SKS 24. ekspedīcija

Lidojuma gaita

2010. gada 2. aprīlī no Baikonuras kosmodroma ar nesējraķeti Sojuz-FG startēja kosmosa kuģis Sojuz TMA-18. Tas ar SKS saslēdzās 4. aprīlī.
Maiņas pieņemšana no 23. ekspedīcijas notika 2010. gada 27. maijā. Oļegs Kotovs nodeva stacijas komandēšanu Aleksandram Skvorcovam.
2010. gada 22. septembrī notika maiņas nodošana 25. ekspedīcijai, kuras komandieris ir Daglass Vīloks.
25. septembrī notika kosmosa kuģa Sojuz TMA-18 atvienošanās no stacijas un nolaišanās uz zemes.

Dzesēšanas sistēmas bojājums

2010. gada 31. jūlijā sabojājās SKS dzesēšanas sistēmas A loka sūknis. Apkalpei nācās izslēgt daļu iekārtu, to skaitā arī žiroskopu vienu no četriem blokiem, lai novērstu to pārkaršanu. Stacija var droši darboties arī ar vienu dzesēšanas sistēmas loku, bet pilnvērtīgam darbam nepieciešami abi. Ja šajā laikā sabojātos arī B loks, tad stacijai rastos lielas problēmas. Tā kā gaidīt nākamo Space Shuttle misiju bija diezgan riskanti, tika nolemts diviem apakalpes locekļiem veikt divas iziešanas kosmosā, jo stacijas ārpusē uz platformas atrodas četri rezerves sūkņi, vienu no kuriem viņi varētu uzstādīt bojātā vietā.
Pirmā iziešana notika 2010. gada 7. augustā, kuru veica Daglass Vīloks un Treisija Koldvela Daisone. Stacijas manipulatoru vadīja Šenona Vokere. Viņiem vispirms vajadzēja no bojātā sūkņa, kas atodas uz S1 segmenta, atvienot piecus elektrokabeļus un četrus amonjaka cauruļvadus. Pēc tam tiktu noņemts vecais sūknis un tā vietā uzstādīts jaunais. Cauruļvadu atpakaļsavienošana bija paredzēta nākamajā iziešanā. Vīlokam radās problēmas ar resnākā cauruļvada savienojuma M3 atvienošanu. Pēc vairākiem mēģinājumiem neizdodoties to atvienot, viņi ķērās pie pārējām caurulēm, kuras vaļā atnāca viegli. Pēc tam Vīloks vēlreiz mēģināja atvienot problemātisko savienojumu, līdz beidzot tas izdevās. Tā kā no caurules sāka izplūst amonjaka ledus kristāli, tad bija bažas, ka ventilis nav cieši noslēgts, un viņam nācās to pievienot atpakaļ. No plāna astronauti bija atpalikuši par vairākām stundām, tādēļ viņiem nācās atgriezties uz slūžu kameru. Uzreiz iekšā nevarēja doties, jo bija jāveic skafandru tīrīšanas procedūras, lai toksiskā amonjaka daļiņas neiekļūtu stacijas hermētiskajos nodalījumos. Iziešana ilga 8 stundas 3 minūtes.
Tika nolemts veikt vēl divas iziešanas kosmosā. Otrajā iziešanā tiktu noņemts vecais sūknis un tā vietā uzstādīts jaunais. "Nepaklausīgā" cauruļvada noslēgšanai tika izstrādātai vairāki scenāriji. Bez tam pirms darbu uzsākšanas dzesēšanas sistēmā tiktu pazemināts spiediens. Trešajā ārpusborta aktivitātē sūknim tiktu pievienotas visas caurules un kabeļi.
Otrā iziešana tika veikta 2010. gada 11. augustā, kurā atkal piedalījās Vīloks un Koldvela Daisone. Plāns bija Daisonei noslēgt amonjaka līniju pie S1 ārējā gala, bet viņa nevarēja nospiest pogu, lai aizvērtu ventili. Tad Vīloks pats mēģināja aiztaisīt M3 konektoru, un tas izdevās: tikai neliela apjoma amonjaka daļiņu izdalīšanās tika konstatēta. Ja tas nebūtu izdevies viņiem vajadzetu pievienot īpašu ierīci, kas izsūktu amonjaku no līnijas. Tad viņi atvienoja cauruļvadu, pārējos kabeļus un atskrūvēja sūkni turošās skrūves. Tad Vīloks, kurš bija piestiprināts pie stacijas manipulatora, rokās paņēma sūkni un pārnesa uz mabilo transportieri. Pēc tam viņi devās uz Ārējo kravas platformu ESP-2, kur sagatavoja jaunu sūkni pārvietošanai: atvienoja trīs no pieciem elektrokabeļiem un noņēma izolācijas pārklājumus. Pārējie darbi tika atlikti uz nākamo iziešanu, jo laiks bija atgriezties slūžu kamerā. Ārpuskuģa aktivitātes ilgums bija 7 stundas 26 minūtes. 
D. Vīloks un T. Koldvela Daisone trešo iziešanu kosmosā veica 2010. gada 16. augustā. Viņi bez problēmām uzstādīja jauno sūkni un tam pieslēdza nepieciešamos cauruļvadus, elektrības un datu kabeļus. Lidojuma kontrolieri aktivēja sūkni un secināja, ka tas darbojas normāli.