google/wiki40b huggingface dataset:
Reimersa iela

Vēsturiskie nosaukumi

Pirmo reizi Rīgas ielu sarakstos Reimersa iela parādās 19. gadsimta beigās. 1923. gadā ielas nosaukums jau bija Reimersa iela. Vācu okupācijas laikā tā tika pārsaukta par Moltkes ielu (Moltkestraße). 1944. gadā iela atgūst nosaukumu Reimersa iela, bet jau 1950. gadā nosaukums tika nomainīts uz Komunāru ielu. 1988. gadā iela tika pārsaukta par Rūdolfa Endrupa ielu, bet 1994. gadā atguva savu vēsturisko nosaukumu.
Latvijas Jaunatnes padome

Dalīborganizācijas

Par LJP dalīborganizāciju var kļūt ikviena jaunatnes organizācija vai organizācija, kas strādā ar jauniešiem, kas reģistrēta LR Uzņēmumu reģistrā. Arī reģistrētu organizāciju atsevišķa struktūrvienība (nodaļa, grupa, klubs, utt.) var kļūt par LJP asociēto organizāciju. Tās organizācijas, kas pievienojas LJP, ar savu darbību atbalsta LJP mērķus un ievēro tās statūtus.

Projekts “Sociālais kapitāls kā rīks jaunatnes pilsoniskai līdzdalībai Austrumeiropas valstīs"

Biedrība “Latvijas Jaunatnes padome” 2015.gada martā ir uzsākusi sadarbību ar biedrību “Sociālās inovācijas centrs” projekta “Sociālais kapitāls kā rīks jaunatnes pilsoniskai līdzdalībai Austrumeiropas valstīs” (SOCAP) īstenošanā. Projekts tiek finansēts no ES programmas „EIROPA PILSOŅIEM” (2014-2020) un īstenots sadarbībā ar partneriem Polijā, Igaunijā un Rumānijā, un to finansē Eiropas Savienības programma “Eiropa pilsoņiem”.

Līgums par Strukturētā dialoga koordinēšanu Itālijas – Latvijas – Luksemburgas prezidentūras Eiropas Savienības Padomē ietvaros

Biedrība “Latvijas Jaunatnes padome” (LJP) ir noslēgusi līgumu ar Izglītības un zinātnes ministriju (IZM) par Strukturētā dialoga koordinēšanu Itālijas – Latvijas – Luksemburgas prezidentūras Eiropas Savienības Padomē ietvaros.

Līgums par pārstāvniecību Eiropas vadības komitejās Latvijas un Luksemburgas prezidentūras laikā

Biedrība “Latvijas Jaunatnes padome” (LJP) ir noslēgusi līgumu ar Izglītības un zinātnes ministriju (IZM) par pārstāvniecību Eiropas vadības komitejās Latvijas un Luksemburgas prezidentūras laikā.

Projekts “Strukturētā dialoga īstenošana Itālijas, Latvijas un Luksemburgas prezidentūras Eiropas Savienības padomē”

Ar 2014.gada augustu Latvijas Jaunatnes padome (LJP) uzsāk īstenot Eiropas Savienības neformālās izglītības programmas Erasmus+ finansētu projektu “Strukturētā dialoga īstenošana Itālijas, Latvijas un Luksemburgas prezidentūras Eiropas Savienības padomē”. Projekts tiks īstenots laikā no 01.08.2014. līdz 01.02.2016. visā Latvijas teritorijā.

Projekts “Strukturētā dialoga nacionālā darba grupa – jaunatne”

Projekta mērķis ir veicināt Strukturētā dialoga nacionālās darba grupas darbību, veicināt jauniešu izpratni par Strukturēto dialogu un sekmēt jauniešu līdzdalību, it īpaši to jauniešu, kuri iepriekš nav piedalījušies Strukturētā dialoga procesos. Projekta ietvaros Latvijas reģionos tiks īstenotas izglītojošas aktivitātes jaunatnes darbiniekiem un organizācijām, kas aktīvi veic darbu ar jaunatni un ir atzītas jauniešu vidū. Izglītojošo aktivitāšu mērķis ir radīt izpratni par Strukturēto dialogu un tā nozīmi jauniešiem un politikas veidotājiem, kuriem jābūt iesaistītiem procesā.
Viesnīca un bumba

