google/wiki40b huggingface dataset:
Elementi

Iedalījums

“Elementi” sastāv no 13 grāmatām, kurās pētītas plaknes ģeometriskās figūras un aplūkota mācība par veseliem, pozitīviem skaitļiem un to daļām. Tika aplūkoti arī nesamērojami ģeometriski lielumi, virsmu savstarpējais novietojums un ķermeņu tilpuma aprēķināšana. 
Darbā “Elementi” sastopami darbi no daudziem ievērojamiem matemātiķiem, kā – Pitagors, Hipokrats, Eudokss utt.. Tajā ir aprakstīta un izmantota Pitagora teorēma, Eiklīda algoritms, attiecību teorija, izsmelšanas metode u.c.
Pirmajā grāmatā tiek definēti visi jēdzieni, kuri tiks izmantoti visā darbā (punkts, taisne, plakne), kā arī tajā ir aprakstītas nepieciešamās aksiomas. Pēc tam Eiklīds ir formulējis 5 postulātus. Tālāk pirmajā grāmatā tiek aprakstītas teorēmas par kongruenci, paralēlām līnijām, perpendikuliem, vienādām figūrām, paralelogramiem. Pirmajā grāmatā pēdējās divas teorēmas ir Pitagora teorēma un tai apgrieztā teorēma.
Otrajā grāmatā tiek aprakstīta ģeometriskā algebra
Trešā grāmata ir par riņķa līniju, tās lielumiem, leņķiem, pieskarēm utt.
Ceturtajā grāmatā tiek definētas un aplūkotas riņķa līnijā ievilktas un ap riņķa līniju apvilktas figūras
Piektā grāmata aplūko attiecību teoriju starp nogriežņiem, kuru izstrādāja grieķu matemātiķis Eudokss
Sestajā grāmatā tiek izmantota iepriekš aplūkotā attiecību teorija un tiek aprakstītas līdzīgas figūras
Septītā , astotā un devītā grāmata ir par skaitļu teoriju.
Septītajā grāmatā Eiklīds ir aprakstījis Eiklīda algoritms, kurš ļauj atrast divu skaitļu lielāko kopīgo dalītāju
Astotajā grāmatā – ģeometriskā progresija
Devītajā grāmatā tiek aplūkoti pirmskaitļi, tiek aplūkots skaitļa faktoriāls
Desmitā grāmata apraksta iracionalitāšu klasifikāciju
Vienpadsmitā grāmata, divpadsmitā un trīspadsmitā grāmata ir par stereometriju
Vienpadsmitajā grāmatā, tāpat kā pirmajā grāmatā tiek definēti jēdzieni, kurus izmantos turpmāk.
Divpadsmitajā grāmatā tiek izmantota izsmelšanas metode, lai pierādītu telpisku figūru – konusa, cilindra, piramīdas un sfēras tilpumu formulas.
Trīspadsmitajā grāmatā tiek aplūkoti sfērā ievilkti regulāri daudzskaldņi, Šajā grāmatā Eiklīds arī ir teicis, ka ir iespējams konstruēt tikai piecus regulārus daudzskaldņus.

Postulāti

Šī darba pirmajā grāmatā tiek formulēti pieci postulāti:
1.       No jebkura punkta līdz jebkuram punktam var novilkt taisni
2.       Ierobežotu taisni var nepārtraukti turpināt pa taisni
3.       No jebkura centra ar jebkuru atvērumu var novilkt riņķi
4.       Visi taisnie leņķi ir vienādi
5.       Ja taisne, krustojoties ar divām taisnēm, veido iekšējus vienpusleņķus, kuru summa mazāka par diviem taisniem leņķiem, tad neierobežoti turpinās, minētās divas taisnes krustojas tajā pusē, kurā šī leņķu summa ir mazāka par diviem taisnajiem leņķiem
Piektais postulāts tiek dēvēts arī par paralelitātes postulātu, taču daudzi matemātiķi līdz galam to nepieņem, jo atšķirībā no pārējiem postulātiem, tas nav tik pārliecinošs un tam nav tieša pierādījuma. Šie matemātiķi, kuri nepiekrīt piektajam postulātam bieži vien mēģinājuši pierādīt pretējo, no kā ir veidojusies jauna aksiomātiska teorija – neeiklīda ģeometrija, par kuras pamatlicēju tiek uzskatīts Nikolajs Lobačevskis.
Valco

