google/wiki40b huggingface dataset:
Balduīns no Alnas

Dzīvesgājums

Balduīns bija valoņu izcelsmes cisterciešu mūks no Alnas (Aulne-sur-Sambre) klostera Ljēžas bīskapijā. 
1230. gadā tika nosūtīts uz Rīgu kā pāvesta Gregorija IX legāta kardināla Oto pilnvarnieks, lai izšķirtu strīdu starp Rīgas domkapitulu un Brēmenes virsbīskapu par tiesībām iecelt Rīgas bīskapu. Balduīns izšķīra strīdu par labu Rīgas domkapitulam un apstiprināja tā iecelto bīskapu Nikolaju. 1230. gada 28. decembrī Balduīns parakstīja līgumu ar kuršu ķēniņu Lamekinu (rex Lammekinus) un pārstāvjiem no Ezertuves (Esestua), proti Durbes (Durpis) zemes, Sagares (Saggara) zemes un 14 kiligundām (novadiem) Ventas abās pusēs. Līgums paredzēja, ka kurši pieņems kristietību, pieņems un apgādās vicelegāta Balduīna ieceltos katoļu priesterus, kā arī maksās pāvesta ieceltajam bīskapam un prelātiem tādas pašas nodevas, kādas maksāja Gotlandes iedzīvotāji. Pēc līguma kuršiem bija jāpiedalās visos aizsardzības un uzbrukuma karos pret pagāniem, visās lietās jāklausa vicelegātam un tad viņiem ir tiesības palikt brīviem, kamēr vien viņi paliek pie katoļu ticības. 1231. gada 17. janvārī Balduīns parakstīja līdzīgu līgumu ar 12 Austrumkursas novadu (Bandavas un Vanemas) pārstāvjiem. Līgumi paredzēja ļoti nelielas nodevas un pasargāja kuršus no Livonijas vācu virskundzības. Tas radīja Balduīna konfliktu ar vāciešiem. Vācieši ar militāru spēku ieņēma Kursu un daļu Zemgales, bet Gotlandē sagūsīija kuršu delegātus, kas bija ceļā pie pāvesta. 
1232. gada 28. janvārī pāvests iecēla Balduīnu par legātu Kursā, Zemgalē, Livonijā, Igaunijā, Somijā un Gotlandē un apmēram tad pat iecēla viņu arī par Zemgales bīskapu. 1233. gada 20. aprīlī Balduīns pārņēma Zemgali savā personīgajā aizsardzībā. Kad Balduīns savā pārziņā pārņēma arī Hariju, Vīriju un Rēveli, Zobenbrāļu ordenis ar brutālu militāru varu izpostīja Balduīna panākumus un apcietināja vai nogalināja viņa atbalstītājus. Pats Balduīns bija spiests meklēt patvērumu pie saviem Cisterciešu ordeņa brāļiem Daugavgrīvas klosterī. 
1234. gada 9. janvārī viņu atcēla no legāta posteņa, bet 1236. gadā Balduīns pats atteicās no Zemgales bīskapa amata un 1237. gadā uzņēmās Ķelnes līdzbīskapa pienākumus. 1239. gadā viņš piedalījās krusta karā un pārņēma Vizī (Varisas) virsbīskapa pienākumu Latīņu impērijā, tagadējā Turcijas teritorijā starp Adrianpoli un Kostantinopoli.
Vikipēdija

Vēsture

Vikipēdija bija turpinājums projektam Nupedia, kur angļu valodā tika rakstīti raksti, kurus publicēja tikai pēc tam, kad tos bija caurskatījuši eksperti. Nupedia tika izveidota 2000. gada 9. martā.
Tā kā šis process bija ļoti laikietilpīgs, tad Džimijs Veilss, Nupedia veidotājs, nolēma izveidot Vikipēdiju, kur ikviens var veidot, mainīt un uzlabot enciklopēdiskos rakstus.

Vikipēdijas būtība

Vikipēdija paredzēta plašam lasītāju lokam — no skolēniem līdz pat zinātniekiem.