Sižets

Šajā filmā tiek risināts jautājums par to, kāpēc pasaule ir tāda, kāda tā pašlaik ir.
Mohaves tuksnesis

Mohaves tuksnesis (Mojave Desert) ir tuksnesis Kordiljeru kalnos, ASV. Aizņem daļu Kalifornijas, Nevadas, Jūtas un Arizonas štata. Robežojas ar Lielā Baseina tuksnesi ziemeļos, Sonoras un Kolorādo tuksnesi dienvidos un Kolorādo plato austrumos. Mohaves tuksnesis ir 124 tūkstošus km² liels. Tajā savā starpā mijas kalnu grēdas ar ieplakām. Augstākā virsotne ir 3633 m augstā Čārlstona smaile, savukārt zemākais punkts ir 86 m z. j. l. esošais Bedvoteras baseins.
Lai gan lielākā daļa Mohaves tuksneša ir reti apdzīvota, te atrodas arī vairākas lielas pilsētas, Kalifornijā atrodas Lankastera, Palmdeila un Viktorvila, Nevadā — Hendersona un Lasvegasa. Tiek saukts par "Ziemeļamerikas sausuma polu", jo tajā pat vairākus gadus pēc kārtas var nebūt nokrišņu. Te atrodas trīs nacionālie parki.
400 metru barjerskrējiens

400 metru barjerskrējiens ir garākā barjerotā distance vieglatlētikas sacensībās stadionā. 400 m/b distancē kopā ir 10 barjeras, no starta līdz pirmajai barjerai ir 45 metri, starp barjerām ir 35 metri, savukārt no pēdējās barjeras līdz finišam ir 40 metri. Barjeru augstums vīriešiem ir 91,4 cm, savukārt sievietēm — 76,2 cm.
400 m/b ir iekļauta Olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā. Vīrieši Olimpiskajās spēlēs sacenšas kopš 1900. gada, sievietes — kopš 1984. gada.
Pasaules rekords 400 m/b vīriešiem ir 46,78 s un pieder Kevinam Jangam no ASV, uzstādīts 1992. gada 6. augustā. Pasaules rekords 400 m/b sievietēm ir 52,34 s un pieder Jūlijai Pečonkinai no Krievijas, uzstādīts 2003. gada 8. augustā.
Latvijas rekords 400 m/b vīriešiem ir 49,60 s un to 2001. gada 1. jūnijā uzstādīja Viktors Lācis. Latvijas rekords 400 m/b sievietēm ir 55,46 s un tas pieder Lanai Jēkabsonei, uzstādīts 1996. gada 9. jūnijā.
1923. gads Latvijā

Decembris

15. decembrī tiek atklāta arhitekta Jāņa Neijas projektētā Meitenes dzelzceļa stacijas jaunā ēka. Ievērojami cietusi 2. pasaules kara laikā un pēc kara atjaunota samazinātā apjomā.
Henriks Tallinders

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Tallinders sāka 1996.—97. gada sezonā, kad debitēja Zviedrijas Elitsērijas kluba Stokholmas AIK sastāvā. AIK rindās hokejists aizvadīja vēl nākamās trīs sezonas, taču 2000.—01. gada sezonā spēlēja SM līgas kluba Turku TPS rindās, kopā ar to izcīnot Somijas čempiona titulu.
2001.—02. gada sezonu Tallinders aizvadīja AHL klubā Ročesteras "Americans", divas spēles aizvadot arī NHL vienībā Bufalo "Sabres". 2002.—03. gada sezonā aizsargs "Sabres" rindās aizvadīja 46 spēles. "Sabres" rindās Tallinders spēlēja līdz 2010. gadma.
2010. gada vasarā aizsargs noslēdza četru gadu līgumu ar Ņūdžersijas "Devils" vienību, taču 2013. gada jūlijā tika aizmainīts uz Bufalo "Sabres".
Zviedrijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudrabu 2014. gada olimpiskajā turnīrā, kā arī kļuvis par 2013. gada Pasaules čempionu.
Garneles

