google/wiki40b huggingface dataset:
Dievs islāmā

Dieva jēdziens

Dieva jēdzienu islāmā nepieļauj apšaubīt un tā pamatā ir uzskats, ka islāms ir pilnīga beznosacījumu monoteisma reliģija. Dieva nedalāmību un neatkārtojamību apstiprina islāma ticības apliecinājums (šahāda). Dievam islāmā nav dzimuma un tas nepastāv jebkādas radības vai cilvēka veidolā. Dievs ir visvarens un Viņu nav radījis kāds cits, jo Dievs pastāv pats par sevi un viņam nav līdzīgu. Dievam tādēļ nav arī partneru un Viņam nav atvases un tādu piedēvēšana Dievam islāmā tiek uzskatīta par ķecerību.

Korāns

Saskaņā ar Korānu, musulmaņi tic tam pašam Dievam, kuram tic jūdi, jo tas ir tas pats Dievs, kuru pielūdza Abrahāms (Ibrahims), tomēr musulmaņu universālajam Dievam piemīt lielāka vara un spējas, nekā jūdu Jahvem, kurš ir pietuvināts tieši ebrejiem.
Eiropas Cilvēktiesību konvencija

Eiropas Cilvēktiesību konvencija jeb Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencija ir Eiropas Padomes konvencija, pieņemta 1950. gadā un stājusies spēkā 1953. gadā. Konvencijas dalībvalstis ir visas 47 Eiropas Padomes dalībvalstis. Uzraudzību pār konvencijas īstenošanu īsteno Eiropas Cilvēktiesību tiesa, kas izskata privātpersonu un dalībalstu sūdzības par konvencijas pārkāpumiem (līdz 11. protokola spēkā stāšanās brīdim 1999. gadā sākotnējos lēmumus par sūdzību pieņemšanu izskatīšanai taisīja atsevišķa Eiropas Cilvēktiesību komisija). Spriedumu izpildi uzrauga EP Ministru komiteja.

Protokoli

Konvencijai ir 15 protokoli (lai gan ne visi ir saistoši ikvienai dalībvalstij). Protokoli Nr. 2, 3, 5, 8, 9, 10, 11, 14bis un 14 (izņemot pagaidu rakstura protokolu Nr. 14bis, to spēkā esamībai ir nepieciešama visu Konvencijas dalībvalstu piekrišana, un lielākā daļa no tiem groza Konvenciju) ir veltīti Konvencijas izpildes mehānisma grozījumiem. Pārējie, tā saucamie "materiālie" protokoli — Nr. 1, 4, 6, 7, 12, 13 — paredz papildu aizsargājamas cilvēktiesības.
15. protokols, kas groza konvenciju, tika atvērts parakstīšanai 2013. g., bet pagaidām nav stājies spēkā.

Konvencija Latvijā

Konvencija, kā arī "materiālie" protokoli Nr. 1, 4 un 7, ir ratificēta 1997. g., protokols Nr. 6 — 1999. g., protokols Nr. 13 — 2012. g. Protokols Nr. 12 ir parakstīts 2000. g., bet, uz 2012. g., nav ratificēts.
1999. gada FIFA Konfederāciju kauss

