Imants Ziedonis

Dzīvesgājums

Dzimis 1933. gadā Rīgas apriņķa Slokas pagasta Ragaciema "Birutās" zvejnieka Jāņa Ziedoņa ģimenē. Mācījās Lapmežciema pamatskolā, 1952. gadā pabeidza Tukuma 1. vidusskolu. No 1952. līdz 1959. gadam neklātienē studēja filoloģiju Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē, studiju gados strādāja vairākus gadījuma darbus, bija bibliotekārs, skolotājs un ceļu remontstrādnieks. 1956. gadā sāka publicēt pirmos literāros darbus, 1961. gadā viņu uzņēma Rakstnieku savienībā. Papildinājās Maskavas M. Gorkija Pasaules literatūras institūta Augstākajos literārajos kursos (1964). Iestājās PSKP, no 1964. līdz 1965. gadam bija izdevniecības "Liesma" redaktors, no 1966. līdz 1967. gadam Rakstnieku savienības valdes sekretārs. Šajā laikā iznāca viņa jauneklīgie dzejas krājumi "Sirds dinamīts" (1963) un "Motocikls" (1965), par ko saņēma Latvijas PSR Valsts prēmiju (1967).
1960. gadu beigās devās garos pārgājienos pa Kurzemi, pieredzēto uzrakstīja grāmatā "Kurzemīte".
Hroniskas plaušu slimības dēļ 1974. un 1986. gadā ilgstoši ārstējās Sauriešu slimnīcā un Tērvetes sanatorijā.
Trešā atmodas laikā Imants Ziedonis bija aktīvs Latvijas neatkarības atjaunošanas kustības atbalstītājs. 1990. gadā kā Latvijas Tautas frontes kandidāts Stučkas vēlēšanu apgabalā tika ievēlēts Augstākajā Padomē. 4. maijā viņš balsoja par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanas deklarācijas pieņemšanu. 1991. gadā nolika AP deputāta mandātu, turpināja būt Latvijas Kultūras fonda priekšsēdētājs (1987—1993), vēlāk Latvijas institūta  vadītājs (1998—2000). 
1997. gadā I. Ziedonis bija Ministru prezidenta Guntara Krasta padomnieks kultūras, Latvijas tēla, nacionālās identitātes un citos jautājumos.
Pēc smadzeņu infarkta 2005. gadā zaudēja runas spējas, tomēr turpinājis rakstīt dienasgrāmatu. 
2010. gadā izveidoja Imanta Ziedoņa fondu Viegli ar mērķi veicināt jaunradi Latvijā, veidot dažādus kultūras attīstības projektus. 2011. gadā nāca klajā fonda mūzikas albums "Viegli" ar vairāku pazīstamu mūziķu piedalīšanos.
2010. gadā Jaunajā Rīgas teātrī Alvis Hermanis iestudēja izrādi "Ziedonis un Visums".
Miris 2013. gada 27. februārī. 6. martā Rīgas Domā notika atvadīšanās no dzejnieka un viņam veltīts dievkalpojums, ko vadīja mācītājs Juris Rubenis. Apbedīts Engures novada Ragaciema kapos.

Piemiņa

2014. gada 6. janvārī Latvijas Pasta rīkotajā pastmarku dizaina konkursā uzvarēja pastmarka "Imants Ziedonis ziedēs mūžīgi" (autore Andra Pētersone). Portreta pamatā ir Leonīda Tugaļeva dzejnieka fotogrāfija, kas 1982. gadā Spānijā ieguva pirmo vietu starptautiskā fotokonkursā (Salon Internacional De Navidad De Fotografia 1982). Pastmarka tika nodrukāta 300 000 eksemplāru tirāžā.

Daiļrade

1956. gadā sāka publicēt pirmos literāros darbus. Pirmo dzejoļu krājumu "Zemes un sapņu smilts" viņš izdeva 1961. gadā.
1973. gadā uzrakstīja scenāriju Gunāra Pieša filmai Pūt, vējiņi!
Latvijas kultūras kanonā iekļauti Ziedoņa dzejoļu krājumi "Es ieeju sevī" (1968) un "Taureņu uzbrukums" (1988), kā arī "Epifāniju" 1. un 2. grāmata (1971, 1974).
I. Ziedoņa dzeja ir daudz komponēta. 1970. gados vairākus tekstus izmantoja komponists Imants Kalniņš - gan oratorijai "Dzejnieks un nāra", gan arī dziesmām. 1970. gadu otrajā pusē tapa Raimonda Paula dziesmu cikls ar Ziedoņa vārdiem ("Caurvējā", "Kā svece deg", "Saulrieteņa dzīvībiņa", "Lapsenes nāve", "Mans bērns", "Dod zvaigzni", "Sit mani Prustā", u.c.).