google/wiki40b huggingface dataset:
Krišjānis Kalniņš

Dzīvesgājums

Dzimis 1847. gada 26. (14.) jūlijā Derpeļmēmeles muižas "Kalniņu" māju saimnieka ģimenē (tagad Codes pagasts). Viņš mācījās Bauskas apriņķa skolā un Jelgavas ģimnāzijā, studēja tieslietas Maskavas universitātē. No 1870. gada Kalniņš piedalījās Maskavas latviešu lasāmajos vakaros Friča Brīvzemnieka vadībā.
Šajā laika viņš publicēja apcerējumu par latviešu Saules teikām, kas pamatojās uz mitologa Manharda pētījumiem.
No 1872. gada Kalniņš dzīvoja Rīgā un strādāja kā advokāts, drīz vien kļuva populārs latviešu sabiedriskajā dzīvē. 1880. gadā viņš vadīja latviešu deputāciju pie Krievijas impērijas ķeizara Aleksandra II, bet 1882. gadā pie ķeizara Aleksandra III.
Miris 1885. gada 25. (13.) decembrī, pēc nāves viņu ar lielu godu pavadīja izvadīja liels skaits cilvēku. Pat Rīgas vācu avīze atzīmēja, ka no viņa izgājis spēks, kas latviešus saistījis uz kopēju darbību.

Sabiedriskā darbība

No 1875. gada līdz pat savai nāvei Krišjānis Kalniņš bija Rīgas Latviešu biedrības priekšnieks. Kalniņa gaišais skats, lielā enerģija, bagātās runātāja dāvanas modināja pret viņu cienību arī pretiniekos.
Bātas iela

Vēsture

Iela Rīgas plānā ir iezīmēta jau 1902. gadā ar nosaukumu Bates iela (vācu: Battensche Straße, krievu: Батенская улица), un iela veda uz Ēbeļmuižu. 1923. gadā ielas nosaukums precizēts uz mūsdienu. Nosaukums cēlies no Bātas, kas atradās tagadējā Vaiņodes novada Vaiņodes pagastā. Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā iela saucās Bahtensche Straße.
Rubīdijs

Īpašības

Rubīdijs ir ļoti mīksts, elastīgs, sudrabbalts metāls. Tam ir otra vismazākā elektronegativitāte no neradioaktīvajiem ķīmiskajiem elementiem. Tā ir 0,82. Arī kušanas temperatūra ir salīdzinoši zema. Normālos apstākļos tā ir 39,31 °C. Līdzīgi, kā citi sārmu metāli, rubīdijs aktīvi reaģē ar ūdeni, veido amalgamas ar dzīvsudrabu un sakausējumus ar zeltu, dzelzi, cēziju, nātriju un kāliju, bet ne ar litiju (neskatoties uz to, ka arī tas ir sārmu metāls). Rubīdija reakcijā ar ūdeni parasti ir pietiekami enerģijas, lai aizdegtos ūdeņraža gāze, kas no tās izdalās. Rubīdijs saskarsmē ar gaisu var spontāni aizdegties. Tā liesma ir dzeltenīgi violeta. Rubīdijam ir salīdzinoši zems jonizācijas potenciāls — 406 kJ/mol.

Izotopi

Rubīdijam ir tikai viens stabils izotops — rubīdijs-85, kas veido 72,17% no visa dabā sastopamā kopējā rubīdija daudzuma. Otrs izotops rubīdijs-87 (27,83%) ir nestabils. Tā pussabrukšanas periods ir 4,81×10¹⁰ gadi.

Sastopamība

Rubīdijs ir 23. visbiežāk sastopamais ķīmiskais elements Zemes garozā. Visizplatītākie minerāli, kuru sastāvā ir rubīdijs, ir lepidolīts, leicīts, pollucīts, karnallīts un cinvaldīts. Jūras ūdenī rubīdija koncentrācija ir 125 µg uz litru. Divas nozīmīgākās rubīdija saturošo minerālu atradnes atrodas Kanādā, Bernikas ezera apkārtnē, un Itālijai piederošajā Elbas salā.