Grupu turnīrs

Visu spēļu sākuma laiki pēc vietējā laika (UTC-6).
Mašīntelpa

Mašīntelpa jeb mašīnrūme ir kuģa telpa, kurā izvietoti galvenie dzinēji, palīgdzinēji, mašīntelpas cauruļvadi, katli, rezerves daļas un mašīnu inventārs.
Mašīntelpai (MT) un ar to saistītajai pamata dzīvojamajai virsbūvei var būt vidējais, starp un aizmugurējais novietojums. Pie vidējā MT novietojuma slodze uz kuģa korpusu no kravas un ar kravu neaizpildītajām telpām ir vienmērīgāka, atvieglojas kuģa nodiferentēšana (pareizas sēdēšanas dabūšana). Pamata virsbūves vidējais novietojums nodrošina labas novērošanas iespējas kuģa vadītājam, uzlabojas dzīves apstākļi.
Tomēr tāds novietojums neļauj racionāli izmantot korpusa tilpumu kravu izvietošanai, jo paši lielākie un ērtākie nodalījumi aizņemti ar mašīnām. Bez tam, nepieciešams lielāks velles līnijas garums un speciāls tunelis priekš tās, kas samazina aizmugures rūmju tilpumu un rada neērtības kravas operāciju laikā.
Pie MT aizmugures novietojuma šīs nepilnības tiek novērstas, kas ļauj ievērojami palielināt kuģa derīgo kravnesību un kravas tilpību. Bet pie šī novietojuma pasliktinās kuģa nodiferentēšana: ar tukšām tilpnēm kuģim ir ievērojams diferents uz pakaļgalu, tāpēc, lai nodrošinātu nepieciešamās jūras spējas un pareizu korpusa noslodzi balasta reisos jāņem ievērojams daudzums balasta priekšgala un vidējos nodalījumos. Bez tam pie pamata virsbūves aizmugures novietojuma palielinās kuģa vadītāja redzamības ēnas zona.
Tādēļ MT un pamata virsbūves izvietojumu izvēlas atkarībā no kuģa uzdevuma un konkrētiem tā ekspluatācijas apstākļiem. MT vidējais izvietojums raksturīgs vairumam veco kuģu, mūsdienās sastopams pārsvarā uz kuģiem, kuri nepārvadā kravas, un uz dažiem specializētiem kuģiem, piemēram, uz ledlaužiem — transporta kuģiem, refrižeratoriem.
MT aizmugures izvietojums ir tankeriem, beramkravu kuģiem, konteineru pārvadātājiem, kā arī nelieliem un vidējiem vispārējas nozīmes sauskravas kuģiem. Lielie sauskravas kuģi tiek būvēti ar MT starpnovietojumu, turklāt tā nobīdīta uz pakaļgalu tā, lai aiz tās paliek tikai viena aizmugures tilpne.
Pie mašīntelpām pieskaita arī dīzeļģeneratoru telpu, katlu māju jeb telpu, noliktavas, darbnīcas, MT kontroles telpu, MT kapu (šahtu), skursteņa telpas un avārijas MT. Tajā izvietots avārijas dīzeļģenerators un tā atrodas virs galvenā klāja.
Tirgvedības komplekss

Tirgvedības pasākumu komplekss jeb vienkārši tirgvedības komplekss vai tirgvedības pasākumi, dažkārt arī mārketinga mikss (no angļu: marketing mix), ir tirgvedības plānošanas modelis, kas tradicionāli koncentrējās uz 4P — produktu, cenu (price), izvietojumu (place) un veicināšanu (promoting), kuru veiksmīga plānošana un īstenošana ļautu sasniegt mērķa tirgū nospraustos mērķus. Tirgvedības kompleksa konceptu pirmo reizi aprakstīja Amerikas Tirgvedības asociācijas prezidents Nīls Bordens (Neil Borden).

4P modelis

Tirgvedības pasākumu kompleksā produkts tiek uzskatīts par galveno, jo uzņēmuma piedāvātā lieta vai pakalpojums ir jāpārdod. Uz produktu attiecas lēmumi par produkta funkciju, izskatu, zīmolu, iepakojumu un apkalpošanas garantiju.
Cena ir svarīga, jo tā lielā mērā ietekmēs uzņēmuma apgrozījumu, peļņu un pārdošanas apjomus. Ar cenu ir saistīti lēmumi par iespējamo atlaižu apjomu un izpirkumnomas piedāvājumu.
Izvietojums attiecas uz produkta izplatīšanas kanāliem, veikalu tīkliem un loģistiku, lai nodrošinātu tā nonākšanu pie mērķa pircējiem.
Veicināšana iekļauj visus tirgvedības, reklāmas un sabiedrisko attiecību pasākumus, kas vērsti uz potenciālo pircēju uzmanības piesaistīšanu un pārliecināšanu par pirkuma veikšanu. Tradicionālajā tirgvedībā visus četrus P kontrolēja produkta ražotājs.

