google/wiki40b huggingface dataset:
Mosfilm

Par kinostudiju

Kinokoncerns "Mosfilm" ir federālais valsts unitārais uzņēmums. Pēc koncerna ģenerālsekretāra Karena Šahnazarova vārdiem, uzņēmums nesaņem budžeta līdzekļus, tā rekonstrukcija un modernizācija veikta par paša uzņēmuma naudu. Uzņēmums maksā valstij ievērojamus nodokļus. 2013. gadā tas valsts budžetā nodokļos iemaksāja trīssimt miljonus rubļu.
"Mosfilm" ir filiāles veidojošs uzņēmums, kas darbojas kinematogrāfijas nozarē, nodarbinot vairāk nekā tūkstoš divsimt cilvēku. Studija gadā rada vairāk nekā simt filmu. Pārvarējusi deviņdesmito gadu krīzi, studija ne vien saglabājusi tradīcijas un ar kino saistītās profesijas, bet arī kļuvusi par augsti rentablu uzņēmumu, pēdējos 10 gados palielinot savus ienākumus vairāk nekā 10 reizes.
Kinostudijas "Mosfilm" deviņdesmit gadu darbības laikā tajā radīts vairāk nekā 2500 pilnmetrāžas filmu.
Dažādos gados šeit strādājuši daudzi pazīstami režisori: Aleksandrs Dovženko, Sergejs Eizenšteins, Vsevolods Pudovkins, Georgijs Danelija, Ivans Pirjevs, Andrejs Končalovskis, Grigorijs Aleksandrovs, Mihails Romms, Grigorijs Čuhrajs, Mihails Kalatozovs, Sergejs Bondarčuks, Andrejs Tarkovskis, Leonīds Gaidajs, Eldars Rjazanovs, Aleksandrs Ptuško, Akira Kurosava un daudzi citi.

Vēsture

Kinostudija "Mosfilm" tika radīta uz divu nacionalizētu kinofabriku bāzes 1923. gada novembrī, kad jaunveidotajā uzņēmumā uzsākās darbs pie režisora Borisa Mihina filmas "Spārnos pretī debesīm" (krievu: На крыльях ввысь). Padomju Savienības kinoteātros šo filmu sāka demonstrēt 1924. gada 30. janvārī. Tieši šis datums oficiāli tiek uzskatīts par kinostudijas "Mosfilm" dzimšanas dienu.
Sākotnēji kinostudijas nosaukums bija "Moskinokombinat". Tagadējo nosaukumu tā ieguva 1935. gadā.
Kinostudijas "Mosfilm" emblēma ir tēlnieces Veras Muhinas skulptūra "Strādnieks un kolhozniece". Pirmoreiz šī skulptūra kā "Mosfilm" ekrāna marka parādījās 1947. gadā režisora Grigorija Aleksandrova filmā "Pavasaris" (krievu: Весна).
Daudzas no studijā "Mosfilm" uzņemtajām filmām ir papildinājušas pasaules kinomākslas zelta fondu, ieguvušas balvas dažādos kinofestivālos. "Mosfilm", kas pārvalda filmu kolekcijas autortiesības, 2010. gadā nopelnīja gandrīz 250 miljonus rubļu no šo tiesību pārdošanas.
"Mosfilm" ir valstij piederošs uzņēmums, tas darbojas kā kinokoncerns, kas savas ražošanas jaudas piedāvā izmantot dažādām kinokompānijām un radošajām apvienībām, kuras šeit īrē ne tikai uzņemšanas paviljonus, bet arī birojus (tā saucamās "telpas darba grupai"), kā arī visdažādākos specializētos kompleksus — sākot ar pirotehniku un beidzot ar autotransportu.
No 1998. gada koncerna "Mosfilm" ģenerāldirektors un valdes priekšsēdētājs ir Karens Šahnazarovs.
Papildus filmu uzņemšanai studija "Mosfilm" veic arī rietumvalstīs radīto mākslas filmu dublēšanu pēc filmu nomas kompāniju pasūtījumiem.
2011. gada 28. aprīlī korporācija "Google" un kinokoncerns "Mosfilm" paziņoja par partnerības līguma parakstīšanu sakarā ar kanāla "Mosfilm" atklāšanu videoportālā "YouTube".
Kleiofans

