google/wiki40b huggingface dataset:
Akuzatīvs

Akuzatīvs (sengrieķu: αἰτιατική, latīņu: casus accusativus) ir vārda locījums, kas paskaidro priekšmetu vai personu. Akuzatīvs atbild uz jautājumu ko?.
Deklarācija par to personu tiesībām, kuras pieder pie nacionālām vai etniskām, reliģiskām un lingvistiskām mazākumgrupām

Deklarācija par to personu tiesībām, kuras pieder pie nacionālām vai etniskām, reliģiskām un lingvistiskām mazākumgrupām pieņemta ANO Ģenerālajā asamblejā 1992. g. 18. decembrī, bez balsošanas, ar rezolūciju Nr. 47/135.
Tās būtiskākās atziņas par personu tiesībām koncentrētas 2. pantā (panta pirmā daļa — ‘Personām, kuras pieder pie nacionālām vai etniskām, reliģiskām un lingvistiskām mazākumgrupām (..) ir tiesības brīvi un bez iejaukšanās un bez jebkāda veida diskriminācijas baudīt savu kultūru, sludināt un piekopt savu reliģiju un lietot savu valodu kā privāti, tā arī sabiedrībā’) un par valstu pienākumiem — 1., 4. un 5. pantā (1. panta pirmā daļa — ‘Valstīm jāaizsargā nacionālo vai etnisko, kultūras, reliģisko un lingvistisko mazākumgrupu pastāvēšana un identitāte un jāsekmē tādu apstākļu radīšana, kas attīstītu šo identitāti’).

Starptautiskie dokumenti, kas atsaucas uz deklarāciju

Eiropas Padomes Vispārējā konvencija par nacionālo minoritāšu aizsardzību atsaucas uz deklarāciju sava Paskaidrojošā ziņojuma 24. pkt.
NVS konvencija par to personu, kas pieder pie nacionālām mazākumgrupām, tiesību aizsardzību atsaucas uz deklarāciju savā preambulā.
OA-5

Derīgā krava

Kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā atradās 2209 kg kravas: lietas apkalpei (pārtika, apģērbs, higiēnas materiāli — 585 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (1023 kg), krava zinātniskajiem pētījumiem (498 kg), datoru iekārtas (56 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (5 kg), krava Krievijas segmentam (42 kg). Kopējā kravas masa ar iepakojumu bija 2342 kg. Nehermetizētā krava (83 kg) bija Cubesat nanopavadoņi: Lemur-2 14, Lemur-2 15, Lemur-2 16, Lemur-2 17.

Lidojuma gaita

Cygnus tika palaists 2016. gada 17. oktobrī 23:45:35 UTC ar nesējraķeti Antares 230 no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (MARS) starta laukuma LP-0A. Šis bija raķetes Antares 230 pirmais starts.
23. oktobrī Cygnus pietuvojās stacijai. 11:28 UTC kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru, kuru vadīja Ketlīna Rubinsa. 14:53 UTC Cygnus bija pievienots pie Unity moduļa apakšējās pieslēgvietas.
21. novembrī 11:25 UTC ar Canadarm2 manipulatoru Cygnus tika atvienots no Unity moduļa. 13:22 UTC tas palaists brīvā lidojumā.
22. novembrī kravas kuģa iekšienē tika veikts eksperiments Saffire-2, lai pētītu materiālu degšanu kosmosā.
25. novembrī orbīta tika paaugstināta līdz 495 × 504 km. 20:15 UTC no ārpusē uzmontētās CubeSat izmešanas iekārtas NanoRack palaisti divi nanopavadoņi Lemur-2. 26. novembrī 00:10 UTC palaisti vēl divi Lemur-2.
27. novembrī tika iedarbināts Cygnus galvenais dzinējs, un kravas kuģis nogāja no orbītas. 23:36 tas sasniedza atmosfēras blīvos slāņus un sadega.
Lauku māja ar krāsni

Apraksts

Tā gleznota ar eļļas krāsu uz audekla, kura izmēri ir 65,5 x 84 centimetri. Glezna atrodas Tartu mākslas muzeja kolekcijā.