7P modelis

Papildus 4P modelim šis modelis izmanto vēl trīs parametrus — procesus (process), cilvēkus (people) un pierādījumus (physical environment).
Pierādījumi ir uzņēmuma radītais fons, kurā tiek piedāvāts produkts. Tie var būt uzņēmuma birojs, inventārs, reklāmas zīmes, drukātās brošūras un interneta mājaslapa.
Cilvēki ir uzņēmuma darbinieki, pārdevēji un apkalpošanas nodrošinātāji, visi cilvēki, ar kuriem pircējs saskaras pirkuma veikšanas laikā.
Procesi ir procedūras, kas nodrošina pārdošanas īstenošanas gaitu.

4C modelis

Pēdējos gadu desmitos populārs kļuvis arī "četru C" modelis, kas lielāku uzmanību velta klienta vajadzībām — klientu (consumer), cenu (costs), komunikāciju (communication) un ērtību (convenience).
Licova-Holma līcis

Licova-Holma līcis (norvēģu: Lützow-Holmbukta) ir līcis Austrumantarktīdas piekrastē starp Prinča Ūlava un Sojas krastiem austrumos un Prinča Haralla krastu rietumos Karalienes Modas Zemē. Rietumu robežu veido Rīsera-Larsena pussala, austrumu — krasta līnijas pagrieziens pie Flatveru salām. Līča platums ir ap 220 km un tas iestiepjas sauszemē līdz pat 125 km. Līci 1931. gada 21. februārī atklāja norvēģu ekspedīcijas lidotājs Jalmars Rīsers-Larsens pārlidojumā no kuģa Aagaard. Nosaukts par godu 1935. gada Aagaard ekspedīcijas pilotam Finnam Licovam-Holmam (Finn Lützow-Holm).
Lielāko gada laiku līcis klāts ar malasledu. Līcī daudzas nelielas salas, lielākās no kurām ir Flatveru salu grupa un Padas sala. Līča dienviddaļā ieplūst vairāki šļūdoņi, lielākais no kuriem ir Širases glečers. Līča ziemeļaustrumos Flatveru salās kopš 1957. gada darbojas Japānas polārstacija Šova.
Čehu īpašvārdu atveidošana

Čehu valodas īpašvārdu atveidošana latviešu valodas vidē tiek veikta pēc fonētiskās transliterācijas principa. Čehu valodas alfabēta burti un burtkopas tiek tieši pārlikti latviešu valodas ortogrāfijā, pakļaujot šos vārdus gramatizācijai.
Pēc šiem noteikumiem atveido čehu personvārdus, kā arī ģeogrāfiskos nosaukumus Čehijā. Čehu izcelsmes personvārdi sastopami arī Slovākijā, Austrijā un Vācijā, retāk citur pasaulē. Atveidojot citu pasaules reģionu čehu izcelsmes personu vārdus, jāņem vērā šajā zemē pieņemtā izrunas prakse.

Gramatizācija

Atveidojot čehu valodas īpašvārdus latviešu valodas vidē, tie jāpakļauj gramatizācijai, jāpiešķir dzimte un deklinācija.

Deklinācija

Pēc I deklinācijas parauga lokāmi vārdi, kam latviskā atveidojumā ir galotne "-s": Kropáč - Kropāčs.
Pēc IV deklinācijas parauga lokāmi vārdi, kas latviskā atveidojumā beidzas ar "-a": Zábřeh - Zābržeha.
Vīriešu dzimtes personvārdi, kas beidzas ar galotni "-a", lokāmi tāpat, kā IV deklinācijas vīriešu dzimtes lietvārdi: Vladimír Růžička - Vladimīrs Rūžička - Vladimīram Rūžičkam.
Pēc V deklinācijas parauga lokāmi vārdi, kam latviskajā atveidojumā ir galotne "-e": Velké Pavlovice - Velke Pavlovice - Velke Pavlovicē.
16. septembris

16. septembris ir gada 259. diena (260. garajā gadā) pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 106 dienas.
Kurmāles pagasts

Hidrogrāfija

Ezers: Āpezers (Āpu ezers), Kurātu Bezdibens, Melnezers, Vilgāles ezers.