Vēsture

1976. gadā Somijas valdība, Salora, un Japānas uzņēmums Hitachi izveidoja kopuzņēmumu Valco, lai Somijas televizoru rūpniecību apgādātu ar kineskopiem.
1978. gada 24. augustā Imatrā tika atklāta kineskopu rūpnīca. Kineskopus ražoja pēc Hitachi tehnoloģijas. 
Drīz kļuva skaidrs, ka kineskopu ražošana ir nerentabla, kā arī ražošanas procesā radās tehnoloģiskas problēmas. 
1979. gadā valdība sniedza aizdevuma garantijas, lai uzņēmumu izglābtu no bankrota. Septembrī tika atlaista daļa darbinieku.
1979. gada oktobrī uzņēmums tika pārdots Valmet un pārdēvēts par FinnValco. Rūpnīca joprojām cieta zaudējumus, un 1980. gada decembrī kineskopu ražotne tika slēgta.
Gaigalas

Gaigalas Latvijā

Latvijā ir sastopama viena gaigalu ģints suga - gaigala (Bucephala clangula). Tā ir parasta caurceļotāja visā teritorijā. To bieži var novērot, ziemojot jūrā un neaizsalušajos piejūras ezeros. Gaigala arī diezgan bieži ligzdo Latvijas iekšzemē dažādu ūdenstilpju krastos. Vasaras beigās jūrā reizēm koncentrējas lieli spalvmetēju bari.
Sojuz TMA-14

Lidojuma gaita

Starts notika 2009. gada 26. martā 11:49 UTC no Baikonuras kosmodroma ar nesējraķeti Sojuz-FG.
2009. gada 28. martā Sojuz TMA-14, tuvojoties pie SKS automātiskā režīmā, sistēma deva signālu, ka ir kļūme vienā no dzinējiem. Tuvošanās tika atcelta, un kosmosa kuģis sāka atiet atpakaļ. Kuģa komandieris Genādijs Padalka novērtēja, ka dzinēji darbojas normāli, un viņš veica saslēgšanos rokas režīmā. Sojuz TMA-14 ar staciju saslēdzās 13:04:49 UTC pie Zvezda moduļa.
2. jūlijā tika veikta Sojuz TMA-14 pārvietošana no Zvezda moduļa saslēgšanās mezgla uz Pirs moduli. Kosmosa kuģī operācijas laikā atradās kosmonauti Genādijs Padalka, Maikls Berets un Koiči Vakata, jo viņi ne uz īsu brīdi nedrīkst palikt bez glābšanas kuģa. Atvienošanās notika 21:29 UTC, saslēgsanās pie Pirs — 21:55, autonomā lidojumā kugis atradās 26 minūtes. Operācija tika veikta, lai atbrīvoju vietu kravas kuģim Progress M-67, kas stacijā ieradīās augustā.
2009. gada 11. oktobrī 01:07 UTC Sojuz TMA-14 atvienojās no SKS. 03:40:43 tika iedarbināti dzinēji bremzēšanas manevram, kas ilga 260 sekundes. 04:31 UTC nolaišamais aparāts nolaidās Kazahijā, 90 km attālumā no Arkalikas. G. Padalka un M. Bereta lidojums ilga 198 dienas 16 stundas 42 minūtes, G. Lalibertē kosmosā pabija 10 dienas 21 stundu 17 minūtes.
Evelīne Nīnherta