Rakstu labošana

Atšķirībā no tradicionālajām enciklopēdijām, piemēram, Encyclopædia Britannica, nevienu rakstu Vikipēdijā nenovērtē eksperti. Neviens raksts nepieder tā izveidotājam vai kādam citam dalībniekam. Tā kā Vikipēdija aptver dažādas tēmas, tajā var ietilpt materiāli, ko daži cilvēki, tostarp Vikipēdijas dalībnieki, var uzskatīt par nevēlamiem, aizskarošiem vai pornogrāfiskiem.

Rakstu izveidošana

Vikipēdijā nav apmaksātu autoru un dalībnieku, visa informācija tiek pievienota bez atlīdzības, Vikipēdijas dalībnieki to dara brīvprātīgi. Dalībnieki, kas Vikipēdijā apzinīgi darbojas jau ilgāku laiku un snieguši devumu Vikipēdijas attīstībā, var kļūt arī par administratoriem. Administratori palīdz uzturēt Vikipēdiju, novērst vandalismu, bet viņiem nav nekādu priekšrocību rakstu izveidošanas vai labošanas ziņā salīdzinājumā ar pārējiem dalībniekiem.
Veidojot rakstus, dalībnieku darbībām jābūt saskaņotām ar autortiesību likumiem, kas darbojas ASV un Floridas štatā.
Publicējot savus darbus Vikipēdijā, tās autori piekrīt, ka viss raksta saturs ir brīvi izmantojams pēc Creative Commons Attribution/Share-Alike License licences. Turklāt tiek ievērotas visas autortiesības.

Vikipēdijas kritika

Kā jebkuram lielam projektam, arī Vikipēdijai ir savi trūkumi.
Tomēr brīvajā enciklopēdijā (tajā katrs var papildināt informāciju), pastāv mehānismi, kuri nodrošina atbildes uz šo kritiku un vismaz daļēji izskaidro, kā vajag cīnīties ar trūkumiem vai arī kāpēc ar tiem var samierināties.

Informācijas nepatiesums

Galvenais kritikas iemesls ir tas, ka Vikipēdiju var papildināt ikviens cilvēks, līdz ar to neviens nevar garantēt, ka informācija ir patiesa. Tēmas nav apskatītas vienādā daudzumā (par vienu tēmu var būt uzrakstīts daudz labu rakstu, bet par citu — tikai kāds īss raksts). Pastāv arī zināms risks, ka kāds administrators varētu izmantot savas tiesības sliktiem mērķiem.

Anonīmās izmaiņas un vandalisms

Vikipēdijā jaunu informāciju var ievietot ikviens, tāpēc var gadīties, ka tiek ievietota ļoti zemas kvalitātes informācija. Dažkārt dalībnieki veic vandalismu — lapu satura dzēšanu vai bojāšanu, lai tajā būtu nepatiesa informācija un mazinātos tās autoritāte. Visbiežāk vandalisms ir lapas satura dzēšana, lamuvārdu vai nesakarīgu simbolu sakopojumu ierakstīšana tekstā, skaitļu vai dzimšanas datu pārlabošana un citi labojumi, kam nav nekāda sakara ar lapas tekstu. Parasti to dara anonīmie dalībnieki, kuri nav reģistrējuši savu lietotājvārdu, taču ir arī gadījumi, kad dalībnieks piereģistrējas, bet lielākā daļa no viņa darbībām ir vandalisms.
Angolas administratīvais iedalījums

Angolas administratīvo iedalījumu veido 18 provinces, kas sīkāk iedalās 163 municipalitātēs. Savukārt municipalitātes veido 618 komūnas.
Edvards III Plantagenets