Vēstures

Kurmāles pagasts atrodas senās kuršu valsts Bandavas centrālajā daļā. Pirmoreiz minēta Alnas Balduīna 1253. gada līgumā ar kuršiem, pēc kura šo novadu (Kormalen) ieguva Livonijas ordenis.
Mūsdienu Kurmāles pagasta teriorijā vēsturiski atradās Ernesta muiža (Gut Ernsthof), Jāteles muiža (Gut Jahteln, Jātele), Kurmāles muiža (Gut Kurmahlen, Kurmāle), Planīcas muiža (Gut Planetzen, Alejas), Taurkalnes muiža (Gut Tauerkaln), Vilgāles muiža (Gut Wilgahlen, Vecvilgāle), Zaļā muiža (Gut Grünhof, Zaļāmuiža).
Tagadējās robežās pagasts izveidojies pēckara gados, kad tam pievienoja Planīcas pagasta teritoriju. 1935. gadā pagasta platība bija 67,8 km². 1945. gadā Kurmāles pagastā izveidoja Kurmāles un Ievukalna ciema padomes. 1960. gadā ciemā iekļāva Kursas un Induļa ciemu padomju saimniecības «Vilgāle» teritorijas, bet kolhoza «Traktorists» teritoriju pievienoja Abavas ciemam. 1968. gadā pievienoja Abavas ciema kolhoza «Traktorists» teritoriju. 1977. gadā daļu ciema teritorijas iekļāva Kuldīgas pilsētā. 1990. gadā ciemu pārdēvēja par pagastu. 2009. gadā pagasts tika iekļauts Kuldīgas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākā apdzīvotā vieta ir Priedaine pie Kuldīgas robežas.
Oļegs (filma)

Sižets

Filmas galvenais varonis ir kāds jauns vīrietis Oļegs, kurš ir Latvijas nepilsonis. Oļegs devies uz Beļģiju, lai meklētu labāku dzīvi, tomēr viesstrādnieka statuss Oļegam šeit atnes tikai problēmas. Viņš atrodas dzīves zemākajā punktā, tomēr spēj atrast spēkus, lai no šīs bedres tiktu ārā.

Apbalvojumi

Filma uzvarējusi divos Eiropas kinofestivālos — Briseles Starptautiskajā kinofestivālā (nacionālajā konkursā) un Valletas kinofestivālā (Mazo nāciju kino konkursā).
Čempionu hokeja līga

Pamatturnīrs

Līgas pamatturnīrā piedalās 12 komandas. Pamatturnīrā automātiski iekļūst Kontinentālās hokeja līgas, SM līgas, Čehijas Ekstralīgas, Zviedrijas Elitsērijas, Slovākijas Ekstralīgas, Šveices hokeja līgas, kā arī DEL līgas čempione. Vēl piecas komandas pamatturnīrā iekļūst caur kvalifikāciju.

Balvu fonds

Katras sezonas čempione vēlāk tiekas ar kādu no NHL komandām, un mača uzvarētāja izcīna simbolisko Viktorijas kausu. Visas divpadsmit pamatturnīra komandas saņem vienādās daļās sadalītu 16,9 miljonu Šveices franku naudas fondu, kamēr čempionvienība saņem vēl vienu miljonu Šveices franku.

Kvalifikācija

Kvalifikācija notiek divās kārtās. Pirmajā kārtā spēlē Baltkrievijas Ekstralīgas, Latvijas hokeja līgas, Dānijas hokeja līgas, Austrijas hokeja līgas, Kazahstānas čempionāta, Norvēģijas, Francijas, Slovēnijas, Itālijas, Ungārijas, Polijas, Nīderlandes, Ukrainas, Lielbritānijas un Rumānijas hokeja līgu čempiones, kā arī Slovākijas Ekstralīgas, Šveices hokeja līgas un [EL regulāro sezonu uzvarētājas. Komandas tiek sadalītas sešās grupās, katrā grupā pa trim komandām. Katras grupas uzvarētāja iekļūst otrajā kvalifikācijas kārtā, kur tām pievienojas arī Kontinentālās hokeja līgas, SM līgas, Čehijas Ekstralīgas un Zviedrijas Elitsērijas regulāro sezonu uzvarētājas. Šīs desmit komandas tiek sadalītas pāros. Katrs pāris izspēlē divas spēles - vienu savā, otru pretinieka laukumā -, un piecas uzvarētājas iekļūst pamatturnīrā.
New Horizons