Biogrāfija

1960. un 1970. gados bija viena no Vācijas Demokrātiskās Republikas (VDR) spēcīgākajām šahistēm. VDR sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi zelta (1973), 3 sudraba (1963, 1970, 1974) un 5 bronzas (1964, 1971, 1972, 1978, 1981) medaļas. 1994. gadā bijusi treša Vācijas šaha ātrspēles čempionātā sievietēm. Tāpat veiksmīgi piedalījusies Vācijas senioru šaha čempionātos sievietēm, kuros 3 reizes uzvarējusi (2007, 2008, 2010), kā arī vienu reizi bijusi trešajā vietā (2014). Pasaules šaha olimpiādē 1963. gadā pārstāvējusi Vācijas Demokrātiskās Republikas izlasi un komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas medaļu. Vācijas šaha Bundeslīgā sievietēm pārstāvējusi Potsdamas klubu USV Potsdam un 1992./93. gada sezonā ar 9½ punktiem 11 partijās uzrādījusi labāko rezultātu pie sava galdiņa. Par panākumiem turnīros FIDE 1990. gadā viņai piešķīra FIDE meistares (WFM) nosaukumu.
Serhio Rodrigess

Spānijas izlase

Spānijas izlases sastāvā ieguvis divas olimpiskās medaļas (sudraba Londonā 2012. gadā un bronzas Riodežaneiro 2016. gadā). Tāpat viņš ir pasaules čempions basketbolā (21 gada vecumā spēlēja 2006. gada pasaules čempionātā Japānā, kur Spānija spēja apsteigt ASV izlasi un kļūt par čempioniem), kā arī Eiropas čempions un vairākkārtējs medaļnieks.
Francis Logins

Biogrāfija

Francis Logins piedzima 1874. gada 14. decembrī Viļakas pagastā.
Ilggadējs apdrošināšanas biedrības «Rossija» ierēdnis. 1925. gadā ievēlēts 2. Saeimā no Latgales Bezpartijiskās savienības saraksta. Saeimā izpelnījās ievērību ar konfliktu ar savu partijas biedru Staņislavu Kublicki, kurš mēģināja panākt Logina atteikšanos no mandāta. Konflikta kulminācijā Kublickis ieslēdza Loginu dzīvoklī un viņa vārdā Saeimas prezidijam paziņoja par Logina atteikšanos no mandāta. Parlamentā strādāja līdz 1928. gadam.
Miris 1931. gada 20. martā Viļakā no plaušu karsoņa. Apglabāts Viļakas kapos.
Dudince

Vēsture

Apdzīvotā vieta rakstos pirmoreiz pieminēta 1284. gadā. 1551. gadā pirmoreiz rakstos minēti karstie avoti, kaut arī pie tiem atrastas romiešu baseinu atliekas.

Cilvēki

Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (95,67 %), dzīvo arī ungāri (3,53 %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (55,67 %), luterāņi (28,93 %), nereliģiozi (11,27 %).

Sports

Pilsētā populārs sporta veids ir soļošana. Regulāri notiek sporta sacensības, tai skaitā 1998., 2001. un 2013. gadā šeit notika Eiropas kauss soļošanā.
2018. gada UEFA Čempionu līgas fināls

Stadions

Par 2018. gada UEFA Čempionu līgas fināla norises vietu Kijevas Olimpiskais stadions stadions tika izvēlēts 2016. gada 15. septembrī UEFA izpildkomitejas sanāksmē Atēnās.
Petropavlovska-Kamčatska