Izskats un īpašības

Garneles un zāģveida garneles ārēji izskatās ļoti līdzīgas, tomēr starp abām grupām ir nozīmīgas atšķirības. Zāģveida garnelēm ķermeņa vairoga segmenti secīgi pārsedz viens otru (pirmais vairoga segments pārsedz otro segmentu, otrais segments trešo utt), pirmie 3 kāju pāri ir spīļveidīgi, un ķermeņa forma vienkāršāka nekā garnelēm. Arī garnelēm ķermeņa vairogu segmenti pārklājas viens pār otru, bet savādākā kārtībā. Garneles otrais segments pārklāj pirmo un trešo, spīļveidīgi ir tikai pirmie divi kāju pāri, un to ķermeņu forma ir sarežģītāka kā zāģveida garnelēm. Arī abu grupu žaunu uzbūve ir atšķirīga. Garnelēm žaunām ir plātnīšu struktūra, bet zāģveida garnelēm — zarota struktūra. Visvieglāk garneli no zāģveida garneles var atšķirt pēc ķermeņa otrā segmenta.

Dzīves cikls

Lielākā daļa garneļu vairojas tikai sālsūdens vidē, lai gan ir neliels daudzums saldūdens garneļu sugu. Mātīte izdēj 50 000—1 miljonu olu, no kurām pēc 24 stundām izšķiļas pavisam sīki kāpuri — naupliji. Līdz izšķilšanās brīdim olas ir piestiprinātas pie mātītes peldkājām. Naupliji barojas ar iekšējām olas dzeltenuma rezervēm līdz attīstās par zoejām, kurām par lokomotoriem orgāniem ir 3 pirmie krūšu kāju pāri, kas pieaugušai garnelei pārvēršas par žokļkājām. Zoejas barojas ar aļģēm, un pēc dažām dienām seko mizisa fāze. Šajā fāzē jaunā garnele jau sāk izskatīties kā pieaugusi garnele, tikai ir ļoti sīka un smalka. Tās barojas ar aļģēm un zooplanktonu. Vēl pēc 3—4 dienām mizisi pārvēršas par postkāpuru garnelēm, kurām ir visas pieaugušo garneļu īpašības, tikai tās ir mazākas. Visa pārvēršanāss pēc izšķilšanās notiek apmēram 12 dienās. Postkāpuru garneles dodas uz grīvlīčiem, kas ir bagāti ar barības vielām un ūdenim ir zema sāls koncentrācija. Tur tās barojas un izaug par pieaugušām garnelēm. Tad jaunās garneles dodas atpakaļ atklātos ūdeņos. Lielākā daļa garneļu dzīvo bentiskajā zonā uz jūras dibena.

Garneles — pārtikas produkts

Līdzīgi kā citos jūras produktos garnelēs ir augsts kalcija, joda un olbaltumvielu līmenis, bet tām ir zema enerģētiskā vērtība. Garneles ir arī nozīmīgs labā holesterīna avots. Atkarībā no garneļu sagatavošanas veida, 100 g garneļu satur 122-251 mg holesterīna. Tādēļ garneles ir vērtīgs pārtikas produkts asins sistēmas veselībai. 
Garneles tāpat kā pārējie vēžveidīgie bieži izraisa alerģiju. Tās ir vienas no 8 visalerģiskākajiem produktiem pasaulē. Tā kā garneles nav košera pārtika, tās ir aizliegtas jūdaisma reliģijas piekritējiem. Toties garneles ir halal pārtika un ir atļautas islamticīgajiem.
Pinnes

Pinnes jeb pūtītes (latīņu: acne) ir izplatīta ādas slimība, kas izpaužas kā mazi strutaini ādas audu iekaisumi pastiprinātas tauku dziedzeru sekrēcijas rezultātā. Tās visbiežāk skar seju, muguru un krūtis. Pinnes parasti pastiprināti parādās pubertātes vecumā, bet tās var būt arī maziem bērniem un pieaugušiem cilvēkiem dažādu iemeslu dēļ. Piņņu ārstēšanas pamatā ir iekšējo orgānu darbības traucējumu novēršana.
Pinnes pēc izskata un izveidošanas procesa iedalās baltajās pinnēs (milium), melnajās pinnēs jeb komedonos (comedo), parastajās jeb jaunības pinnēs (acne vulgaris, acne juvenilis), mezglveida pinnēs (acne conglobata) un sarkanajās pinnēs (acne rosacea).
Marks Stols