Misijas apraksts

Zonde tika palaista 2006. gada 16. janvārī ar nesējraķeti Atlas V/551 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas 41. starta laukuma.
28. janvārī un 30. janvārī tika veikts pirmais trajektorijas korekcijas manevrs (TCM), kas bija sadalīts divās daļās (TCM-1A un TCM-1B). Šī manevra veikšanas precizitātes dēļ tika atcelts otrais korekcijas manevrs TCM-2. New Horizons 2007. gada 28. februārī palidoja garām Jupiteram. 9. martā tika veikts trešais korekcijas manevrs TCM-3, kas ilga 76 sekundes.
2006. gada 7. aprīlī 10:00 UTC New Horizons sasniedza Marsa orbītu 243 miljonu kilometru attālumā no Saules.
2006. gada 13. jūnijā 04:05 UTC zonde palidoja garām asteroīdam 132524 APL (agrāk zināms ar pagaidu apzīmējumu 2002 JF₅₆) 101 867 km attālumā. Pēc aptuveniem aprēķiniem tā diametrs ir 2,3 km un pēc spektra tas pieder pie S tipa asteroīdiem.
Lai palielinātu savu ātrumu, New Horizons izmantoja Jupiteru gravitācijas manevra veikšanai.
Tuvākais attālums no planētas – 2 300 000 km – tika sasniegts 2007. gada 28. februārī 05.43.40 UTC. Šis manevrs palielināja zondes ātrumu par 4 km/s attiecībā pret Sauli un par 2,5° manīja orbītas plaknes slīpumu. Jupitera tuvumā tika izmantoti starpplanētu stacijas zinātniskie instrumenti, lai veiktu planētas un tās pavadoņu novērojumus. Tā kā tajā laikā Jupiteru nepētīja neviens cits kosmiskais aparāts, tad šie iegūtie dati noderēja, atklājot izmaiņas, kas radušās kopš iepriekšējo starpplanētu zonžu apmeklējumiem.
2010. gada 20. martā kosmiskais aparāts atradās nedaudz vairāk nekā 16 AU attālumā no Zemes.
2014. gada 7. decembrī zonde atmodināta no hibernācijas režīma un sākta gatavot Plutona sistēmas novērojumiem.
New Horizons 2015. gada jūlijā nonāca Plutona tuvumā. 2015. gada 14. jūlijā tas palidoja garām Plutonam ar vistuvāko pietuvošanos 11:49:57 UTC 12 500 km attālumā. 12:03:50 UTC zonde atradās vistuvāk Haronam 12 472 km attālumā.

Turpmākās gaitas

Pēc Plutona pārlidojuma kosmisko aparātu bija plānots novirzīt uz kādu no Koipera joslas objektiem. 2015. gada 31. augustā paziņots, ka par New Horizons jauno mērķi izvēlēts objekts (486958) 2014 MU69. To zonde pārlidoja 2019. gada 1. janvārī, kad tā bija 43,4 AU attālumā no Saules.
Base64

Base64 ir metode bināro datu atspoguļošanai ASCII simbolu virknes veidā, pārvēršot tos ciparu virknējumā ar bāzi 64. Termins nāk no MIME standarta.
Katrs base64 skaitlis atspoguļo 6 bitus bināro datu. Trīs 8 bitu baitus (kopā 24 biti) tātad var atspoguļot ar četriem base64 skaitļiem.
Base64 alfabēts parasti ietver latīņu alfabēta burtus A—Z, a—z, ciparus 0—9, kā arī divus papildus simbolus, kas mēdz atšķirties atkarībā no implementācijas.
Šo metodi visplašāk izmanto e-pastā, tādā veidā nodrošinot bināru datu pārsūtīšanu teksta vēstulēs kā pielikumus.
Spārnkauls

Spārnkaula mazie spārni

Mazie spārni (alae minores) sākas ar divām saknītēm, atiet uz priekšu un uz augšu no spārnkaula ķermeņa augšējās virsmas priekšējās malas. Starp abām saknītēm atrodas redzes kanāls (canalis opticus), bet starp mazajiem un lielajiem spārniem veidojas acs dobuma augšējā sprauga (fissura orbitalis superior), kas savieno galvaskausa dobumu ar acs dobumu. Mazo spārnu mugurējā, brīvā mala ir gluda.

