google/wiki40b huggingface dataset:
Sinovīts

Sinovīts (no latīņu: synovia - locītavas šķidrums) ir locītavas somiņas sinoviālas membrānas iekaisums. 

Locītavas somiņas sinoviālā membrāna ir plāna, tā izdala sinoviju (sinoviālo šķidrumu), kas samitrina locītavu virsmas un tādēļ kopā ar skrimsli samazina berzi. 

Iekaisuma rezultātā notiek sinoviālā šķidruma uzkrāšanās locītavas dobumā, kas rada locītavas pietūkumu un sāpes, īpaši kustību laikā. Šāda locītava taustot ir karsta.

Pazīmes

Sinovīta rezultātā locītava kļūst pietūkusi, sāpīga, karsta. Ja cēlonis ir bakteriāla infekcija, tad locītava var būt arī apsārtusi. Novēro kustību ierobežojumus bojātajās locītavās.

Izmeklēšana

Lai noteiktu sinovīta izraisītāju, var būt nepieciešama locītavas šķidruma izmeklēšana (īpaši podagras, pseidopodagras, bakteriālas infekcijas gadījumā).

Var būt noderīga arī locītavu ultrasonogrāfija un/vai magnētiskā rezonanse.

Ārstēšana

Sinovīta simptomus var ārstēt ar pretiekaisuma zālēm, piemēram, nesteroīdajiem pretiekaisuma līdzekļiem (NSPL). Simptomus var atvieglot arī aukstuma aplikācijas.
Specifiska ārstēšana ir atkarīga no sinovīta pamatcēloņa.
Golsene

Vēsture

Apdzīvotā vieta radās 11. gadsimtā. Rakstos pirmoreiz minēta 1276. gadā. 1367. gadā imperators Kārlis IV Golseni iekļāva Bohēmijas kroņa zemēs. Trīsdesmitgadu kara laikā tā tika iekļauta Saksijā, pamatojoties uz 1635. gada Prāgas miera līgumu. Pēc Napoleona kariem Golseni iekļāva Prūsijā, bet vēlāk - Vācijas impērijā. Pēc Otrā pasaules kara Golsene bija VDR sastāvā.

Ekonomika

Golsenes apkaime ir tradicionāls gurķu ražošanas un pārstrādes rajons, kas pazīstami ar Eiropā aizsargātu nosaukumu "Šprēvaldes gurķi" (Spreewälder Gurken).
Basketbola laukums

Basketbola laukums ir ierobežots laukums, kurā notiek basketbola spēle. Tas ir taisnstūrveida, profesionālā basketbolā tam parasti ir koksnes, visbiežāk — kļavas, segums. Basketbola laukumu izmērus un līniju izvietojumu nosaka starptautiski noteikumi. Basketbola laukuma izmēri atšķiras FIBA, NBA, WNBA, NCAA, ASV vidusskolu spēlēm. FIBA laukuma izmēri ir 28x15 m, savukārt NBA — 28,65x15,24 m. Amatieru basketbolā laukumu izmēri var būt atšķirīgi.
Romeo un Džuljeta (filma)

Sižets

Vājdzirdīgi jaunieši zīmju valodā iestudē mūziklu "Vestsaidas stāsts". Filmā tiek parādīta nedzirdīgo cilvēku vēlme būt atvērtiem un mīlēt pasauli.
Atis Lejiņš

Biogrāfija

Dzimis Jelgavā skolotāju Eduarda Lejiņa (1894 Krievijā - 1989 Kalifornijā, ASV) un Annas Emilijas (dzimušas Irbes) Lejiņas (1904 Plāņu pagastā - 1984 Kalifornijā, ASV) ģimenē. Vecākais brālis Aivars Lejiņš dzimis 1939. gadā, bet māsa Aija Lejiņa - jurista un Bergu dzimtas mantinieka Justa Nikolaja Karlsona sieva - 1944. gadā. 1944. gada rudenī ģimene devās kara bēgļu gaitās uz Vāciju. Pēc Otrā pasaules kara, 1950. gadā kopā ar ģimeni kā bēgļi izbrauca uz Austrāliju. Šeit A. Lejiņš uzsāka skolas gaitas, iegūstot pamatizglītību. 1960. gadā ģimene pārcēlās uz ASV, kur apmetās Kalifornijas štatā. 1968. gadā A. Lejiņš ieguva maģistra grādu vēsturē Kalifornijas universitātē Losandželosā. No 1979. līdz 1990. gadam bija direktora asistents Zviedrijas Ārpolitikas institūtā. Stokholmas universitātē ieguvis doktora grādu vēsturē. Divas reizes pabijis Afganistānā Afganistānas kara laikā, kur neveiksmīgi meklējis baltiešu karavīrus starp padomju gūstekņiem.
Precējies, ģimenē ir trīs bērni.

