google/wiki40b huggingface dataset:
Ana Blandiana

Biogrāfija

Otīlija Valērija Comana ir priestera Georga un grāmatvedes Otīlijas vecākā meita. Viņa, izmantojot pseidonīmu Ana Blandiana, 1959. gadā debitē Klužas žurnālā Tribuna ar diviem dzejoļiem. Par pseidonīmu dzejniece izvēlējās mātes dzimto Blandianas ciemu Albas žudecā, pieskaņojot tam vārdu Ana. Pēc šīs publikācijas viņas darbus aizliedz izdot, kā arī A. Blandianai tiek liegta iespēja iestāties universitātē, jo viņas tēvs atrodas apcietinājumā kā tautas ienaidnieks.
Pēc režīma mīkstināšanās viņas dzejoļi 1963. gadā tiek publicēti žurnālā Contemporanul, tajā pašā gadā A. Blandiana iestājas Klužas Universitātes Filoloģijas fakultātē. Pēc universitātes beigšanas 1967. gadā Bukarestē strādā par literārā žurnāla redaktori un bibliotekāri tēlotājmākslas institūtā. No 1974. līdz 1988. gadam ar cenzūras radītiem pārtraukumiem rakstījusi sleju literatūras žurnālā România literară.
Pirmais dzejas krājums Persoana întâia plural (Pirmā persona daudzskaitlī) tiek izdots 1964. gadā, kam 1966. gadā seko otrs krājums Călcâiul vulnerabil (Ahileja papēdis) un A treia taină (Trešais noslēpums) 1969. gadā.
Reaģējot uz sarežģītajiem dzīves apstākļiem diktatūras režīmā, A. Blandiana savos darbos sāk kritizēt valdošo varu. 1984. gadā literārajā žurnālā Amfiteatru tiek publicēts dzejolis Totul (Viss), kas ir saraksts ar tajā laikā rumāņiem aktuālām lietām — pārtikas normām, trūkumu, Nikolajes Čaušesku personības kulta simboliem. Žurnāls pēc izdošanas nekavējoties tika izņemts no apgrozības, redaktori atlaisti un dzejniece saņēma draudus pa tālruni no režīma atbalstītājiem.
1988. gadā A. Blandiana uzraksta dzejoli par kaķi, parodējot N. Čaušesku. Šī dzejoļa dēļ A. Blandianas darbus aizliedz izdot Rumānijā, viņas grāmatas tiek izņemtas no bibliotēkām un grāmatnīcām, bet pašu rakstnieci un viņas vīru uzrauga drošības policija. Atbalstot A. Blandianu, šajā periodā viņas grāmatu Sniega stunda latviski tulko un izdod Leons Briedis.
Pēc Rumānijas revolūcijas 1989. gada decembrī Ana Blandiana iesaistās politikā, aktīvi kritizējot postkomunistisko valdību.
1990. gadā Ana Blandiana tiek ievēlēta par pirmo Rumānijas PEN kluba prezidenti.
1993. gadā kopā ar vīru Romulu Rusanu, ar kuru viņa apprecējās 1960. gadā, izveidoja Starptautisko komunisma izpētes centru. Ar šī centra gādību tika dibināts Rumānijas Komunisma upuru un pretošanās kustības memoriāls.
Kazimežs Kuratovskis

Dzīvesgājums

Dzimis Varšavā, jurista ģimenē. No 1913. gada studēja Glāzgovas Universitātē. Pēc Pirmā pasaules kara, kad atjaunojās Polijas valsts, pārcēlās studēt uz Varšavas Universitāti, kur ieguva doktora grādu 1921. gadā. No 1927. līdz 1933. gadam Kuratovskis bija Ļvovas Universitātes matemātikas katedras vadītājs un deva būtisku ieguldījumu t.s. Ļvovas matemātikas skolas (Stefans Banahs, Staņislavs Ulams u.c.) izveidē. Kopš 1935. gada - Vaŗšavas universitātes matemātikas katedras vadītājs.
Otrā pasaules kara laikā darbojās Varšavā pagrīdes universitātē. 1945. gada februārī atsāka pasniegt atjaunotajā Varšavas universitātē. No 1952. gada - Polijas Zinātņu akadēmijas biedrs, no 1957. līdz 1968. gadam - tās viceprezidents.
Laidņa atklātne

Vēsture

Atklātne pazīstama jau no 15. gadsimta. Pieminēta de Lusena darbos, vēlāk to pētījis Filadors. Mūsdienu praksē atklātne reti sastopama.