Spārnkaula spārnveida izaugumi

Spārnveida izaugumi (processus pterygoideus) sākas lielo spārnu saauguma vietā ar spārnkaula ķermeni. Tie ir vērsti uz leju un katrs sastāv no laterālās un mediālās plātnītes (lamina medialis et lateralis). Priekšā šīs plātnītes savienojas un savienojuma vietā veidojas spārnveida izauguma un aukslēju rieva (sulcus pterygopalatinus), bet mugurpusē plātnītes attālinās viena no otras un veido spārnveida izauguma bedri (fossa pterygoidea).
Sarkanā cefalantēra

Apraksts

Daudzgadīgs, 20-70 cm augsts lakstaugs. Gums nav izveidots. Saknenis zarains. Stublājs stāvs, zaļgans, apmatots. Lapas uz stublāja sēdošas, pamīšus, lancetiskas ar nosmailotu galu. Virspusē tumšzaļas, apakšpusē pelēcīgi zaļas. Pieziedlapas zaļas, sēklotnes garumā vai īsākas. Parasti ne vairāk 10 ziedu skrajā ziedkopā. Ziedi diezgan lieli. Apziednis purpursarkans, lūpa iesārta, bez pieša. Auglis - iegarena pogaļa, vertikāli piekļauta pie stublāja. Zied jūnija beigās un jūlijā.

Izplatība

Aug dažviet Eiropā, retāk Ziemeļāfrikā un Āzijā. Latvijā tikai Kurzemē.

Biotopi

Suga sastopama sausos lapkoku vai skujkoku mežos, akmeņainās un kaļķainās vietās. Latvijā tikai piejūras kāpās un skrajos priežu mežos.
SwissCube

Lidojuma gaita

SwissCube tika palaists 2009. gada 23. septembrī 06:21 UTC ar nesējraķeti PSLV-CA, sērijas numurs C14, no Satiša Dhavana kosmosa centra. Tas bija sekundārā krava pavadonim Oceansat-2 un kopā ar to tika palaisti pavadoņi: BeeSat, UWE-2, ITU-pSat1 un derīgās kravas Rubin 9.1, Rubin 9.2.
Pavadoni sākotnēji vadīja no EPFL Kosmosa centra, un misija bija paredzēta 3 — 12 mēnešiem. 2012. gada decembrī, pēc vairāk nekā divu gadu darbības kontrole pār SwissCube tika nodota radioamatieru HB9MFL stacijām Šveicē un Nīderlandē. EPFL Kosmosa centrs, kas tika pārdēvēts par Šveices Kosmosa centru, turpmāk pārorientējās uz jaunu nanopavadoņa projektu CleanSpace One, kas demonstrētu SwissCube noķeršanu un novadīšanu no orbītas.
Dipoldisvalde

Vēsture

Pilsēta pirmoreiz minēta rakstos 1218. gadā.

Izglītība, kultūra, tūrisms un sports

Dipoldisvalde atrodas uz ar tvaika lokomotīvēm darbināmas šaursliežu t.s. Veisericas ielejas dzelzceļa (Weißeritztalbahn) līnijas.
Talsu apriņķa muižu nosaukumi

