google/wiki40b huggingface dataset:
Zvaigznājs

Zvaigznājs ir zvaigžņu grupa, kuras zvaigznes ir saskatāmas ar neapbruņotu aci un šķiet savstarpēji saistītas. Objektīvi tās nav saistītas, tas ir tikai cilvēka ieraudzīts raksts. Vēsturiski debess sfēras dalījums zvaigznājos un zvaigznāju nosaukumi katrā kultūrā ir atšķirīgi. Piemēram, senlatviešiem ir bijuši savi zvaigznāju nosaukumi, taču ir tādi zvaigznāji, kas ir kopīgi daudzām kultūrām, piemēram, Orions.
Labi pazīstamie zvaigznāji nereti neatbilst "oficiālajam" zvaigznāju dalījumam un nosaukumiem. Piemēram, mums tik labi zināmais Sietiņš ir daļa no Vērša zvaigznāja — un atrodas Vērša lāpstiņā; Lielie Greizie Rati ir daļa no Lielā Lāča zvaigznāja — ratu "rokturis" ir Lielā Lāča aste, bet rati — tikai neliela daļa no Lielā Lāča 'muguras'.

Zodiaka zvaigznāji

Izsenis cilvēki pievērsuši lielu uzmanību 12 zodiaka zvaigznājiem. Zodiaka zvaigznāji atrodas zodiaka joslā. Tā kā Zeme diennakts laikā veic pilnu apgriezienu ap savu asi, tad arī visa debesu sfēra — zvaigznāji un zvaigznes — diennakts laikā šķietami veic pilnu apgriezienu ap novērotāju. Jāatzīmē, ka astronomiski zodiaka zvaigznāji nav izvietoti tā, kā to idealizēti parāda astroloģija, turklāt precesijas dēļ astroloģiskās zodiaka zvaigznāju zīmes nesakrīt ar astronomiskajiem zvaigznājiem (ir nobīdītas). Katrs zodiaka zvaigznājs aizņem dažādu debesu sfēras laukumu, zodiaka zvaigznāju vidū ir lieli un labi saskatāmi, kā arī pavisam nelieli un ļoti grūti saskatāmi zvaigznāji. Savukārt astroloģiskā izpratnē katrs zodiaka zvaigznājs aizņem precīzi 30 grādu loku, 12 zvaigznājiem kopā veidojot 360 grādus jeb vienu astronomiskā gada ciklu.
Mūsdienās visa debesu sfēra "oficiāli" ir sadalīta 88 zvaigznājos ar nosaukumiem latīņu valodā. Minētie nosaukumi tiek izmantoti zvaigžņu kartēs un atlantos. Zvaigžņu kartēs un atlantos parasti izmanto saīsinātus zvaigznāju latīniskos nosaukumus, bet atsevišķas zvaigznāju zvaigznes apzīmē vai nu ar plaši pazīstamiem zvaigžņu nosaukumiem (piemēram, Altairs, Denebs, Rīgels), vai ar saīsinātu zvaigznāja nosaukumu un grieķu alfabēta burtu. Grieķu alfabēta burtus zvaigznāja zvaigznēm piešķir pēc to redzamā spožuma. Visspožākā zvaigzne ir "alfa", nākamā spožākā "beta" utt.
Septiņavotu ūdenskritumi

Septiņavotu ūdenskritumi ir vairāki ūdenskritumi Kazu gravas apkārtnē, Priekuļu pagastā. Lielākais no tiem, Septiņavotu jeb Inkuļu Lielais ūdenskritums, ir viens no iespaidīgākajiem Latvijas ūdenskritumiem. Šis ūdenskritums nav uzskatāms par pilnīgi dabisku, jo tas izveidojies vietā, kur kādreiz bijis Lībānu—Jaunzemju avotkaļķu karjers. Septiņavoti vairāku gadu tūkstošu laikā ir izgulsnējuši 11 — 13 m biezu avotkaļķu kārtu, kas vēlāk tika izmantota kā šūnakmens atradne no 19. gadsimta nogales līdz 20. gadsimta 60. gadiem, tad tā tika pamesta. Lielais ūdenskritums sākas no pamestā karjera stāvās malas. Šis daļēji mākslīgais ūdenskritums ir 7,5 metrus augsts un 1—3 metrus plats. Pārējie ūdenskritumi ir salīdzinoši mazi — to augstums svārstās no 1,2 līdz 0,3 metriem. Kazu gravā atrodas vairāki sezonāli ūdenskritumi, kas ziemā veido vairākus leduskritumus.
Paruna