Klimats

Petropavlovskā-Kamčatskā valda mērenais jūras klimats ar maigu, sniegainu ziemu, diezgan aukstu pavasari, vēsu vasaru un salīdzinoši siltu rudeni. Ziema ilgst apmēram 5 mēnešus, no novembra vidus līdz martam. Pavasaris Klusā okeāna ietekmes dēļ ilgst 2 mēnešus — no aprīļa līdz jūnija sākumam. Gada vidējā gaisa temperatūra ir +1 °C. Pats siltākais mēnesis ir augusts ar vidējo temperatūru +12,4 °C, bet visaukstākais ir janvāris ar temperatūru -8,1 °C. Temperatūras absolūtais maksimums +29,4 °C bijis 1907. gada jūlijā, bet minimums -31,7 °C bijis 1917. gada februārī. Gada nokrišņu daudzums ir 895 mm. Diennakts laikā lielākais jebkad izkritušais nokrišņu daudzums bija 90 mm 2006. gada 14. novembrī. Nokrišņu absolūtais maksimums mēneša laikā bija 347 mm 1896. gada augustā.
Anda Līce

Dzīvesgājums

Dzimusi 1941. gadā Madonas apriņķa Patkules pagasta (tagad Sarkaņu pagasta) "Liepniekos" inženiera mežkopja Roberta Līča ģimenē. 1949. gada marta deportācijas laikā viņu septiņu gadu vecumā kopā ar māti un abiem vecvecākiem izsūtīja uz Amūras apgabalu, kur nometināja Mazanovas rajona Aļeksejevkas sādžā. Pēc atbrīvošanas 1956. gada rudenī viņa kopā ar māti atgriezās dzimtenē. 1961. gadā absolvēja Cesvaines vidusskolā, strādāja padomju saimniecībā "Cesvaine" (1961-1962) un fabrikā "17. jūnijs" (1962-1963). Uzsāka studijas LVU Vēstures un filoloģijas fakultātē (1963-1964), tomēr tās pārtrauca un 1966. gadā pabeidza Bulduru dārzkopības tehnikumā un strādāja par daiļdārznieci ZP saimniecībā "Krimulda" (1966-1968) un pasniedzēju Bulduru sovhoztehnikumā (1968-1981). Līdztekus studēja LLA mežsaimniecību, pēc tam dārzkopību (1967-1971).
1967. gadā laikraksts "Padomju Jaunatne" publicēja A. Līces dzejoli "Gadi, klupdami steigā...", 1971. gadā viņu uzņēma Latvijas Mākslinieku savienībā, 1977. gadā iznāca pirmais dzejas krājums "Uzvilkti pulksteņi". Latvijas Rakstnieku savienības biedre kopš 1982. gada. Kādu laiku bija sētniece (1981-1983), pēc tam Rakstnieku Savienības konsultante referente (1984-1992).
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas bija redaktore izdevumā "Svētdienas Rīts" (1992-1993), strādāja pie padomju represijās cietušo liecību un atmiņu apkopošanas, izdeva grāmatu Via dolorosa (1-4, 1990-1995) un krājumu "Atmiņu lauskas" (1991). Kopš 1995. gada kā literārā konsultante darbojās Latvijas Okupācijas muzejā, izdeva vairākas represēto literātu grāmatas (V. Veldres "Top mani vārdi klusi", 1995) un piedalījās grāmatu sērijas "Latvijas Okupācijas muzeja gadagrāmata" veidošanā.
Pēc aiziešanas pensijā dzīvo Madonas novada Sarkaņu pagasta “Ceļadomās”.
Vladislavs Gabovs

Klubos

Gabovs ir Rīgas Futbola skolas audzēknis. Karjeru pieaugušo turnīros sācis FK Multibanka komandā Latvijas 1. līgā. 2004. gadā debitējis Latvijas Virslīgā FK Auda sastāvā. Pēc komandas izkrišanas uz 1. līgu pārgājis uz klubu JFK Olimps. 2006. gadā 19 gadu vecumā pievienojies Igaunijas klubam Tallinas TVMK, pirmajā sezonā palīdzot klubam izcīnīt Igaunijas kausu un uzvarot arī Superkausā. Igaunijā nospēlēja divas sezonas. Pēc atgriešanās Latvijā pārstāvējis vairākus Virslīgas klubus — FC Daugava, Dinaburg FC, FK Ventspils, FS Metta/LU un Skonto FC. 2015. gadā uz neilgu laiku pievienojās Krievijas Nacionālās līgas klubam Saratovas "Sokol". 2015. gada jūnijā parakstīja līgumu ar Polijas Ekstraklasa klubu Kelces "Korona". 2017. gadā Gabovs pievienojās Kipras klubam Pafos FC. 2018. gadā Gabovs atgriezās Latvijā un pievienojās Riga FC.