Spēlētāja karjera

2013.—14. gada sezonā kopā ar "Rangers" sasniedza Stenlija kausa finālu, tajā gan piekāpjoties Losandželosas "Kings" hokejistiem.
Lineārās regresijas analīze

Regresijas analīzes galvenais uzdevums ir pētīt sakarības starp rezultatīvo pazīmi y un faktoriālo pazīmi x un novērtēt šīs sakarības funkciju. Regresijas analīze nosaka, pēc kādas likumsakarības mainās rezultatīvā pazīme, ja mainās faktoriālās pazīmes vērtība. Pilnīgi lineārajām funkcionālām sakarībām ir raksturīgs, ka katrai  vērtībai atbilst viena noteikta  vērtība, tātad attiecības ir pilnībā prognozējamas.

Termins

Terminu regresija ir ieviesis Frānsiss Galtons. Savā rakstā viņš atzīmēja, ka, lai gan garākiem vecākiem ir tendence piedzimt garākiem bērniem un īsākiem otrādi, tomēr abiem vecāku veidiem bērnu augumam ir tendence virzīties jeb regresēt uz vidējo augumu visā populācijā. Galtona likumu apstiprināja Karls Pīrsons, kas savāca vairāk nekā tūkstoti ierakstu par cilvēku augumiem. Tātad ar parastās viena faktora regresijas palīdzību ir iespējams prognozēt dēla augumu, ja ir zināms viņa tēva augums.
Mitoloģija

Mitoloģija (grieķu: μυθολογία, muthología — ‘stāstu stāstīšana’) ir zinātne, kurā tiek pētīti dažādu tautu mīti, kā arī folklora, eposi, pasakas, leģendas un to kopums. Tā ir būtiska cilvēces kultūras sastāvdaļa. Mijiedarbībā ar mitoloģiju veidojusies reliģija, filozofija, literatūra, arī zinātņu pirmsākumi. Radusies cilvēces sākumposmā, mitoloģija arī vēlāk ietekmējusi kultūras attīstību. Daudzi literatūras un mākslas šedevri nav pilnībā izprotami, nepārzinot tajos attēlotās mitoloģiskās personas un izmantotos mitoloģiskos sižetus. Varētu teikt, ka mitoloģija ir cilvēces garīgais šūpulis.
Katras tautas unikalitāti un savdabību raksturo tās kultūra, kas savukārt sakņojas attiecīgajā mitoloģijā. Nopietna iepazīšanās ar kādu nāciju jāsāk ar tās mītu un mitoloģisko priekšstatu sistēmu studijām. Šī atziņa ir īpaši nozīmīga šodien, kad ir iespēja izsvērt un attīstīt sakarus ar visas pasaules tautām un nācijām.

Mitoloģija un reliģija

Mitoloģija un reliģija ir savstarpēji saistītas, bet to kopsakarības nav viegli paskaidrojamas. Katra no tām tiek uztverta atsevišķi kā patstāvīga garīgās dzīves joma. Reliģija izpaužas kā dievu pielūgšana, tikmēr mitoloģija tiek stāstīts par dievu un varoņu dzīvi.

Mitoloģiskie tēli

Gandrīz ikvienas tautas mitoloģijā var atrast tādus tēlus kā dievu, dievības, varoņus, eņģeļus, velnus, sātanus, dēmonus, pūķus un fejas. Daudzu tautu mitoloģijās ir sastopami arī vampīri, zombiji un nemirstīgie.
Latvijas nacionālie simboli