Sabiedriskā un politiskā darbība

1989. gadā A. Lejiņš nodibināja Latvijas Tautas frontes Zviedrijas nodaļu, kuru vadīja līdz 1991. gadam, kad atgriezās uz dzīvi Latvijā. Tika ievēlēts Latvijas Tautas frontes domē, kur bija Ārlietu komitejas vadītājs. 1992. gadā nodibināja Latvijas Ārpolitikas institūtu (LĀI). 1997. gadā apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni. 1999. gadā bija Pasaules bankas īstermiņa konsultants Eiropas Savienībā un Baltijas reģionā. 2004. gadā uzņemts par Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktoru. 2008. gadā kļuva par Brīvības un Solidaritātes fonda vadītāju. 2009. gadā beidza vadīt LĀI un šobrīd ir tā goda direktors.
7. Eiropas Parlamenta vēlēšanās 2009. gadā kandidēja no LSDSP saraksta, kā pirmais numurs, bet netika ievēlēts. Šai pašā gadā pretendēja uz LSDSP ģenerālsekretāra amatu, tomēr zaudēja ilggadējam partijas līderim Jānim Dinevičam. Partijā A. Lejiņš bija viens no ievērojamākajiem iekšējās opozīcijas pārstāvjiem.
2010. gadā viņš kļuva par politiskās apvienības "Vienotība" kandidātu Saeimas vēlēšanās (nebūdams apvienībā ietilpstošo partiju biedrs) un tika ievēlēts 10. Saeimā. Darbojās Ārlietu komisijā, Eiropas lietu komisijā, Baltijas lietu apakškomisijā, Korupcijas novēršanas apakškomisijā.
2011. gada janvārī A. Lejiņu izslēdza no LSDSP, jo viņš Saeimā bija atbalstījis partijai nepieņemamo valdības ierosināto budžeta projektu. Tā paša gada rudenī Saeimas ārkārtas velēšanās ievēlēts 11. Saeimā kā "Vienotības" saraksta kadidāts. 2014. gadā ievēlēts 12. Saeimā.
No apvienības "Jaunā Vienotība" kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gada rudenī, taču netika ievēlēts. 2019. gada sākumā kļuva par Saeimas deputātu valdībā darbu sākušā partijas biedra Jāņa Reira vietā. Kandidēja 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās, taču netika ievēlēts.
Marmora krīklis

Izplatība

Marmora krīklis vēsturiski apdzīvoja plašu areālu Vidusjūras krastos, bet mūsdienās izplatība šajā reģionā kļuvusi sadrumstalota: tās ir nelielas teritorijas Portugāles un Spānijas dienvidos, Ziemeļāfrikas rietumos un Izraēlā. Tas sastopams Mezopotāmijas purvājā Irākas dienvidos un Irānā, kā arī izolētās teritorijās Turcijā, Armēnijā un Azerbaidžānā. Izplatības areāls turpinās līdz Indijas un Ķīnas rietumiem. 
Marmora krīklis ir daļēji migrējošs. Rudenī vistālāk ziemeļos dzīvojošās populācijas pamet ligzdošanas teritorijas un migrē uz dienvidiem. Eiropas putni uz Sāhilas zonu, uz dienvidiem no Sahāras. Tomēr vieni no lielākajiem marmora krīkļu bariem ziemošanas vietās koncentrējas Hūzestānas ostānā Irānā un Irākas purvāju ezeros.