Analīze

Gleznā attēlota sieviete, kura stāv pieticīgā lauku mājā pie krāsns un sildās.
Andrejs Kiviļevs

Karjera

Dzimis Taldikorganā, Kiviļevs savu amatiera sportista karjeru uzsāka Spānijā, bet vēlāk pārcēlās uz Franciju, kur pārstāvēja EC Saint-Etienne komandu. 1993. gadā viņš veiksmīgi startēja Regio-Tour sacensībās, kuras bija īpaši veiksmīgas Kazahstāns pārstāvjiem: Kiviļevs uzvarēja punktu kategorijā, bet komandas biedrs Aleksandrs Vinokurovs uzvarēja kombinācijā, kā arī komanda uzvarēja savā ieskaitē. 1998. gadā viņš parakstīja profesionālu līgumu ar Festina, kuru pārstāvēja līdz 1999. gadam. Festina komandā viņa rezultāti bija piezemēti un labākais rezultāts bija piektā vieta Cīrihes čempionātā un septītā Critérium International sacensībās. Lai arī viņa nebija uzvaru profesionālā konkurencē, Kiviļevs ar savu braukšanas stilu piesaistīja līdzjutējus un par spīti interesei no US Postal Service, 2000. gadā parakstīja līgumu ar Ag2r Prévoyance, bet pēc gada pārcēlās uz Cofidis. Cofidis komandā viņa karjera sāka attīstīties: pirmajā sezonā viņš uzvarēja Route du Sud sacensībās un Dauphiné Libéré piektajā posmā starp Romānu un Grenobli, bet arī uzrādīja sensacionālu sniegumu Tour de France. Zaudējis vairāk kā astoņpadsmit minūtes vējainajā un nogurdinošajā 4. posmā starp Ui un Verdenu, Kiviļevam komanda atļāva piedalīties atrāvienā ar četrpadsmit braucējiem 8. posmā starp Kolmāru un Pontarljē, kurš ieguva 33 minūšu pārsvaru pār sacensību favorītiem. Kiviļevs bija spējīgs kalnu braucējs un lielajos kalnos nezaudēja daudz spēku. Viņu pievīla individuālā brauciena prasmes un pēdējā individuālajā braucienā viņš zaudēja vietu uz pjedestālā Hosebam Beloki. Tomēr viņš spēja kopvērtējumā ierindoties 4. vietā.

Nāve

2003. gada 11. martā Kiviļevs piedalījās Parīze-Nica otrajā posmā starp Laklaetu un Sentetjēnu. Aptuveni četrdesmit kilometrus pirms posma finiša, peletonam dodoties cauri Senšamonai, Kiviļevs sadūrās ar savu komandas biedru Mareku Rutkeviču un Folkeru Ordovski no Team Gerolsteiner, kuri netika nopietni savainoti un spēja pabeigt posmu. Kiviļevs bez ķiveres atsitās pret zemi un nepiecēlās. Viņš komas stāvoklī tika nogādāts Senšamonas slimnīcā, bet vēlāk ar helikopteru pārvests uz intensīvās aprūpes nodaļu Sentetjēnas slimnīcā, kur viņam noteica diagnozi ar nopietnu galvaskausa traumu un divām lauztām ribām. Nakts laikā viņa situācija pasliktinājās un viņš mira no savainojumiem 12. marta plkst. 10. Viņam palika sieva Natālija un sešus mēnešus vecs dēls Leonardo. Dažas dienas vēlāk viņa draugs Aleksandrs Vinokurovs uzvarēja sacensībās.
Frīdrihs fon Bergs

