Vespasiāns

Biogrāfija

Dzimis Sabīnā, tēvs bija jātnieku kārtas (ordo equester) pārstāvis, kas strādāja par muitas ierēdni Āzijā; māte bija senatora māsa. Savas mātes pamudināts un sekojot savam vecākajam brālim, iesaistījās sabiedriskajā dzīvē —
36. gadā dienēja armijā kā militārais vadonis Trāķijā, nākamajos gados tika paaugstināts amatos. 40. gadā ieguva imperatora Kaligulas uzticību. 43. gadā pēc iebrukuma Britānijā izcīnījis triumfu. 51. gadā bija izvēlēts par konsulu, pēc tam atkāpās no sabiedriskās dzīves. 63. gadā atgriezās atpakaļ tajā. Tad kā karavadonis tika nosūtīts uz Āfriku. 69. gadā kļūst par imperatoru, pēc izcelšanās Romas provinču nemiernieku apspiešanā. 70. gadā nopostīja Jeruzalemi, pakļautās tautas sacelšanās dēļ.
Vespasiāns savos valdīšanas gados veica vairākus pasākumus impērijas nostiprināšanai. Kā piemērs- viņš atcēla vairākus savu "priekšteču" izdotos likumus- jo īpaši tos, kurus bija izdevuši Kaligula un Nerons. Tits Flāvijs Vespasiāns bija pamatlicējs īslaicīgajai, taču ietekmīgajai Flāviju dinastijai.
Viens no ievērojamākajiem Vespasiāna mūža sasniegumiem bija Romas milzīgā amfiteātra būvniecība. Imperators vēlējās, lai Kolizejs būtu viņa impērijas lielākais un lepnākais amfiteātris, tādēļ projektu īstenoja, liekot lietā visas inženieru zināšanas un pieredzi, kāda bija uzkrāta būvējot akveduktus un augstas ēkas. Vespasiāns šī projekta īstenošanu iesāka 75. gadā, taču nesagaidīja tā pabeigšanu. Un tā, milzīgā amfiteātra celtniecība bija ilgusi piecus gadus, kad 80. gadā tas bija pabeigts, Vespasiāna dēla Tita valdīšanas laikā. Diemžēl šai grandiozajai celtnei bija ļoti zemisks mērķis — tā bija gladiatoru asiņaino cīņu arēna. Kā arī, lai sagādātu gan materiālus, gan veiktu pašu celtniecību, bija nepieciešami neparakstāmi liels vergu daudzums. 30 000 vergu, amatnieku un inženieru sviedriem vaigā pūlējās piecus gadus, lai radītu Romas impērijas lielāko un savam laikam modernāko amfiteātri.
Kādā gadījumā, savas dzīves laikā, Vespasiāns tika nomētāts ar rāceņiem. Šajā laikā viņš bija nonācis finansiālās grūtībās un bija spiests ieķīlāt īpašumus savam brālim. Lai atgūtu savus īpašumus, viņš pievērsās mūļu tirdzniecībai un ieguva iesauku Mulio (šim notikumam nav minēts konkrēts laiks, bet no visa secinot, tas ir bijis krietnu laiku pirms viņa darbības sākuma Romas pārvaldīšanā).

Vēsturnieku viedoklis

Kad 63. g. Vespasiāns kā karavadonis tika nosūtīts uz Āfriku, romiešu orators un valstsvīrs Tacits viņa valdīšanu tur nosauca par "kaunpilnu un neciešamu".
Reinders Bruinsma par Vespasiāna attieksmi pret jūdu ticību un sabatu.
[..]Romiešu kristības sludinātājs Pāvils centās pielāgoties dažiem jūdu ieradumiem, taču romiešu imperators Vespasiāns (69.—70.g.) par katru cenu centās iznīcināt jūdu reliģiju un padarīt sabata ievērošanu neiespējamu.
Taču milzīgas pretrunas iepriekšējam avotam saka Romas vēstures ievērojamākais speciālists T.Mommzels: "Gan Vespasiāns, gan sekojošie imperatori attiecībā pret jūdiem ievēroja kopīgus reliģiskās un politiskās iecietības principus[..]Viņu izdotie likumi bija tieši klasificējami kā privilēģijas... Jūdiem nebija nekādu šķēršļu savu sinagogu un lūgšanu namu dibināšanai, tāpat arī savu vadītāju iecelšanai...".
Māris Šverns par Vespasiānu.
Vespasiāns savos valdīšanas gados pierādīja sevi kā ļoti apdomīgu un saimniecisku vadītāju — impērijas ekonomiku viņš saņēma visai bēdīgā stāvoklī, taču, pieņemot dažus pavisam nepopulārus lēmumus, valsts kase atkal piepildījās. Tieši viņš ir spārnotā izteiciena "nauda nesmird" autors: tā viņš atbildēja dēlam Titam, kad tas izteica pārmetumus par maksas ieviešanu publiskajās tualetēs.