Izskats

Marmora krīklis ir vidēji liela nirējpīle. Ķermeņa garums 40—50 cm, spārnu plētums 60—70 cm. Tēviņi ir lielāki nekā mātītes, un tēviņa svars ir 350—600 g, mātītes 330—530 g. Marmora krīkļa apspalvojums ir pelēkbrūns ar gaišiem, krēmbaltiem lāsumiem. Kakls un spārni ir gari, uz spārniem nav pīlēm raksturīgā spoguļa. Galva bez lāsumiem, taču sānos, pāri acīm stiepjas plata josla kā tumšs ēnojums. Knābis melns un šaurs. Marmora krīklim pakausī ir arī neliels cekuls. Marmora krīkli lidojumā ir viegi atpazīt, tas ir lēns un zems, siluetā izceļoties garajam kaklam un spārniem.

Uzvedība

Marmora krīklis ir sabiedrisks putns un ārpus vairošanās sezonas (reizēm arī ligzdošanas laikā) uzturas baros, kas var būt gan nelieli, gan ļoti lieli. 2011. gadā Irākas ornitologi vietējā purvāja ezeros novēroja marmora krīkļu baru, kurā bija vismaz 40 000 putnu. Marmora krīklis uzturas bagātīgi aizaugušās ūdenstilpnēs (dīķos, ezeros, purva slīkšņās, nelielās upītēs un applūdušās ganībās). Rudenī, pirms migrācijas, marmora krīkļi izveido monogāmus pārus, kuri paliek kopā līdz olu inkubācijas periodam.

Barība

Marmora krīklis ir visēdājs un barojas ar dažādiem ūdensaugiem, sēklām, augu asniem, saknēm, sipoliem, ūdens kukaiņiem, moluskiem un vēžveidīgajiem. Barošanās notiek, pabāžot galvu zem ūdens un filtrējot caur knābi dūņām pilnu ūdeni. Marmora krīklis barojas agri no rīta vai vēlu vakarā, dienas vidū tas atpūšas.

Ligzdošana

Ligzdošanas sezona ir no aprīļa vidus līdz jūnija beigām. Marmora krīklis ligzdo ieleju ūdenstilpju krastos, kur aug gara zāle vai augsti koki. Ligzda atrodas uz zemes, nelielā iedobē, ieslēpta starp augiem. Iedobe tiek izklāta ar sausu zāli un dūnām. Dējumā ir 4—12 krēmbaltas olas. Perē un par mazuļiem rūpējas tikai mātīte. Inkubācija ilgst 25—27 dienas. Šajā periodā tēviņš mātīti atstāj. Mazuļi drīz pēc izšķilšanās visur seko savai mātei, kas par tiem rūpējas, līdz jaunie putni sāk lidot, apmēram 55 dienu vecumā.
Jānis Kubilis

Biogrāfija

Aktieris Jānis Kubilis ir dzimis 1923. gadā Neretā. Mācījies Neretas skolā, vēlāk Smiltenes piensaimniecības skolā. Pēc kara atgriezies Neretā, no kurienes kopā ar savu nākamo sievu Liliju Daugavieti devies uz Rīgu mācīties. Pēc paša vārdiem, plānojis stāties Konservatorijā, tomēr teātra izrādē "Pazudušais dēls" redzētā spožā Žaņa Katlapa spēle mainījusi viņa domas, un Kubilis nolēmis kopā ar Liliju iestāties Drāmas teātra studijā, kur arī abi uzņemti. Mācījies Veras Baļunas vadītajā kursā, 1948. gadā beidzis Drāmas teātra studiju un turpmākos gandrīz 50 gadus darbojies šajā teātrī. Kopumā šeit aktieris nospēlējis ap 140 lomu. 1994. gadā Jānis Kubilis no teātra aizgāja.
Filmējies arī vairākās Rīgas kinostudijas spēlfilmās.