Talsu apriņķa muižu nosaukumi ir viens no avotiem Talsu apriņķa un Latvijas vēstures izziņai. 
Muižas pastāvēja līdz 1920. gada agrārajai reformai, kad tās tika likvidētas un bijušajiem īpašniekiem reizumis tika atstāti vienīgi muižu centri. Pēc reformas tā laika Talsu apriņķa robežās saglabājās 4 lieli muižas centri (ar platību 150—300 ha) Lubezerē, Oktē, Stendē un Zemītē, kā arī 12 mazie muižas centri (ar platību 50—100 ha) Aizdzirē, Cērē, Firkspedolē, Kukšās, Kabilē, Laidzē, Lielvirbos, Nurmuižā, Pūrē, Šķēdē, Vānē un Vandzenē.
1925. gadā Talsu apriņķa dienvidu daļas pagastus pievienoja Tukuma apriņķim un Kuldīgas apriņķim. 
Vietvārdu nosaukumos muižas vārds tika izskausts ar 1936. gada likumu par lauku nekustamo īpašumu pārdēvēšanu.
Žanis Grīva

Dzīvesgājums

Dzimis 1910. gada 7. decembrī Aizupes pagasta „Ķirpjos” muižas kalpa Kārļa Folmaņa ģimenē. Tēvs piedalījās 1905. gada revolūcijā. No 1929. gada mācījās Rīgas 2. arodskolas poligrāfiskajā nodaļā, bet vakaros Raiņa ģimnāzijā, pirmos dzejoļus publicējis 1931. gadā. Pirmie darbi iespiesti žurnālā "Domas", "Strādnieku kalendārā un laikrakstā "Jaunā Diena", "Jaunā Dzīve" u. c. ar pseidonīmiem Jānis Aizupnieks, Jānis Aizpurnieks, Žanis Grīva. Pēc skolnieku streika izmests no skolas, 1934. gadā iestājās nelegālajā Latvijas Komunistiskajā partijā, piedalījās Spānijas pilsoņu karā (1937-1939), kur darbojās Internacionālo brigāžu frontes žurnālā Fuegol („Ugunī”). Pēc Spānijas Republikas sakāves bēga uz Franciju, kur tika internēts (1939-1941). PSRS-Trešā Reiha sadarbības periodā ar PSRS izlūkdienesta palīdzību tika atbrīvots no internēto nometnes okupētajā Francijā un 1941. gada maijā atgriezās Latvijā, kur sāka strādāt laikrakstā „Jaunais Komunārs”. Vācu uzbrukuma laikā 1941. gada jūnija beigās piedalījās kaujā pie Rīgas tiltiem, vēlāk bija 1. Latviešu strēlnieku pulka baterijas komandieris kaujās pie Tallinas, 201. latviešu strēlnieku divīzijas izlūku vienības komandieris. 1943. gadā pēc smaga ievainojuma kaujā pie Staraja Rusas atbrīvots no aktīvā dienesta.
Pēc kara beigām darbojās komjaunatnē, bija Latvijas VĻKJS CK loceklis, strādāja laikrakstā „Cīņa” (1945-1947), bija Drāmas teātra literārās daļas vadītājs (1947-1949), 1947. gadā uzņemts Latvijas PSR Rakstnieku savienībā. 1948. gadā iznāca viņa stāstu krājums "Viņpus Pirenejiem", pēc tam pilnībā nodevās rakstniecībai. No 1961. gada atkal iesaistījās politiskajā darbībā, bija Latvijas Komunistiskās partijas CK loceklis (1961-1966) un PSRS Augstākās Padomes deputāts (1962-1966), pēc tam Latvijas PSR Augstākās Padomes deputāts (1967-1982).
Miris 1982. gada 14. jūnijā Rīgā, apbedīts Raiņa kapos.
3. Latviešu SS-robežapsardzības pulks