Atklāšana

1861. gadā, izmantojot tajā laikā izgudroto liesmas spektroskopijas metodi un pētot lepidolīta minerālu, rubīdiju atklāja divi vācu ķīmiķi Roberts Bunzens un Gustavs Kirhofs. Elementa nosaukums ir radies no latīņu vārda rubidus, kas nozīmē "tumši sarkans".

Izmantošana

Rubīdijam un tā sāļiem ir ļoti neliels komerciālais pielietojums. Rubīdija savienojumus dažreiz izmanto uguņošanā, lai iegūtu purpura krāsas gaismas. To pievieno arī stiklam un keramikai, lai piešķirtu purpura nokrāsu. Tas tiek izmantots fotoelementu ražošanā, kā arī termoelektriskajos ģeneratoros, kur, izmantojot magnetohidrodinamisko principu, rubīdija joni veido augstu temperatūru un laiž cauri magnētisko lauku. Tā kā rubīdijs viegli jonizējas, tad uzskata, ka to potenciāli varētu izmantot arī kosmosa kuģu jonu dzinējos.
Grigore Vieru

Biogrāfija

Dzejnieks piedzima 1935. gadā Pereritas ciemā, Hotinas novadā, tolaik Rumānijas karalistē, mūsdienās tas ir Briceni rajons Moldovā. Viņa vecāki Pavels un Eudokija Vieru (m. uzv. Didic) bija zemnieki.
1959. gadā Grigore Vieru apprecēja Raisu Vieru, viņiem bija divi dēli, Teodors un Calins.

Radošais darbs

Viņa pirmais darbs tika publicēts 1957. gadā bērnu dzejoļu krājumā. 1958. gadā Vieru absolvēja Valsts Pedagoģijas universitāti, iegūdams grādu vēsturē un filoloģijā. 1959. gadā viņš kļuva par žurnāla Nistru redaktoru. No 1960. līdz 1963. gadam strādāja par redaktoru izdevniecībā Cartea Moldovenească. 1967. gadā viņa grāmata "Dzeja visu paaudžu lasītājiem" saņēma Moldāvijas Jaunatnes literatūras balvu. Nākamajā gadā izdevums "Tavs Vārds" tika iekļauts Moldāvijas augstskolu mūsdienu literatūras sarakstā.
Vieru dzeja iedvesmoja daudzus moldāvu komponistus, arī pats dzejnieks ir melodiju autors vairākām dziesmām (Să creşti mare u.c.). No 1964. gada viņš sāka sadarbību ar komponisti Jūliju Cibuļsku (Soare, soare, "Clopoţeii, Stea-stea, logostea, Ramule-neamule, Cîntînd cu iubire etc.).

Politiskā darbība

1973. gadā Vieru pirmo reizi apmeklēja Rumāniju. 1974. un 1977. viņu pie sevis uzaicināja Rumānijas rakstnieku savienības prezidents, Vieru viesojās Bukarestē, Konstancā, kā arī dažās Transilvānijas pilsētās. 1978. gadā tika publicēts krājums "Piektdienas zvaigzne", ko pirmo reizi izdeva arī Rumānijā. Šajā krājumā tika publicēts dzejolis, kas Latvijā plaši pazīstama Imanta Ziedoņa atdzejojumā kā dziesma "Dzimtā valoda" (komponists Ainars Virga, izpildīja grupa Līvi). Šī dziesma kļuva par vienu no Dziesmotās revolūcijas priekšvēstnešiem.
1989. gadā Grigore Vieru tika ievēlēts Moldāvijas parlamentā un atbalstīja kustību, kas iestājās par Rumānijas un Moldovas apvienošanos. 1990. gadā ievēlēts par Rumānijas Akadēmijas Goda biedru. 1992. gadā Rumānijas Akadēmija nominēja Vieru Nobela Miera prēmijai. 1995. gadā ievēlēts par Rumāņu raidorganizācijas valdes locekli. Saņēmis vairākas balvas literatūrā un valsts apbalvojumus.