Dzīvesstāsts

Edvards III tronī kāpa, pateicoties baronu dumpim un tēva gāšanai no troņa. Sākotnēji valsts pārvalde bija karaliskās padomes rokās, kuru vadīja karaliene māte Francijas Izabella un reģents Rodžers Mortimers, Marčas grāfs.
1328. gadā Edvards III aprecējās ar Eno Filipu (Philippa of Hainault), Eno (fr. Hainaut, val. Hinnot) hercoga Viljama (William I, Count of Hainaut, Count William III of Avesnes, Count William III of Holland and Count William II of Zeeland) meitu.
1330. gadā Edvards III apsūdzēja Mortimeru varas uzurpācijā un lika sodīt ar nāvi, bet māti atstūma no valsts pārvaldes. 1337. gadā uzsāka Simtgadu karu par Francijas troni, uz kuru tam bija tiesības no mātes puses. Reformēja tieslietu sistēmu, parlamenta darba praksi.
Tā kā vecākais dēls, Velsas princis Melnais princis Edvards mira, tēvam dzīvam esot, troni pēc Edvarda III nāves troni mantoja tā 10 gadus vecais mazdēls Ričards.
Latvijas sieviešu basketbola izlase 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

Latvijas sieviešu basketbola izlase 2008. gadā aizvadīja 16 spēles. Izlase spēlēja Pekinas OS kvalifikācijas turnīrā, Dimanta bumbā un Pekinas OS, kā arī aizvadīja piecas pārbaudes spēles.
Daujots

Vārda cilme

Personvārda "Daujots" cilme saistāma ar vārdiem daug-' ("daudz") + -joti ("jāt"). Tātad senā vārda nozīme varētu būt skaidrojama kā "daudz jājošais".

Izvilkums no hronikas

Izvilkums no Volīnijas metrikas :
"Въ лѣт̑ . [6723 (1215)] Бж҃иимъ повелениемь . прислаша кнѧзи Литовьскии . к великои кнѧгини Романовѣ . и Данилови и Василкови . миръ да(р)юще бѧхоу же имена Литовьскихъ кнѧзеи се старѣшеи . Живинъбоудъ . Давъѧтъ . Довъспроункъ . братъ его Мидогъ . братъ . Довъӕловъ . Виликаилъ . а Жемотьскъıи кнѧз̑ Ерьдивилъ . Въıкъıнтъ. а Роушьковичевъ . Кинтибоуть . Вонибоут̑ . Боутовить.
Вижѣикъ. и сн҃ъ его Вишлии. Китении . Пликосова . а се Боулевичи. Вишимоут̑ егоже оуби Миндого тъ . и женоу его поѧлъ . и братью его побилъ . Едивила. Спроудѣика . а се кнѧзи . из Дѧвол̑твъı . Юдьки . Поукѣикъ. Бикши . Ликиикъ си же вси миръ даша . кн҃зю Данилови . и Василкоу . и бѣ землѧ покоина ."
("[6723 (1215)] gadā Dievs vēlēja, ka Lietuvas kņazi ieradās pie lielkņaza Romāna dēliem Daņilo un Vasiļko mieru slēgt. Lietuvas kņazu vārdi bija: vecākais Živinbuds, Daujots, Dausprungs, viņa brālis Mindaugs, Daujota brālis Viligailis. Bet žemaišu kņazu: Gerdvils, Vikints, bet Ruškaiča dzimtas - Kintibuts, Vembuts, Butauts, Vižeiķis, un viņa dēls Velžis, Kitenis, Pliķa sieva, bet Buļa dzimta - Vismants, kuru nogalēja Mindaugs un viņa sievu atņēma, un viņa brāļus Gelvilu un Sprudeiķi nogalēja. Un šie kņazi no Deltuvas: Juodiķis, Buteiķis, Bikšis, Ligeiķis. Šie visi deva mieru kņazam Daņilo un Vasiļo un zeme bija mierīga.")
Jānis Cakuls

Biogrāfija

Dzimis Rožupes pagasta (agrāk Rudzātu pagasts) “Bērziņos”, mācījies Rusiņu pamatskolā (1934—1936) un Rudzātu pamatskolā (1936—1941). Mācības turpinājis Aglonas ģimnāzijā (1941—1944). Pēc mācībām ģimnāzijā iestājies Rīgas garīgajā seminārā (1946—1949).
Rudā dižpīle