Kleiofans (kleofans, krāmerīts) ir bezkrāsaina vai balta sfalerīta varietāte. Kleiofana kristāliem ir augsta dekoratīva vērtība, pēc tiem ir privātu kolekcionāru un muzeju pieprasījums. Blīvums - 4,06 g/cm³. Kleiofana dzidrību un tīro krāsu nosaka tas, ka šajā sfalerīta varietātē cinka sulfīds ir praktiski tīrs no piejaukumiem, izņemot nelielu kadmija piejaukumu.
Perimetrs

Perimetra izpratne

Perimetrs un laukums ir divi galvenie ģeometrisko figūru lielumi. Ir kļūdaini uzskatīt, ka, ja viens no tiem ir lielāks, tad otram arī tādam ir jābūt. Patiešām, pierasts ir novērojums, ka palielinot (vai samazinot) formu, tās laukums palielinās (vai samazinās), un tāpat arī tās perimetrs. Piemēram, ja lauks ir uzzīmēts uz 1/10,000 mēroga kartes, faktiskā lauka perimetru var aprēķināt, reizinot zīmējuma perimetru ar 10,000. Reālais laukums ir 10,000² reizes zīmējuma laukums kartē. Tomēr nepastāv saistība starp laukumu un perimetru parastās formās. Piemēram, perimetrs taisnstūrim ar platumu 0.001 un garumu 1000 ir nedaudz virs 2000, bet perimetrs taisnstūrim ar platumu 0,5 un garumu 2 ir 5. Abos gadījumos taisnstūra laukums ir 1.
Proclus (5. gs.) ziņoja, ka grieķu zemnieki "godīgi" sadalīja laukus, balstoties uz to perimetriem. Tomēr lauku produkcija ir proporcionāla to platībai, nevis to perimetram, tāpēc daudzi naivi zemnieki varēja iegūt laukus ar lielu perimetru, bet nelielu platību (tādējādi, ar mazu ražu).
Noņemot gabalu no figūras, tās laukums samazinās, bet tās perimetrs var nesamazinaties. Gadījumā, ja figūra ir ļoti neregulāra, varētu rasties neskaidrība starp perimetru un tās kontūru. Izliekta kontūra attēlā var būt vizualizēta kā forma, kas veidota, gumiju apstiepjot ap to. Animācijā attēlā pa kreisi visām figūrām ir vienāda izliekta kontūra.

Izoperimetrija

Izoperimetrijas problēma ir noteikt figūtu ar vislielāko laukumu, ja ir dots tās perimetrs. Risinājums ir intuitīvs; tas ir riņķis. Tas var tikt izmantots, lai izskaidrotu, kāpēc tauku pilieni uz buljona virsmas ir apļveida.
Šī problēma var šķist vienkārša, bet tās matemātiskais pierādījumus pieprasa sarežģītu teorēmu. Izoperimetriska problēma dažreiz tiek vienkāršota, ierobežojot, kāda veida figūras tiek izmantotas. Jo īpaši, lai atrastu četrstūri, trijstūri, vai kādu citu noteiktu figūru, ar lielāko laukumu starp šīm figūrām, kad dots konkrēts perimetrs. Risinājums četrstūra izoperimetriskai problēmai irkvadrāts, un risinājums trijstūra problēmai ir vienādmalu trijstūris. Kopumā, daudzstūris kuram ir n malas ar lielāko laukumu, ņemot vērā doto perimetru, ir regulārs daudzstūrs, kas vairāk līdzinās riņķim, nekā jebkurš cits neregulārs daudzstūris ar tādu pašu malu skaitu.