Nāve

Vieru mira 2009. gada 18. janvārī Kišiņevā no divas dienas iepriekš autoavārijā gūtajiem ievainojumiem. Viņš tika apglabāts 20. janvārī, no viņa atvadīties bija atnākuši ap 10 000 cilvēku. Grigore Vieru bēres tika translētas nacionālajā televīzijā, viņš tika apglabāts dzimtajā ciemā Pereritā.
Eva Mārtuža

Izglītība

Eva Mārtuža dzimusi Gaigalavas pagstā. Mācījās Rēzeknes internātskolā, Mores astoņgadīgajā skolā, Vecpiebalgas, Madonas un Ļaudonas vidusskolās, absolvēja Pļaviņu vidusskolu. 1972. gadā iestājās Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātes Žurnālistikas nodaļā, 1978. gadā ieguva sociālo zinātņu maģistra grādu. No 1985. gada studēja M. Gorkija Literatūras institūta aspirantūrā Maskavā, no 2011. līdz 2013. gadam studēja teoloģiju Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātē un ieguva teoloģijas zinātņu maģistra grādu.

Karjera

Strādājusi laikrakstā "Cīņa" par galvenā redaktora sekretāri, Raiņa Literatūras un mākslas vēstures muzejā par zinātnisko līdzstrādnieci, no 1978. gada līdz 1998. gadam — Latvijas valsts televīzijā par redaktori, tad a/s "Mežaparks" par projektu vadītāju. No 2000. gada līdz 2006. gadam — avīzē "Lauku Avīze" (vēlāk "Latvijas Avīze") par korespondenti. No 2006. līdz 2007. gadam bija labklājības ministres preses sekretāre. Kopš 2007. gada strādāja izdevniecībā "Lauku Avīze" par grāmatu redaktori un projektu vadītāju. '

Politiskā darbība

No 2017. gada E. Mārtuža ir Rīgas Domes deputāte, ievēlēta no Jaunās konservatīvās partijas.
2003. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā

2003. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā notika Hamiltonā, Kanādā, no 7. līdz 12. oktobrim. Čempionāts sastāvēja no grupas un individuālā brauciena vīriešiem, sievietēm, vīriešiem līdz 23 gadu vecumam, jauniešiem un jaunietēm.
Pēc tam, kad atklājās, ka Deivids Milars lietojis aizliegto preparātu EPO, viņš saņēma divu gadu diskvalifikāciju un Lielbritānijas Riteņbraukšanas federācija viņam atņēma Pasaules čempiona titulu individuālajā braucienā. Pēc šīs diskvalifikācijas UCI par Pasaules čempionu pasludināja Maiklu Rodžersu, sudrabu piešķirot Ūvem Pešelam un bronzu Mihaelam Riham.
Acone (stacija)

Vēsture

Pieturas punkts tika atklāts 1935. gadā, līdz ar līnijas Rīga—Ērgļi posma līdz Suntažiem atklāšanu. Stacijas ēka tika uzbūvēta 1937. gadā pēc arhitekta Voldemāra Ozoliņa (1899—1991) projekta un saglabājusies līdz mūsdienām kā dzīvojamā ēka. Padomju okupācijas gados ēku nacionalizēja un sadalīja vairākos dzīvokļos. Agrāk blakus pieturas punktam bija rezerves pasažieru vagonu bāze, mūsdienās tur atrodas SIA “Dzelzceļu būve” tehnikas stāvēšanas ceļi. Kopš 2007. gada pasažieru satiksme Aconē pārtraukta.
Zemesrags

Zemesrags vai vienkārši rags ir krasta izvirzījums, kas iestiepjas jūrā, ezerā vai upē. Zemesragu veido pamatieži vai saneši.
Erozijas iedarbībā veidotie zemesragi parasti sastāv no pamatiežiem un nereti ir ar izteiktu iežu atsegumu vai krauju. Akumulācijā veidotie zemesragi ir zemāki un tos galvenokārt veido smalkas iežu daļiņas, un bieži to forma ir mainīga.
Endrū Linkolns