Latvijas nacionālie simboli ir zīmes, kas pārstāv un raksturo Latviju un tās tautu.
Oficiālie Latvijas simboli ir karogs, himna un ģerbonis.
Pastāv vairāki neoficiālie simboli. Latvijas nacionālais putns ir baltā cielava, to 1960. gadā apstiprināja Starptautiskā putnu aizsardzības padome. Latvijas Entomoloģijas biedrība 1991. gadā par Latvijas nacionālo kukaini noteica divpunktu mārīti. Pīpene ir Latvijas nacionālais zieds, liepa un ozols — Latvijas nacionālie koki, dzintars — nacionālais minerāls, Daugava — Latvijas likteņa simbols. Brīvības piemineklis ticis atzīts par Latvijas neatkarības simbolu, savukārt Jāņi — tradicionālajiem svētkiem ar nacionālā simbola nozīmi.
Rūne Djurhūss

Šahista karjera

1985. gadā kļuvis par Norvēģijas junioru čempionu šahā, pēc trim gadiem par FIDE starptautisko meistaru (1989). Piedalījies 1990. gadā Latvijas 1. atklātajā šaha čempionātā, kur bijis labākais no ārzemju dalībniekiem. 1991. gadā izcīnījis uzvaru Eiropas junioru čempionātā šahā, apsteidzot nākamo Pasaules čempionu šahā Vladimiru Kramņiku. 1996. gadā viņam pieškirts FIDE starptautiskā lielmeistara nosaukums. Deviņas reizes izcīnījis medaļas Norvēģijas čempionātā šahā - 4 sudraba (1990, 1994, 2000, 2003) un 5 bronzas (1988, 1995, 1996, 1998, 1999). Norvēģijas izlases sastāvā septiņas reizes piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs (1988—1996, 2006, 2014), kā arī Eiropas komandu šaha čempionātā (1989). Ir pazīstams kā šaha žurnālists lielākajos Norvēģijas laikrakstos.
Ignatāne pret Latviju

Ignatāne pret Latviju (sūdzība Nr. 884/1999) ir lieta, kuru 2001. gadā izlēma ANO Cilvēktiesību komiteja, konstatējot SPPPT 25. panta savienojumā ar 2. pantu pārkāpumu.

Lietas apstākļi, procesa gaita

Аntoņinai Ignatānei bija latviešu valodas prasmes augstākā līmeņa apliecība. 1997. viņa bija iekļauta "Līdztiesības" kandidātu sarakstā pašvaldību vēlēšanās. 1997. gada 5. februārī Valsts Valodas centrs rīkoja Ignatānes valsts valodas prasmes pārbaudi, un uz VVC atzinuma pamata 11. februārī Ignatāne tika izslēgta no kandidātu saraksta.
Pēc neveiksmīgas vēršanās Latvijas tiesās Ignatāne iesniedza sūdzību ANO Cilvēktiesību komitejā. Viņu pārstāvēja Tatjana Ždanoka.

Komitejas viedoklis

Komiteja izteica savu viedokli 2001. gada 25. jūlijā, 7.4. punktā norādot, kā
šajā lietā viena inspektora lēmums, kas tika pieņemts dažas dienas pirms vēlēšanām un kas bija pretējs dažus gadus iepriekš latviešu valodas speciālistu padomes uz nenoteiktu laiku izsniegtajam valodas zināšanu sertifikātam, Vēlēšanu komisijai bija pietiekams, lai svītrotu autori no kandidātu saraksta pašvaldību vēlēšanām. Komiteja atzīmē, ka Dalībvalsts neapstrīd sertifikāta derīgumu, tā kā tas attiecas tikai uz sūdzības autores profesionālo stāvokli, bet argumentē, pamatojoties uz inspektora veiktās pārbaudes rezultātiem attiecībā uz sūdzības autores tiesībām būt par deputātu kandidātu. Komiteja tāpat atzīmē, ka Dalībvalsts nav apstrīdējusi padomnieka argumentu par to, ka Latvijas likumi neparedz nekādas īpašas valodas zināšanu pakāpes, lai kļūtu par deputātu kandidātu, bet gan piemēro prasības un sertifikātus, ko izmanto citiem gadījumiem. Pārbaudes rezultātā sūdzības autorei tika liegts īstenot viņas tiesības piedalīties sabiedrības dzīvē saskaņā ar Pakta 25.pantu. Komiteja atzīmē, ka pirmā pārbaude 1993.gadā notika saskaņā ar formālajām prasībām un to veica pieci eksperti, kamēr pārbaude 1997.gadā notika ad hoc stilā un to veica viena persona. Sūdzības autores kandidatūras anulēšana pārbaudes, kura nebija balstīta uz objektīviem kritērijiem un attiecībā uz kuru Dalībvalsts nav pierādījusi, ka tā notika saskaņā ar noteikto procedūru, rezultātā nav savienojama ar Dalībvalsts pienākumiem, kas izriet no Pakta 25.panta

