Karosta

Krievijas impērijas sastāvā

Karosta sākta būvēt 1890. gadā, kad Krievijas impērijas ķeizara Aleksandra III valdīšanas laikā tur nolēma ierīkot kara pilsētu un izbūvēt Liepājas cietoksni jeb fortus (vēl šobaltdien visapkārt Liepājai izvietoti 8 galvenie fortifikācijas būvju kompleksi ar aizraujošiem pazemes tuneļiem, un trīs no šiem fortiem atrodas Karostas teritorijā). Karostas izveide izmaksāja 45 miljonus zelta rubļu. Aleksandra III dēls, ķeizars Nikolajs II, deva rīkojumu kara bāzi nodēvēt par godu tēva piemiņai par "Imperatora Aleksandra III ostu" (krievu: Порт императора Александра III).

Latvijas sastāvā

Tikai Latvijas valsts neatkarības laikā šo vietu iesāka saukt par Kara ostu. Šajā laika Karosta bija pilnībā autonomi apdzīvota vieta ar savu infrastruktūru, elektrisko spēkstaciju un ūdensapgādi, baznīcu un skolām, pasta nodaļu. Tajā atradās Kurzemes divīzijas pārvalde, artilērijas un 2 kājnieku pulki.

PSRS sastāvā

Pēc Latvijas-PSRS militārā līguma noslēgšanas 1939. gada 15. oktobrī PSRS karostā izveidoja padomju karabāzi. Tūlīt pēc Ziemas kara sākuma 1939. gada 1. decembrī padomju kara flotes kreiseris "Kirovs" no Liepājas veica uzbrukumu Somijas krasta apsardzes baterijai Rusāres salā, sagraujot piestātni, kazarmas un bāku, bet bija spiests atkāpties pēc somu lielgabala šāviņa tieša trāpījuma.
Pēc Otrā pasaules kara Liepājas karosta bija pilnībā slēgta teritorija, kas nebija pieejama pat Liepājas iedzīvotājiem. Karostā bija izvietota zemūdeņu bāze un dēļ nemitīgā militārā kontingenta ģimeņu pieauguma tika masveidā sabūvētas bloku mājas. Karostas iedzīvotāju skaits padomju armijas gados bija aptuveni 25 — 30 tūkstoši. 1994. gadā armijai aizejot, palika daudz tukšu ēku, kuras piedzīvoja nežēlīgu izlaupīšanu, izdemolēšanu un noārdīšanu.

Cietoksnis

Ar cietokšņa jeb fortu un Karostas kanāla izbūvi iesākās visa Karostas militārā kompleksa celtniecība. Liepājas cietoksnis pēc savas struktūras ir salīdzināms ar Port — Arturas cietoksni Krievijas Tālajos austrumos. Cietoksnis būvēts no 1893. līdz 1906. gadam un tas izvietots ne tikai Karostā, bet visapkārt Liepājai — gar Cietokšņa kanālu Zaļajā birzī, Dinamo stadionā Liepājas centrā un pilsētas dienvidu galā pie Klaipēdas šosejas; projekta autors ir inženieris ģenerālmajors Ivans Makdonalds. Atsevišķas nocietinājuma daļas savienoja kanālu sistēma un šaursliežu dzelzceļš. Liepājas jūras kara ostas bāzei bija paredzēti 140 karakuģi un 30 zemūdenes. Ziemeļu fortus pirms Pirmā pasaules kara diezgan nesekmīgi mēģināja saspridzināt. Tādēļ lielākā daļa joprojām ir saglabājusies sākotnējā stāvoklī. Tuvējie forti Karostā, Krasta ielas galā pie Atmodas bulvāra, veido savdabīgu, mežonīgu ainavu, savukārt Ziemeļu fortos saglabājušies plašāki pazemes labirinti. Iekļūt iespējams arī Redānā, Austrumfortā, Vidusfortā, Linetē un Dienvidu fortos. Dinamo stadionā esošajos fortos tiek rīkotas ekskursijas ar biedrības "Cietokšņa kopiena" līdzdalību.

Jūras virsnieku saietu nams

Virsnieku saieta nams ir krievu jūgendstila arhitektūras paraugs. Ēka celta no 1898—1907. gadam un tās autors ir Pēterburgas arhitekts Sergejs Geļenzovskis. Saieta nams ir unikāla celtne ne tikai Latvijas, bet arī visas Eiropas mērogā. Celtne veidota pēc Pēterburgas arhitektūras ārpilsētas piļu parauga — pakava formā flotes elitei. Saietu namā norisinājās cariskās Krievijas kara flotes oficieru sapulces un saviesīgie pasākumi. Nama galvenā fasāde vērsta pret jūru, dienvidu daļā atrodas liela terase ar kolonnām un balkonu. Ēkas eksterjeru papildina bagātīgi veidoti plastiskie dekori ar ieroču motīviem. Ārējā un iekšējā apdarē tika izmantots pelēkais granīts, kā arī Somijas un Igaunijas marmors. Galveno ēku ieskauj parks ar dažādām palīgēkām. Pirmajā stāvā bija izvietotas istabas atbraucējiem un jūras bibliotēka. Uz Balto zāli otrajā stāvā veda marmora kāpnes. Baltās zāles malās atradās divas viesistabas — Zaļā un Gaišzilā. Virsnieku saieta nams oficiāli atklāts 1907. gadā. Sākotnēji nams kalpoja kā flotes aristokrātijas saieta nams krievu flotes vajadzībām. 1915. gada pavasarī uz Krieviju — Maskavu un Pēterburgu no pils izveda milzīgu bibliotēku, lustras, mēbeles, pārtikas krājumus, kā arī visu jūras kara flotes bāzes arhīvu. Latvijas valsts neatkarības laikā saietu namā ierīkoja kaulu tuberkulozes sanatoriju, bet padomju gados namā atradās kara flotes hospitālis.