Paruna, sakāmvārds jeb tautas teiciens ir vienkāršs, kodolīgs un konkrēts tautā zināms izteiciens, kas ietver vispārinātu spriedumu par dzīvi vai cilvēku attiecībām, vispārēju patiesību. Parunas parasti ir par populāri zināmām un atkārtotām lietām. Tās ir balstītas uz izplatītām nozīmēm vai praktisku cilvēces pieredzi. Parunas parasti ir metaforiskas. Atšķirībā no sakāmvārdiem, parunās bieži tiek izmantoti salīdzinājumi.
Parunas un sakāmvārdus sauc arī par parēmijām, bet tās kopā ar mīklām ir brahiloģismi. Zinātni, kas pēta parunu un sakāmvārdu attīstību, sauc par paremioloģiju (grieķu: παροιμία, paroimía — ‘sakāmvārds’).

Sakāmvārdu izcelsme

Daudzi sākmvārdi ir zināmi teju vai visā pasaulē, tie ir ļoti līdzīgi. Pētnieki vēl joprojām nav atraduši atbildi uz šo jautājumu. Ir bijuši mēģinājumi noskaidrot izplatītāko sakāmvārdu izcelsmi, bet tie ir bijuši neveiksmīgi, vai pat nav nemaz iespējams to paveikt. Sakāmvārdu klasifikācijā tiek izmantots termins "starptautisks sakāmvārdu celms", kur iekļauj līdzīgos sakāmvārdos dažādās valodās. Pētnieki šo sakāmvārdu celmu piedēvē Džefrijam Čoseram vai Viljamam Šekspīram, daži pētnieki to saista arī ar Ēzopa fabulām.

Latviešu sakāmvārdi

Salīdzinājumā ar citu valstu un tautu sakāmvārdiem, latviešu sakāmvārdos salīdzinoši bieži ir sastopams velns. Visbiežāk viņš ir kā bļēndaris, joku plēsējs. Velns tiek saistīts arī dabu. Bieži tiek uzsvērta arī darba nozīme ikdienas dzīvē, piemēram, "katram darbam sava svētība" vai "acis darba nobijās, rokas darba nebijās". Nereti sakāmvārdos tiek uzsvērts taisnīgums un noniecināta liekulība.
Apvelings

Apvelings ir process, kurā dziļāki ūdeņi paceļas uz augšu ūdens virspusē. Parasti apvelings novērojams kontinentu piekrastēs, kur, pūšot vējam no krasta puses, augšējais ūdens slānis tiek aiznests tālāk jūrā, un tā vietā augšā paceļas dziļāks aukstais ūdens. Rīgas līcī, pūšot vējam no krasta puses, prom tiek aizpūsts siltais virsējais ūdens un augšā paceļas aukstais ūdens no līča dibena, tāpēc ūdens piekrastē ir ļoti auksts.
Štatvēlene

Vēsture

Pilsēta pirmoreiz rakstos minēta 1269. gadā.
Burinieks

Burinieks jeb buru kuģis ir kuģis, kurš pārvietojas ar vēja palīdzību.
Okeāna "pārgājieni" ar buru kuģi var aizņemt vairākus mēnešus. Plaši izplatītas briesmas ir nokļūt bezvējā vai tikt aizpūstam no kursa stipras vētras dēļ. Spēcīga vētra var iznīcināt kuģi un visu komandu uz tā.
Buru kuģi var nest tikai noteiktu daudzumu apgādes savās tilpnēs, tāpēc tiem gari reisi jāplāno uzmanīgi, paredzot daudzas apstāšanās, lai uzņemtu provīziju un dienās pirms saldūdens iegūšanas iekārtu izgatavošanas — arī saldūdeni.