Stratēģiskā ideja

Baltie cenšas uzspridzināt punktu e5 ar gājiena f2-f4 palīdzību. Melniem, kā likums, grūtības nerodas. Bieži vien spēle pāriet Vīnes atklātnes vai Itāļu atklātnes variantos.
Ilze Lībiete

Dzīvesgājums

Dzimusi 1952. gada 16. februārī Bauskā. Mācījās Jaņa Rozentāla Rīgas Mākslas vidusskolā, kuru beidza 1969. gadā un studēja Latvijas Mākslas akadēmijas Grafikas nodaļā, ko beidza 1976. gadā. Kopš 1975. gada piedalījās izstādēs. Strādāja par docētāju Liepājas Lietišķās mākslas vidusskolā (1975–1978), Latvijas Mākslas akadēmijā (no 1979). Latvijas Mākslinieku savienības biedre kopš 1981. gada. 2002. gadā viņa ieguva mākslas maģistra grādu. Bijusi Latvijas Mākslas akadēmijas sagatavošanas kursu lektore un Daugavpils Universitātes viesdocente (no 2006).
Organizēja vairāk nekā 20 personālizstāžu, arī Igaunijā (2008) un Lietuvā (2014), vairākas heraldikas izstādes kopā ar J. Ivanovu (2001, 2013–2015).
Iļjiņiču dzimta

Iļjiņiču dzimta ir sena muižnieku dzimta Lietuvas kņazistē 15. — 16. gs. Dzimtas pirmsākumi meklējami pareizticīgo bajāru vidū. Par pirmo zināmo dzimtas pārstāvi tiek uzskatīts Janeks Iļjiņičs.
1553. gada 10. jūlijā Jurijam Iļjiņičam — jaunākajam tika piešķirts Svētās Romas impērijas grāfa tituls. Ar Jurija Iļjiņiča nāvi 1569. gadā, dzimta izzuda, visi valdījumi, tajā skaitā arī Miras pils, pārgāja Radvilu dzimtas īpašumā.
Pastāv vēl viena Iļjiņiču dzimta, kuras pirmsākumi ir atrasti 17. gs. Šo abu dzimtu starpā kopīga saistība nav atrasta.
Baltijas Asamblejas balva literatūrā, mākslā un zinātnē

Baltijas Asamblejas balva literatūrā, mākslā un zinātnē ir apbalvojums, ko katru gadu pasniedz Baltijas Asambleja par sasniegumiem trijās kategorijās: literatūrā, mākslā un zinātnē.
Balva ir ikgadējs apbalvojums, ko pasniedz par izciliem sasniegumiem  trijās kategorijās: literatūrā, mākslā un zinātnē. To pirmoreiz piešķīra 1994. gadā un tā sastāv no statuetes, diploma un naudas prēmijas, šobrīd (2016. gadā) 5000 eiro apjomā. Tā tiek piešķirta oficiālā asamblejas pasākumā. Lēmumu katrā kategorijā pieņem kopēja trīs personu žūrija. Balvas mērķis ir demonstrēt reģiona valstu kopējās intereses savu nacionālo identitāšu un pašapziņas saglabāšanā; radīt iespēju uzzināt par kaimiņvalstu sasniegumiem; uzturēt pastāvīgu interesi starp Igaunijas, Latvijas un Lietuvas cilvēkiem par norisēm Baltijas valstīs; stiprināt sadarbību starp Baltijas valstīm tādās jomās kā literatūra, māksla un zinātne; veicināt arvien lielāku interesi intelektuālajās vērtībās un Baltijas valstu valodās; un paaugstināt literatūras, mākslas un zinātnes līmeni Baltijas valstīs.
2002. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona

Latvijas futbola 1. līgas 2002. gada sezona bija 11. Pirmās līgas sezona. Pirmajā līgā piedalījās 8 komandas, kas aizvadīja četru riņķu turnīru.