Svētā Nikolaja pareizticīgo (jūras) katedrāle

Liepājas Svētā Nikolaja pareizticīgo Jūras katedrāle ir viens no Karostas simboliem. Katedrāle celta no 1900—1903. gadam un tās arhitekts ir Pēterburgas arhitekts Vasīlijs Kosjakovs. Tās konstrukcija ir unikāla, katedrālei nav nevienas kolonnas, visu milzīgo piecu kupolu masu tur četras krustojošās arku velves. Dievnams iesvētīts par godu jūrnieku aizstāvim svētajam brīnumdarim Nikolajam 1903. gadā. Kara garnizona baznīcas iesvētīšanās svinīgajā ceremonijā piedalījās Krievijas imperators Nikolajs II, viņa ģimenes locekļi un izcili valstsvīri. Karostas bizantiešu stilā celtā katedrāle ir lielākais pareizticīgo dievnams Latvijā.
Padomju gados katedrāle tika smagi izpostīta. Tajā tika ierīkota sporta zāle, matrožu klubs un kinoteātris. 1994. gadā to atdeva pareizticīgo draudzei.

Ziemeļu mols

Ziemeļu mols ir 1800 metrus garš un 7,35 metrus plats, tā celtniecība ilga vairāk nekā divus gadus. Mols nodrošina Liepājas ostas akvatorijas aizsardzību no ziemeļiem pret vētrām un smilšu sanesumiem. Lai mazinātu viļņu triecienspēku, mola ziemeļu daļā ir izvietoti betona trijragi. Ziemeļu mols ir iecienīta liepājnieku pastaigu vieta.

Karostas kanāls

Karostas kanāls bija viena no pirmajām būvēm visā Karostas kompleksā. Kanāla rakšanai izmantoja peldošos zemessmēlējus. 1901. gadā kanāls bija pabeigts un tas uzņēma pirmos kuģus. Kanāla atzars veidots kā kuģu un zemūdeņu baseins, tur atradās kuģu remontu rūpnīca (tagadējā "Tosmare") ar vienu peldošo un diviem sausajiem dokiem. Karostas kanālā padomju laikā bija zemūdeņu bāze. Kanāla galā pie kuģu remontrūpnīcas atrodas tukšs zemūdeņu angārs.

Karostas jeb Kalpaka tilts

Karostas jeb Oskara Kalpaka tilts pāri Karostas kanālam ir unikāls inženiertehnisks piemineklis. Tas ir vienīgais Latvijā saglabājies izgriežamais metāla konstrukciju tilts. Tas atklāts 1906. gadā. Pirmā pasaules kara laikā tiltu saspridzināja, bet pēc kara tas tika atjaunots. Latvijas pirmajā brīvvalsts laikā zem tilta apakšējās arkas izlidoja slavenais latviešu lidotājs Herberts Cukurs. Padomju laikos pāri tiltam uz Karostu varēja tikt tikai ar speciālām atļaujām un tikai dažas stundas diennaktī, pārējo laiku tilts stāvēja atvērts karakuģu satiksmei. 2006. gada vasarā tilta ziemeļu balstā ieskrēja ar Gruzijas karogu peldošais tankeris "Anna", sadragājot tiltu. Tiltu atjaunoja un tas darbojas kopš 2009. gada 28. augusta.

Ūdenstornis

Tosmares ūdenstornis ir celts 1905. gadā, pseidogotiskā stilā. Tā augstums ir 37 metri. Tas apgādāja ar ūdeni visu Karostas teritoriju. Ūdeni ieguva no speciāliem dziļurbumiem un ar tvaika sūkņiem uzpumpēja torņa rezervuārā. Tālāk tas ar pašteci aizplūda uz dzīvojamiem namiem. Līdz mūsdienām ir saglabājušies vecie sūkņi, bet pamatfunkciju veic elektriskie sūkņi.

Manēža

No sarkano ķieģeļu manēžas ēkas mūsdienās palikušas pāri tikai sienas. Kādreiz šeit atradās zirgu izjāžu un ģimnastikas manēža ar stikla dakstiņu jumtu. Manēža bija militāru vingrinājumu vieta, kā arī kalpoja masu izklaidēm. Manēža esot bijusi ļoti ietilpīga, tajā rīkotas oficiālās garnizona maltītes matrožiem, kur vienlaicīgi apkalpoja līdz 4000 cilvēku.

Citi objekti

Karostā atrodas Garnizona kapsēta ar vairākiem padomju laika pieminekļiem ar sirpja un āmura attēlu. Daudzviet Karosta ir "mirusi" pilsēta (tukšas un pamestas cara laiku un padomju laiku ēkas), bijušās zemūdeņu bāzes kazarmas (sarkanas ķieģeļu ēkas) un citas ēkas — daudzas no tām arhitektoniski augstvērtīgas, bet pārsvarā ļoti sliktā stāvoklī. Zemgales un Turaidas ielu krustojumā atrodas pelēks žogs, kurš būvēts no zemūdeņu akumulatoriem. Turaidas ielai ir tipisks militāro bāžu segums — betona plāksnes. Jūras pusē pie Kalpaka izgriežamā tilta atrodas Baltijas ūdenslīdēju skola, kas ir militārs NATO objekts. Aiz Ziemeļu fortiem Šķēdes kāpās atrodas piemiņas memoriāls fašisma upuriem. Karostas mežā atrodas Beberliņu ezers. Daudzviet Karostā vēl aizvien apskatāmi bijušie militārie objekti — gan cara laiku, gan padomju laiku militārās teritorijas ar munīcijas noliktavām, kodolieroču glabātuvēm u.tml. būvēm.