Antons Buhholcs

Biogrāfija

Dzimis Rīgas skolotāja un sabiedriskā darbinieka Augusta Vilhelma Buhholca (1803-1875) un viņa sievas Henrietes, dzimušas Bernhofas (Bärnhoff) ģimenē.
Mācījās tēva vadītajā skolā, no 1862. gada Rīgas guberņas ģimnāzijā. 1866. gadā iestājās Tartu Universitātē, kur apguva astronomiju un jurisprudenci. No 1873. gada bija Rīgas Rātes ārštata ierēdnis, Fogtu tiesas notārs un sekretārs (1874-1882), Bāriņu tiesas sekretārs (1882-1890). 1881. gadā A. Buhholcs kļuva par Rīgas pilsētas monētu kabineta konservatoru. 
1890. gadā pēc Baltijas rusifikācijas politikas jauno likumu stāšanās spēkā tika izformēta Rīgas Rāte ar tās ierēdņiem un līdz ar to  bija spiests atstāt darbu.
Ārpus tiešajiem darba pienākumiem Antons Buhholcs sabiedriskā kārtā pildīja dažādus amatus publiskās un privātās iestādēs, aktīvi veica arheoloģiskos izrakumus un nodarbojās ar privāto un Rīgas vēstures un senatnes pētītāju biedrība kolekciju glabāšanu un kārtošanu. 1896. gadā Rīgā notikušā X (Viskrievijas) arheoloģijas kongresa aktīvs dalībnieks. 
Miris 1901. gada 3. oktobrī Rīgā, viņa zinātnisko mantojumu ieguva Rīgas Vēstures un senatnes pētītāju biedrība.

Zinātniskā darbība

Antons Buhholcs no visiem četriem tēva dēliem vislabāk pārzināja tēva kolekcijas un jau studiju gados līdzīgi kā tēvs apliecināja sevi kā izcilu numismātu un daudzpusīgu vēstures pētnieku. 1873. gadā drīz pēc atgriešanās no Tērbatas Antonu kopā ar vecāko brāli Augustu uzņēma par Vēstures un senatnes pētītāju biedrības biedru. Kā tēva ieteikts speciālists 1874. piedalījās Vīnes monētu izsolē, kur tika izsolītas vācbaltiešu tirgotāju Gotharda Minusa un Ādolfa Preisa Baltijas monētas un medaļas. No 1874. līdz 1878. gadam kataloģizēja Rīgas pilsētas bibliotēku. 70. gadu sākumā Antons sāka sastādīt privātās monētu un medaļu kolekcijas katalogu.
1881. gadā Antonu Buhholcu iecēla par jaunizveidotā Rīgas pilsētas monētu kabineta kuratoru. 1882./1883. gadā viņš kopā ar saviem brāļiem Aleksandru un Ārendu piedalījās Rīgas kultūrvēsturiskās izstādes organizēšanā un izstādes kataloga veidošanā.
Galvenā Buhholca vadīto izrakumu vieta bija Mārtiņsala (vācu: Holme), kur tika atrastas pirmās liecības monētu kalšanai bīskapa Alberta laikā.
1893. gadā Antons Buhholcs bija viens no Rīgā organizētā X Krievijas Arheoloģijas kongresa komitejas dalībniekiem un izstādes organizētājiem. Antons Buhholcs kopā ar Rihardu Hausmanuveica arheoloģisko priekšmetu atlasi un aprakstu sastādīšanu izstādē. Antons bija atbildīgais arī par numismātikas un medaļu kolekcijas daļu. Izstādes katalogs sniedza pilnīgāko priekšstatu par numismātikas līmeni Baltijā 19. gs. beigās un arī par paša Antona kolekcijas nenovērtējamo nozīmi. Katalogā no pavisam 364 monētām un medaļām 333 bija atzīmētas kā piederīgas Antona Buhholca privātajai kolekcijai, kamēr tikai 5 nāca no Vēstures un senatnes pētītāju biedrības kolekcijas un 26 no Rīgas pilsētas monētu kabineta kolekcijas.
Mūža nogalē A.Buhholcs plānoja rakstīt Livonijas monētu vēsturi. Līdz pat pēdējai dzīves stundai tika studēti dažādu pilsētu arhīva materiāli, un nemitīgi papildinātas un apstrādātas privātās kolekcijas. Divas nedēļas pirms savas nāves A. Buhholcs iegādājās Ermitāžas numismātikas nodaļas glabātāja Jūliusa Iversena Baltijas monētu kolekciju.

Post-mortem

1905. gadā Vīnē pēc Vēstures un senatnes pētītāju biedrības pasūtījuma tika izkalta Antona Buhholca piemiņas medaļa.
1919. gadā A. Buhholca skolnieks un Rīgas pilsētas monētu kabineta glabātājs Heinrihs Johumsens sastādīja Antona Buhholca Baltijas monētu un medaļu katalogs manuskriptu.
2007.-2011. gadā Rīgas vēstures un kuģniecības muzeja darbinieki numismātes un arheoloģes Tatjanas Bergas vadībā sagatavoja un izdeva H.Johumsena manuskripta faksimila izdevumu.
2011. gadā Rīgas vēstures un kuģniecības muzejs rīko izstādi "Antons Buhholcs (1848-1901): numismāts un kolekcionārs". Antona Buhholca atdusas vietā Lielajos kapos tiek uzstādīta jauna kapa plāksne.