Par 1. līgas čempioniem kļuva RKB Arma.
Kremenčuka

Vēsture

Par pilsētas dibināšanas gadu tiek uzskatīts 1571. gads, kad Joahima Beļska hronikā minēts Krenčukas cietoksnis, kurā Polijas karalis bija plānojis nometināt Zaporožjes kazakus, lai būtu mazāk konfliktu ar turkiem. Nosaukums cēlies no tjurku valodas kermen — ‘neliels cietoksnis’. Dokumentāli apstiprināta apdzīvotās vietas pastāvēšana no 1673. gada. 1764. gadā Kremenčuka pieskaitīta jaunizveidotajai Jaunkrievijas guberņai un no 1765. līdz 1783. gada bija tās administratīvais centrs. Vēlākos gados apriņķa pilsēta dažādu guberņu sastāvā, bet no 1920. līdz 1922. gadam pastāvēja Kremenčukas guberņa. Pilsētas strauja izaugsme sākās līdz ar dzelzceļa tilta izbūvi pār Dņepru 1872. gadā. Sāka attīstīties rūpniecība. Padomju laikā uzbūvētas lieli mašīnbūves uzņēmumi, tajā skaitā smago automobīļu rūpnīca KrAZ. 1960. gadā netālajā Svitlovodskā tika nodota ekspluatācijā Kremenčukas HES.
Āfrikas jakāni

Ieradumi

Jakāni barojas ar kukaiņiem, gliemjiem, sīkām zivtiņām un ūdensaugu sēklām, jebko, ko var atrast uz un ap ūdensaugiem. Tie ne tikai uzlasu visu, kas atrodams uz lapām, bet mēdz lapas apgriezt riņķī un pārmeklēt arī otru pusi. Visi jakāni ir lielisks peldētāji un nirēji.
Vairošanās sezonas laikā mātītēm ir savas teritorijas, un riesta laikā tās cenšas sapāroties ar pēc iespējas vairākiem tēviņiem. Tēviņš uz ūdens iekārto peldošu ligzdu, kurā mātīte iedēj 4 olas. Pērēšanas rūpes uzņemas tēviņš, kā arī viņš aizsargā ligzdu no ienaidniekiem. Ja ligzda sāk grimt un olām draud briesmas, tēviņš tās paņem zem spārniem un pārnes uz jaunu, drošāku vietu. Kamēr tēviņš perē olas, mātīte dodas pie nākamā tēviņa. Rūpes par cāļu audzināšanu mātītes neuzņemas.
Malborka

Vēsture

Malborka biežāk vēsturiski ir pazīstama ar vācu nosaukumu Marienburga (vācu: Marienburg). Pilsētas vēsture ir cieši saistīta ar Malborkas pils — Vācu ordeņa rezidences — vēsturi. No 1309. gada, kad Vācu ordeņa mītnes vieta tika pārcelta no Venēcijas uz Marienburgu, līdz Grīnvaldes kaujai pils bija Prūsijas ordeņa valsts politiskais centrs — lielmestru dzīvesvieta.
Pēc Trīspadsmitgadu kara Malborka nokļuva poļu Karaļa Prūsijas sastāvā, bet pēc Polijas dalīšanām — atkal Prūsijā. Šajā periodā pils pamazām kļuva dzīvošanai nederīga.
19. gadsimtā sākta pils restaurācija, kas ar dažādu intensitāti veikta līdz Otrā pasaules kara sākumam. Nacistu laikā pils bija simbols "teitoņu garam", un šeit bieži notika dažādi svētki un piemiņas pasākumi.
Pils ievērojami cieta Otrā pasaules kara laikā, bet pēc kara, kad Austrumprūsijas dienviddaļa nokļuva Polijā, tā tika atjaunota. Restaurācijas darbi turpinās arī mūsdienās.