Vēsture

Vēsturiski buru kuģi bija pamata transporta līdzekļi, kurus, pirms tika izgatavota pirmā strādājošā tvaika mašīna, izmantoja, lai pārvarētu lielas distances pa ūdeni (piemēram, upēm, ezeriem, okeāniem). Tie tika izmantoti, lai pārvadātu kravu, pasažierus, pastu, piegādes utt. Mūsdienās buru kuģi ir mazāk izplatīti, bet tos vēl joprojām izmanto dažās pasaules daļās, piemēram, Indijas okeānā, kā tirdzniecības kuģus. Jaunattīstītajās valstīs mazas buru laivas vēl joprojām izmanto zvejniecībā. Ir arī daudz lielu tradicionāli tekelētu buru (tall ship) mācību kuģu, kuri nodrošina atpūtas burāšanu.
Buru kuģus lietoja arī militārām vajadzībām, īpaši buru laikmetā. Spāņu konvojiem, kuri veda atpakaļ zeltu un sudrabu no jaunatklātās Amerikas, vajadzēja aizsardzību pret pirātiem un privātiem kuģiem, kuriem kādas valsts valdība bija devusi atļauju uzbrukt un sagrābt kravu no citas valsts kuģa (privateer). Lielas jūras kaujas tika izcīnītas starp Apvienoto Karalisti, Franciju, Spāniju un Nīderlandi.
Buru kuģi 19. gadsimtā aizvietoja tvaikonis. Savukārt tvaikoņus ar tvaika mašīnu nomainīja kuģi ar tvaika turbīnu un dīzeļdzinēju. Mūsdienu kravas kuģis ir ātrāks un uzticamāks nekā buru kuģis, jo tam nav jāpaļaujas uz burām vai vēja untumiem. Tomēr buru kuģus vēl joprojām lieto daudzās pasaules daļās gan atpūtai, gan darbam.

Terminoloģija

Ir daudz buru kuģu tipu, bet visiem kopīgas ir dažas pamata daļas. Katram buru kuģim ir korpuss; takelāža; vismaz viens masts, kas tur buras, kuras savukārt dzen kuģi uz priekšu. Balasts nospiež uz leju kuģa dibenu tā, lai vējš kuģi neaiznestu projām. Kādreiz pastāvēja nosacījums, ka tikai peldlīdzeklis ar trīs vai vairāk mastiem var tikt saukts par kuģi, bet viena vai divu mastu peldlīdzekļi jāsauc par laivām, bet šobrīd šim "nerakstītajam likumam" tiek pievērsta maza vērība.
Komanda, kura buro ar kuģi, tiek saukta par jūrniekiem. Viņi pēc kārtas "nes sardzi". Daži buru kuģi lieto tradicionālos kuģa zvanus, lai izziņotu laiku un regulētu sardzes sistēmu.
Kimo Timonens

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Timonens sāka 1991.—92. gada sezonā, kad debitēja SM līgas vienībā Kupio "KalPa". Nākamajās divās sezonās aizsargs jau bija nostiprinājies komandas pamatsastāvā, taču 1994. gada vasarā pārcēlās uz Turku TPS. 1994.—95. gada sezonā hokejists kopā ar klubu izcīnīja Somijas čempiona titulu. 1997.—98. gada sezonā Helsinku HIFK rindās Timonens izcīnīja jau savu otro Somijas čempiona titulu.
1998. gada vasarā Timonens pievienojās jaunizveidotās Našvilas "Predators" rindām, nākamajā sezonā spēles laiku dalot starp "Predators" un tās IHL fārmklubu Milvokī "Admirals". Jau 1999.—2000. gada sezonā aizsargs nostiprinājās "Predators" sastāvā. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Timonens spēlēja "KalPa" rindās. 2006.—07. gada sezonā, kas bija Timonena pēdējā "Predators" sastāvā, viņš pildīja arī tās kapteiņa funkcijas.
2007. gada vasarā hokejists tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers" rindām. Arī tās rindās Timonens bija viens no vadošajiem komandas aizsargiem, pildot arī kapteiņa palīga funkcijas. 2009.—10. gada sezonā kopā ar "Flyers" Timonens sasniedza Stenlija kausa finālsēriju.
2015. gada februāra nogalē "Flyers" aizmainīja Timonenu uz Čikāgas "Blackhawks". Martā hokejists paziņoja, ka pēc sezonas beigām noslēgs savu profesionālo karjeru. Kopā ar "Blackhawks" Timonenam izdevās izcīnīt Stenlija kausu.
Ieraugs