Atzinība

Jāņa Kubiļa aktierdarbs tika novērtēts ar 1965. gada Latvijas PSR Valsts prēmiju par Mocarta lomu A. Puškina "Mocarts un Saljeri" inscenējumā un Lorkas lomu Žaņa Grīvas lugā "Noziegums Granādā". Viņam tika piešķirti Latvijas PSR Nopelniem bagātā (1956) un Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieka goda nosaukumi (1966). 
2002. gadā aktieris tika apbalvots ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni, bet 2005. gadā saņēma Spēlmaņu nakts balvu par mūža ieguldījumu teātra mākslā.
Pasaules Veselības organizācija

Pasaules veselības organizācija (PVO) ir Apvienoto Nāciju Organizācijas specializēta aģentūra. Tā ir nodibināta 1948. gada 7. aprīlī.
Pasaules Veselības organizācijas mērķis ir veicināt, lai cilvēki sasniegtu iespējami augstāku veselības līmeni. Veselība Pasaules Veselības organizācijas Konstitūcijā ir definēta ne tikai kā slimības vai vārguma neesamība, bet kā pilnīga fiziska, garīga un sociālā labklājība.
Pasaules Veselības organizācijā ir 192 dalībvalstis. Augstākā pārvaldes institūcija - Pasaules veselības asambleja, kurā ir visu dalībvalstu pārstāvji. Tā apstiprina organizācijas budžetu un lemj par svarīgākajiem veselības politikas jautājumiem. Izpildiestādes - PVO Izpildpadome, ģenerālais direktors.
Grigorijs Levenfišs

Biogrāfija

Piedzimis ebreju ģimenē tagadējās Polijas teritorijā. Sešu gadu vecumā sācis spēlēt šahu. Jaunību pavadījis Sanktpēterburgā, kur 1909. gadā pirmo reizi uzvarējis pilsētas šaha čempionātā. 1911. gadā piedalījies starptautiskajā šaha turnīrā Karlsbādē, kur ieņēmis 14. vietu. 1913. gadā uzvarējis šaha turnīrā Sanktpēterburgā. Pēc Pirmā pasaules kara kļuvis par vienu spēcīgākajiem Krievijas šahistiem. Trīs reizes uzvarējis Ļeņingradas pilsētas šaha čempionātos (1922, 1924, 1925). Vairākkārt piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos, kuros dalījis pirmo vietu 1935. gadā un kļuvis par vienīgo uzvarētāju 1937. gadā. Kā PSRS čempionam Levenfišam bija jāpiedalās 1938. gada AVRO turnīrā, kurā bija paredzēts noskaidrot Pasaules šaha čempiona nosaukuma pretendentu. Tomēr tā laika PSRS labākajam šahistam Mihailam Botviņņikam bija atšķirīgs viedoklis šajā jautājumā, un viņš izaicināja Levenfišu uz maču par PSRS šaha čempiona nosaukumu. Lai gan 1937. gadā Levenfišs mačā pret Botviņņiku nosargāja savu PSRS čempiona titulu, nospēlējot neizšķirti 6½:6½ (+5, -5, =3), tomēr uz turnīru Nīderlandē aizbrauca Botviņņiks, kas nozīmēja Levenfiša cerību sabrukumu.
Par panākumiem šahā 1937. gadā Levenfišam piešķirts PSRS šaha lielmeistara nosaukums, bet 1947. gadā - PSRS Nopelniem bagātā sporta meistara nosaukums. 1950. gadā FIDE Levenfišam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Bijis pazīstams kā šaha teorētiķis un literāts. Daudzkārt tika izdotas Levenfiša šaha mācību grāmatas iesācējiem. Atstājis arī pētījumus šaha galotnēs un šaha atklātņu teorijā. Levenfiša vārdā ir nosaukti varianti Grīnfelda aizsardzībā, krievu aizsardzībā un sicīliešu aizsardzībā.
Beidzis Sanktpēterbugas tehnoloģisko institūtu un strādājis ķīmijas rūpniecībā, veidojot stikla rūpnīcu projektus.
Gaujienas draudzes novads

Gaujienas draudzes novads (vācu: Kirchspiel Adsel) bija viens no Vidzemes guberņas Valkas apriņķa (līdz 1783. gadam — Cēsu apriņķa) draudzes novadiem.
Elastiko