Biogrāfija

Dzimis 1973. gadā Londonā. Kad viņam bija tikai 18 mēneši, viņa ģimene pārcēlusies uz Hallu, bet astoņu vai deviņu gadu vecumā — uz Bātu Somersetā. Vienu vasaru pavadījis Nacionālajā jaunatnes teātrī, vēlāk studējis Karaliskajā dramatiskās mākslas akadēmijā Londonā, kur arī sācis lietot vārdu "Endrū Linkolns".
Pirmā parādīšanās TV ekrānos bija 1994. gadā britu situāciju komēdijseriālā Drop the Dead Donkey. Plašāku atpazīstamību ieguvis ar Marka lomu 2003. gada britu Ziemassvētku filmā "Tāda ir mīlestība".
Kopš 2010. gada filmējas amerikāņu šausmu/drāmas seriālā "Staigājošie miroņi", kur atveido galveno varoni — agrāko šerifa palīgu Riku Graimsu, kurš kļūst par izdzīvotāju grupas līderi.
Determinants

Lineārajā algebrā determinants ir lielums, ko var piekārtot jebkurai kvadrātveida matricai. Matricas A determinantu parasti apzīmē ar det(A) vai |A| un to var izteikt kā polinomu no matricas A elementiem.
Ogastuss Mongrediens

Biogrāfija

Piedzimis franču virsnieka ģimenē, kas pārcēlusies uz Angliju pēc Franču revolūcijas. Bijis pazīstams kā veiksmīgs graudu tirgotājs, kas daudz interesējies par politiku un ekonomiku. Bijis arī šaha amatieris, kas daudz darījis šaha dzīves attīstībai Anglijā. Bijis Londonas un Liverpūles šaha klubu prezidents (1839—1870), popularizējis šahu arī citās pilsētās. 1845. gadā spēlējis mačus ar Berlīnes plejādes šahistiem: uzvarējis Vilhelmu Hanšteinu (+3, -1, =2), nospēlējis neizšķirti ar Kārli Maietu (+3, -3, =1) un piekāpies Ludvigam Bledovam (+4, -7, =1). Pret tā laika vadošajiem šahistiem nav spējis uzrādīt labus rezultātus. Piedzīvojis sagrāves mačos ar Polu Morfiju ar ½:7½ (1859), Danielu Harvicu ar ½:7½ (1860) un Vilhelmu Steinicu ar 0:7 (1863).
Mazsalacas vidusskola

Sadarbība

Igaunijā – Tamsalu ģimnāzija.
Krievijā – Sanktpēterburgas 700. vidusskola.

Vidusskolas ēka

1975. g. 29. oktobrī mazsalacieši lika pamatakmeni skolas jaunajai ēkai. 1976. g. 1. septembrī skolēni sāka mācības jaunā ēkā.
2001. g. realizēts Pasaules bankas finansētais skolas siltināšanas projekts. Ārēji izmainās 1976. gadā celtā skolas ēka.
2013. gada septembrī Mazsalacas novada pašvaldība noslēdza KPFI (Klimata pārmaiņu finanšu instrumenta) projektu, ar kura palīdzību ir nosiltināta Mazsalacas vidusskolas sporta zāle, uzstādīti saules kolektori un visā skolā nomainītas apgaismojuma lampas. Pēc KPFI projekta ieviešanas ir uzlaboti Mazsalacas vidusskolas audzēkņu mācību apstākļi, iegūts siltumenerģijas ietaupījums un uzlabots ēkas ārējais izskats, kā arī palielināts tās kalpošanas laiks.

Karogs

Skolas karogu izšuva 1961. gadā. Uz karoga rakstīts „Mūsu bērnos – mūsu nākamība”. Karoga otrā pusē Latvijas valsts ģerbonis.

Žetons

Žetons ir skolas piederības zīme. Skolas žetoni katru gadu ir savādāki, uz katra žetona ir iniciāļi MV. 
Teātra izrādes veidošana uz žetonvakaru sākās 1949. gada žetonu vakarā, absolventu salidojuma laikā.