Izlasē

Lavijas izlasē Gabovs debitēja 2013. gada 24. maijā draudzības spēlē pret Kataru, 74. minūtē nomainot Ritvaru Ruginu. 2016. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlēs nostiprinājās izlasē, kļūstot par regulāru pamatsastāva spēlētāju.
Artūrs Tomsons

Artūrs Tomsons (dz. 1978. g.) ir latviešu arheologs.
2012. gadā aizstāvējis promocijas darbu Latvijas Universitātes Vēstures un filozofjas fakultātē par tēmu "Divasmeņu zobeni Latvijas arheoloģiskajā materiālā no 9. — 13. gadsimtam". Ieguvis vēstures zinātņu doktora grādu. Veicis arheoloģiskos izrakumus Rīgas pilī (2008), Ludzas pilī (2013—2014), Āraišu mūra pilī un priekšpilī (2010, 2012, 2018, 2019), Mežotnes pilskalna senpilsētā (2017), Rīgas Svētā Jēkaba katedrāles kapsētā (2018), u.c.  
Vairāk kā 30 zinātnisku rakstu autors, Latvijas Arheologu biedrības biedrs, akadēmiskās vienības "Austrums" vecbiedrs, Eiropas arheologu asociācijas biedrs. 2019. gadā laista klajā Tomsona monogrāfija "Zobeni Latvijas teritorijā 7.—16. gs.",
Ernests Zerafims

Dzīvesgājums

Dzimis 1862. gada 23. jūlijā Jelgavas jurista Ferdinanda Zerafima un viņa sievas Helēnas, dzim. Tilingas, ģimenē.
Mācījās Jelgavas Adofi privātskolā, tad Jelgavas ģimnāzijā (1877-1881). Studēja vēsturi Tērbatas Universitātē (1882-1886). 
No 1886. gada līdz tās slēgšanai Baltijas rusifikācijas politikas dēļ strādāja par skolotāju Vīlandes ģimnāzijā (1886-1892). Pēc tam bija Düna-Zeitung (1896–1909) un Rigaer Tageblatt (1909–1915) izdevējs un galvenais redaktors. Kopš 1890. gadu vidus bija Krievijas impērijas Vācu apvienības (Alldeutscher Verband) Rīgas grupas priekšsēdis.
1906. gadā izdeva apcerējumu par Vidzemes vēsturi viduslaiku un reformācijas laikā (Das livländische Mittelalter und die Zeit der Reformation).
Pirmā pasaules kara laikā deportēts uz Sibīriju (1915-1917). Pēc Februāra revolūcijas viņš atgriezās dzimtenē un apmetās Tērbatā, kur izdeva laikrakstu Dorpater Zeitung. 1918. gada februārī lielinieku izsūtīts uz Sibīriju, maijā atgriezās Rīgā, strādāja par avīzes Rigaer Zeitung galveno redaktoru. Latvijas brīvības cīņu laikā bija Baltijas landesvēra preses virsnieks Liepājā, pēc tā zaudējuma Cēsu kaujās 1919. gada rudenī pārcēlās uz dzīvi Austrumprūsijā un strādāja par Austrumu politikas redaktoru Kēnigsbergas laikrakstā Königsberger Allgemeine Zeitung (1919-1930). Pēc tam bija Vācijas laikrakstu Deutsche Tageszeitung und Deutsche Allgemeine Zeitung korespondents Austrumprūsijā.
Miris no bada 1945. gada jūlijā Sarkanās armijas iekarotajā Kēnigsbergā, tāpat kā viņa sieva Sofija Vegenere (1871–1945).
Pitalova