Etimoloģija

Vārds radies no grieķu περίμετρος perimetros no περί peri "ap", un μέτρον metron "mērs".
Jānis Krasts

Dzīves gājums

Dzimis Balvu pagasta "Mazezeriņos" lauksaimnieka ģimenē. 1911. gadā beidzis Vecgulbenes draudzes zēnu skolu. No 1911. gada līdz 1914. gadam strādājis par Valtenberģu pagasta valdes un tiesas rakstveža palīgu. Kara laikā evakuējies uz Orenburgu.
Pēc kara atgriezies Latvijā. No 1922. gada līdz 1926. mācījies Rīgas Valsts pieaugušo vidusskolā. 1925. gada 2. martā mainījis uzvārdu Rudkasts uz uzvārdu Kreicbergs. No 1926. gada līdz 1931. gadam mācījies Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātes Tiesību zinātņu nodaļā. No 1934. gada bijis miertiesnesis Rīgā. 1940. gadā vēlreiz mainījis uzvārdu no Kreicbergs uz Krasts.
Miris 1965. gada 28. janvārī Rīgā.
Bezvadu sakari

Bezvadu sakari ir informācijas pārraide noteiktos attālumos, kad neizmanto elektriskos vadītājus vai vadus. Šie attālumi var būt īsi (piemēram, televīzijas pults un televizors) vai ļoti gari (piemēram, radiosakari tūkstošiem un pat miljoniem kilometru attālumā). Bezvadu sakari ir telesakaru nozare.
Termins bezvadu parasti tiek lietots saistībā ar elektrības vai elektronikas procesiem, kuri tiek veikti bez vadiem.
Bezvadu sakari mūsdienās tiek ļoti plaši izmantoti informācijas tehnoloģiju (IT) nozarēs. Bezvadu sakari ir pamatā mobilo telefonu, elektronisko piezīmjblociņu un bezvadu interneta darbības nodrošināšanā. Vēl bezvadu sakari plaši tiek izmantoti GPS ierīcēs, bezvadu datora peļu un klaviatūru darbībā, satelīttelevīzijā utt.
Horišņi Plavņi

Vēsture

Apdzīvotā vieta dibināta 1961. gadā kā Kremenčukas magnētiskās anomālijas jaunceļamā Dņepras dzelzs rūdu bagātināšanas kombināta pilsēta Komsomoļska pie Dņepras (Комсомольськ-на-Дніпрі) (pretstatā Komsomoļskai pie Amūras). Nosaukums patapināts no Komjaunatnes (Комсомол) — Komunistiskās jaunatnes organizācijas. 1972. gadā Komsomoļskai piešķirtas pilsētas tiesības, no 1977. gada — apgabala pakļautības pilsēta. Līdz 2016. gadam pilsētas nosaukums bija Komsomoļska (Комсомольськ); pārdēvēta pilsētas vietā kādreiz pastāvējuša ciema vārdā.
Izjuma

Par pilsētu

Pilsēta ir dzelzceļa un autoceļu mezgls. Tās teritorijā atrodas Kremeneca kalns, kuru ietver dabas liegums (apmēram 100 ha). Izjuma ir trešā lielākā pilsēta Harkovas apgabalā. Pilsētā darbojas optiskā stikla un aparātu rūpnīca (izveidota 1923. gadā). Tā ražo optiskās lēcas un medicīnisko optiku. Pilsētā darbojas arī maizes ceptuve un alus ražotne. Vagonu rūpnīca, kura tika izveidota jau 1915. gadā, nodrošina darbu vairāk kā 1000 strādniekiem. Tas ir viens no lielākajiem uzņēmumiem pilsētā. Apkārtnē iegūtie fosfāti tiek izmantoti minerālmēslu ražošanā. Apmēram 430 hektārus no pilsētas teritorijas aizņem mežs. Tikai 9 km attālumā no pilsētas atrodas lielākais Austrumukrainas ezers (Krasnooskoļkas). Pilsētā darbojas novadpētniecības muzejs. Kopš 2003. gada 26.augusta Izjuma ir Tukuma sadraudzības pilsēta.