Elastiko jeb flipflaps ir viena no visbiežāk lietotajām futbola māņu kustībām. Šo māņu kustību izpilda, lai atbrīvotos no sedzēja. Radusies 1970. gados pateicoties Brazīlijas futbolistiem. Tā ir kļuvusi par tādu futbolistu kā Ronaldinjo, Ibrahimovičs un Ronaldo "firmas zīmi". Lai gan "elastiko" izskatās efektīgi, to ir relatīvi viegli izpildīt. Elastiko izpilda, izdarot kustību ar augumu, ar pēdas ārmalu pastumjot priekšā esošo bumbu vienā virzienā un ar iekšmalu ātri atvirzot bumbu atpakaļ, izdarot izrāvienu pretējā virzienā.
Veikbordings

Veikbordings ir ūdens sporta veids, kas izpaužas kā braukšana ar speciālu veikbordingam paredzētu dēli, kam ir pieskrūvēti speciāli veikborda stiprinājumi, kuros iestiprina kājas, lai varētu noturēties stabili uz dēļa. Veikbordists turas pie roktura, kas piesiets laivai piemontētam "tornim", kas ir vienkārša konstrukcija, kas ir domāta, lai roktura striķis atrastos pietiekami augstu. Braukšana notiek pa ūdens virsmu ar 20-35 km/h lielu ātrumu. Ātrums atkarīgs no tā cik braucējs ērti jūtas uz ūdens, ūdens virsmas (līdzena vai viļņaina) un dēļa izmēra. Šis sporta veids radās Kalifornijā no ūdensslēpošanas, sērfošanas un snovborda tehnikas. Ar veikbordingu var nodarboties arī kabeļu trasēs (Latvijā tāda ir Ozolniekos un Daugavpilī) vai par vilcēju izmantojot dažādas vinčas, ūdensmotociklus, kvadriciklus vai pat mašīnas.

Veikbordi

Veikbordi jeb veikborda dēļi tiek izgatavoti no porainām putām un sveķiem, virspuse tiek apklāta ar stiklšķiedru. Dēļos tiek iestrādāti caurumi caur kuriem tiek izbāztas skrūves, lai pieskrūvētu spuras un tiek iestrādātas vītnes stiprinājumu pieskrūvēšanai. Veikborda dēļus ražo tādi uzņēmumi kā Ronix, Liquid Force, Hyperlite, CWB, Slingshot, Gator un O'Brien.
Spuru un stiprinājumu novietojums ir atkarīgs no paša braucēja vajadzībām un stila. Ir arī dēļi, kam šīs spuras ir iebūvētas un to novietojumu nevar mainīt. Stiprinājumi parasti tiek izvietoti simetriski, lai būtu vienlīdzīgi braukt gan ar labo kāju pa priekšu, gan ar kreiso, bet iesācēji mēdz stiprinājumus novietot tā, lai tiem vieglāk būtu braukt pa priekšu ar "savu" kāju. Tāpat kā snovbordingā, skeitbordingā un citos dēļu sportos braucējs brauc ar sānu pa priekšu.
Uģis Rotbergs

Biogrāfija

U. Rotbergs ir ieguvis maģistra grādu uzņēmumu un organizāciju vadīšanā Rīgas Tehniskās universitātes Rīgas Biznesa institūtā un pirms tam mežsaimniecības inženiera grādu Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā.
No 1994. līdz 2010. gadam vadījis Pasaules dabas fonda Latvijas organizāciju.