Izplatība

Rudās dižpīles dabīgais izplatības areāls plešas no Eiropas dienvidaustrumiem austrumu virzienā līdz Baikāla ezeram un Mongolijai. Tā sastopama arī Āfrikas ziemeļrietumos un Etiopijas kalnienē. Rietumeiropas populācija izveidojusies no putniem, kas izbēguši no nebrīves. Piemēram, Šveicē 2004. gadā uzskaitīti vairāk nekā 400 īpatņi. Savdabīga populācija izveidojusies Maskavā. Rudās dižpīles ligzdo savvaļā Maskavas apkārtnē, bet ziemo Maskavas zooloģiskajā dārzā. Lielākā daļa Āzijas populācijas ir gājputni, dodoties ziemot uz Āzijas dienvidiem — Indijā un Dienvidaustrumāzijā. Āfrikas un Dienvidāzijas populācijas ir nometnieki.

Latvijā

Rudā dižpīle Latvijā ir reta ieceļotāja. Tā var ieceļot gan no austrumiem, gan rietumiem. Šobrīd ir zināmi 6 novērojumi, no kuriem tikai viens atzīts kā savvaļas putna novērojums — 1994. gadā, Engures ezerā, kad Ziemeļeiropā tika novērota samērā spēcīga šīs sugas invāzija. Piecos citos gadījumos putnu izcelsme nav viennozīmīgi skaidra. Visticamākais, ka tie ir bijuši no nebrīves izbēguši putni vai to pēcnācēji, kas ligzdo savvaļā Rietumeiropā un Maskavā.

Izskats

Rudā dižpīle ir krāšņa, liela auguma pīle. Tās ķermeņa garums ir 58—70 cm, spārnu izplētums 110—135 cm, svars 925—1640 g. Knābis masīvs un melns. Rudās pīles apspalvojums ir koši, oranžīgi brūns. Galva gaiša, seja bieži balta. Spārni balti ar melnām lidspalvām, arī aste ir melna ar zaļganu spīdumu. Rudā dižpīle ļoti labi peld, bet lidojumā vairāk atgādina zosi. Abi dzimumi izskatās līdzīgi: vienīgi tēviņam vairošanās sezonas laikā ap kakla pamatni ir melns gredzens, bet mātītei bieži ir balta seja, kā arī tā ir mazāka.

Uzvedība

Rudā dižpīle mājo atklātā ainavā, tāpēc ir aktīva nakts laikā. Vairošanās sezonas laikā tās uzturas pa pāriem, lai gan vairāki pāri var apvienoties nelielās kopīgās ligzdošanas kolonijās. Rudenī un ziemā putni apvienojas baros. Parasti tie ir nelieli bari, bet tajos var būt arī 4000—10 000 īpatņu. Pēc vairošanās sezonas pieaugušie putni nomaina apspalvojumu, un tie nespēj lidot apmēram 4 nedēļas. Šajā laikā rudās dižpīles apmetas lielās ūdenstilpēs, atklātās vietās. Visbiežāk tie ir stepes vai kalnu ezeri, lielas upes. Rudo dižpīli Himalajos var novērot līdz 5000 metriem virs jūras līmeņa.

Barība

Rudā dižpīle ir visēdāja un barojas ar zāles jaunajiem asniem, dažādu augu sēklām, graudiem, vēžveidīgajiem, kukaiņiem (gan sauszemes, gan ūdens), tārpiem, kāpuriem, ūdens gliemjiem, nelielām zivīm, vardēm, ikriem un kurkuļiem.

Ligzdošana

Ligzda visbiežāk ir sekla iedobe zemē. Paratsi tā atrodas ūdenstilpes krastā, bet reizēm samērā tālu, kādā padziļinājumā vai bedrē. Rudā pīle ligzdu mēdz iekārtot arī pamestās ēkās, fermās, koku dobumos līdz pat 10 metru augstumā, klinšu alās un retos gadījumos putnu būros. Dējumā ir 6—16 krēmīgi baltas olas. Inkubācijas periods ilgst apmēram 28—29 dienas. Kamēr tēviņš apsargā ligzdošanas teritoriju, mātīte perē. Ligzdošanas laikā putni ir samērā agresīvi. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni sāk lidot apmēram 55 dienu vecumā.
Ali Alijevs