Vēsture

Šajā reģionā no laika gala ir dzīvojuši kazaki, kas gadsimtiem ir bijuši reģiona vēstures veidotāji. Šī pilsēta atrodas ģeogrāfiski izdevīgā vietā un no seniem laikiem šeit ir norisinājušies notikumi, kas bijuši nozīmīgi gan reģiona, gan arī valsts līmenī. Jau no 6. līdz 8. gadsimtam šeit norisinājās aktīvas cīņas starp senkrievu ciltīm un klejotājciltīm, kas ieradās šeit, lai laupītu un iegūtu teritorijas. Pirmo reizi vēstures avotos Izjuma ir minēta 1571. gadā. Tobrīd ar vārdu Izjuma saprata ceļu, kurš veda uz Krievzemi šinī reģionā. 17. gadsimta sešdesmitajos gados šeit apmetās pirmie pārceļotāji, kas izveidoja sākumā ciemu, bet jau 1680. gadā Izjuma minēta kā mazpilsēta. 17. gadsimta astoņdesmitajos gados šeit tika uzbūvēts Izjumas cietoksnis (1681), kurš sastāvēja no "lielās" un "mazās" pilsētas. "Lielās" pilsētas vietā šobrīd atrodas Izjumas pilsētas centrālā daļa. Cietoksnis šajā pilsētas daļā aizņēma apmēram ceturto daļu. Vieta cietoksnim bija izvēlēta ļoti veiksmīgi, jo to no trim pusēm apņēma upe, bet ceturtajā pusē atradās kalns. Izjumas cietokšņa uzcelšanas datums ir arī pilsētas dibināšanas gads. Lai nodrošinātu drošību uz ceļiem, tajā laikā tika izveidoti arī sardzes punkti. 1685. Izjuma kļūst par pulka pilsētu, kur mitinās Izjumas kazaku pulks. Pilsētai ir pakļautas daudzas apkaimes pilsētas un miesti. Izjumas kazaku pulks piedalījās visos lielākajos Krievzemes karos līdz 1765. gadam. Šajā gadā tika likvidēta pulku sistēma un tika izveidota guberņu sistēma. Harkova kļuva par apgabala centru, bet Izjuma no 1780. gada par provinces centru. Jau divdesmitā gadsimta sākumā caur pilsētu sāka iet vilcieni, bet 1915. gadā tika izveidota neliela lokomotīvju remonta darbnīca, kura gadsimta laikā ir izaugusi par lielu un modernu uzņēmumu. 1916. gadā ar Nikolaja II lēmumu tika uzsākta pirmās optiskā stikla rūpnīcas celtniecība. Revolūcijas dēļ tā savu darbu uzsāka tikai 1923 gadā. 1923. gadā Izjuma kļuva par apriņķa centru, bet 1932. gadā par rajona nozīmes pilsētu. 1942. gadā Izjumas apkārtnē norisinājās ļoti smagas Otrā pasaules kara kaujas, kurās gāja bojā vairāki desmiti tūkstošu Sarkanās armijas karavīru. Pilsētas ģerbonis tika apstiprināts 2001. gada 25. septembrī. Šis ģerboņa variants parādījās jau 1863. gadā, bet tad to nepieņēma. Tas ģerbonis simbolizē ne tikai pilsētu, bet arī rajonu.
Pēteris Goļicins