Sekas

2001. gada 6. novembrī Ministru kabinets noteica, ka turpmāk varētu pārbaudīt tikai kandidātu valsts valodas prasmes apliecību patiesumu, nevis prasmes atbilstību apliecībā norādītajam līmenim.  Vēlāk, pēc līdzīgas lietas "Podkolzina pret Latviju" Eiropas Cilvēktiesību tiesā, kā arī NATO ģenerālsekretāra un ASV valdības paziņojumiem, tika atcelta arī pati prasība deputātu kandidātiem pierādīt augstāko valsts valodas prasmes līmeni.
Maksims Solovjovs

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā spēlētāja karjeru Solovjovs uzsāka 1997. gadā, pievienojoties Krievijas Superlīgas kluba Maskavas "CSKA" rindām. Tiesa, no komandas pirmā sastāva viņš izkrita, spēlējot Augstākajā līgā, un Superlīgā Maksims atgriezās vien 2000.—01. sezonā, kad spēlēja Novokuzņeckas "Metallurg" vienībā. No 2001. līdz 2004. gadam Solovjovs spēlēja Augstākās līgas klubā Čehovas "Vitjaz", taču tad pievienojās Balašihas "MVD" rindām.
Jau pirmajā sezonā kopā ar "MVD" klubs spēja izcīnīt uzvaru Augstākajā līgā, tādējādi iekļūstot Superlīgā. 2009.—10. sezonā klubs sasniedza Gagarina kausa finālu, kurā gan piekāpās Kazaņas "Ak Bars" vienībai. Pēc sezonas beigām klubs tika apvienots ar Maskavas "Dinamo". Solovjovs savu vietu tajā saglabāja, un sezonas gaitā tika atzīts par līgas oktobra mēneša labāko aizsargu, kā arī spēlēja 2011. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē. 2011.-12. un 2012.-13. sezonās, spēlējot Maskavas "Dinamo" rindās, izcīnīja Gagarina kausu. "Dinamo" rindās Solovjovs spēlēja līdz 2017.—18. gada sezonas noslēgumam, pēc kura noslēdza profesionāļa karjeru.
Rasa

Rasa ir atmosfēras nokrišņu veids, kad ūdens tvaiks kondensācijas un pilienveidā veidojas uz augsnes virskārtas, augiem un priekšmetiem. Šī parādība visbiežāk vērojama vasaras periodā, skaidrās naktīs, kad zeme atdziest zem rasas punkta temperatūras.

Rasas veidošanās

Gaisa temperatūras pazemināšanās dēļ ūdens tvaiks kondensējas uz objektiem zemes virsmas tuvumā un pārvēršas par ūdens pilieniem. Parasti tas notiek naktī. Tuksnešainajos rajonos rasa ir diezgan būtisks nokrišņu avots augiem. Samērā ātra gaisa temperatūras pazemināšanās notiek uzreiz pēc Saules rieta, kad tās stari vairs nesilda zemi. Ļoti labi apstākļi rasas veidošanai ir arī tad, kad debesis ir skaidras, kā arī tad, ja virsma, uz kuras veidojas rasa, viegli atdod siltumu, piemēram, zāle. Īpaši intensīva rasas veidošanās notiek tropu rajonos, kur gaiss piezemes slānī satur daudz ūdens tvaika un arī ātri atdziest nakts laikā. 
Gaisa temperatūru, zem kuras sāk izkrist (veidoties) rasa, sauc par rasas punktu.
Latvijā pa nakti rasa var dot 0,1 līdz 0,3 mm biezu ūdens slāni. Kopējais rasas dotais ūdens daudzums gada laikā nav liels — apmēram 10—30 mm.
Mieturaļģes