Ieraugs ir pienskābes baktēriju, raugu un citu mikroorganismu koncentrāts, ko pārtikas rūpniecībā pievieno rūgšanas aizsākšanai. Ieraugus izmanto skābpiena produktu (siera, skābā krējuma, biezpiena, jogurta, rūgušpiena, kefīra), kā arī mīklas (lielākoties rudzu maizei, bet arī čabatai, bagetei un citām speciālajām maizēm) un raudzēto dzērienu (alus, kvasa) ražošanā.
Ieraugu var gatavot ar spontāno rūgšanu, pievienojot īpašas tīrkultūras vai ražošanas jeb uzraudzēto ieraugu. Šo ierauga rūgšanu aizsākošo piedevu sauc dažādi: par sākumkultūru, starta kultūru vai starteri.

Skābpiena produktu rūpniecībā

Skābpiena produktiem, atkarībā no to veida, piemeklē ieraugus ar īpaši atlasītu mikroorganismu sastāvu (vienu vai vairākām sugām) un ražošanā lieto noteiktus ieraudzēšanas un raudzēšanas režīmus, piemēram, rūgušpiena un jogurta raudzēšanā piedalās tikai pienskābes baktērijas un noris pienskābā rūgšana, bet kefīru, kumisu un acidofilīnu ražo ar jaukto raudzēšanu, kurā, līdztekus pienskābes baktērijām, iesaistās arī raugi, un notiek gan spirta, gan arī pienskābā rūgšana.

Maizes rūpniecībā

Mīklas ieraugu gatavo no miltiem un ūdens, kas kalpo kā barības vide raugiem un pienskābes baktērijām. Pienskābes baktērijas pārraudzē cieti un cukurus, veidojot pienskābi, etiķskābi u.c. savienojumus, kas palielina mīklas skābumu, kā arī uzlabo mīklas cepamīpašības un gatavās maizes garšu, bet raugi saraudzē daļu cietes hidrolīzē radušos cukuru un izdala ogļskābo gāzi, kas irdina mīklu un palielina tās apjomu.
Edīte Kellere-Hermane

Biogrāfija

1940. un 1950. gados bijusi vieno no spēcīgākajām Vācijas šahistēm. Pirmo reizi Vācijas sieviešu šaha čempionātā uzvarējusi 1942. gadā. Pēc Otrā pasaules kara vēl četras reizes bijusi labākā Vācijas sieviešu apvienotajā šaha čempionātā (1947, 1951, 1952, 1953), kā arī piecas reizes uzvarējusi Vācijas Demokrātiskās Republikas sieviešu šaha čempionātos (1950, 1952, 1956, 1957, 1960).
1950. gadā Maskavā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm, kurā ierindojusies 5. vietā. Vēlākajos gados piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīros, kuros 1952. gadā ieņēmusi 5. vietu, 1955. gadā izcīnījusi 3. vietu, bet 1959. gadā atkal bijusi 5. vietā.
Vairākkārt pārstāvējusi Vācijas Demokrātiskās republikas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 4 reizes (1957-1969). Komandu vērtējumā izcīnījusi 3 bronzas (1957, 1963, 1966) medaļas, bet individuālajā — sudraba (1957) un bronzas (1963) medaļas.
Bijusi pirmā sieviete pēc Veras Menčikas nāves, kas piedalījusies vīriešu šaha turnīros. 1951. gadā Dortmundē dalījusi 11.-12. vietu, nospēlējot neizšķirti ar Jefimu Bogoļubovu un uzvarot Nikolasu Rossolimo un Stojanu Pucu.
Labākie rezultāti citos starptautiskajos šaha turnīros: Hastingsa (Anglija) (1954/1955) — 1. vieta (vīriešu "B" turnīrā), Vīne (1957) — 1. vieta, Budapešta (1966) — 4. vieta, Halle (1967) — 1. vieta.
Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Kellerei-Hermanei kā vienai no pirmajām piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 1977. gadā — starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.
Latvijas klimats