Dzīvesgājums

Cēlies no kņazu Goļicinu dzimtas. Dzimis 1660. gadā Toboļskas un Kijevas vaivada Alekseja Goļicina un viņa sievas Irinas Hilkovas ģimenē. No 1684. gada nepilgadīgā Krievijas cara Pētera galminieks jeb stoļniks (стольник). Gatavojoties karam ar Zviedriju, 1698. gadā cars Pēteris viņu nosūtīja uz Venēciju, bet pēc kara sākuma 1701. gadā uz Vīni, kur viņš ķeizara Leopolda I galmā nesekmīgi risināja sarunas par Krievijas atbalstīšanu pēc tās armijas sakāves Narvas kaujā, piesolot katoļu ticības atļaušanu Krievijā.
Pēc atgriešanās Krievijā cars Pēteris viņu 1708. gadā iecēla par Arhangeļskas gubernatoru, 1710. gadā par Senāta locekli, 1712. gadā par Maskavas garnizona virskomendantu (обер-комендант). 1713. gada 24. aprīlī viņš tika iecelts par krievu ieņemtās Rīgas gubernatoru. 1718. gadā viņš lika uz robežas apcietināt valsts nodevībā apvainoto cara Pētera dēlu Alekseju, kas atgriezās no trimdas Neapolē. 1719. gadā Goļicins tika iecelts par Kijevas gubernatoru, miris 1722. gadā Kijevā.
Astoņkājis Pols

Astoņkājis Pols (angļu: Paul the Octopus; dzimis 2008. gada 26. janvārī, miris 2010. gada 26. oktobrī) bija astoņkājis no Veimutas, Anglijas. Tas dzīvoja Jūras dzīves centrā Oberhauzenē, Vācijā, un kļuva plaši pazīstams visā pasaulē, kad precīzi spēja paredzēt visu Vācijas futbola izlases spēļu rezultātus 2010. gada Pasaules kausa izcīņā, kā arī fināla iznākumu.
Polam uzvarētāja paredzēšanai tika novietotas divas kastes ar ēdamgliemenēm tajās, uz katras kastes bija to valstu karogi, kas piedalījās nākamajā futbola spēlē. Tika uzskatīts, ka tā valsts, no kuras kastes tas paņems pirmās gliemenes, arī uzvarēs spēlē. Pola prognozes bija precīzas četrām no sešām Vācijas izlases spēlēm 2008. gada Eiropas čempionātā, kā arī visās septiņās Vācijas izlases spēlēs 2010. gada Pasaules kausā. Vēl tas precīzi paredzēja Spānijas uzvaru pār Nīderlandi Pasaules kausa finālā.
Astoņkājis mira 2010. gada oktobrī.
Manometriskais spiediens

Izskaidrojums

Spiediens ir perpendikulārais spēks, kas iedarbojas uz virsmas laukuma vienību. SI spiedienu mēra ņūtonos uz kvadrātmetru, jeb paskālos.
Parasti spiedienu mēra arī atmosfērās, kas ir apmēram Zemes atmosfēras spiediens jūras līmenī (101325 Pa). Plaši lieto arī citas spiediena mērvienības. Tāpat spiedienu iedala atkarībā no mērīšanas veida.

Spiediena iedalījums pēc mērīšanas veida

Spiedienu parasti iedala manometriskajā, barometriskajā un absolūtajā spiedienā. Tos izšķir pēc tā, kāds spiediens tiek mērīts. Pēc tā tiek arī izvēlēta attiecīgā mērierīce šī spiediena mērīšanai.
Barometriskais spiediens ir spiediens ko iegūst spiedienu mērot ar barometru. Tas apzīmē atmosfēras spiedienu. Parasti tas tiek mērīts milimetros dzīvsudraba staba (mmHg). Barometru var izmantot arī augstuma mērīšanai – 1milibārs spiediena krituma uz 8 metriem.

Mērīšanas ierīces

Manometrus izšķir absolūtajos un atmosfēriskajos. Absolūtie manometri mēra spiedienu neatkarīgi no ārējās vides atmosfēras spiediena. Tie ir noslēgti un mēra spiedienu, kur nulles punkts ir standartarmosfēra (101325Pa). Šie manometri tiek izmantoti augsta vakuuma vai augsta spiediena apstākļos, jo nepieļauj vides iedarbību, kā arī ražotājiem dod iespēju izveidot papildu aizsargapvalku, avārijas gadījumiem.
Atmosfēriskie manometri kā mērīšanas nulles punktu ņem doto atmosfēras spiedienu. Šo manometru korpusos ir atmosfēras spiediena pievads, kas atkarībā no manometra uzbūves iedarbojas kā pretspēks mērāmajam spiedienam. Šiem manometriem, atvienojot no sistēmas, vienmēr ir jārāda nulle. Šos manometrus var atšķirt ar to, ka to mērvienību sistēmas apzīmējumam ir pievienots burts „g” (no angļu: gauge) (piem. psig).
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Viļakas novadā

Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Viļakas novadā.
 Kultūras pieminekļu karte
Šis saraksts tiek veidots no Vikidatiem, to periodiski atjaunina bots.
Dzeltenais drudzis

Dzeltenais drudzis ir akūta arbovīrusu ierosināta infekcijas slimība. Tā tiek pārnesta ar odu Aedes aegypti un citu Dienvidāfrikas mežos mītošu odu kodumiem. Vienīgie zināmie vīrusa saimniekorganismi ir odi un primāti (tai skaitā cilvēks).
Dzeltenā drudža izcelsme ir Āfrika, tomēr vergu tirdzniecības dēļ tas 16. gadsimtā tika ievazāts arī Dienvidamerikā. Kopš 17. gadsimta vairākas dzeltenā drudža epidēmijas ir izcēlušas gan Āfrikā, gan Amerikā, gan Eiropā.
Slimības inkubācijas periods ilgst 3—6 dienas. Slimības raksturīgākie simptomi ir augsta temperatūra, drebuļi, galvassāpes, sāpes muskuļos un mugurā, bezmiegs, palielinātas aknas un liesa, dzeltena ādas nokrāsa, dažkārt novērojama arī kuņģa un zarnu asiņošana. Simptomi pāriet pēc vairākām dienām. Smagākos gadījumos var iestāties nāve aknu un nieru mazspējas dēļ.
Galvenais profilakses pasākums pret dzelteno drudzi ir vakcinācija. Pēc Pasaules Veselības organizācijas datiem ik gadu ar dzelteno drudzi slimo 200 tūkstoši cilvēku, kas nav bijuši vakcinēti, un dzeltenā drudža dēļ notiek 30 tūkstoši nāves gadījumu. 90% dzeltenā drudža infekciju mūsdienās notiek Āfrikā.
24. septembris

24. septembris ir gada 267. diena pēc Gregora kalendāra (268. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 98 dienas.

Vārda dienas

Agris, Agrita
Dodžs

Dodžs (itāļu: Doxe, angļu: Doge; no latīņu: Dux — ‘spēks, līderisms’) ir vēlēta valsts vadītāja tituls un amats dažās pilsētvalstīs — Venēcijā (697—1797), Dženovā (1339—1797), Senarikā (1343—1797) — viduslaikos mūsdienu Itālijas teritorijā.
Tituls radies 697. gadā, kad Venēciju uz laiku pakļāva Bizantijas impērija, un dodžs bija imperatora vietvaldis (pirmais Venēcijas dodžs: Paulo Lučio Anafesto). Venēcijai kļūstot par republiku, tas saglabājās kā valsts galvas tituls. Tituls nebija mantojams, dodžs valdīja līdz pat savai nāvei (lai gan bija atsevišķi gadījumi, kad dodžus atcēla no amata, ja uzskatīja, ka tie nav titula cienīgi).