Cilvēki

Malborka ir vācu astronoma Adalberta Krīgera (Adalbert Krüger, 1832 — 1896), kā arī poļu futbolistu Gžegoža Lato (Grzegorz Lato, 1950) un Rafala Muravska (Rafał Murawski, 1981) dzimtā pilsēta.
Prāmis (filma)

Sižets

Prāmis, šķērsojot upi (Daugavu), pārvadā cilvēkus. Gan uz otru krastu, gan uz pavisam citu valsti. Prāmim netraucē nekas, pat gadalaiku maiņa ne.
Āfrikas susuri

Kopīgās īpašības

Āfrikas susuri atgādina maza auguma vāveres ar garu, kuplu asti. Lielākajai daļai sugu ir vienmērīgs, divkrāsu matojums, bez īpašām iezīmēm (ieskaitot seju un asti). Mugurpuse pelēka vai pelēkbrūna, pavēdere balta. Purna daļa Āfrikas susuriem ir īsa un salīdzinoši plata. 
Lielāko daļu sugu vizuāli ir ļoti grūti vienu no otras atšķirt. Izņēmums ir briļļainais susuris (Graphiurus ocularis), kuplastes susuris (Graphiurus crassicaudatus) un Natglasa susuris (Graphiurus nagtglasii).

Uzvedība

Āfrikas susuri uzturas visdažādākajās vietās, kur aug koki, krūmi un mežvīni, vai vietās, kas bagātas ar klintīm un akmeņiem, nodrošinot dzīvnieku ar slēptuvēm un iespējām iekārtot drošu migu. Susuri ir aktīvi kēslas un nakts stundās, lieliski rāpjas kokos un krūmu smalkajos zariņos. Lielākā daļa ir visēdāji, barojas ar sēklām, riekstiem, augļiem un kukaiņiem. Dažas sugas primāri barojas ar kukaiņiem.
Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva 2012

2012. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas tika pasniegtas 22 nominācijās 2013. gada 26. februārī. Visvairāk nominācijas (četras) saņēma grupa Prāta Vētra, un grupa arī uzvarēja trijās no tām. Pasākums notika Latvijas Nacionālajā teātrī. Balvu par mūža ieguldījumu saņēma grupa Čikāgas piecīši.
Sūfisms

Sūfisms (arābu: ‏تصوف‎‎, taṣauwuf; صوفية, ṣūfīya) ir mistisks islāma ticības virziens un prakse, kurā musulmaņi cenšas noskaidrot patiesību par dievišķo mīlestību un iegūt zināšanas, izmantojot tiešu personisko pieredzi ar Dievu. Par pirmajiem sūfistiem uzskata 8. gadsimta beigās un 9. gadsimta sākumā Irākā un Sīrijā dzīvojošos askētus.
Sūfisma nosaukums arābu valodā ir taṣauwuf, kas burtiskā tulkojumā nozīmē "vilnā ģērbies". Rietumu pasaules valodās nosaukums "sūfisms" parādījās tikai 19. gadsimta sākumā.
Lai arī sūfisms ir ļoti tuvs islāmam, cilvēkam, kurš iet sūfija ceļu, nav jābūt musulmanim vai piederīgam kādai citai reliģijai, jo patiesībā sūfisms ir ceļš. Sūfismu var saukt arī par mācību. Sūfisms paredz cilvēka garīgo pārveidi, kura notiek māceklim veicot dažādas garīgās prakses, kuras dod skolotājs. Sūfisma mācības mērķis ir no nepilnvērtīga cilvēka izveidot pilnvērtīgu cilvēku.
Andrāšs Šifs

Biogrāfija

Dzimis ebreju ģimenē Budapeštā. Sācis nodarboties ar mūziku piecu gadu vecumā.
1974. gadā pabeidza Ferenca Lista Budapeštas mūzikas akadēmiju.
1979. gadā emigrēja no Ungārijas uz Austriju.
Uzstājies ar pasaules labākajiem orķestriem un diriģentiem. Sniedz solokoncertus visā pasaulē un uzstājas kā diriģents. Šifa plašais repertuārs sevī ietver Baha, Bēthovena, Mocarta, Šūberta, Haidna, Skarlati, Bartoka, Šūmaņa, Debisī, Ravēla mūziku.
Triju Zvaigžņu ordeņa saņēmēju uzskaitījums (II šķira)

