkstināt, uztina resgalim skrūviski noplēstu tāsi.
 — Andrejs Jurjāns „Latviešu tautas mūzika”
Pietālava

Pietālava („zeme pie Tālavas”; latgaliešu: Pītuolova) ir hipotētisks nosaukums seno letgaļu pilsnovadam ar centru tagadējās Pitalovas (Abrenes) apvidū. Pēc vēsturnieka Edgara Andersona domām tas bija Tālavas pavalsts — Atzeles apvidus, kas robežojās ar Krieviju.
Andersons uzskata, ka 1782. gadā pirmo reizi rakstos pieminētās Pitalovas (Пыталово) nosaukums ir pārkrievots „Pietālavas” vārds. Arheoloģiskie izrakumumi liecina, ka tālaviešu dzīves areāls sniedzies tālāk par Izborskas cietoksni. 1938. gadā Jaunlatgales pilsētai piešķirtais Abrenes nosaukums ir cēlies no Tālavas dalīšanas līgumā pieminētās Abrenes (latīņu: Abrene) Adzeles zemē. Par tās atrašanās vietu senatnē nav precīzu ziņu.
Saskaņā ar 1920. gada 11. augustā parakstīto Latvijas—Krievijas miera līgumu Pleskavas guberņas Ostrovas apriņķa rietumu daļa ar Pitalovas dzelzceļa staciju nokļuva Latvijas Republikas sastāvā. 1938. gadā, diskutējot par Jaunlatgales pārsaukšanu, viens no ieteiktajiem nosaukumiem bija Pietālova, tomēr tas kopā ar Purnavu, Atzeli, Rītupi un Bērzeni tika noraidīti kā „vēsturiskai patiesībai neatbilstoši” un 1938. gada 10. aprīlī pilsēta tika pārsaukta par Abreni, bet Jaunlatgales apriņķis — par Abrenes apriņķi. Otrā Pasaules kara laikā 1944. gadā 23. augustā Abrenes pilsētu un sešus Abrenes apriņķa pagastus atdalīja no Latvijas.
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas sākās starpvalstu sarunas par Latvijas un Krievijas valsts robežlīguma atjaunošanu, kas izsauca plašas diskusijas par 1944. gadā atdalītās teritorijas tiesisko statusu. Šajā laikā atsākās Pietālavas nosaukuma lietošana plašsaziņas līdzekļos. Pēc 2007. gada 27. marta Latvijas Republikas un Krievijas Federācijas robežlīguma parakstīšanas Pietālavas nosaukumu lieto retāk.
Panama (cepure)

Panama ir viegla cepure, kas pīta no sausām torkiljas (Carludovica palmata) auga lapām. Cēlusies no Ekvadoras, kur šo cepuru tradicionālajai pīšanas tehnoloģijai 2012. gadā piešķirts UNESCO Nemateriālā kultūras mantojuma statuss.
Panamas parasti tiek izgatavotas gaišā krāsā un gaisu labi caurlaidošas, bieži tiek valkātas kopā ar vieglām vasaras drēbēm.

Vēsture

Šāda tipa pītas cepures Ekvadorā tika izgatavotas jau 17. gadsimtā. 19. gadsimtā un 20. gadsimta sākumā tās, tāpat kā citas Ekvadorā ražotas preces, vispirms tika nogādātas Panamā un tikai no turienes pircējiem Ziemeļamerikā, Āzijā un Eiropā, no kurienes arī cēlies šī izstrādājuma nosaukums. Šāda tipa cepuru popularitāte strauji auga Kalifornijas zelta druža laikā, kad bieži vien ceļotāji tur nokļuva caur Panamu, kā arī Panamas kanāla būvniecības laikā, kur liela daļa strādnieku valkāja šādas cepures.
Mann gegen Mann

Videoklips

Videoklipa pirmizrāde Vācijas MTV notika 2006. gada 2. februārī un tā režisors ir Jonas Akerlunds (Jonas Åkerlund). Videoklipā visi grupas dalībnieki ir kaili un piesedzas tikai ar saviem mūzikas instrumentiem. Tikai Tilam Lindemanam ir uzvilktas lateksa autiņbiksītes, pusgaras melnas zeķes un augstpapēžu kurpes. Bez grupas vēl tiek rādīti daudz ar eļļu ieziesti kaili vīrieši.