Milvoki "Bucks"

Agrīnie gadi

"Bucks" komanda tika dibināta 1968. gada janvārī. Šā gada novembrī tā aizvadīja savu pirmo NBA maču, kurā 8467 skatītāju priekšā sacentās ar Čikāgas "Bulls". Kā lielākajai daļai jauno komandu, arī "Bucks" pirmā sezona bija grūta. Pirmo uzvaru Milvoki vienība izcīnīja savā sestajā spēlē, kad ar 134:118 uzveica Detroitas "Pistons". Debijas sezonā kopumā tika izcīnītas vien 26 uzvaras. Taču tam bija sava pozitīvā puse - vājākajām komandām ir iespēja draftā jaunos spēlētājus izvēlēties kā pirmajām. Tiesa, arī Fīniksas "Suns" sezona bija neveiksmīga, tātad drafta secība tika noteikta, metot monētu. "Bucks" izrādījās veiksmīgāki un viņiem pavērās iespēja izvēlēties Karīmu Abduldžabaru. "Bucks" bija jāuzvar vēl vienā cīņā - ar ABA klubiem, kas centās Džabaram piedāvāt labākus līgumus, tādējādi pārvilinot viņu uz jaunizveidoto līgu.
Lai gan vairums prognozēja, ka ar Džabaru sastāvā "Bucks" kļūs konkurētspējīgāki, 56 uzvaras jau otrajā sezonā bija pārsteigums. Milvoki vienība regulārajā sezonā ieņēma otro pozīciju, atpaliekot vienīgi no Ņujorkas "Knicks". Tik straujš kāpums vēl turpmākos 10 gadus neizdevās nevienai komandai. "Bucks" iekļuva Austrumu konferences finālā, kur piekāpās "Knicks". Abduldžabars (kuru tolaik sauca Lū Alkindors) tika atzīts par sezonas labāko debitantu.

Nākamā desmitgade

Nākamajā sezonā "Bucks" sagaidīja patīkams pārsteigums, kad viņi maiņas darījumā ar Sinsinati "Royals" ieguva Oskaru Robertsonu jeb "Big O". Tikai savā trešajā pastāvēšanas gadā "Bucks" izcīnīja 66 uzvaras, kas tobrīd bija NBA rekords. Sezonas laikā komanda sasniedza vēl vienu tā laika rekordu, izcīnot 20 uzvaru pēc kārtas. Izslēgšanas spēlēs neviena komanda nespēja izrādīt pienācīgu pretestību "Bucks", kam līdz NBA čempionu titula iegūšanai bija nepieciešamas tikai 14 spēles. Finālā tika uzveikta Baltimoras "Bullets" vienība. 
1971./1972. gada sezona bija jau trešā pēc kārtas, kurā "Bucks" izcīna vismaz 60 uzvaru. Viņi kļuva par pirmo NBA vienību, kurai tas izdevies. Pēc gada Milvoki atkal iekļuva NBA finālā, kur mērojās spēkiem ar Bostonas "Celtics". "Bucks" zaudēja septiņu maču sērijā. Džabars basketbola skatītājus iepazīstināja ar slaveno sky hook metienu. 1975. gada 16. jūnijā Milvoki "Bucks" maiņas darījumā aizmainīja Džabaru uz Losandželosas "Lakers", par ko ieguva Elmoru Smitu, Junioru Braidmenu, Braienu Vintersu un Deividu Meiersu. Milvoki kluba lielākais akciju īpašnieks Džims Ficdžeralds kategoriski iebilda pret darījumu un vēlējās pārdot sev piederošo "Bucks" daļu. Lai gan Ficdžeraldam piederēja vairāk "Bucks" akciju par citiem, viņam to nepietika, lai kontrolētu komandu.
Pēc darījuma "Bucks" bija nepieciešamas vairākas sezonas, lai atgūtos. Taču pēc atgūšanās komanda piedzīvoja vēl vienu panākumu vilni. Tas iesākās ar Dona Nelsona stāšanos galvenā trenera amatā 1976. gada novembrī. 1977. gada NBA draftā "Bucks" izvēlējās Kentu Bensonu, Markesu Džonsonu un Ērniju Grunfeldu. 1977. gada 18. oktobrī Džabars spēles laikā iesita Bensonam un salauza roku. Bensons cīņā zem groziem bija agresīvs, par ko Džabars, melnās jostas īpašnieks brīvajā cīņā, nolēma viņu sodīt. Džabars izlaida turpmākos 20 mačus, kā arī NBA vadība lika viņam samaksāt 5000 ASV dolāru lielu sodu. 
1980. gada februārī "Bucks" Bensonu aizmainīja uz "Pistons", par ko pretī saņēma centra spēlētāju Bobu Lanjēru, tādējādi cenšoties aizpildīt tukšumu zem groziem, ko radīja Džabara aizmainīšana. Pēc darījuma veikšanas "Bucks" izcīnīja Vidusrietumu divīzijas čempionu titulu. Zaudējot Sietlas "SuperSonics" Austrumu konferences pusfinālā, Milvoki vienība pārvietojās uz Centrālo divīziju. Tajā viņi turpmāko 11 gadu laikā 6 reizes izcīnīja čempionu titulu. Šajā laikā "Bucks" kļuva par nopietnu pretendentu uz triumfu konferencē.

