Latviešu virtuve

Latviešu virtuve ir latviešiem raksturīgo ēdienu un to gatavošanas īpatnību kopums, kas veidojies dažādu ģeogrāfisku un vēsturisku apstākļu ietekmē.
Latviešu virtuvē galvenokārt ietilpst vietēji lauksaimniecības produkti. Tā kā Latvija atrodas pie Baltijas jūras austrumu krasta, ievērojamu daļu virtuves aizņem arī zivju ēdieni. Tā ietekmējusies arī no tuvākām un tālākām valstīm, īpaši Vācijas. Bieži izmantotie produkti ir iegūstami tepat Latvijā: zivis, rudzi, kartupeļi, kvieši, mieži, kāposti, sīpoli, olas un cūkgaļa. Latviešu nacionālie ēdieni ir trekni un sātīgi, tajos parasti netiek izmantotas garšvielas. Raksturīgs latviešu virtuves ēdiens ir vārīti pelēkie zirņi ar ceptu speķi.

Mūsdienu latviešu virtuve

Mūsdienu latviešu virtuvi raksturo ēdieni, kas var ievērojami atšķirties no tiem, kuri tikuši ēsti pirms vairākiem gadsimtiem zemnieku saimniecībās.
Brokastīs nereti tiek ēstas putras, sviestmaizes un ceptas vai vārītas olas.
Tiek pieņemts, ka pusdienu ēdienam ideālā gadījumā jāsastāv no trim ēdieniem — zupas, „otrā” un saldā ēdiena. No zupām vispopulārākās ir soļanka, borščs, biešu zupa, skābo kāpostu un dārzeņu zupa. Zupas gandrīz vienmēr tiek papildinātas ar nelielu daudzumu skābā krējuma. Siltajos gadalaikos ārkārtīgi lielu popularitāti bauda aukstā zupa, kas pagatavota no kefīra un marinētām bietēm. Pie zupas noteikti jāēd rudzu maize. Otrajā ēdienā visiecienītākā ir olā apcepta karbonāde. Mājās gatavotās pusdienās izplatītās ir arī kotletes un cūkgaļas cepetis. Kā blakusēdiens tiek ēsti cepti vai vārīti kartupeļi un sautēti skābie kāposti. Pēc tam bieži vien tiek ēsti saldie ēdieni, kuri pagatavoti, izmantojot ķīseli (piemēram, auksta mannas biezputra ķīselī vai kafijas krēms ķīselī), kā arī debesmanna.
Vakariņās bieži vien tiek ceptas plānās vai biezās pankūkas, kuras tiek ēstas ar krējumu, ievārījumu vai medu.

Eiropas Savienības politika

Eiropas Savienības pārtikas kvalitātes shēmās patlaban iekļauti 6 latviešu tradicionālās virtuves ēdieni un Latvijas izcelsmes produkti — salinātā rudzu rupjmaize, sklandrausis, Carnikavas nēģi, Latvijas lielie pelēkie zirņi, Jāņu siers un Rucavas baltais sviests.
Pirmais no Eiropas Savienības shēmās iekļautajiem Latvijas pārtikas produktiem bija sklandrausis, kura pieteikumu iekļaušanai pārtikas kvalitātes shēmā „Produkti ar garantētām tradicionālām īpatnībām” 2011. gada 13. decembrī Eiropas Komisijai nosūtīja 6 Kurzemes saimnieču biedrība „Zaļais novads”. 2013. gada 11. oktobrī ar regulu Nr. 978/2013 Eiropas Komisija šo pieteikumu apstiprināja, Eiropas Savienības līmenī atzīstot sklandrausi par produktu ar garantētām tradicionālām īpatnībām.
2012. gada 11. oktobrī Eiropas Komisijai nosūtīja pieteikumu ar cukuru vai miltu plaucēšanu saldinātā rupjmaizes paveida — salinātās rudzu rupjmaizes — iekļaušanai tajā pašā „Produkti ar garantētām tradicionālām īpatnībām” shēmā, ko 2014. gada 8. janvārī ar regulu Nr. 12/2014 Eiropas Komisija arī apstiprināja.
Trešais ES shēmās un pirmais „Aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā” iekļautais Latvijas produkts ir Carnikavas nēģi, kura pieteikumu Eiropas Komisijai nosūtīja 2013. gada 11. septembrī, bet apstiprināja 2015. gada 13. februārī ar regulu Nr. 269/2015.