Politiskā darbība

Politikā iesaistījies 2010. gada 21. martā, kad tika dibināta "Meierovica biedrība par progresīvām pārmaiņām" (viens no tās dibinātājiem). 28. maijā tika paziņots, ka apvienības "Vienotība" sarakstā 10. Saeimas vēlēšanās piedalīsies 10 biedrības dalībnieki, tostarp, arī U. Rotbergs. Viņš kļuva arī par biedrības valdes locekli. Saeimā sākotnēji netika ievēlēts, taču kļuva par 10. Saeimas deputātu Lindas Mūrnieces vietā, kura ieņēma ministres amatu. 10. Saeimā darbojās politisko partiju apvienības "Vienotība" frakcijā,  Aizsardzības, iekšlietu un korupcijas novēršanas un Saimnieciskajā komisijā, Ārlietu komisijas Baltijas lietu apakškomisijā.
2013. gadā ievēlēts Rīgas domē no "Vienotības" saraksta. Nesekmīgi kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās 2014. gadā un 2017. gada Rīgas domes vēlēšanās. Tāpat vēlētāju atbalstu nesaņēma 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gadā, pārstāvot apvienības "Jaunā Vienotība" sarakstu. Šajā pašā gadā U. Rotbergs kļuva par Rīgas domes deputātu Ineses Andersones vietā, kura devās bērna kopšanas atvaļinājumā. Kandidēja 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās no "Jaunās Vienotības" saraksta, taču netika ievēlēts.
U. Rotbergs apbalvots ar Baltijas Asamblejas medaļu (2012), un Nīderlandes Karalisko "Gouden Ark" ordeni (1997).
1988. gada Latvijas čempionāts šahā

1988. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas PSR 45. šaha čempionāts vīriešiem un Latvijas PSR 42. šaha čempionāts sievietēm.

Turnīra gaita

Latvijas PSR 45. šaha čempionāts vīriešiem notika 1988. gada martā Rīgā. Tāpat kā iepriekšējā gadā Edvīns Ķeņģis nezaudēja nevienā partijā un pārliecinoši nodrošināja sev pirmo vietu. Tas bija viņa trešais un otrais pēc kārtas Latvijas PSR čempiona tituls. Aleksandram Šabalovam atkal bija jāsamierinās ar otro vietu, kuru viņš dalīja kopā ar Valēriju Žuravļovu.
Latvijas PSR 42. šaha čempionāts sievietēm notika no 10. līdz 30. martam 1988. gadā Rīgā. Turnīru lieliski aizvadīja Natālija Jerjomina, kas visu laiku bija līdere, un guva pelnītu uzvaru. Labs finišs padevās Andai Šafranskai, taču otrā vieta bija augstākais, ko viņai izdevās sasniegt. Trešajā vietā palika Ingūna Erneste.
Meņģeles pagasts

Daba

Atrodas Viduslatvijas zemienes Viduslatvijas nolaidenumā, tā ziemeļaustrumu malā. Pagasta ziemeļaustrumu daļa atrodas Vidzemes augstienes Augšogres pazeminājumā. Augstākā vieta — Zvirgzdiņu kalns — 143,5 m vjl. Lielākā upe pagastā ir Ogre, kas 36 km garumā plūst pa pagasta teritoriju, Ūdens upē ir ļoti tīrs un dzidrs. Par to liecina šeit dzīvojošās foreles. Šajā apvidū upe ir daudz mazāk piesārņota, nekā lejtecē. No Ērgļiem līdz Meņģelei ir liels kritums un šis upes posms ir viens no straujākajiem un krāčainākajiem. Tas ir piemērots pieredzējušiem ūdenstūristiem. Šajā posmā Ogrei, nonākot Vidzemes augstienes Viduslatvijas nolaidenumā, ir arī visizteiktākā un skaistākā ieleja, ko izveidojuši senie ledāja kušanas ūdeņi.

Ūdenstilpes

Zvanezers

Purvi

Čaulu purvs (107 ha)