Īpašnieku maiņa

1985. gadā Ficdžeralds kopā ar vecākiem nolēma pārdot "Bucks". Viņu piemeklēja veselības problēmas, kā dēļ daži investori vēlējās organizāciju pamest. "Bucks" spēlēja mazākajā arēnā NBA, taču pilsētas valde jaunu būvēt nevēlējās. Milvoki dzimušais biznesmenis (tagadējais ASV senators) Herbs Kols iegādājās komandu bailēs, ka vienību varētu pārvietot uz citu pilsētu. Vēl pirms darījums bija noslēdzies Džeina un Loids Petiti paziņoja, ka ir uzsākuši ziedojumu vākšanu jaunai arēnai. 2003. gadā Kolam bija iespēja pārdot komandu Maiklam Džordanam, taču viņš izvēlējās turpināt saimniekot un attīstīt "Bucks".

1990-1998

Šajā laikposmā pie "Bucks" vadības grožiem bija ķērušies tādi treneri kā Frenks Hamblems, Maiks Danlīvijs un Kriss Fords. No 1991. gada līdz 1998. gadam "Bucks" piedzīvoja neveiksmju sērijas. Taču draftā tika iegūti labi spēlētāji. 1994. gada NBA draftā "Bucks" izvēlējās Glennu Robinsonu, bet divus gadus vēlāk, veicot maiņas darījumu, tika iegūts Rejs Allens. 
Par godu "Bucks" 25. gadadienai, komanda mainīja logotipu un spēļu formas. Komandai raksturīgā sarkanā krāsa tika nomainīta ar violetu.

Džordža Karla ēra

1998. gadā "Bucks" noslēdza līgumu ar jaunu galveno treneri - Džordžu Karlu. Viņa vadībā un ar jaunieguvumiem Tima Tomasa, kā arī Sema Kasela veidolā Milvoki vienība solījās būt viena no Austrumu konferences līderēm. 2001. gadā "Bucks" triumfēja 52 mačos, izcīnot Centrālās divīzijas uzvarētāju titulu. "Bucks" pat aizcīnījās līdz konferences finālam, kur septiņu spēļu sērijā piekāpās Filadelfijas "76ers". 
Nākamās sezonas sākumā "Bucks" sastāvu papildināja Entonijs Meisons. Uz papīra tas padarīja Milvoki par spēcīgāko komandu konferencē. Tomēr gan laukumā, gan ārpus tā komandas garu bija sabojājusi Meisona ierašanās. "Bucks" nekontrolēja sevi un ar zaudējumu pēdējā spēļu dienā pret "Pistons" zaudēja jebkādas cerības iekļūt izslēgšanas spēlēs. Komandā radās strīdi starp trim līderiem un treneri, kā rezultātā Glenu Robinsonu aizmainīja uz Atlantas "Hawks" pret Toniju Kukoču un T.Dž. Fordu. 
2002./2003. gada sezonas vidū "Bucks" aizmainīja savu līderi Reju Allenu, kā arī Ronaldu Mjureju uz "SuperSonics" pret Geriju Peitonu un Dezmonu Meisonu. Darījums ļāva izpausties Maiklam Redam un duetā ar Peitonu Milvoki komanda sezonu beidza ar 42 uzvarām. Viņi iekļuva izslēgšanas mačos, kur pirmajā kārtā sešu maču sērijā piekāpās Ņūdžersijas "Nets". Pēc sezonas beigām Sems Kasels un centra spēlētājs Īrvins Džonsons tika aizmainīti uz Minesotas "Timberwolves" pret Džo Smitu. Komandu pameta gan Peitons, gan treneris Karls.