Sistemātika

Ilgu laiku mieturaļģu klasifikācija nebija noteikta. Viena daļa zinātnieku uzskatīja, ka mieturaļģes jāiedala Chlorophyta nodaļā, jo tām ir hlorofils a un b, kā arī ciete. Citi uzskatīja, ka jāiedala pie Charophyta, kā atsevišķa nodaļa. Trešie zinātnieki pieņēma, ka mieturaļģes ir starp zaļajiem ūdensaugiem un sūnām. Dotajā brīdī pēc molekulāri — ģenētiskajiem un bioķīmiskajiem rezultātiem tiek pieskaitītas pie Charophyceas klases.

Mieturaļģu morfoloģiskais raksturojums

Mieturaļges ir makroskopiski ūdensaugi, kas līdzinās augstākajiem augiem (raglapēm un kosām). Lapoņa garums parasti ir 20-30 cm, bet var arī sasniegt 1—2 m.
Mieturaļģes ir makroskopiskas daudzšūnu aļģes ar sarežģītu uzbūvi. Uzbūve un morfoloģija ir savdabīga un būtiski atšķiras no citām aļģēm un vaskulārajiem augiem, bet nedaudz līdzinās kosām un raglapēm. Visām mieturaļģu ģintīm laponis sastāv no galvenās ass, kas parasti ir 20-30 cm garš, bet var sasniegt 1—2 m. No galvenās ass atiet sānzari un īszari. Īszari uz galvenās ass piestiprināti mieturos mezglu vietās. Starp mezgliem atrodas posmi, kurus veido viens gara, izstiepta šūna (centrālā šūna). Īszari ģintīm Chara un Nitellopsis ir nezaroti, bet ģintīm Tolypella un Nitella — zaroti.

Vairošanās

Mieturaļģēm rasturīga veģetatīvā un dzimumvairošanās. Veģetatīvā vairošanas — nepieciešami optimāli vides apstākļi. Dzimumvairošanās parasti notiek, ja beidzas veģetācijas periods vai iestājas augšanai nelabvēlīgi apstākļi. Sievišķie dzimumorgāni — oogoniju un vīrišķie- anterīdiji ir daudzšūnu un attīstās lielākajā daļā sugu un atrodas uz viena auga, bet ir sastopami arī divmāju augi. Anterīdijus parasti veido astoņas šunas, kas veido sfērisku formu diametrā līdz 0,5 mm. Oogoniju apņem spirāliskas segšūnas. Oogonija augšpusē segšūnas veido vainadziņu, kas ģintīs Chara un Nitellopsis sastāv no piecām šūnām, bet ģintīs Nitella un Tolypella no desmit šūnām. Chara anterīdiji atrodas zem oogonija, bet ģintī Nitella un Tolypella, kā arī Lychnothamnus anterīdiji novietoti virs oogonija. Nogatavojušies anterīdiji parasti ir oranži vai dzeltenīgi, bet oogoniji — brūngani vai zaļgani. Oogonija iekšpusē atrodas oospora. Pēc frutifikācijas oogonijs nobriest, tas pazaudē vainadziņu, bet oospora iegūst biezu apvalku. Nitella ģintī oosporas apvalka struktūra ir svarīga sugas diagnostikas pazīme. Nobriedušas oosporas ir melna vai brūna.

Loma dabā un cilvēku dzīvē

Mieturaļģu loma ir salīdzinoši neliela, tomēr tur, kur sastopamas mieturaļģes, to ietekme uz hidroloģisko režīmu un bioloģiskās īpatnības ūdenstilpnē. Ūdenstilpnes kļūst vairāk izturīgs un tur veidojas specifiska biocenoze. Mieturaļģu audzes sniedz patvērumu un barības vielas ūdens bezmugurkaulniekiem, zivīm, kā arī putniem, kuri labprāt uzturā izmanto mieturaļģu dzinumus un oosporas, kā arī dzīvniekus, kas slēpjas šajās audzēs. Tika novērots, ka ūdenstilpnēs, kur novērotas mieturaļģu audzes nav atrodami vai reti sastopami odu kāpuri, tas tiek saistīts ar vielām, ko izdala augi.
Mieturaļģes tiek izmantotas augsnes mēslošanai. Dažkārt pie lielas mieturaļģu uzkrāšanās procesa veidojas ārstnieciskie dubļi. Kā arī tiek izmantotas šķidrumu attīrīšanai.
Vincs Mickevičs-Kapsuks