Logo

Uz skolas logo attēlota Skaņākalna klints, Salacas upe, skolas nosaukums: Mazsalacas vidusskola.
Pēters Prūss

Privātā dzīve

Prūsa māte ir latviete un Pēters pārvalda latviešu valodu.
Klerensas sala

Vēsture

Salu 1820. gada 4. februārī atklāja un aptuveni nokartēja Edvarda Brensfīlda ekspedīcija. Brensfīlds izkāpa krastā Boulsa ragā salas dienvidu galā un nosauca salu par godu Princim Viljamam, Klerensas hercogam, vēlākajam Apvienotās Karalistes karalim Viljamam IV. 1821. gada februārī salu atkārtoti atklāja krievu ekspedīcija Fabiāna fon Belinshauzena vadībā un nosauca par Šiškova salu (krievu: остров Шишкова) par godu viceadmirālim Aleksandram Šiškovam.
Jūlija Ratkeviča

Cīkstones karjera

Pārstāvot Baltkrieviju 2005. gada Eiropas čempionātā Varnā, Ratkeviča izcīnīja bronzas medaļu svara kategorijā līdz 59 kg . Pēc pāriešanas uz Azerbaidžānu viņa izcīnīja zelta medaļu 2009. gada pasaules čempionātā Herningā un 2011. gada Eiropas čempionātā Dortmundē.
Ratkeviča 2012. gada vasaras olimpiādē Londonā sacentās sieviešu brīvā stila svara kategorijā līdz 55 kg. 1. kārtas mačā viņa pieveica Mariju Prevolaraki no Grieķijas, bet nākamajā kārtā zaudēja Saori Jošidai. Tādējādi Ratkeviča kvalificējās gandarījuma cīņai, kur viņa pārspēja amerikāņu cīkstoni Kelsiju Kembelu. Bronzas medaļu finālā viņa pieveica Valēriju Žolobovu no Krievijas.
2013. gadā Ratkeviča uzvarēja vasaras universiādē Kazaņā, finālcīņā pieveicot amerikānieti Elisoni Ragani.
2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro Ratkeviča sacentās svara kategorijā līdz 58 kg un cīņā par bronzas medaļu zaudēja Tunisijas cīkstonei Marvai Amri.
Heidara Alijeva centrs

Dizains

Centrā atrodas konferenču zāle (auditorija), galerijas zāle un muzejs. Plānots, ka projekts spēlēs būtisku lomu pilsētas intelektuālajā dzīvē. Tas atrodas tuvu pilsētas centram un ir daļa no plašākiem centieniem Baku labiekārtošanā.
Heidara Alijeva centrs veido plūstošu formu, kas iekļaujas ainavas dabiskajā reljefā un iekļauj atsevišķās centra funkcijas. Visas centra funkcijas, kopā ar ieejām, attēlo krokas vienā nepārtrauktā virsmā. Šī plūstošā forma dod iespēju savienot dažādās kultūras telpas, tajā pašā laikā katram centra elementam sniedzot savu identitāti un privātumu.
Heidara Alijeva centru atklāja 2012. gada 10. maijā ar ceremoniju, kurā piedalījās pašreizējais Azerbaidžānas prezidents Ilhams Alijevs.
Kā starptautiski atzīts arhitektūras darbs ēka kļuvusi par nozīmīgu mūsdienu Baku apskates objektu sava inovatīvā un modernā dizaina dēļ. 2013. gadā ēka tika nominēta apbalvojumiem gan Pasaules arhitektūras festivālā, gan tajā notiekošajā biennālē.
2014. gadā Centrs ieguva Dizaina Muzeja dizaina balvu par spīti Azerbaidžānas pārkāpumiem cilvēktiesību jomā. Tas padarīja Zahu Hadīdu par pirmo sievieti, kas šajā konkursā ieguvusi galveno balvu.
LGBT

LGBT vai GLBT ir akronīms, ar ko apzīmē lesbietes, gejus, biseksuāļus un transpersonas. Termins kļuva izplatīts 20. gadsimta 90. gados. Šim terminam vēl var tikt pievienoti dažādi burti, kas apzīmē cita seksualitātes veida personas, piemēram, "U" par šaubīgu seksuālo orientāciju, "I" par starpseksuālo orientāciju.
Revazs Dzodzuašvili