Dienesta gaitas

Vispirms pulks nonāca Krasnoje rajonā, kur turpināja apmācības. Aprīļa beigās pulku uz apmācību laiku pārsauca par „Ausbildungs Regiment—Oberst Köster", apmācības pārņēma vācu virsnieki un instruktori. 28. aprīlī 8 pulka virsniekus un 800 kareivjus piekomandēja apmācībām vācu 640. grenadieru pulkam Lietuvā — Ukmerģē un Utinā, kur šiem latviešu karavīriem saformēja 4 rotas, kas pulka sastāvā vairs neatgriezās, 1944. gada jūnijā tās iesaistīja kaujās kopā ar vācu vienībām.
1944. gada 1. jūlijā pulka sastāvs sasniedza 46 virsniekus, 255 instruktorus un 2474 kareivjus - kopskaitā 2775 vīri. Atiešanas laikā uz Latvijas robežām pulku pakļāva 15. divīzijas vadībai, no tā saformēja kaujas grupu, kas ieņēma aizsardzības pozīciju pie Krasnojes, kur 10. jūlijā iesaistījās atvaires kaujās, piesedzot 15. divīzijas atiešanu uz Zilupi. Cīņās līdz 18. jūlijam pulka zaudējumi bija krituši 1 virsnieks un 10 instruktori un kareivji un bez vēsts pazuduši 20 virsnieki un 785 instruktori un kareivji.
Pēc jūlija kaujās pulku līdz ar citām 15. divīzijas vienībām atvilka no frontes, daļu vīru iekļāva 19. divīzijas vienībās un atlikušos augusta beigās pa jūru nosūtīja uz Vāciju. Augusta pēdējās dienās 135 vīri un pulka štābs ieradās Borntuchenas ciemā, kur tika iekļauti pārformētā 32. grenadieru pulkā, pulkvežleitnantu Celli ieceļot par jauno 32. pulka komandieri.
Vīrietis un dālijas

Sižets

Jauns vīrietis pēc mātes nāves mantojumā saņem lielu dāliju kolekciju, kam mamma veltījusi lielu sava mūža daļu. Rūpējoties par dālijām, no vīrieša izlaužas paša dzīves rūgtums.
Modris Ģelzis

Biogrāfija

1955. gadā absolvējis Latvijas Valsts universitātes Inženierceltniecības fakultātes Arhitektūras nodaļu. Studiju gados sācis strādāt uzņēmumā "Pilsētprojekts", līdz 1979. gadam bija arhitekts, pēc tam līdz 1990. gadam — galvenais arhitekts. 1990. gadā kļuva par filmas "Arhitekta Modra Ģelža birojs" vadītāju. Pasniedzis Rīgas Politehniskajā institūtā un Latvijas Valsts Mākslas akadēmijā.
Latvijas Nacionālās bibliotēkas Gaismas pils projekta veidošanas dalībnieks kopā ar Gunāru Birkertu. Gelža projekti saņēmuši dažādus apbalvojumus.
No 1958. gada — Latvijas Arhitektu savienības biedrs. 1969. gadā saņēmis Latvijas PSR Nopelniem bagātā arhitekta goda nosaukumu, 1989. gadā — Latvijas PSR Tautas arhitekta goda nosaukumu. 2008. gadā apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni.
Hulio Bolbočans

Biogrāfija

1938. gadā dalījis pirmo vietu Dienvidamerikas šaha čempionātā. Divas reizes kļuvis par Argentīnas šaha čempionāta uzvarētāju (1946, 1948), bet 1960. gadā ieņēmis šajā turnīrā otro vietu.
1960. gadā Sanpaulu uzvarējis Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla Dienvidamerikas zonas turnīrā un iekļuvis starpzonu turnīrā Stokholmā, kur ieņēmis 13. vietu. Vēl divas reizes izcīnījis tiesības spēlēt starpzonu turnīros: 1951. gadā zonas turnīrā dalījis pirmo vietu ar Erihu Eliskazesu, un 1966. gadā dalījis otro vietu ar Oskaru Panno (uzvarēja Enrike Mekings), bet veselības problēmu dēļ Bolbočans abas reizes nav piedalījies starpzonu turnīros.
Septiņas reizes (1950-1956, 1962, 1966, 1970) pārstāvējis Argentīnas komandu Pasaules šaha olimpiādēs. Komandu vērtējumā izcīnījis 3 sudraba (1950, 1952, 1954) un bronzas (1962) medaļu, bet individuālajā vērtējumā zelta (1950) un sudraba (1954) medaļas.
Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Bolbočanam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1977. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu. Bijis pazīstams arī kā šaha treneris.
Viņa vecākais brālis Hakobo Bolbočans (1904—1984) arī bija šaha meistars.