Dzīvesgājums

Dzimis 1880. gadā bagāta zemnieka Sima Mickeviča ģimenē. Mācījās Jelgavas ģimnāzijā, kur iepazinās ar savu pirmo sievu Vandu Didžulīti, no ģimnāzijas izslēgts par nelegālas lietuviešu literatūras uzglabāšanu. Pieņēmis segvārdu Kapsuks.
Iesākumā darbojās lietuviešu patriotiskajā presē, kopā ar t.s. "Varpiešiem". Dzīves laikā pamazām mainīja uzskatus no nacionāliskiem uz boļševiskiem. No 1901. līdz 1903. gadam studēja Bernes universitātē. 1903. gadā Vincs Mickevičs-Kapsuks iestājās Lietuvas Sociāldemokrātu partijā. 1907. gadā tika arestēts, pavadīja ieslodzījumu dažādos cietumos. 1913. gadā aizbēga no izsūtījuma Sibīrijā un caur Latviju un Lietuvu emigrēja uz Eiropu. No 1914. līdz 1916. gadam dzīvoja Lielbritānijā, vēlāk pārceļoties uz ASV. Pēc Februāra revolūcijas atgriezās Krievijā. 1918. gada nogalē atgriezās Lietuvā.
1918. gada 8. decembrī Viļņas Padome izveidoja Lietuvas Strādnieku un zemnieku pagaidu revolucionāro valdību un Mickevičs-Kapsuks tika ievēlēts par tās līderi. Vienlaicīgi Viļņā darbojās arī vācu varas iestāžu atbalstītā 1918. gada 16. februārī dibinātā Lietuvas valdība. 16. decembrī Daugavpilī Mickeviča-Kapsuka valdība pasludināja Lietuvas Padomju Republikas nodibināšanu. 1919. gada 5. janvārī Sarkanā armija ieņēma Viļņu. 1919. gada 27. februārī Lietuva un Baltkrievijas PSR apvienojās, nodibinot kopēju Lietuvas-Baltkrievijas PSR ar Mickeviču-Kapsuku priekšgalā. Ciešot neveiksmes Padomju - poļu kara laikā, boļševiki bija spiesti atkāpties no Viļņas uz Minsku un 1919. gada 19. jūlijā Lietuvas-Baltkrievijas PSR tika likvidēta.
Pēc Lietuvs-Baltkrievijas PSR sagrāves darbojās Kominternē. Lietuvas PSR laikā Vinca Mickeviča-Kapsuka vārdā bija nosaukta Marijampole un Viļņas Universitāte.
Žuaņa Lufei

Biogrāfija

Piedzimusi Naņdzjiņas universitātes profesora ģimenē. Tēvs iemācījis spēlēt šahu un bijis arī pirmais treneris. 2001. gadā dalījusi 6. vietu Pasaules junioru čempionātā U14 vecuma grupā. 2004. gadā Pekinas zonālajā šaha turnīrā izpildījusi lielmeistares normu, bet 2005. gadā vēl divas reizes atkārtojusi šo panākumu. 2007. gadā Ķīnas izlases sastāvā uzvarējusi Pasaules komandu šaha čempionātā, arī individuālā vērtējumā gūstot sudraba un bronzas medaļas. 2007. gadā Teherānā kļuvusi par Āzijas vicečempioni šahā.
Vairākkārt piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas. 2006. gadā 2. raundā zaudējusi Viktorijai Čmilītei, bet 2008. gadā tikusi līdz sacensību 3. raundam. Vissekmīgākais bija starts Pasaules čempionātā 2010. gadā Turcijas pilsētā Antakjā, kad tikai finālā tika zaudēts savai tautietei Hou Jifaņai.
2005. gadā sākusi studēt Pekinas Cinhua universitātē, pēc tam turpinājusi mācīties doktorantūrā ASV.