Latvijas izlase

Trenējis vairākas Gruzijas futbola komandas, līdz 1997. gadā kļuva par Skonto FC trenera palīgu. Par Latvijas futbola izlases galveno treneri Dzodzuašvili kļuva 1998. gada janvārī, nomainot iepriekšējo izlases treneri Jāni Gili. Dzodzuašvili vadībā Latvijas futbola izlase iesāka 2000. Eiropas čempionāta kvalifikācijas turnīru. Šis cikls Latvijas izlasei sākās ļoti veiksmīgi ar uzvarām pār Norvēģijas (3:1) un Gruzijas (1:0) izlasēm. Vēl šajā ciklā Dzodzuašvili vadībā izlase uzvarēja grieķus, divreiz nospēlēja bezvārtu nezšķirtus ar Albānijas un Grieķijas izlasēm, kā arī divreiz piekāpās Slovēnijas izlasēm. Pēc draudzības spēles 1999. gada jūnijā ar Brazīlijas izlasi, Revazs Dzodzuašvili devās uz Saūda Arābiju, atstājot Latvijas izlasi. Viņa vietā par galveno treneri kļuva anglis Gērijs Džonsons. Pēc darba Saūda Arābijas, Gruzijas un Krievijas klubos, 2004. gadā Dzodzuašvili atgriezās Latvijā kā Skonto FC konsultants, savukārt 2006. gadā viņš atgriezās pie Gruzijas klubu trenēšanas.
Latvijas izlasi vadījis 18 spēlēs (5 uzvaras, 3 neizšķirti, 10 zaudējumi, vārtu attiecība 18:30).
Feuer frei!

Videoklips

Videoklipā ir parādīta grupas uzstāšanās dzīvajā kopā ar kadriem no filmas "xXx".
Jaunauces pagasts

Upes

Druve, Mazā Līkupe.

Ezeri

Lapezers, Sodnieku ezers.

Vēsture

Mūsdienu Jaunauces pagasta teritorijā vēsturiski atradās Jaunauces muiža (Neu-Autz, Jaunauce), Jumpraviešu muiža (Jumpraweeten), Ozolu muiža (Eckhof, Ozolmuiža)
1935. gadā Jelgavas apriņķa Jaunauces pagasta platība bija 82 km² un tajā dzīvoja 1430 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Jaunauces un Ošu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Jaunauces ciems ietilpis Auces (1949-1959), Dobeles (1959-1962) un Saldus (pēc 1962. g.) rajonos. Jaunauces ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Ošu ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Jaunauces pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Saldus novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Jaunauce (pagasta centrs), Ropmuiža, Kalnjāņi, Ezerkrogs, Ozolmuiža.
3. trolejbusu maršruts (Rīga)

Vēsture

Kopš 2011. gada 1. marta vairs nepastāv 3. trolejbusu maršruta maršruts ar mainītu virzienu "Sarkandaugava - Riepnieku iela", tas tika pagarināts līdz 2. trolejbusu parkam. Tagad tāds vairs netiek norīkots. 
Virziens Sarkandaugava - Riepnieku iela: trolejbusi no Sarkandaugavas līdz Centrāltirgum kursēja pamata maršrutā, tālāk tie turpināja kursēt pa Gogoļa ielu, nogriezās uz Turgeņeva ielu un Riepnieku ielu. Šajā virzienā pēdējā pietura tāpat kā pamata maršrutā bija "Centrāltirgus".
Novorževa

Vēsture

Dibināta 1777. gadā ar Katrīnas Lielās pavēli kā apriņķa centrs (2002. gadā pilsētā tika atklāts ķeizarienes piemineklis). Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 17. jūlija līdz 1944. gada 29. februārim pilsēta atradās Vācijas okupācijā. Pilnīgi nopostīta 1944. gadā, pēc kara uzcelta no jauna.
Ūdensteču un ūdenstilpju apsaimniekošana

Ūdensaugu izpļaušana

Nepieciešama tajos upes un ezeru (arī dīķu) posmos, kur aizaugums ar makrofītiem sasniedz vismaz 30%. Pļaušanu vēlams veikt laika periodā no jūnija beigām līdz augusta beigām, kad zivīm beidzies nārsts. Pēc izpļaušanas makrofīti ir jāizgrābj krastā, lai nepieļautu zemāk esošo upes posmu piesārņošanos. Maksimālais ūdensaugu pļaušanai pakļautā posma garums ir 100 m. Ezeru un dīķu tīrīšana vēlama ne retāk kā reizi 2-5 gados lielu ūdenstilpju gadījumā un ik sezonu, ja ūdenstilpe ir neliela.