Gadu rekordi

Regulāra meteoroloģisko datu apkopošana, kas aptvertu visu Latvijas teritoriju, sākot no 1924. gada, kad Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas aģentūra sāka apkopot šāda veida informāciju, tādēļ informācija par Latvijas vissiltākajiem, visaukstākajiem kā arī vismitrākajiem un vissausākajiem gadiem meteoroloģisko novērojumu vēsturē tiek datēta sākot no šī gada.
Par vissiltāko gadu Latvijā tiek uzskatīts 2015. gads, kad vidējā gaisa temperatūra bija 7,8 °C, otrs siltākais - 1989. gads, kad vidējā gada gaisa temperatūra bija 7,65 °C. Trešais siltākais ir 2008. gada ar temperatūru 7,60 °C, bet ceturtais — 2000. gads (7,54 °C). 2007. gads bija 8. vissiltākais (7,2 °C), savukārt 2006. gads: divpadsmitais (7,1 °C). Aukstākais gads Latvijā bija 1941. gads, kurā gada vidējā temperatūra bija tikai 3,1 °C.
Vismitrākie gadi, ar vislielāko nokrišņu daudzumu, bija 1928. gads, kurā nokrišņu summa sastādīja 134% no vidējās gada nokrišņu normas un 2007. gads, kurā kopējā nokrišņu summa bija 785 mm. 2008. gads bija 9. vismitrākais gads Latvijas novērojumu vēsturē ar 757 mm nokrišņu, kas sastādīja 115% no vidējās gada nokrišņu normas. Savukārt sausākie gadi Latvijā bija 1951. gads ar 75% un 2006. gads, kurā nokrišņu summa sastādīja 530 mm jeb 80% no gada normas.
1995. gada Karaļa Fahda kauss

Stadions

Visas spēles tika aizvadītas Rijādā, Karaļa Fahda II stadionā, kura ietilpība ir 67 000 vietu.

Grupu turnīrs

Visu spēļu sākuma laiki pēc vietējā laika (UTC+3).
Monoskops

Monoskops (grieķu: monos - viens + skopein - skatīties) - raidošās elektronstaru lampas veids, kas paredzēts viena nekustīga attēla (parasti televīzijas kanāla melnbaltās testa tabulas) videosignāla ģenerēšanai.

Uzbūve

Atšķirībā no parastajām raidošajām elektronu lampām, monoskopam gaismas jutīgās mozaīkas vietā ir plāksnīte ar uzdrukātu vai uzkodinātu testa tabulu vai kādu citu grafisku attēlu.

Izmantošana

Monoskopu ievieto televīzijas kamerā parastās raidošās lampas vietā un ģenerēto videosignālu pārraida pa parasto sakaru kanālu uz uztvērēju (televizoru vai videomonitoru). Pēc uztvertās testa tabulas izskata var novērtēt aparatūras darba kvalitāti un vajadzības gadījumā to noregulēt.
Mūsdienu televīzijā monoskopus neizmanto (krāsainās testa tabulas ģenerē ar speciāliem elektroniskiem videosignāla ģeneratoriem). Tomēr cilvēki, kas atceras melnbalto televīziju, noteikti atceras arī monoskopa ģenerēto testa tabulu televizoru ekrānos pārraižu starplaikos.
Rīgas Tālmācības vidusskola