Šajā uzskaitījumā apkopotas personas, kas apbalvotas ar Triju Zvaigžņu ordeņa II šķiru un tiek dēvētas par lielvirsniekiem. Triju Zvaigžņu ordenis ir dibināts 1924. gada 24. martā par piemiņu Latvijas Republikas tapšanai. Līdz 1940. gadam ar II šķiras ordeni tika apbalvotas 391 persona, savukārt no 1995. līdz 2015. gada maijam ar ordeni tika apbalvotas 143 personas. Ordeņa devīze ir: Per aspera ad astra, kas tulkojumā no latīņu valodas nozīmē "Caur ērkšķiem uz zvaigznēm". Pēc Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanas ar 1994. gada 25.oktobra likumu "Par Triju Zvaigžņu ordeni" ordenis tiek atjaunots. Atjaunotais ordenis pirmo reizi piešķirts 1994. gadā. Otrās šķiras ordenis — mazā zvaigzne — ir tāda paša veida kā lielā zvaigzne, tikai attālums no zvaigznes viduspunkta līdz stūrim — 41 mm.
Harman International Industries

Vēsture

1953. gadā inženieri Sidnijs Hermens (Sidney Harman) un Bernards Kerdons (Bernard Kardon) dibināja uzņēmumu Harman Kardon, lai ražotu augtas kvalitātes (Hi-Fi) audioaparatūru. 1956. gadā Kerdons savas uzņēmuma kapitāldaļas pārdeva Hermenam. Uzņēmums nosaukums tika mainīts uz Harman International, bet uztvērējus, tūnerus un pastiprinātājus turpināja pārdot ar Harman Kardon zīmolu.
1970. gadu vidū Harman Kardon bija viens no vadošajiem stereo aparatūras ražotājiem ASV. Uzņēmums viens no pirmajiem sāka pārdot audioaparatūru atsevišķās komponentēs. Ja līdz tam stereo sistēmas tika integrētas vienā iekārtā, tad Harman Kardon pārdeva atsevišķi uztvērējus, skaļruņu sistēmas, pastiprinātājus un citas daļas, lai pircēji paši varētu sakombinēt sev vēlamo audio sistēmu.
1976. gadā Hermens tika uzaicināts Kārtera administrācijā kā Komercdepartamenta apakšsekretārs. Lai novērstu interešu konfliktu, viņš uzņēmumu pārdeva pārtikas ražotājam Beatrice Foods par 100 miljoniem USD. Jaunā vadība atkāpās no Hi-Fi biznesa, pārdeva vairākas Harman International nodaļas, tai skaitā sākotnējo Harman Kardon nodaļu Japānas uzņēmumam Shin Shirasuna.
Pēc tam, kad 1980. gadā Hermens atstāja valdību, viņš nodibināja jaunu uzņēmumu Harman International Industries un sāka pārpirkt pārdoto biznesu. 1980. gadā par 55 miljoniem USD no Beatrice Foods nopirkts Harman International. 1985. gadā Hermenam no Hitachi izdevās atpirkt uztvērēju nodaļu.
Uzņēmumam ātri izdevās palielināt pārdošanas apjomus. 1986. gadā Harman International Industries akcijas sāka kotēt Ņujorkas fondu biržā. Šādi iegūtās finanses tika ieguldītas uzņēmumu pirkšanā. 1988. gadā tika iegādāts Apvienotās Karalistes profesionālo mikseru paneļu ražotājs Soundcraft. Nopirkts digitālās elektronikas ražotājs DOD Electronics Corp..
1990. gados nopirkti tādi automašīnu audiosistēmu zīmoli kā JBL, Infinity un Epicure, kā arī profesionālo audiosistēmu zīmoli JBL Professional, UREI, Soundcraft, Allen & Heath, Studer, DOD, Lexicon, AKG, BSS, Orban, DBX, Quested un Turbosound.
1995. gadā Harman sāka aktīvi darboties automašīnu elektronikas biznesā, nopērkot Vācijas Becker GmbH par aptuveni 60 miljoniem USD.
1997. gadā nopirkts Somijas uzņēmuma Nokia viss audioelektronikas un skaļruņu bizness (Vācijā, Ungārijā un Zviedrijā).
Autoelektronikas nodaļa strauji auga, līdz 2000. gadu vidū tā kļuva par Harman pelnošāko nozari.
2016. gada 14. novembrī paziņots, ka Dienvidkorejas uzņēmums Samsung Electronics iegādāsies Harman International Industries, par tā akcijām samaksājot aptuveni 8 miljardus ASV dolāru. Darījums pēc akcionāru un konkurences uzraudzības institūciju apstiprināšanas pabeigts 2017. gada 10. martā.
Pušmucovas baznīca