Vēsture

Pirmās rakstiskās ziņas par Meņģeli atrodamas 17. gadsimta beigās. Tās liecina, ka pēc Ziemeļu kara bijušas lielas mēra epidēmijas un tajās izmirusi lielākā daļa apkaimes iedzīvotāju. Taču jau 1724. gadā Meņģeles muižā atkal bija ap 200 "dvēseļu". 1788. gadā muižu pārņēma majors Daniels Šeinfogels. Viņš bija ļoti liberāls un aizstāvēja savus zemniekus pret apkārtējo muižnieku un mācītāju intrigām. 1795. gadā par muižas līdzekļiem tiek uzcelta mūra baznīca. 1860. gadā, kad Krievijā tiek atcelta dzimtbūšana un izbeidzas klaušas, Šeinfogels ļauj saviem zemniekiem ļoti lēti iegūt īpašumā mājas. Meņģeles muiža un luteriešu baznīca atrodas Ogres upes kreisajā krastā. Netālu no baznīcas atrodas Siliņi, kur dzimis un audzis rakstnieks Sudrabu Edžus (īstajā vārdā Eduards Zilbers). Tagad šeit iekārtots rakstnieka memoriālais muzejs. Apmēram 2 km uz dienvidaustrumiem no baznīcas Meņģeles centrā atrodas uz Kangarupītes uzceltās Zibiņa dzirnavas ar dīķi, ko sauc par Zvanezeru. Netālu no Zvanezera uz Liepkalnes pusi atrodas vairāk nekā 120 gadu vecā Meņģeles skola, kur savulaik ar lieliem panākumiem strādājuši skolotāji M. Spriņģis, P. Zilberts, J. Jansons. 20. gadsimta sākumā Meņģelē darbojusies arī stikla fabrika un ķieģeļu fabrika. Ceļš no Meņģeles uz Vecbebriem ved pāri Tiesas kalnam, kur 1919. gadā lielinieki nogalinājuši septiņus nevainīgus pagasta zemniekus.
1935. gadā Rīgas apriņķa Meņģeles pagasta platība bija 89,5 km² un tajā dzīvoja 1244 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Meņģeles un Ogreslīču ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Ogreslīču ciems ietilpis Ogres apriņķī (1947—1949) un Ērgļu (1949—1959) un Ogres (pēc 1959. gada) rajonos. 1954. gadā Ogreslīču ciemam pievienoja likvidēto Meņģeles ciemu, 1963. gadā Oškalna padomju saimniecības teritoriju pievienoja Mazozolu ciemam, 1977. gadā pievienoja daļu likvidētā Plāteres ciema un daļu Mazozolu ciema teritorijas. 1990. ciemu reorganizēja par pagastu un pārdēvēja par Meņģeles pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ogres novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Meņģele (pagasta centrs), Meņģeles muiža un Gnēžas.
Ivars Knēts

Biogrāfija

1961. gadā absolvējis Rīgas Politehniskā institūta Celtniecības fakultāti. 1965. gadā ieguvis tehnisko zinātņu kandidāta grādu cietvielu mehānikā, 1977. gadā - tehnisko zinātņu doktora grādu cietvielu mehānikā. 1992. gadā piešķirts Latvijas habilitētā inženierzinātņu doktora zinātniskais grāds.
Kopš 1961. gada dažādos amatos strādājis Rīgas Politehniskajā institūtā (vēlāk Rīgas Tehniskajā universitātē). 1987. gadā kļuvis par  zinātņu prorektoru, 1999. gadā – par Rīgas Tehniskās universitātes rektoru.
Latvijas PSR Valsts prēmijas laureāts (1976), ieguvis Latvijas PSR ZA prēmiju (1971, 1980), «Rīgas balvu» (2006), Latvijas Zinātņu akadēmijas akadēmiķis (1992), Eiropas zinātņu un mākslas akadēmijas īstenais loceklis (1999), Pasaules materiālzinātņu un ražošanas inženierijas zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (2006), Rīgas Stradiņa universitātes Goda doktors (2000). Publicējis ~ 200 zinātnisku un mācību metodisko darbu, 3 grāmatas, ieguvis 6 patentus ārzemēs.
Miris 2019. gada 1. martā.
Grāmata

Grāmata ir neperiodisks iespieddarbs kodeksa formā ar muguriņā sastiprinātām lapām. Lapu daudzums ir ne mazāks par 3 iespiedloksnēm, tas ir 48 lappuses. Mūsdienās grāmatu lapas izgatavo no papīra. Parasti grāmata ir pabeigts teksts, kas izteikts ar rakstu zīmēm vai attēliem.
Mūsdienās bez grāmatām pastāv arī elektroniski informācijas nesēji — elektroniskās grāmatas.

