Salacgrīvas novads

Daba

Salacgrīvas novada piejūras rajonā ir sastopamas 4 sugu gliemeņu sugas: Lielā smilšgliemene (''Mya arenaria''), Baltijas plakangliemene (''Macoma Baltica''), Lamarka sirsniņgliemene (''Cerastoderma glaucum'') un Parastā ēdamgliemene (''Mytilus trossulus''). Agrāk ar gliemenēm vietējie iedzīvotāji baroja vistas, lai to olu čaumalas būtu spēcīgākas.
Salacgrīvas novads ir Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāta sastāvdaļa, un tā teritorijā atrodas dabas liegums "Vidzemes akmeņainā jūrmala". Dabas liegums 3370 ha lielā platībā ietver 12 kilometrus garu jūras krasta posmu. Teritorijā sastopami ļoti reti un aizsargājami biotopi, kādus citur Latvijā nevar sastapt. Pludmales ir klātas ar laukakmeņiem un oļiem, pļavām, priekškāpām jeb baltajām kāpām. Starp tām un mežu slēpjas tāds neparasts biotops kā pelēkās kāpas. Jūras krastos redzami smilšakmens atsegumi. Akmeņainajā jūrmalā atklāti gan tipiskas, gan retas un aizsargājamas jūras piekrastes sugas un biotopi. Tajā atrodama 31 reta un aizsargājama floras un faunas suga.
Pludmalē un piekrastes zemūdens daļā atrodošie laukakmeņi spēcīgo vēju un vētru laikā mazina viļņu spēku un darbojas kā „bremzes”, tādēļ tie uz krastiem nerada erodējošu ietekmi, kā arī pasargā zemesragus no izskalošanas.
Baltijas jūras krastā apskatāmi smilšakmens atsegumi ir tikai "Vidzemes akmeņainajā jūrmala". Tie veidojušies vairāk kā pirms 350 miljoniem gadu. Vislielākie no šāda veida atsegumiem ir Veczemju klintis.

Vēsture

Pie Salacgrīvas ir atrasts akmens laikmeta cirvis, kas vedina domāt par ļoti senām apmetnēm šajā pusē. 1973. gadā Juris Urtāns Svētupes labajā krastā pie Kuiķuļiem izpētījis divas smilšakmens Lībiešu upuralas. Arheoloģiskie atradumi apstiprināja, ka alās līdz 14. gadsimtam atradušās senas lībiešu kulta vietas.  Lielākā ala ir zema un šaura 46 m gara, bet mazākā – 19,5 m gara un pat līdz 2m augsta. Uz alu sienām atklāti dažādas senču maģiskās zīmes kā Jumis, lietuvēna krusts un citas zīmes. Priekštelpā atrada 628 monētas un 35 senlietas, kā arī organiskas cilmes ziedojumus. Indriķa hronikā minēts, ka 1205. gadā katoļu priesteris Alobrands Gaujas līvu zemē dibināja baznīcu un uzsāka kristietības sludināšanas misiju Turaidas pilsnovadā. 
1207. gadā Salacas grīva nonāca Livonijas bīskapijas, vēlāk Rīgas arhibīskapijas t.s. Līvu galā.
No hronikas zināms, ka 1216. gada pavasarī iebrucēji no Sāmsalas pa Salacas upi (latīņu: Saletsa) iebruka letu zemēs ap Burtnieku ezeru. 1226. gadā bīskaps Alberts lika celt Salacas pili upes stāvākajā ziemeļu krastā, apmēram puskilometru no upes grīvas, lai pārraudzītu pieeju Salacas ūdensceļam.
1474. gadā Rīgas arhibīskaps Silvestrs Stodevešers sabiedrojās ar Zviedrijas karali pret Livonijas ordeni, tādēļ Salacgrīvā izcēlās zviedru desants, tomēr Livonijas ordeņa karaspēks pili atguva un paturēja savā kontrolē līdz 1485. gadam.
1508. gadā pirmo reizi pieminēta Salacas baznīcas draudze. Livonijas kara laikā 1561. gadā novads nonāca Polijas-Lietuvas pārvaldītās Pārdaugavas hercogistes sastāvā, bet pēc poļu-zviedru kara (1600-1629) Zviedru Vidzemes teritorijā, 1633. gadā Salacas pils pēdējo reizi pieminēta kā nocietinājums, pēc tam tā tika pilnīgi nopostīta Otrā Ziemeļu kara laikā.
Pēc 1866. gada pagastu pašvaldību likuma izsludināšanas agrāko Salacgrīvas draudzes novada muižu pagastu vietā izveidoja Ainažu un Vecsalacas pagastus. 1903. gadā tika atklāta Ainažu osta, ko 1912. gadā ar iekšzemi savienoja Ainažu—Valmieras—Smiltenes šaursliežu dzelzceļš. 
1908. gadā pār Salacas upi pie Vecsalacas muižas uzbūvēja dzelzsbetona tiltu, ko atklāja 1909. gada 13. jūnijā. Vecsalacas tilts ir viens no diviem tiltiem Latvijas zemesceļos, kas fragmentāri saglabājies no dzelzsbetona ēras sākumposma. 1918. gadā, sadalot Vecsalacas pagastu, izveidoja Salacas un Svētciema pagastus.
2009. gadā apvienoja Salacgrīvas un Ainažu pilsētas ar lauku teritorijām un Liepupes pagastu, iekļaujot jaunizveidotajā Salacgrīvas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas Salacgrīvas novadā ir Salacgrīva, Ainaži, Dunte, Duntes skola, Mustkalni, Liepupe, Jelgavkrasti, Lembuži, Prinkas, Tūjasmuiža, Tūja, Mežciems, Ķurmrags, Meleki, Vitrupe, Šķirstciems, Lāņi, Svētciems, Vecsalaca, Korģene, Kuiviži un Mērnieki.