Vēsture

Rīgas Tālmācības vidusskola dibināta un reģistrēta izglītības iestāžu reģistrā kā pirmā tālmācības vidusskola Latvijā 2009. gada 6. martā. 2009. gada 30. aprīlī Rīgas Tālmācības vidusskola pirmo reizi Latvijā saņēma licenci vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programmas (31011013) īstenošanai tālmācības formā. Līdz ar to skola sāka izglītojamo uzņemšanu un izglītības programmas īstenošanu ar 2009./2010.mācību gadu. 2009./2010.mācību gada laikā skola, atbilstoši izglītojamo pieprasījumam, papildus izstrādāja un licencēja vispārējās vidējās izglītības humanitārā un sociālā virziena tālmācības programmu un pamatizglītības otrā posma (7.-9.klase) tālmācības programmu.
2010. gada aprīlī notika Rīgas Tālmācības vidusskolas un tās īstenoto izglītības programmu pirmā akreditācija. Akreditācijas komisija augstu novērtēja skolas darbību un veikumu, piešķirot skolai un visām tās īstenotajām izglītības programmām akreditāciju uz maksimāli iespējamo termiņu, t.i., uz 6 gadiem - līdz 2016. gadam.
2017. gadā Rīgas Tālmācības vidusskola un visas tās īstenotās izglītības programmas atkārtoti tika akreditētas uz maksimālo termiņu - līdz 2022. gadam. Akreditācijas ekspertu komisija, izvērtējot skolu 16 noteiktajos kvalitātes kritērijos, sniedza vērtējumu – 12 kritērijos ļoti labi (augstākais iespējamais vērtējums) un 4 kritērijos labi, akcentējot skolas darbu kā augsti profesionālu, ar individualizētu pieeju katram audzēknim un kā paraugu citām privātajām tālmācības vidusskolām Latvijā.

Tradīcijas

Rīgas Tālmācības vidusskolas mācību procesu bagātina un papildina nu jau vairākas tradīcijas. Katru pavasari skolas kolektīvs un audzēkņi piedalās Rīgas maratonā, kā arī popularizē savu skolu ikgadējās izstādē “Skola”. Būtiska loma ir tādām tradīcijām kā mācību gada atklāšanas pasākumam, kā arī katra mācību gada nozīmīgākajam notikumam - 9. un 12.klašu izlaidumam.

Dalība starptautiskos projektos

Regulāri tiek apzināta arī kaimiņvalstu pieredze tālmācībā. Rīgas Tālmācības vidusskolai ir noslēgti sadarbības līgumi ar līdzīgām tālmācības skolām Somijā , Lietuvā  un Igaunijā , kas īsteno vispārējās izglītības programmas tālmācības formā.
Mjori

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1514. gadā. Ietilpa Lietuvas lielkņazistē. Pilsētā pirmoreiz parādās vēlāk pazīstamās Svjatopolku-Mirsku dzimtas pēdas. Pilsēta pievienota Krievijai pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā. Starp pasaules kariem atradās Polijas sastāvā. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 5. jūlija līdz 1944. gada 4. jūlijam - vācu okupācijā.
Dzeguzīte

Vēsture

Sadarbību ar maestro Raimondu Paulu uzsāk, uzstājoties kopā "Dzeguzītes" 10 gadu jubilejas koncertā 1981. gadā. Dzeguzītes pirmsākumi sākās Latvijā, bet nu jau vairākus gadus dzeguzēni uzstājas arī ārpus Latvijas, viņi dzied 7 dažādās valodās. Savulaik ļoti populāra bērnu vokālā popgrupa, caur kuru izaugušas jau vairākas jauno mūziķu paaudzes, Valteru un Kažu ieskaitot. Dzeguzīte darbojas Latvijas Radio 2 paspārnē. Šī ansambļa sastāvs pastāvīgi mainās, taču nemainās ansambļa skolotāja Daila Martinsone. Grupa muzicējusi ASV (Madison Square Garden), Krievijā un daudzās citās pasaules valstīs. Sadarbībā ar Maestro Raimondu Paulu tapušas vairāk kā 12 dažādas programmas un ir ierakstīti 10 kompaktdiski. 2004. gadā tika izdota "Labāko dziesmu izlase".
Ansambļa ieraksti divreiz saņēmuši Mūzikas ierakstu gada balvu nominācijā "Labākais mūzikas albums bērniem": "Anniņa vanniņā: "Dzeguzītes" dziesmu izlase Nr. 3" (1995) un "Lāču tēta dziesmas" (2011).
Pieci kaķi