Jēdziena izcelsme

Jēdziens grāmata cēlies no sengrieķu valodas, bet Latvijas teritorijā ieviests līdz ar kristīgo misiju 13. gs. ar slāvu valodas starpniecību. (Jau sen tiek izteikta doma, ka kristīgo misiju izplatīja arī no tagadējās Krievijas puses). Sākotnēji par grāmatu tika uzskatīti tikai un vienīgi svētie raksti, lai gan senslāviem vārds grāmata nozīmēja mācēšanu rakstīt, lasītprasmi un zināšanas kopumā.
Termins grāmata ir saistīts arī ar lapu tīstokli, vārdu grāmata var attiecināt arī uz dažiem senajā pasaulē tapušajiem literārajiem darbiem, piemēram, seno ēģiptiešu Mirušo grāmatu un Bībeli.
Jau no 15. gs. jēdzienu grāmata uztver tāpat kā mūsdienās, kā iespieddarbu kopumu.

Grāmatu satura veidi

Pastāv vairāki veidi, kā klasificēt grāmatas pēc to satura. Vienkāršākais dalījums ir dalījums daiļliteratūrā un specializētā literatūrā. Taču tas ir pārāk izplūdis un neizsakošs dalījums. Tālāk grāmatas tiek iedalītas, sadalot abus galvenos tipus apakštipos.
Daiļliteratūru iedalīt ir visvienkāršāk, tās apakštipi ir epika jeb proza, lirika jeb dzeja, dramaturģija un liroepika. Tie savukārt iedalās katrs savos apakštipos. Pie prozas pieder romāni, noveles, stāsti, garstāsti, esejas, arī literārā pasakas, miniatūras, humoreskas, tēlojumi. Pie dzejas savukārt pieder elēģija, romance, idille, oda, himna, epigramma, sonets, rondo, rondele, trioleta, glosa, haiku. Dramaturģiju iedala drāmā, traģēdijā un komēdijā. Liroepikas iedalījums ir eposs, sāga, balāde, poēma, fabula.
Taču tikpat labi daiļliteratūru var iedalīt arī pēc mērķorientētās grupas — bērnu, pusaudžu un pieaugušo literatūra.
Specializētā literatūra ir ļoti daudzveidīga un to nav viegli klasificēt viennozīmīgi. Nosacīti varētu iedalīt reliģiskā, dažādu zinātņu nozaru, populārzinātniskā literatūrā.
Autoceļš P17

Vēsture

2014. gada novembrī pabeigta P17 seguma atjaunošana četrus kilometrus garā posmā sākot no Rencēniem. Projekta kopējās izmaksas ir aptuveni 656,000 EUR.
Uherski Broda

Vēsture

Pilsētas tiesības piešķīra Čehijas karalis Otokārs II 1272. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. Smagi cietusi Trīsdesmitgadu kara laikā, no šī perioda daudzi pilsētas iedzīvotāji līdz Otrajam pasaules karam bija ebreji. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā. 2015. gada 24.februārī kāds iedzīvotājs sarīkoja slaktiņu vietējā kafejnīcā, nogalinot 8 cilvēkus.

Ekonomika

Pilsētā atrodas Česká zbrojovka Uherský Brod ieroču rūpnīca, kurā citu starpā ražo pistoles CZ un mašīnpistoles.

Cilvēki

Uherski Broda ir viena no vietām, kur varētu būt dzimis Jans Komenskis (Jan Amos Komenský, 1592-1670).
Spīrmena rangu korelācijas koeficients

Spīrmena rangu korelācijas koeficients statistikā ir populārākā neparametriskās statistikas korelāciju analīzes metode.
Šo koeficientu izmanto gadījumos, kad vismaz viena no mērījumu skalām ir veikta rangu jeb kārtas skalā (tas nozīmē, ka nav zināma skaitliskā attiecība starp diviem skaitļiem rindā, bet ir tikai zināms, ka viens ir augstāks, bet otrs — zemāks). Šāda metode ir nepieciešama, piemēram, ja tiek mērīta rezultātu saistīta intelekta testā ar skolēnu vietām mācību olimpiādē, un nav zināms, kāda ir šo vietu savstarpējā attiecība punktos. Ja abas mērījumu skalas ir izteiktas intervālu skalā, tad ieteicamāk izmantot Pīrsona korelācijas koeficientu.