Vēsture

Vēstures avotos Pitalovas sādža (сельцо) pirmo reizi minēta 1782. gadā. 1863. gadā uz Pēterburgas—Varšavas dzelzceļa līnijas tika izbūvēts pieturas punkts, ko nosauca pēc netālās Pitalovas sādžas. Par pilntiesīgu staciju Pitalova kļuva 1883. gadā.
1919. gada 10. jūnijā Parīzes Miera konferences Latvijas delegācijas Miera konferencei adresētajā memorandā tika konstatēts, ka „latvieši apdzīvo Pleskavas guberņā šauru zemes strēmeli gar Vidzemes robežu uz rītiem no Baltinavas starp Ludzes apriņķa robežu un Petrogradas-Varšavas dzelzceļu, starp Korsovkas [Kārsavas] un Pitalovas stacijām.” 1920. gada 14. janvārī Abrenes kauju rezultātā Latvijas armija ieguva kontroli pār Pitalovu un tuvāko apkārtni. 1920. gadā saskaņā ar Latvijas un Padomju Krievijas miera līgumu Pitalovas dzelzceļa mezgls kopā ar 6 pagastiem tika iekļauta Latvijas teritorijā.
Par apdzīvotu vietu stacija apkārtne sāka veidoties pēc 1919. gada. Ap 1922. gadu Pitalovas stacija un apdzīvotā vieta tiek pārdēvētas par Jaunlatgali. 1925. gada 18. decembrī Augšpils pagasta Jaunlatgalei tika piešķirts biezi apdzīvotas vietas statuss, 1933. gadā — pilsētas tiesības. 1938. gadā pilsētu pārdēvēja par Abreni.
1944. gada 23. augustā Abreni kopā ar Purvmalas, Linavas, Kacēnu, Upmales, Gauru un Augšpils pagastu pievienoja Krievijas PFSR jaunizveidotajam Pleskavas apgabalam.

Nosaukums

Latvijā izplatīta versija, ka pilsētas nosaukums „Pitalova” ir pārkrievots „Pietālava” („pie Tālavas”) vārds. Iespējams arī, ka nosaukums ir saistīts ar somugru vārdu „tulva” — „tas, kurš maksā nodevas, plūdi”.
1938. gadā pilsētai piešķirtais  nosaukums Abrene ir cēlies no Tālavas dalīšanas līgumā pieminētās Abrenes Adzeles zemē.
Džesika Enisa-Hilla

Karjera

Trenēties vieglatlētikā sākusi deviņu gadu vecumā. 2005. gada Eiropas čempionātā junioriem Kauņā, Lietuvā, viņa izcīnīja uzvaru ar 5891 punktu. Nākamā gada Universiādē britu sportiste ieņēma 3. vietu ar 5910 punktiem.
2006. gada Eiropas čempionātā Gēteborgā Dž. Enisa ierindojās 8. vietā ar 6287 punktiem, tā paša gada Nāciju Sadraudzības spēlēs, pārstāvot Angliju, viņa izcīnīja bronzas medaļu. 2007. gada Pasaules čempionātā Osakā britu septiņcīņniece izcīnīja 4. vietu (6469 punkti). 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Dž. Enisa nestartēja traumas dēļ.
Pēc tam izcīnījusi uzvaras 2009. gada Pasaules čempionātā Berlīnē (6731 punkts) un 2010. gada Eiropas čempionātā (6823 punkti). Tāpat viņa ar 6955 punktiem izcīnīja uzvaru 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Sasniegtais rezultāts bija jauns sportistes personiskais rekords un labots valsts rekords.
Uzvarējusi arī 2011. gada un 2015. gada Pasaules čempionātā (2011. gadā par čempioni gan kļuva Krievijas sportiste Tatjana Černova, taču viņa vēlāk tika diskvalificēta par dopinga lietošanu).
2012. gadā apprecējusies.
2016. gadā Dž. Enisa-Hilla paziņoja par profesionālā sporta karjeras beigām.
Dulbju acs purvs