Sižets

Animācijas filmas pamatā ir latviešu pasaka par pieciem kaķiem.
Mazsalacas pagasts

Daba

Atrodas Tālavas zemienes Burtnieku līdzenumā. Augstākā vieta - 65,3 m vjl. - ziemeļu daļā.

Vēsture

1935. gadā Valmieras apriņķa Mazsalacas pagasta (līdz 1925. gadam Valtenberģu pagasts) platība bija 169 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Mazsalacas, Ramatas un Silzemnieku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gada martā Mazsalacas ciemam pievienoja Silzemnieku ciemu, bet oktobrī pievienoja Mazsalacas pilsētai, izveidojot Mazsalacas pilsētas lauku teritoriju. 2009. gadā Mazsalacu kopā ar lauku teritoriju iekļāva Mazsalacas novadā, kur Mazsalacas lauku teritoriju izdalīja kā atsevišķu administratīvo teritoriju. 2010. gada 28. janvārī lauku teritorija pārdēvēta par Mazsalacas pagastu.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Priedāji, Parkmaļi, Blāķi, Tīši, Blanka, Unguri, Promulti.
Latvijas futbola Virslīgas rekordi

Šajā lapā uzskaitīti dažādi Latvijas futbola Virslīgas rekordi (1927-1944, 1992-mūsdienas).
Mārtiņš Jakovļevs

Spēlētāja karjera

Hokejista karjeru sācis 2006. gadā, Liepājas "Metalurga" U-18 komandā. 2008.—2009. gada sezonā debitējis Latvijas čempionātā SK LSPA/Rīga sastāvā. 2009.—2010. gada sezonu aizvadīja Baltkrievijas Ekstralīgā HK Dinamo Juniors sastāvā. No 2010. līdz 2012. gadam Jakovļevs spēlēja Jaunatnes hokeja līgas kluba HK Rīga sastāvā, taču 2012.—13. gada sezonā Rīgas "Dinamo" viņu izīrēja Mestis klubam Jokipojat.
2013. gada oktobrī noslēdza viena gada līgumu ar Itālijas hokeja līgas klubu HC Fassa. Turpmākajās sezonās spēlējis dažādos Polijas, Kazahstānas, Krievijas, Slovākijas un Ukrainas klubos. 2017. gadā Doņeckas "Donbass" sastāvā kļuva par Ukrainas čempionu.
Pārstāvējis Latvijas jaunatnes izlases.
Temperatūra

Temperatūra ir fizikāls lielums, kas raksturo ķermeņa (vai vielas) sasilšanas pakāpi jeb siltumkustības intensitāti.
Temperatūra ir viens no termodinamikā izmantotajiem jēdzieniem.  Temperatūra ir termodinamisku sistēmu raksturojošs makroskopisks parametrs, kam ir jēga tad, ja sistēma ir pietiekoši liela. Temperatūra raksturo vielas mikrodaļiņu (elektronu, atomu, molekulu) kustības ātrumu vielā. Temperatūra ir proporcionāla šo daļiņu haotiskās kustības vidējai kinētiskajai enerģijai. Klasiskajā fizikā tiek uzskatīts, ka absolūtās nulles temperatūrā mikrodaļiņas nekustas un vielai piemīt nulles enerģija. Tomēr saskaņā ar trešo termodinamikas likumu absolūto nulli nav iespējams sasniegt, bet tikai tuvoties tai (no mūsdienu kvantu fizikas izriet, ka arī pie absolūtās nulles daļiņām piemīt t. s. nullsvārstības).
Lai gan temperatūra ir skalārs lielums, ar to var raksturot siltuma pārvietošanās virzienu siltumvadītspējas procesā. Siltums plūst no ķermeņa, kuram ir augstāka temperatūra, uz ķermeni, kam ir zemāka temperatūra.