Biogrāfija

Ali Alijevs dzimis 1937. gada 29. novembrī Dagestānā. Tēvs bijis grāmatvedis, māte — medmāsa. Beidzis Dagestānas Medicīnas institūtu un 2. Maskavas Medicīnas institūta aspirantūru. Medicīnisko zinātņu kandidāts. Pēc aspirantūras beigšanas strādājis par Mahačkalas pilsētas slimnīcas vadītāju. No 1988. gada bijis republikas arodbiedrību sporta biedrības priekšsēdētājs, pēc tam Dagestānas APSR sporta komitejas priekšsēdētājs.
Paralēli mācībām nodarbojies ar cīņas sportu. 1957. gadā kļuvis par Dagestānas čempionu. Uzvarējis 1959., 1961., 1962., 1966. un 1967. gada pasaules čempionātos, 1968. gada Eiropas čempionātā un 1959., 1960., 1961., 1963., 1965., 1966., 1967., 1968. un 1970. gada PSRS čempionātos.
Postindustriālā mūzika

Postindustriālā mūzika ir mūzikas termins, kas tiek izmantots, lai raksturotu industriālo mūziku pēc 1980. gadu sākuma, kad radās jauni industriālās mūzikas apakšžanri un jauktās formas, kas vairs neatbilda agrīnās industriālās mūzikas pamatprincipiem. Postindustriālajā mūzikā ietilpst būtībā visi industriālās mūzikas apakšžanri ar dažādu citu mūzikas žanru ietekmi, visbiežāk trokšņu mūziku, ambiento mūziku, tautas mūziku un elektronisko deju mūziku. Par komerciāli veiksmīgāko postindustriālās mūzikas apakšžanru tiek uzskatīts industriālais metāls.
Amerikas Savienoto Valstu karogs

Amerikas Savienoto Valstu karogā redzamās 50 zvaigznes simbolizē ASV 50 štatus, bet 13 svītras (7 sarkanas un 6 baltas) - pirmos ASV štatus austrumu piekrastē. Sākumā uz karoga atradās 13 zvaigznes un 13 svītras, bet nākot klāt jauniem štatiem nāca klāt arī jaunas zvaigznes, svītru skaits gan palika nemainīgs. Karogas krāsas ņemtas no Lielbritānijas karoga, kurai līdz pat 1776. gadam piederēja koloniālā vara. Pēdējā zvaigznīte karogā tika iezīmēta 1960. gadā, kad par atsevišķu štatu kļuva Havaju salas.
Fibonači skaitļi

Dabā

Secīgu Fibonači skaitļu pāri vai pat trīs secīgi Fibonači skaitļi nereti ir novērojami dabā. Zinātnieki ir izveidojuši matemātiskus modeļus, ar kuru palīdzību tiek mēģināts izskaidrot Fibonači skaitļu parādīšanos dabā.
Tiesa, dažreiz apgalvojumi par zelta griezuma un Fibonači skaitļu parādīšanos dabā ir pārsteidzīgi. Piemēram, nereti tiek apgalvots, ka secīgu falangu (pirksta kaulu) garumu attiecība cilvēka plaukstā atbilst zelta griezumam vai secīgiem Fibonači skaitļiem. Pirmais šādu apgalvojumu 1973. gadā izteicis roku ķirurģijas speciālists Viljams Litlers (William Littler). Vēlākos pētījumos gan šis apgalvojums nav apstiprinājies.

Ananasa spirāles

Trīs secīgus Fibonači skaitļus parasti iegūst arī, skaitot trīs dažādos virzienos esošo spirāļu skaitu ananasam.

Mākslā

Itāļu mākslinieks Mario Merz 1994. gadā uz skursteņa Turku, Somijā izvietoja neona spuldzes, kas attēlo Fibonači skaitļus.
Fibonači skaitļi dažreiz apzināti tiek lietoti arī mūzikā. Piemēram, tos savos darbos lietojis latviešu izcelsmes amerikāņu komponists Gundaris Pone.

Ekonomikā

Fibonači skaitļus un zelta griezumu mēdz pielietot arī Forex valūtu tirgos, lai analizētu tirgu un prognozētu tā tālāko uzvedību, vai tieši pretēji — izvērtētu iepriekš notikušo attīstību.