Vēsture

Pirmā Pušmucovas koka katoļu baznīca, tika uzcelta 18. gadsimta otrajā pusē par muižkunga Ksavera Šadurska līdzekļiem. To 1805. gadā iesvētīja Malnavas draudzes prāvests, Ludzas dekāns un Kijevas kanoniķis Jāzeps Romanovskis, veltot to Jaunavas Marijas pasludināšanas godam. Krāslavas baznīcu uzbūvēja itāliešu arhitekta Parako vadībā. Pabeidzot būvdarbus, viņš apmetās uz dzīvi Ludzā. Viens no viņa bērniem Dominiks Parako vēlākos gados kļuva par Pušmucovas muižkungu un 1850. gadā par saviem līdzekļiem uzsāka koka baznīcas vietā mūra baznīcas celtniecību. Baznīca tika mūrēta no akmeņiem un 1852. gadā tās celtniecība tika pabeigta. 1852. gada 4. oktobrī baznīcu iesvētīja dekāns Romualds Laudanskis, bet 1897. gadā to kondekrēja bīskaps Simons, veltot to tāpat kā veco koka baznīcu Jaunavas Marijas pasludināšanas godam.

Draudze

Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudze darbojusies jau 1790. gadā. Draudzi apkalpo prāvests Antons Justs. Draudzei ir viena — Pušmucovas kapsēta.

Draudzes lielākie svētki

Draudzes lielākie svētki ir Jaunavas Marijas pasludināšanas diena, Svētā Jāņa Kristītāja svētki, Jaunavas Marijas dzimšanas svētki, Jaunavas Marijas Bezvainīgās Ieņemšanas svētki.

Tehniska informācija

Pušmucovas baznīca ir akmens mūra celtne ar cinkota skārda jumtu un diviem torņiem, kuros atrodas trīs zvani — "Staņislavs", "Jānis" un zvans bez vārda. Tā ir viennavas ēka ar flīžu grīdu, 25,60 metrus gara un 12,80 metrus plata. Ap baznīcu ir mūra žogs.

Interjers

Baznīcā ir pneimatiskās ērģeles un trīs mūra altāri — galvenajā jeb centrālajā atrodas Marijas pasludināšanas glezna, bet sānu altāros ir ievietotas Svētā Dominika un Svētā Franciska gleznas. Baznīcā ir aplūkojami arī citi mākslas darbi, procesiju karogi un bronzas lukturi.
Vrangeļa rags

Vrangeļa rags (angļu: Cape Wrangell, krievu: мыс Врангеля) ir zemesrags Aleutu salām piederošās Atu salas rietumos ASV Aļaskas pavalstī, Ziemeļamerikas galējais rietumu punkts. Zemesragu par godu admirālim Ferdinandam fon Vrangelim (krievu: мыс Врангеля) 1836. gadā nodēvēja krievu jūrasbraucējs Fjodors Litke.
Džeisons Speca

Spēlētāja karjera

2001. gada NHL draftā viņu Otavas "Senators" izraudzījās ar kopējo 2. kārtas numuru. Piedalījies 2008. gada NHL Visu zvaigžņu spēlē. Guvis labus panākumus, spēlēdams OHL un AHL. OHL vairākkārt ir ticis iekļauts līgas simboliskajās izlasēs. AHL ir bijis 2004.—2005. gada sezonas vērtīgākais un rezultatīvākais spēlētājs.
"Senators" rindās Speca spēlēja no 2002. līdz pat 2014. gadam. 2013.—14. gada sezonā Speca pildīja arī "Oilers" kapteiņa pienākumus. 2019. gadā Speca no Dalasas "Stars" pārgāja uz Toronto "Maple Leafs".
Kanādas izlases sastāva izcīnījis sudraba medaļu 2008. un 2009. gada Pasaules čempionātos.
Skaitītājs