Mērvienības

SI sistēmā temperatūru mēra kelvinos.
Ikdienā temperatūru parasti mēra Celsija grādos (0 C ≈ 273 K). Atšķirīgu mērvienību, Fārenheita grādus, bieži lieto ASV.
Lai Celsija grādus pārvērstu kelvinos, lieto formulu:
Lai Fārenheita grādus pārvērstu Celsija grādos, lieto formulu:
Akče

Akče (turku: akçe) bija galvenā naudasvienība Osmaņu impērijā un 1 akče bija 3 paras, jeb 120 kuruši. Vēlāk, kad par galveno naudasvienību tika noteikts kurušs, akčes tika izņemtas no apgrozības, bet 1843. gadā sudraba kurušiem līdztekus sāka kalt zelta liru monētas, ieviešot divmetālu monetāro sistēmu.
1550. gados, kad tika būvēta Suleimana mošeja Konstantinopolē (tag. Stambula), tās celtniecība esot izmaksājusi 59 miljonus akčes un tas esot bijis tikpat, cik 700 tūkstoši zelta dukātu (iespējams, Venēcijas).

Vēsture

Akče bija viena no ievērojamākām Osmaņu impērijas monētām no valsts pirmsākumiem līdz sultāna Mahmuda II valdīšanas laikam (1808. gada 28. jūlijs — 1839. gada 1. jūlijs). Pirmās akčes monētas sāka kalt bejs Orhans I 1327. gadā Bursā (toreiz galvaspilsēta) un tās bija .900 raudzes monētas, kas svēra aptuveni 1,152 gramus. Laika gaitā akčes monētu karāti bija atšķirīgi un sultāna Mehmeda II valdīšanas laikā (1444. gada 1. decembris — 1446. gada 6. februāris; 1451. gada 18. februāris — 1481. gada 3. maijs) svārstījās no 5,75 līdz 5,25.
Vēlāk akčei bija tikai 4 karāti un sultāna Sulejmana I valdīšanas laikā (1520-1566) karātu skaits saruka pakāpeniski: no 3,75, 3,5 un 2,75, līdz pat 2,5. Rezultātā, lai izkaltu 500 akčes bija jāmaksā 100 drahmas.
Akčes sākotnējo raudzi no .900 vēlāk, Bajezida II valdīšanas laikā, samazināja līdz .850 raudzei un pēc tam līdz pat .450 raudzei. Vēlāk ar likumu sultāns Sulejmans I noteica, ka par 500 akčēm jāmaksā 100 drahmas, bet vēlāk citi sultāni mainīja likumu un par 100 drahmām varēja izkalt 2000 akčes, kas bija līdzvērtīgas vienam sultani (turku: Sultanı, osmaņu 3,45 g zelta monēta, ko arī sauca par Altın).
Sākotnēji uz akčēm netika norādīts emisijas gads un, sākot ar sultānu Bejazidu I tajās norādīja hidžras gadu. Uz monētas aversa bija rakstīts ticības apliecinājums (turku: kelime-i şahedet, šahāda) un četru islāma kalifu vārdi (Abū Bekrs, Omars Ibn al Hatābs, Osmāns Ibn Afāns un Alī Ibn Abū Tālibs). Uz reversa tika norādīts valdnieka vārds. Pirmo reizi uz monētām tugru sāka lietot Bajezida I dēls emīrs Sulejmans (turku: Emir Süleyman) un, sākot ar Mehmedu I tika rakstīts pilnais sultāna vārds (turku: ünvan, tituls) Sultan Ibn-i Sultan Mehmed Ibn-i Beyazid Han (Sultāns Bejazids Hans, Sultāna Dēls Mehmeds Hans), kā arī tika pievienoti dažādi lūgšanu vārdi, piemēram Halidemulkehu, Hallad Allahe mulkehu un azze nasruhu.