Rīgas loža "Apollo"

Rīgas loža "Apollo" („Apolons”, vācu: "Zum Apoll") bija pirmā un lielākā brīvmūrnieku Cinnendorfa zviedru rituāla (1772.-1794.) loža Rīgā. Atjaunotā "Apollo" loža strādā angļu emulācijas rituālā.

Ložas dibināšana

Pirmo Rīgas zviedru rituāla ložu „Apollo” (Apolons) ar Vācijas brīvmūrnieku lielās zemes ložas patentu iesvētīja 1772.gada 30.septembrī. Ar mērķi nodibināt savu provinces lielložu bijušajās Livonijas ordeņa zemēs, jaunās sistēmas pārstāvji enerģiski strādāja pie jaunu zviedru rituāla ložu dibināšanas Baltijas provincēs un 1773. gadā nodibināja ložu „Isis” (Izīda) Tallinā. Kā vēsta Ernests Frīdrihs: „… Sākotnēji piederot vācu zemei, viņi ticēja, ka to galvenais uzdevums ir veicināt vācu civilizāciju tur, kur agrāk bijušas vācu teritorijas, un domāja, ka to var efektīvāk paveikt nelielā lokā”. Kad Krievijas provinces lielmeistars Jelagins izlēma apvienot visas impērijā esošās ložas un tādēļ 1776.gadā atteicās no angļu sistēmas un pieņēma Cinendorfa zviedru sistēmu, loža „Apollo” atteicās pievienoties viņa lielložai.

Zviedru sistēmas izplešanās

Drīz vien loža „Apollo” bija tik stipra, ka 1777.gadā vienlaicīgi atvēra divas ložas Livonijas provincē, dodot tām mitoloģiskos dvīņu vārdus - „Castor” (Kastors, saukta arī "Ozols") Rīgā un „Pollux” (Polukss, saukta arī "Liepa") Tērbatā. Savukārt Tallinā tika iesvētīta vēl viena Cinendorfa zviedru sistēmas loža „Trīs āmuri”. Pēc tam, kad Rīgas loža "Pie zobena" pēc 1778. gada sakarā ar Striktās Observances sistēmas sabrukumu nokļuva starptautiskā izolācijā, visai liels to biedru skaits pievienojās ložām „Apollo” un „Castor”, arī brāļi, kas bija saņēmuši augstākos grādus.

Domstarpības ar mātes lielložu Berlīnē

Rīgas brāļu atkārtotais lūgums Vācijas brīvmūrnieku lielajai zemes ložai atļaut strādāt augstākos grādos atdūrās pret noraidījumu, par iemeslu tagad minot ieilgušo konfliktu starp „Apollo” ložas meistaru Danielu Betfīru (Böthführ) un ložas brāļiem. 
Pēdējo punktu pielika tas, ka mātes lielloža spītīgi neļāva dibināt Andreja ložu. Tā rezultātā 1785.gada 12.decembrī ložas „Apollo” un „Castor” atteicās no Vācijas Brīvmūrnieku Lielā zemes ložas virsvadības un aizsardzības un pakļāvās Krievijas provinciālložai Jelagina vadībā, kas pa to laiku bija pārgājusi atpakaļ angļu sistēmā.

Ungernu-Šternbergu dzimtas nozīme

Abu ložu kodolu tajā laikā veidoja Vidzemes landrāts barons Johans Ādolfs fon Ungerns-Šternbergs (von Ungern-Sternberg, 1726-93), ložas „Castor” krēsla meistars (1786) ar četriem dēliem - tiesnesi Vilhelmu Fridrihu, ložas „Apollo” krēsla meistaru (1784), Krievijas armijas virsniekiem Voldemāru Johanu, ložas „Apollo” brāli, Gustavu Ādolfu, ložas „Apollo” brāli un Kārli Fabiānu, ložas „Castor” brāli.

Jaunu ložu dibināšana

Konflikta rezultātā no ložas „Apollo” aizgājušie brāļi 1785.gadā izveidoja jaunu ložu „Asträa” Rīgā (patents Nr.413) Krievijas provinciālložas pakļautībā. Visai drīz loža „Apollo” atkal pārgāja zviedru rituālā kopā ar tās jauno ložas meistaru baronu Vilhelmu Fridrihu Ungernu-Šternbergu (1752-1832). Tā vietā Krievijas provinciālložas lielmeistars Jelagins Rīgā nodibināja divas jaunas ložas — „Konstantin zum gekrönten Löwe” ("Konstantīns pie kronētās lauvas") 1787.gadā un „Zur kleinen Welt” ("Mazā pasaule") 1790.gadā.

Ložas apturēšana un atjaunošana

"Apollo" loža strādājusi līdz 1794. gadam, kad tā pārtrauca darbību pēc Rīgas gubernatora neoficiāla ieteikuma sakarā ar Krievijas ķeizarienes Katrīnas II vēlēšanos. Rīgas loža "Apollo" atjaunoja darbību 2007. gadā angļu emulācijas sistēmā un tā kopā ar Rīgas ložām "Jāņuguns", "Ziemeļzvaigzne" un "Pie zobena" ietilpst Latvijas lielložas satāvā. Rituālie darbi notiek angļu valodā.