Skaitītāju veidi

Skaitītājus var sadalīt pēc to apstrādāšanas koda un pēc skaitīšanas virziena. Gandrīz visi šodien izmantojamie skaitītāji ir bināri skaitītāji, kuri apstrādā 0 un 1 signālus. Ja kodi tiek izvietoti pieaugošā secībā, tad tādus skaitītājus sauc par summējošiem (Up-counter), bet ja kodi ir izvietoti dilstošā secībā, tad tādus sauc par samazinošiem (Down-counter). Skaitītājus, kuriem skaitīšanas virziens varētu mainīties, sauc par reversīviem skaitītājiem (Up/Down counter).

Ja skaitītāja darbībai ir nepieciešams sinhronizētais signāls, tad tādus skaitītājus sauc par sinhronizētiem (visi trigeri pārslēdzas vienlaicīgi). Savukārt skaitītājus, kuri strādā bez sinhronizētā signāla sauc par asinhroniem skaitītājiiem (visi trigeri pārslēdzas dažādos laika brīžos).

Vēl skaitītāji dalās pēc savas struktūras uz pakāpeniskiem, paralēliem un pakāpeniski-paralēliem. Galvenā atšķirība ir saistīta ar to, kādā veidā tiek sniegtie impulsi uz skaitītāja pozīcijas ieejām. Pakāpeniskā veida skaitītājos impulss tiek sniegts tikai uz pirmās pozīcijas ieeju, bet no tas izejas pāriet uz otrās pozīcijas ieeju. Paralēlveida skaitītājiem skaitīšanas impulsi tiek sniegti uz visu pozīciju ieejām vienlaicīgi, bet skaitītāja iekšējas struktūras dēļ pozīcijas vērtības tika mainītas nepieciešamajos gadījumos.
Hodkeviči

Hodkeviči (baltkrievu: Хадкевіч, poļu: Chodkiewicz, lietuviešu: Chodkevičius) jeb Kotkieviči bija Lietuvas lielkņazistes dzimta. Lietuvas lielhetmaņi, Žemaitijas ģenarālstārasti (1545—1616).

Izcelsme

Mūsdienu ģenealogi Hodkeviču dzimtas izcelsmi saista ar Kijevas kņazistes bajāru Hodjku Jurgeoviču (krievu: Ходка Юргеович, pirms 1422–1447), kas pieminēts Lietuvas dižkunigaišu Vītauta Dižā un Švitrigaiļa valdīšanas laikā.    
Agrāk viņu uzskatīja par lietuviešu bajāru Boreiku dzimtas atvasi.
1476. gadā pieminēts Vitebskas vaivads un Lietuvas lielhetmanis Jānis (Ivans) Hodkevičs, kas kopā ar brāli Pāvilu devās vizītē pie Romas pāvesta Siksta IV.

Vēsture

Hodkeviču dzimtas piederīgie izvirzījās Polijas-Lietuvas kopvalsts pārvaldē Sigismunda II Augusta valdīšanas laikā (1548—1572). Žemaitijas stārasts Hieronims Hodkevičs 1555. gadā tika nosūtīts misijā pie pāvesta Pāvila IV un ķeizara Kārļa V, Livonijas kara laikā viņš bija Lietuvas lielkņazistes karaspēka komandieris, 1560. gadā karoja ar Ivana IV karaspēku pie Cēsīm.
Reformācijas laikā viņa dēls Jānis Hodkevičs 1552. gadā pārgāja protestantismā, iestājās Svētās Romas impērijas karadienestā (1552-1555) un piedalījās impērijas karā ar Francijas karali. Pēc Livonijas kara sākšanās viņš kopā ar tēvu piedalījās kaujās pret cara Ivana IV vadīto krievu un tatāru karaspēku, 1560. gadā viņš sekmīgi aizstāvēja Viļakas pili. 1564. gadā J. Hodkeviču iecēla par Žemaitijas ģenerālstārastu, 1566. gadā par Lietuvas lielmaršalu, bet 1566. gada 26. augustā par Livonijas hetmani un ģenerāladministratoru.
1569. gada Ļubļinas Seimā J. Hodkevičs iestājās pret Ļubļinas ūnijas izveidošanu ar Polijas karalisti, tomēr pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts izveidošanas 1570. gadā konvertējās katolicismā, bija cieši saistīts ar jezuītiem. Žemaitijas ģenerālstārasts bija arī Jurģis Hodkevičs (1590-1595).
Jans Karols Hodkevičs Poļu—zviedru kara (1600—1629) laikā uzvarēja Salaspils kaujā 1605. gada 27. septembrī. Komandēja poļu karaspēku arī Moldāvijas magnātu kara (1593–1617) laikā, Poļu-krievu kara (1605–1618) laikā, kā arī Poļu-turku kara (1620–1621) laikā, kurā krita Hotinas kaujas laikā.
1. jūlijs