Ūdenstilpju un ūdensteču attīrīšana no mehāniskā piesārņojuma

Mehāniskais piesārņojums ir cilvēku darbības rezultātā radušies atkritumi (riepas, sadzīves atkritumi) un upē sakritušie koki, bebru dambji u.c., kas veicina plašu pieguļošo teritoriju applūšanu, bakterioķīmisko piesārņojumu un zivju migrācijas ceļu nosprostošanu. Mazajās upēs nav pieļaujama krasta krūmu pārkaru veidošanās, kas pavasara palos var izraisīt aizsprostojumu veidošanos un pastiprinātu aizsērēšanu vasarā. Var atstāt kādu pārkārušos koku (ja vien tas nepārklāj upi visā tās platumā) zivju slēptuvei un bioloģiskajai daudzveidībai. Ezeru un dīķu gadījumā mehānisko piesārņojumu var savākt gan mehāniski gan manuāli atkarībā no apstākļiem.

Krastmalu veģetācijas zonas izveidošana

Regulēto upju krastos ar trapecveidīgu vai ķīļveidīgu šķērsprofilu ieteicams stādīt vietējiem apstākļiem raksturīgas koku vai krūmu sugas. Koku/krūmu joslas var veidot no kārkliem, melnalkšņiem, baltalkšņiem un ievām, stādot 1-3 kokus uz 1 m2 . Stāda 0,5 m attālumā no grāvja augšmalas, uz katriem 100 apstādītajiem metriem atstāj 20–30 m neapstādītus posmus. Koku josla noēno upi, kā rezultātā izzūd augstākie makrofīti un krastā augošie lakstaugi, savukārt sakņu sistēma nostiprina stāvos krastus pret eroziju. Lietojot šo metodi, nav nepieciešams veikt ūdensaugu izpļaušanu, līdz ar to tas ir arī ekonomiski izdevīgāk. Ezeru un dīķu krastos vēlams regulāri izpļaut krastus, taču koku josla saglabājama, lai stiprinātu krastus un nomāktu zemāko stāvu augus.

Gultnes pārveidošana un uzlabošana

Straumes ātruma mainība nosaka ūdensteci apdzīvojošo zivju un bezmugurkaulnieku (bentosa) sugas. Gultnē esošie akmeņi un koki sadala straumes
plūsmu, veidojot straujteces un lēni plūstošos upes posmus. Straujteces veicina ūdens bagātināšanos ar skābekli, kas paātrina ūdens organismu vielmaiņu un ūdens pašattīrīšanās spēju. Tas īpaši svarīgi ir regulētos upju posmos ar mazu kritumu. Straujteces var veidot, mākslīgi ievietojot upes gultnē akmeņus. Ūdensteču hidromorfoloģiskais stāvoklis būtiski ietekmē bioloģisko kvalitāti, tāpēc tai būtu jāpievērš pastiprināta uzmanība. Ūdenstilpēs veicama bagarēšana vai sapropeļa ekstrakcija.
Grants Hills