Iedalījums

Iedalot teritoriju vides klasēs pēc EUNIS klasifikācijas, 94% lieguma teritorijas aizņem skujkoku mežs (N17) dažādās pārpurvotības pakāpēs. 5% aizņem purvs (N07) un 1% - jauktu koku mežs (N19).
Pēc šīs pašas organizācijas vides tipu iedalījuma, skābais sfagnu purvs aizņem 13% (tips 7110 — skābie purvi, nabadzīgi ar barības vielām, barojas galvenokārt no lietus ūdens, veģetācijā būtiskas sfagnu sūnas), pārejas vai pūšanas purvs — 8% (tips 7140 — veģetācija aug uz ūdens) un pārmitrs mežs nabadzīgās augsnēs — 79% (tips 91D0).

Apkārtne

Apmēram puskilometru uz ziemeļiem no lieguma ap Ciskaiņiem atrodas ganību pļavas, kuru daļa iekļauta botānisko bioloģiski vērtīgo zālāju sarakstā. Dienvidos apmēram 100 m no lieguma dienvidu robežas pēc mitra meža joslas atrodas reljefa pacēlums, uz kura aug sauss skujkoku mežs un ir grantēts pievedceļš no autoceļa P109. No ziemeļiem, rietumiem un austrumiem 2019. gadā lieguma robežas aptuveni iezīmēja izcirtuma josla, kura tomēr atstāja nelielus buferzonas iecirkņus.
Dulbju acs purvs ir mazs un tādēļ pats par sevi ne sevišķi piemērots aizsardzības prasībām. Netālu no tā uz dienvidrietumiem atrodas daudz lielākais (388 ha) un sugām bagātais, bet valsts neaizsargātais Saulīšu purvs.

Vēsture

Dabas liegums tika izveidots 1977. gadā pirmām kārtām dzērvenāju aizsardzībai, kuri sastopami apmēram vienā piektdaļā lieguma platības.

Praktiskā aizsardzība

Objekta uzturēšanas, saglabāšanas un attīstības plāni neeksistē.
Vauters Pēterss

Spēlētāja karjera

No 2013. līdz 2016. gadam Pēterss spēlēja Austrijas hokeja līgas komandas Zalcburgas "Red Bull" jaunatnes sistēmā. 2016. gadā kļuva par pirmo beļģu hokejistu, kas izvēlēts NHL draftā. Vasarā pievienojās KHL klubam Helsinku "Jokerit". Sezonas gaitā "Jokerit" rindās laukumā tā arī nedevās, sezonu aizvadot "Jokerit" junioru komandā. Nākamās divas sezonas hokejists aizvadīja USHL junioru līgā.
Šventoja

Vēsture

13. gadsimtā Šventojas upes baseinā atradās ķēniņam Mindaugam pakļautā Lietavas zeme, pie Anīkšču pilsētas atrodas Šeimīnišķēļu pilskalns, viena no visiespējamākajām vietām, kur atradusies Mindauga pils Voruta.  
Pēc Mindauga kristīšanās viņš 1255. gadā atteicās no Sēlijas zemes par labu Rīgas arhibīskapam. Dāvinātās teritorijas dienvidu robeža gāja pa Sventas (tagad Šventojas) upi, Latuvas upi, Lavenas upi līdz Mūsas upei. 
Līdz 14. gadsimta sākumam Šventojas upes labā krasta zemes atradās žemaišu pakļautībā, bet vēlāk Lietuvas dižkungs Vītenis Žemaitijas robežu atvirzīja līdz Nevēžas upei.
Ēriks Dampjē