Ievēlēšana

Izvēlēti tika no konkrēta aristokrātu dzimtu loka, praktiski uz mūžu. 1172. gadā dodžu ievēlēšanas procedūra kļuva visai sarežģīta: 40 patriciešu komiteja (1229. gadā komiteju palielināja līdz 41 loceklim) balsoja par vienu no četriem kandidātiem, kurus bija izvirzījusi Lielā padome.
No 1268. gada vēlēšanām bija 11 kārtas, bet no 30 Lielās padomes locekļiem izvēlējās 9, kuri izvēlējās 40 komitejas locekļus, kuri izvēlējās 25 kandidātus, no kuriem beigās atlasīja 9 locekļus. Šie 9 patricieši izvēlējās 45 vīru vēlētāju grupu, kura balsošanu rezultātā saruka līdz 11 locekļu komisijai, kas beidzot ievēlēja 41 cienījamāko vīru vēlētāju loku, kas, savukārt, ievēlēja dodžu. Šādai sistēmai vajadzēja novērst iespēju, ka varu uzurpē kāda viena partija vai klans.
Kad dodžs bija ievēlēts, viņu iepazīstināja ar tautu publiskā ceremonijā: "Tas ir jūsu dodžs, ja jums nav iebildumu". Pēc tam jaunievēlētais dodžs zvērēja dzīvot un darboties saskaņā ar likumiem un valsts labā.
Sākot ar 1000. gadu tika ieviesta ceremonija, kurā dodžs tika simboliski salaulāts ar jūru (Sposalizio del Mar): uz valsts galeras "Bukintoro" (Bucintoro) viņš izbrauca atklātos ūdeņos, kur ar vārdiem - "Desponsamus te, mare" ("Laulājos ar tevi, jūra"), - iemeta viļņos zelta gredzenu.
No 1268. gada ieviesa arī vicedodža un dodža konsultanta amatus.

Dodža tērps

Dodžam nācās valkāt īpašas formas cepuri (corno ducale), kuru katru gadu jaunu tas saņēma no sv. Zakarija (San Zaccaria) klostera abateses rokām, zobenu, purpura mantiju ar sermuļa apkakli un purpura zābakus.

Ierobežojumi

Dodža tiesības un pienākumi bija strikti reglamentēti. Viņš nedrīkstēja viens, bez pavadoņiem parādīties publiski; nedrīkstēja vienatnē tikties ar ārvalstu pārstāvjiem; nedrīkstēja bez lieciniekiem atvērt diplomātiskos pasta sūtījumus. Dodžam nedrīkstēja būt īpašumi citu valstu teritorijās.
1501. gadā ieviesa likumu, saskaņā ar kuru pēc dodža nāves varēja kompensēt zaudējumus, ja tādi radušies viņa valdīšanas laikā.
Titulu likvidēja 1797. gadā, kad Ziemeļitāliju iekaroja Francija.
Arvis Juzups

Biogrāfija

Arvis Juzups dzimis 1992. gada 2. augustā Priekulē trīs bērnu ģimenē, Arvis ir vecākais bērns. Mācījies Vaiņodes vidusskolā un paralēli apguvis rokasbumbas spēli Liepājas rajona sporta skolā. A. Juzupa pirmais treneris bijis Liepājas Sporta skolas treneris un rokas bumbas spēlētājs Zigmunds Mickus. Rokasbumba ir Juzupu ģimenes "asinīs", sākot no vecvecākiem un beidzot ar pašu A. Juzupu. Abi A. Juzupa brāļi arī spēlē rokasbumbu Liepājas rajona sporta skolā, vidējais brālis Mārtiņš Juzups spēlē HK Vaiņode.

Sasniegumi

A. Juzups bijis Latvijas jaunatnes un junioru izlašu kandidāts.
2012./2013. gada sezonā nominēts kā "Labākais labais malējais" Latvijas virslīgā.
2013. gadā kļuvis par Latvijas izlases kandidātu. Debiju valstvienībā piedzīvoja 2016. gada 2. novembrī 2018. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas mačā pret Ungārijas izlasi, bet pirmos vārtus (2) guva nākamajā spēlē 6. novembrī pret Dānijas izlasi .
Viļakas iela (Rēzekne)