Pašvaldība

Salacgrīvas domi veido 15 ievēlēti deputāti: Partijas „Reģionu Alianse” pārstāvji Dagnis Straubergs, Ilona Balode, Dace Martinsone, Skaidrīte Eglīte, Lija Jokste, Andris Zunde, Aija Kirhenšteina, Jānis Cīrulis, Māris Trankalis, Sanita Šlekona, Gints Šmits, Normunds Tiesnesis, Inga Čekaļina, Aleksandrs Rozenšteins, kā arī partijas "Visu Latvijai!"-"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" pārstāve Anda Alsberga.

Izglītība

Zviedru Vidzemes laikā 17. gs. Salacas draudzes novadā tika izveidota pirmā draudzes skola, sākumā skolā mācījušies tikai 7 skolēni. 18. gadsimta otrajā pusē skolēnu skaits ātri pieauga, 1788. gadā Salacas draudzē bija 144 zēni un 102 meitenes, 125 vīrieši un 68 sievietes. 19. gs. draudzes skolas kļuva par augstākās pakāpes skolu ar 2 – 3 gadīgu mācību kursu un tajās uzņēma tikai pagastskolu beigušus 14 – 16 gadus vecus jaunekļus. Mācības bija par maksu, tādēļ vecākiem, kuri vēlējās izglītot savus bērnus, nācās šķirties no 6 līdz 7 rubļiem gadā, tāpēc skola pieejama tikai turīgākajiem saimnieku un muižas kalpotāju bērniem.
19. gs. vidū trūcīgajos jūrmalas apvidos notika zemnieku masveida pāriešana pareizticībā, jo izplatījās baumas, ka Krievijas impērijas valdība visiem, kuri pieņems pareizticību, par brīvu dos zemi. Saistībā ar to 1850. gadā Salacgrīvā tika atvērta pareizticīgo draudzes skola, bet Vecsalacā un Svētciemā sāka darboties palīgskolas, kurās strādāja viens pagasta ievēlēts skolotājs.
Mūsdienās Salacgrīvas novadā darbojas Salacgrīvas un Liepupes vidusskola, kā arī Krišjāņa Valdemāra Ainažu pamatskola.

Sports

Salacgrīvas novada un Limbažu novada pašvaldībām ir kopīgi izveidota iestāde – Limbažu un Salacgrīvas novadu sporta skola.
Populārākais sporta veids novadā ir basketbols.  Basketbola klubs Salacgrīva ir galvenā organizācija, kas nodarbojas ar sporta veida popularizēšanu un pasākumu organizēšanu. BK Salacgrīva startē Latvijas basketbola līgas trešajā divīzijā. Organizācija apvieno četras komandas - BK Salacgrīva, Grīva, Kopturis-A, Salacgrīvas vidusskola. Pludmales strītbols un Salacgrīvas krastu mačs ir nozīmīgākie pasākumi.

Ainažu kultūras nams

Kultūras biedrību Ainažos nodibināja jau 1926. gadā un tajā darbojās deju kolektīvs un koris. Kultūras nama ēka pēc P. Kundziņa projekta celta 1928. gadā un tās celtniecībā lielus līdzekļus ieguldīja Jānis Asars un Remberts Rungainis. Tajā tiek svinēti valsts svētki, kā arī notiek daudz un dažādi pasākumi.
Kultūras namā darbojas sešas tautas mākslas un interešu grupu kolektīvi: Jauktais koris „Krasts”, jauniešu deju kolektīvs „Randiņš”, pieaugušo un skolēnu amatierteātris un bērnu deju kolektīvi „Zvirgzdiņi” un „Jūrmalnieks”.

Liepupes pagasta tautas nams

Nama ēka būvēta 1907. gadā pagasta valdes un tautas nama vajadzībām. Liepupē darbojas jauktais koris „Pernigale” (dibināts 1904. gadā kā Liepupes dziedāšanas biedrības kori, kopš 1926. gada koris piedalās Vispārējos latviešu Dziesmu un Deju svētkos), Liepupes amatierteātris (dibināts 2006. gadā), vidējas paaudzes deju kolektīvs „Ulubele”, jauniešu deju kolektīvs "Liepupīte", vīru ansamblis (dibināts 2007. gadā), Etnisko tradīciju kopa „Skale” (dibināta 2010. gadā), Valda Andersona kapela.

Lauvu tautas nams

Lauvās vienā ēkā darbojas Lauvu Tautas nams, Salacgrīvas novada domes dienas centra bērniem Lauvu filiāle un saviesīgā biedrība „Svētupes Lauva”. Reizi divos mēnešos tautas namā iespēja satikties ar Salacgrīvas novada domes sociāliem darbiniekiem, kā arī ģimenes ārsti Sk. Eglīti.

Tūrisms

Salacgrīvas novadā informāciju var iegūt Salacgrīvas informācijas centrā un Ainažu tūrisma punktā.
Salacgrīvas novada pludmale jebkurā gadalaikā ir lielisks pārgājiena maršruts ar iespēju brīvi izvēlēties gājiena sākuma un beigu punktus. Ziemā pludmales pārvēršas par nebeidzami garām slēpošanas trasēm.