Kopš 2003. gada

Lai gan 2003./2004. gada sezonā "Bucks" vēl spēja iekļūt izslēgšanas spēlēs, nākamajā sezonā tas neizdevās. Fords izlaida visu gadu savainojuma dēļ, taču iezīmējās jauno spēlētāju (Mo Viljamsa un Reda) spēle. Nesen nolīgtais treneris Terijs Porters tika atlaists. Sliktā snieguma dēļ "Bucks" bija viena no komandām, kas piedalījās drafta izlozē. Par spīti zemajai iespējai uzvarēt loterijā (6%), Milvoki vienība to paveica. Ar 1. numuru "Bucks" izvēlējās Austrālijā dzimušo Endrū Bogutu. Starpsezonā komanda ieguva arī Džamalu Makgloiru apmaiņā pret Dezmonu Meisonu. 
Jaunais galvenais treneris bija Terijs Stotss. Viņa vadībā "Bucks" uzlaboja savu sniegumu. 2006. gada 1. aprīlī komanda pat uzstādīja NBA rekordu ar vismazāk pieļautajām kļūdām mačā - 2. Tas gan nebija vienīgais rekords, ko Milvoki uzstādīja. Tajā pašā nedēļā viņi ceturtdaļā iemeta 11, bet puslaikā 14 trīspunktniekus. Sezonu "Bucks" beidza ar 40 uzvarām, kas ļāva kā pēdējai komandai kvalificēties izslēgšanas mačiem. Pirmajā kārtā nācās atzīt čempionu "Pistons" pārākumu.
Pēc sezonas beigām "Bucks" izmainīja sastāvu. Saspēles vadītājs Fords tika aizmainīts uz Toronto "Raptors" pret uzbrucēju Čārliju Villanuevu. Centra spēlētājs Makgloirs tika aizsūtīts uz Portlendas "Trail Blazers" pret Stīvu Bleiku, Braienu Skineru un Ha Seungu Jinu. Džo Smits tika aizmainīts uz Denveras "Nuggets" pret Rubenu Patersonu. Jau nākamās sezonas laikā abas vienības vēlreiz apmainījās ar spēlētājiem. "Nuggets" par Stīvu Bleiku atdeva Ērlu Boikinsu, Džuliusu Hodžu un nezināmu naudas summu. 
2006. gada 28. jūnijā "Bucks" paziņoja par izmaiņām komandas formās, logotipā. Zaļas krāsas krekliņi atkal tika izmantoti izbraukuma mačos.
2006./2007. gada sezonā Milvoki klubs saviem faniem deva lielas cerības, decembrī uzvarot 11 spēlēs, bet zaudējot tikai 6. Taču drīz vien gandrīz viss starta piecinieks iedzīvojās savainojumos (ierindā bija palicis vienīgi Boguts). Janvārī tika izcīnītas vien 2 uzvaras. Pēc 41. zaudētā mača sezonā komandas valde izlēma atlaist galveno treneri. Viņu aizvietoja Lerijs Kristkoviaks. Sezonas beigu daļā arī Boguts guva traumu. "Bucks" izcīnīja vien 28 uzvaras.
Draftā Milvoki ar 6. numuru draftēja Ji Dzjaņliaņu no Ķīnas. Dzjaņliaņs tika atzīts par labāko Ķīnas basketbolistu pēc Jao Mina. Lai gan Dzjaņliaņs veiksmīgi darbojās uzbrukumā, daudzi uzskatīja "Bucks" lēmumu par pārsteidzīgu. Ji aģents Dans Fegans pirms drafta gan paziņoja, ka viņa pārstāvētais basketbolists nevēlas spēlēt Milvoki rindās un pat neļāva "Bucks" pārstāvjiem skatīties Dzjaņliaņa treniņus. Aģents pat izplatīja paziņojumus, ka Ji labāk atgrieztos Ķīnā nekā spēlētu "Bucks". Taču 2007. gada 29. augustā Ji parakstīja līgumu ar Milvoki vienību.
2008. gada martā "Bucks" svinēja organizācijas 40. jubileju. Uz svinībām bija ieradušies tādi spēlētāji kā Karīms Abduldžabars, Rejs Allens, Maikls Reds un citi. Tajā pašā mēnesī kluba vadība arī paziņoja, ka nepagarinās ģenerālmenedžera Lerija Harisa līgumu. Viņa amatu ieņēma Džons Hamonds.
2008. gada 17. aprīlī "Bucks" pieņēma vēl vienu lēmumu - atlaist galveno treneri, kura vietu ieņēma Skots Skailzs. Starpsezonā "Bucks" ieguva Ričardu Džefersonu, pretī atdodot Jianlianu un Bobiju Simonsu. Vēlāk Milvoki vienība ieguva arī Džo Aleksanderu, Taironu Lū, Maliku Alenu un Lūku Ridnoru.