Vēsture

Fibonači skaitļi nosaukti par godu itāļu matemātiķim Fibonači (pazīstams arī kā Leonardo no Pizas). Tie pieminēti viņa grāmatā Liber Abaci, kas sarakstīta 1202. gadā (attēlā redzama lapa no šīs grāmatas — tās labajā pusē, rāmītī, ar sarkanu tinti uzrakstīti Fibonači virknes pirmie locekļi). Indiešu matemātiķiem Fibonači skaitļi bija zināmi vēl pirms tam.
Sēlijas bīskapi

Sēlijas bīskapi bija viduslaiku valdnieki Sēlijas bīskapijā tagadējās Latvijas teritorijā.
1218. gadā Daugavas kreisajā krastā pēc ietekmīgā Daugavgrīvas abata Bernharda no Lipes iniciatīvas iekarotajā sēļu zemē tika izveidota Sēlijas bīskapija. Pēc Upmales zemes pakļaušanas viņš pārcēla savu rezidenci no Sēlpils uz Mežotni, kaut arī pats uzturējās Babītes pilī. Jau pēc bīskapa Bernharda nāves bīskaps Alberts panāca to, ka sēļu zemes pārgāja viņa valdījumā un Sēlijas bīskapija ieguva Zemgales bīskapijas vārdu.
2019. gada Critérium du Dauphiné komandas un dalībnieki

Šis ir 2019. gada Critérium du Dauphiné komandu un dalībieku uzskaitījums.
Kanāls 2

Vēsture

2006. gada 29. maijā izveidoja kanālu Latvijas Mūzikas kanāls jeb LMK kur rādija raidījumus, topus, koncertus un šovus. Kanālā rādija jaunākos, aktuālākos un populārākos Latvijas mūzikas izpildītāju dziesmu videoklipus 24 stundas diennaktī. Kanāla programmā rādija desmit oriģinālraidījumus un vairākus tematiskos mūzikas video blokus. Vēl kanāls piedāvāja atraktīvu rīta programmu ar mūzikas, kino un modes ziņām un citu aktuālu informāciju. Kanālu LMK naktīs retranslēja kanāls LNT. Tagad, Kanālā 2 dziesmu videoklipus rāda no rītiem pulksten 05.00 līdz 08.00 un naktīs no pulksten 00.00 līdz 02.00.
2008. gadā Latvijas Mūzikas kanāls sāka veidot "LMK Aktuālo klipu TOP 20", kur skatītāji varēja balsot par videoklipiem kanāla mājaslapā bez maksas un sūtīt maksas īsziņas. Topā varēja iekļūt tikai jaunākie Latvijas Mūzikas kanāla rīcībā nonākušie videoklipi, un ja videoklips saņēma vismazāk balsu, tad klips no topa izkrita. Topa formāts tika ierobežots, un tajā vienlaicīgi varēja būt tikai 20 videoklipi.
2011. gadā izklaides kanāls LMK kopā ar sakaru operatoru "OKarte" veidoja muzikālo šovu "OKartes skatuve". Šova būtība bija ļaut dalībniekiem brīvi un radoši izpausties – radīt oriģināldziesmas, skatuves tēlu, rūpēties par mārketingu un finansēm. Viss ar mūzikas radīšanu un grupas veidošanu saistītais menedžments pilnībā tika nodots dalībnieku pašu rokās. Dalībniekiem nedēļas laikā bija jāsagatavo priekšnesums lielajam piektdienas koncertam – divas dziesmas, ko dalībnieki koncertā izpildīja vienu pēc otras. Viena dziesma bija dalībnieku šovā radīta oriģināldziesma, otra jau pazīstama dziesma, ko dalībnieki izpildīja savā interpretācijā. Tā kā mūzikas industrijā toni primāri nosaka fani, šova vienīgie lēmēji par dalībnieku vietu izkārtojumu koncertā bija televīzijas skatītāji. Par muzikālā šova "OKartes skatuve" uzvarētājiem kļuva grupa "Jātnieki".
2012. gada 9. janvārī par kanāla TV5, LNT un Kanāls 2 televīzijas īpašnieku kļuva Zviedrijas mediju kompānija "Modern Times Group".
2012. gada 29. janvāri kanāls LMK sāka strādāt ar jaunu zīmolu — Kanāls 2. Vienlaikus ar LMK zīmola maiņu, jaunais Kanāls 2 piedāvā gan saturiskās, gan tehnoloģiskās inovācijas.
Snina