Karjera

NBA Hills debitēja 1994. gadā. Pirmajā sezonā viņš vidēji spēlē guva 19,9 punktus, izcīnīja 6,4 atlēkušās bumbas un atdeva 5 rezultatīvas piespēles. Kopā ar Džeisonu Kidu viņš dalīja sezonas labākā debitanta balvu. Turpmākās piecas sezonas Hills pavadīja Detroitā.
2000. gadā "Pistons" aizmainīja Hillu uz Orlando "Magic", apmaiņā pret Čakiju Atkinsu un Benu Vollesu. "Magic" komandas vadība cerēja, ka viņš kopā ar Treisiju Makgreidiju izveidos nepārspējamu duetu. Taču visas turpmākās karjeras laikā Hills mocījās ar savainojumu sadziedēšanu.
Pēc septiņu gadu sadarbības "Magic" nolēma līgumu ar Hillu nepagarināt. Fīniksas "Suns" basketbolistam piedāvāja divu gadu līgumu par 4 miljoniem ASV dolāru. "Suns" sastāvā viņš aizvadīja piecas sezonas, pēc kurām pārgāja uz Losandželosas "Clippers".
Pēc 2012.—2013. gada sezonas beigām paziņoja par karjeras beigšanu.

Privātā dzīve

Hilla tēvs bija veiksmīgs amerikāņu futbola spēlētājs. Pēc viņa karjeras beigām Hillu ģimene pārcēlās uz Restonu Virdžīnijas štatā. Tur viņš pavadīja vidusskolas gadus.
1999. gada 24. jūlijā Hills apprecējās ar Tamiju. Viņus kādā saviesīgā pasākumā iepazīstināja dziedātāja Anita Beikere. Tamija dzemdējusi divas meitas.
Arhangeļskas apgabals

Vēsture

Pirmie zināmie apgabala iedzīvotāji bija somugri. Līdz 13. gadsimtam apvidu pamazām pārņēma Novgorodas republikas kažokādu tirgoņi. 1146. gadā rakstos pirmoreiz minēta Arhangeļskas apgabala pilsēta Kargopole. Pēc Novgorodas republikas krišanas 1478. gadā apvidus iekļāvās Maskavijas sastāvā. Vietējais centrs bija Holmogori, kuru pamazām nomainīja Arhangeļska. Līdz Pētera I laikam Arhangeļska bija Krevijas galvenā osta tirdzniecībai ar Eiropas valstīm. Vēlāk Arhangeļska zaudēja savu galvenās ostas statusu, tomēr saglabāja īpašu vietu kā daudzu polāro ekspedīciju sākumpunkts. Krievijas pilsoņu kara laikā Arhangeļsku un apkārtni kopā ar baltajiem spēkiem ieņēma Lielbritānijas, ASV un Francijas karaspēks. 1920. gadā Solovku salās tika izveidota pirmā ieslodzījuma nometne, kas bija GULAG iesākums PSRS. Otrā pasaules kara laikā Arhangeļska bija ievērojams piegādes punkts lendlīzes sistēmā.
Merkles koks

Datorzinātnē un kriptogrāfijā Merkles koks (angļu: Merkle tree) ir koks, kur jebkurš nelapas mezgls satur tā apakšmezglu iezīmes vai vērtības (ja apakšmezgls ir lapas mezgls) jaucējvērtību. Merkles koks atļauj efektīvu un drošu lielu datu struktūru verificēšanu. Tas ir nosaukts par godu datorzinātniekam Ralfam Merklem, kas to patentēja 1979. gadā.
Merkles koku izmanto Btrs un ZFS failu sistēmas (lai izvairītos no datu degradācijas), BitTorrent protokols, Git versiju kontroles sistēma, Bitcoin, Ethereum un citas kriptovalūtas, kā arī dažādas NoSQL datu bāzu vadības sistēmas, piemēram, Apache Cassandra.
Atziedi, dvēsele!

"Atziedi, dvēsele!" ir  Raimonda Paula dziesma ar Leona Brieža vārdiem.
Tā ieskaņota 1981. gada nogalē Mirdzas Zīveres un Emīla Dārziņa speciālās mūzikas vidusskolas zēnu kora izpildījumā. Šī pati instrumentālā fonogramma izmantota Allas Pugačovas ieskaņotajā dziesmas krievu valodas versijā "Радуйся". Himniskais skaņdarbs, kaut arī netika pieteikts "Mikrofona aptaujai", ātri kļuva klausītāju iemīļots.
2018. gadā "Atziedi, dvēsele!" ieguva 19. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.
9. oktobris

9. oktobris ir gada 282. diena pēc Gregora kalendāra (283. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 83 dienas.