Karjera NBA

Ar kopējo 10. numuru 1996. gada NBA draftā Ē. Dampjē izvēlējās Indianas "Pacers". Savā debijas sezonā viņš aizvadīja 72 mačus, no kuriem starta pieciniekā - 21. Vidēji viņš guva 5,1 punktu un izcīnīja 4,1 atlēkušo bumbu. 1997. gada 12. augustā Ē. Dampjē kopā ar D. Farelu tikai aizmainīts uz Goldensteitas "Warriors", pretī saņemot K. Mulinu.
Turpmākos septiņus karjeras gadus viņš pavadīja "Warriors" komandā. Ļoti veiksmīga Ē. Dampjē izvērtās 2003./2004. gada sezona, kad vidēji mačā viņš guva 12,3 punktus un izcīnīja 12 atlēkušās bumbas. Tas bija pēdējais līguma gads, un brīvo aģentu tirgū centra spēlētājs tika uzskatīts par ļoti veiksmīgu guvumu.
Ē. Dampjē parakstīja kontraktu ar Dalasas "Mavericks" un pirmajā sezonā aizvadīja vien 59 spēles (56 no tām sākumsastāvā). Ar katru nākamo sezonu spēles laiks ir samazinājies, ietekmējot arī statistiku. Tomēr viņš joprojām saglabā pamatsastāva centra spēlētāja pozīciju.
Šāšda

Vēsture

Šāšda rakstos pirmoreiz minēta 1332. gadā. 1995. gadā ieguva pilsētas tiesības.
Burština

Vēsture

Kaut arī rakstos pirmoreiz minēta 1596. gadā kā Polijas apdzīvotā vieta, pilsētas tiesības tai ir tikai no 1993. gada. Pēc Polijas Pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā (Austroungārijā) un bija tur līdz Pirmā pasaules kara beigām.
Pēc Pirmā pasaules kara Burština iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, PSRS iebruka Polijā, un Burština tika iekļauta Ukrainas PSR. No 1941. gada līdz 1944. gada atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. 1966. gadā pie pilsētas uzcēla lielu TES. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

Ekonomika

Pilsētas ekonomikas pamatā ir Burštinas TES darbība, kas, netipiski pārējam valsts energotīklam, ir pieslēgta Eiropas ENTSO-E tīklam.

Cilvēki

Burštinā 1809. gadā ieradās komponists Francis Ksavers Volfgangs Mocarts un nodzīvoja šeit divus gadus, mācot Austrijas impērijas amatpersonas bērnus.
Burština ir dziedātājas Mikas Ņūtones (Мiка Ньютон, 1986) dzimtā pilsēta.
Krievijas apgabali

Krievijas Federācija administratīvi tiek dalīta 85 subjektos, no kuriem 46 ir apgabali (krievu: oblasts). Lielākais apgabals pēc platības ir Irkutskas apgabals (767 900 km²), savukārt mazākais — Orlas apgabals (24 700 km²). Visapdzīvotākais ir Maskavas apgabals (7 231 068 (2015)), savukārt vismazāk apdzīvotais ir Magadanas apgabals (148 071 (2015)). Lielākā daļa no visiem Krievijas apgabaliem ir izvietojušies Krievijas Eiropas daļā.
27. aprīlis

27. aprīlis - gada 117. diena pēc Gregora kalendāra (118. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 248 dienas.
Paskāla trijstūris

Paskāla trijstūris ir trijstūrmatrica, kas sastāv no binomiālkoeficientiem. Tajā katrs skaitlis, kas atšķiras no vieninieka, ir abu virs tā esošo skaitļu summa. Parasti trijstūra virsotne tiek uzskatīta par nullto rindu, tāpat n-tās rindas locekļi tiek sanumurēti 0, 1, ..., n, tādējādi šīs rindas k-tais loceklis ir binomiālkoeficients .
Paskāla trijstūris bija pazīstams jau 2. gadsimtā p.m.ē., to ir pētījuši Indijā, Grieķijā, Irānā, Ķīnā, Vācijā un Itālijā. Šis trijstūris ir nosaukts franču matemātiķa Blēza Paskāla vārdā.
21. septembris

21. septembris ir 264. diena pēc Gregora kalendāra (265. garajā gadā). Līdz gada beigām ir 101 diena.