Ielas raksturojums

Viļakas iela sākas krustojumā ar Atbrīvošanas aleju, Rēzeknes Ziemeļu rajonā, un iet ziemeļrietumu-rietumu virzienā kā nosacīti 4 joslu asfaltēta iela. Bet pirms dzelzceļa pārbrauktuves, kura ved uz RSEZ SIA "Verems", Viļakas iela no četru joslu ielas pārtop par divu joslu ielu. Pēc dzelzceļa pārbrauktuves iela pagriežas vairāk ziemeļrietumu virzienā. 120 metrus tālāk, tieši pirms Rēzeknes pilsētas robežas, Viļakas iela savienojas ar Komunālo ielu.
Stučevā Viļakas iela taisa dažus lokus un pēc dzelzceļa pārbrauktuves pāri Kārsavas — Rēzeknes I posmam iela pagriežas dienvidrietumu virzienā, un turpat ceļa asfalta segumu nomaina grants segums. Pēc 150 metriem, Rēzeknes pilsētas teritorijā — Makarovkā, Viļakas iela pagriežas vairāk rietumu virzienā, kur jau pa taisno iet līdz pat Rīgas ielai.

Sabiedriskais transports

Pa visu Viļakas ielu abos virzienos kursē 28. maršruta autobuss. Vienīgi Stučevā autobuss nogriežas uz lauku ceļu, lai aizvestu pasažierus līdz Ančupānu kapiem, un pēc tam pa šo pašu ceļu atgriežas atpakaļ uz Viļakas ielu.
Baltkrievijas himna

„Mēs, baltkrievi” (baltkrievu: Мы, беларусы) ir Baltkrievijas Republikas himnas neoficiālais nosaukums, kā arī tās pirmie vārdi. Tās oficiālais nosaukums ir „Balkrievijas Republikas valsts himna” (baltkrievu: Дзяржаўны гімн Рэспублікі Беларусь). Tā tika uzrakstīta un pieņemta 1955. gadā, bet tajos laikos tā bija Baltkrievijas PSR himna. Mūziku tai sakomponēja Ņescers Sakaloiskis (Несьцер Сакалоўскі), bet vārdus uzrakstīja Mihass Klimovičs (Міхась Клімовіч). Pēc Padomju Savienības sabrukuma Baltkrievijas himna bija šīs pašas dziesmas mūzika bez tās vārdiem. Jaunos vārdus, kurus uzrakstīja Sakaloiskis un Uladzimirs Karizna (Уладзімір Карызны), tika pieņemti ar 2002. gada 2. jūlija Baltkrievijas prezidenta Aleksandra Lukašenko dekrētu. Mūzika tika paturēta pateicoties tās vēsturiskajām saiknēm ar Baltkrieviju.
Lietuvas kosmosa asociācija

Lietuvas kosmosa asociācija (lietuviešu: Lietuvos kosmoso asociacija, LKA) ir kosmiskās jomas asociācija Lietuvā. Tajā apvienojušās organizācijas un uzņēmumi, kas darbojas inženierijas, informācijas tehnoloģiju, dabas resursu, lauksaimniecības, biomedicīnas, biotehnoloģiju un fundamentālās zinātnes jomā. Asociācija dibināta 2009. gadā.
LKA biedri ir aktīvi iesaistīti Ielejas programmā (Slėnių programose), Nacionālajā kompleksajā programmā (Nacionalinėse kompleksinėse programose), Apvienotajā pētniecības programmā (Jungtinių tyrimų programose) un Eiropas FP7 programmā (7th Framework Programme).
2014. gadā kosmosā tika palaists Lietuvas viens no diviem pirmajiem pavadoņiem LitSat-1. Šis projekts bija Lietuvas kosmosa asociācijas un Kauņas tehnoloģiju universitātes ilgtermiņa kosmosa programmas pirmais posms.

Vēsture

2007. gadā vairākas Lietuvas institūcijas un uzņēmumi noslēdza sadarbības līgumu, lai veidotu Nacionālo kosmosa tehnoloģiju platformu. 2009. gada 26. jūnijā 22 dalībnieki dibināja Nacionālo kosmosa asociāciju. 2010. gada 7. jūlijā tā pārdēvēta par Lietuvas kosmosa asociāciju.
2010. gadā asociācija dibināja Kosmosa zinātnes un tehnoloģiju institūtu.