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1343. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums ir Sinna (ungāru: Szinna). Viduslaikos piederējusi Drugetu dzimtai. 19. gadsimtā pilsētā attīstījās metalurģiskā rūpniecība. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.

Cilvēki

Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (86,78 %), rusīni (5,84 %). Pēc reliģiskās piederības lielākā daļa pilsētas iedzīvotāju pieder kādai no tradicionālajām kristiešu konfesijām. Visvairāk - 56,03 % ir Romas katoļi, 19,21% - grieķu katoļi un 13,59% pareizticīgie. 5,9% no visiem iedzīvotājiem nav reliģiozi.
Sabinova ir ungāru gleznotāja Tividara Kostkas Čontvāri (Csontváry Kosztka Tivadar, 1853-1919) dzimtā pilsēta.
Antons Rubins (1885)

Biogrāfija

Antons Rubins piedzima 1885. gada 9. janvārī Kalupes pagasta Pudānu ciemā Jura un Māras Rubinu ģimenē. Viņam bija nepabeigta vidējā izglītība.
Rubins strādāja Latgales apgabaltiesā. Viņš nodarbojās ar rakstniecību un publicistiku, sarakstīja vienu no pirmajiem oriģinālstāstiem latgaliešu literatūrā. Izmantoja pseidonīmus Bite un Bīdrs.
1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Latgales Zemnieku partijas saraksta. 1921. gadā līdz ar vairākiem frakcijas biedriem atšķēlās un pievienojās Latvijas Darba partijai un tās parlamentārajai frakcijai.
Miris 1964. gadā Bauskā.
Ivars Ēlerts

Izglītība un darbība PSRS

Ivars Ēlerts 1962. gadā absolvēja Rīgas Industriālo politehnikumu metālu apstrādes ar griešanu specialitātē un ir ieguvis tehniķa-tehnologa kvalifikāciju. Vēlāk studējis Rīgas Politehniskajā institūtā elektronisko skaitļošanas mašīnu specialitātē, 1971. gadā iegūstot inženiera-elektriķa kvalifikāciju. 1994. un 1996. gadā ārzemēs kursos papildinājis zināšanas privatizācijas un akciju sabiedrību darbības jautājumos. 
Strādājis Latvijas Valsts universitātes Skaitļošanas centrā dažādos amatos — no tehniķa līdz laboratorijas vadītājam (1962. gada marts — 1985. gada novembris), kolhozā "Ādaži" par skaitļošanas servisa dienesta vadītāju (1985. gada decembris — 1987. gada aprīlis), VEF Zinātniski pētnieciskajā institūtā par vadošo konstruktoru (1987. gada aprīlis — 1990. gada maijs).

Atmoda, atjaunotā Latvija

Atmodas laikā Ēlerts iesaistījies Latvijas Tautas frontes VEF nodaļā un Vidzemes priekšpilsētas nodaļā, galvenokārt organizējot LTF piedalīšanos vēlēšanās. Bijis Vidzemes priekšpilsētas vēlēšanu komisijas loceklis 1989. gada pašvaldību vēlēšanās. 1990. gadā viņš tika ievēlēts LPSR Augstākajā Padomē, ko drīz pārsauca par LR Augstāko Padomi. Viņš bija Mandātu un ētikas komisijas un Rūpniecības komisijas sekretārs, strādājis galvenokārt pie likumprojektiem, kas saistīti ar uzņēmējdarbību un privatizāciju.
No 1993. gada jūlija līdz 1994. gada augustam strādājis Finanšu ministrijā par Valsts uzņēmumu departamenta direktora vietnieku. Tad līdz 1996. gada maijam viņš strādāja Valsts īpašuma fondā par Uzņēmumu departamenta direktora vietnieku, līdz 2001. gada novembrim — Privatizācijas aģentūrā par projektu vadītāju. No 2000. gada oktobra līdz 2004. gada jūlijam bijis Ekonomikas ministrijas konsultants.
2004. gada jūlijā aizgājis pensijā.