1. jūlijs ir gada 182. diena pēc Gregora kalendāra (183. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 280 dienas.
Andrēass Grankvists

Klubos

Ar futbolu sācis nodarboties dzimtās pilsētas klubā Påarps GIF, vēlāk pievienojies Helsingborgs IF, kura sastāvā 2004. gadā debitējis Allsvenskan līgā. 2007. gadā pārgāja uz Anglijas klubu Wigan Athletic.
2008. gada jūlijā parakstīja līgumu ar Nīderlandes klubu Groningen. Klubā aizvadīja trīs sezonas. 2011. gada jūnijā pārgāja uz Itālijas A sērijas klubu Genoa. Transfēra summa bija 2 miljoni eiro.
2013. gada augustā pievienojās Krievijas Premjerlīgas klubam FK Krasnodar.

Izlasē

Zviedrijas izlasē debitēja 2006. gada 23. janvārī draudzības spēlē pret Jordāniju. Pirmos vārtus izlases labā guva 2010. gada 7. septembrī Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Sanmarīno. Grankvists bijis Zviedrijas izlases sastāvā trīs Eiropas čempionāta finālturnīros (2008., 2012. un 2016. gadā).
2016. gada jūlijā pēc Zlatana Ibrahimoviča karjeras beigām izlasē kļuva par Zviedrijas izlases kapteini.
Sauszemes vientuļniekvēžu dzimta

Kopīgās īpašības

Kā visiem vientuļniekvēžiem arī sauszemes vientuļniekvēžiem ar eksoskeletu ir segta tikai daļa ķermeņa. Vēders tiem ir mīksts un neaizsargāts. Tādēļ piemērotas slēptuves (gliemežvāka) atrašana ir viens no svarīgākajiem to dzīves uzdevumiem. Turklāt, tā kā vientuļniekvēzis visu laiku aug lielāks, tam ir atkal un atkal jāatrod jauna mājiņa, kurā slēpties. Tiem ir ļoti labi attīstīta oža, kā arī acis.
Lielākais dzimtā ir palmu krabis (Birgus latro), kurš var sasniegt 30 cm. Vienlaicīgi tas ir lielākais bezmugurkaulnieks pasaulē. Vislabāk zināmā suga dzimtā ir Karību vientuļniekvēzis (Coenobita clypeatus), kuru ļoti bieži pārdod zooveikalos kā mīļdzīvnieku. Sauszemes vientuļniekvēži ir plēsīgi visēdāji un barojas ar jebko, ko var atrast vai nomedīt.
2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — OFC zona

2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija ir OFC zonas kvalifikācijas turnīrs, kas noteica to 1 Okeānijas valstu komandu, kura piedalīsies starpkonfederāciju spēlē par iespēju doties uz finālturnīru Brazīlijā. Kvalifikācija norit četrās kārtās un izspēles kārtību nosaka izlašu reitings.

Otrā kārta

Pirmās kārtas uzvarētājs pievienojās pārējām septiņām komandām otrajā kārtā, kas arī bija OFC Nāciju kausa izcīņa. Katras grupas pirmās un otrās vietas ieguvējas kvalificējās trešajai kārtai.
Autoceļš P106

Vēsture

2017. gada februārī tika izsludināts konkurss par posma Ezere-Baltaiskrogs (0,7-14,0km) segas atjaunošanu un tilta pār Zaņu atjaunošanu ar prognozēto līgumcenu 2 726 716 EUR.