Privātā dzīve

Ivars Ēlerts ir dzimis 1944. gada 27. jūlijā Rīgā Anša un Elfrīdas Ēlertu ģimenē. A. Ēlerts kara laikā piedalījās cilvēku grupā, kas, vēršoties gan pret padomju, gan pret vācu okupācijām, izdeva laikrakstu "Tautas balss". Ģimenē ir dzimusi arī Ivara Ēlerta māsa Sarmīte, kas ir bijusi laikraksta "Diena" galvenā redaktore un ir ievēlēta 10. Saeimā. I. Ēlerts ir precējies, viņam ir divi pieauguši dēli. 
Viņš ir apbalvots ar III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni un 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.
Zigfrīda Meierovica prospekts

Sabiedriskais transports

Pa Zigfrīda Meierovica prospektu kursē 7. mikroautobuss, kā arī 3., 4. un 5. autobuss.
Rāma

Rāma (sanskritā: राम, Rāma — ‘tumšais’) ir dievība hinduismā, tiek uzskatīta par Višnu septīto avatāru. Gudra un labestīga valdnieka tēls. Tāpat kā Krišna atspoguļo indiešu nacionālo domāšanu, kultūras pamatus, dzīvesveidu, ētikas principus. Galvenais varonis hindu eposā "Rāmājana". Tiek uzskatīts par vienu no svarīgākajiem Višnu avatāriem. Viena no populārākajām dievībām hinduismā.
Katru gadu tiek svinēts Rāmlils — Rāmas svētki.
Agirres šaurums

Agirres šaurums (angļu: Aguirre Passage) vai Agirres Sedras šaurums (spāņu: Canal Aguirre Cedra; Čīles avotos), vai Marinero šaurums (spāņu: Pasaje Marinero; Argentīnas avotos) ir ap 3,5 km garš un 1—1,6 km plats jūras šaurums Antarktīdas piekrastē. Atdala Lemēra salu no Danko krasta un savieno Paradīzes līci ar Andvorda līci.
Šaurumu izkuģoja Beļģijas antarktiskā ekspedīcija Adriena Žerlaša vadībā (1897—1898), kā arī tas bija zināms norvēģu vaļu medniekiem, kas šajā apvidū darbojās no 1913. gada. 1920.—1922. gada britu ekspedīcija, kas bāzējās Vaterbotpointa pussalā šauruma austrumu krastā, pēc asociācijas ar Paradīzes līci to nosauca par Paradīzes šaurumu (Paradise Channel). 1950.—1951. gada Čīles Antarktiskā ekspedīcija Vaterbotpointas pussalā ierīkoja Gabrjelas Gonsalesas Videlas polārstaciju un šaurumu nosauca Čīles prezidenta (1938—1941) Pedro Agirres Sedras vārdā.
Mazpilsēta

Mazpilsēta ir pilsēta, kurā iedzīvotāju skaits svārstās no 5000 līdz 20 000, taču šī definīcija nav strikta. Piemēram, Latvijas Ministru kabineta noteikumos par Kohēzijas fonda ietvaru mazpilsēta ir definēta kā apdzīvota vieta, kur iedzīvotāju skaits ir no 2 līdz 5 tūkstošiem. Bieži mazpilsēta ir apdzīvota vieta, kas ir lielāka par ciemu, bet mazāka par lielpilsētu, taču mēdz būt mazpilsētas, kurās iedzīvotāju skaits ir mazāks kā lielos ciemos. Pilsētas statuss apdzīvotai vietai ir saistīts ar vēsturiski iegūtām pilsētas tiesībām, kas var būt saglabājušās arī apdzīvotām vietām ar mazāku nozīmi. Dažādās valstīs mazpilsētas jēdziens var atšķirties vai pat vispār netikt lietots.