Dzīvesgājums

Cēlies no fon Bergu dzimtas. Dzimis 1794. gada 26. maijā Sangastes muižā pie Valgas (tagad Igaunijas dienvidos). Mācījās Tērbatas guberņas ģimnāzijā, no 1810. gada studēja Tērbatas universitātes filozofijas fakultātē. Pēc 1812. gada kara sākuma viņš iestājās Liepājas kājnieku pulkā un piedalījās Ķekavas kaujā, pirms kuras viņš esot pārģērbies par latviešu zemnieku un izlūkojis pretinieka pozīcijas.
Kā podporučiks piedalījās sekojošajā karagājienā cauri Eiropai pret Napoleona armiju. 1819. gadā atgriezās Krievijā, kur tika iecelts pulkveža pakāpē. Darbojās Krievijas impērijas vēstniecībās Minhenē un Neapolē. Lai pārstāvētu Krievijas intereses Centrālāzijas reģionā, 1822. gadā viņu nosūtīja diplomātiskā misijā uz Orenburgu. 
Krievu-turku kara (1828–1829) laikā Frīdrihs fon Bergs bija ģenerālštāba priekšnieks. 1831. gadā viņš Triestē apprecējās ar itāļu grāfa Anoni atraitni Donnu Moconi (Mozzoni, 1786-1874).
Polijas-Lietuvas Novembra sacelšanās laikā 1831. gadā viņš piedalījās vairākās kaujās pret sacelšanās dalībniekiem un viņu paaugstināja par ģenerālleitnantu un Krievijas armijas ģenerālštāba priekšnieku Polijā.       
1843. gadā viņu iecēla par Krievijas armijas infantērijas ģenerāli un ķeizariskā ģenerālštāba ģenerālkvartīrmeistaru (генерал-квартирмейстер). 1849. gada Ungārijas sacelšanās laikā viņš pārstāvēja Krievijas diplomātiskās intereses Vīnes galmā, kur viņu iecēla Austrijas impērijas grāfa kārtā.
Krimas kara laikā ģenerālis fon Bergs vadīja Igaunijas piekrastes, pēc tam, kā Somijas ģenerālgubernators, Somijas aizsardzību pret Lielbritānijas flotes uzbrukumiem. Par panākumiem šajā postenī viņam 1856. gadā piešķīra Sangastes grāfa titulu.
1863. gada Polijas sacelšanās laikā ģenerāli fon Bergu iecēla par Polijas vietvalža lielkņaza Konstantīna Romanova adjutantu, pēc tam par vietvaldi. Kā reālais Krievijas varas pārstāvis Polijā viņš bija atbildīgs par sacelšanās apspiešanu.
Miris 1874. gada 18. janvārī brauciena laikā uz Pēterburgu. Apglabāts dzimtas kapličā Beļavas muižas parkā.

Piemiņa

Fon Bergu dzimta 1790. gadā (pēc citiem avotiem 1765. gadā) Beļavas muižas parkā uzcēla kapliču – panteonu. 
Kapliču apņēma divas apaļas terases ar laukakmeņu sienām.
Pēc Otrā pasaules kara kapliča pilnīgi izdemolēta un izrakņāta. Mūsdienās saglabājušies kaili kapličas ķieģeļu mūri ar kupolpārsegumu, uz augšējās terases atrodamas haotiski samestas kapu plāksnes un bedres. Blakus kapličai muižas parkā izmētāti fasādes un ieejas dekoratīvie elementi un detaļas.
Šarūns Sauka

Dzīve un darbs

Šarūns Sauka dzimis 1958. gadā Viļņā. No 1976. līdz 1983. gadam studējis Lietuvas Nacionālajā institūtā, Viļņas Mākslas akadēmijā. 1989. gadā ticis nominēts Lietuvas kultūras un mākslas balvai par diptihu "Žalgiras kauja" (lietuviešu: Žalgirio mūšis). Lietuvas Prezidenta pilī atrodas viņa monumentālais darbs "Lietuvas tūkstošgade" (2008-2012). Sauka šobrīd dzīvo Dusetās, nelielā pilsētā Lietuvas ziemeļaustrumos.
Saukam ir divi bērni: gleznotāja Monika Saukaite un tēlnieks un rakstnieks Mikols Sauka.
Šarūna darbs gan kritiķu, gan nespeciālistu skatījumā tiek vērtēts kā "atšķirīgs"; šī atšķirība Saukas darbos ir pastāvīga. Darbos bieži parādās reliģisks simbolisms, asi krāsu kontrasti, tēli un objekti sadalīšanā stāvoklī. Bieži atrodamas asinis, iekšējie orgāni, atdalītas ķermeņa daļas un slaktiņu attēlojums. Daudzās gleznās viņš izmanto savu seju, reizēm savu radinieku sejas; upurim un agresoram bieži vien ir tā pati seja. Pilnai viņa darbu novērtēšanai nepieciešams izprast komunistiskā terora apjomu un nežēlību Lietuvā un citās Austrumeiropas valstīs un izpratne par dažām pamata metafiziskajām un arhetipiskajām idejām, kas ir viņa pasaules uzskatu un izjušanas pamatā.

Personība

Š. Sauka pazīstams ar savu izolēto dzīves veidu, nevēlēšanos runāt par savu darbu vai sniegt intervijas. Kā mākslinieks ļoti ražīgs, radījis vairākus simtus gleznu.
Ģibuļu pagasts

Daba

Ģibuļu pagasta teritorija atrodas Kursas zemienes Ugāles līdzenumā. Reljefu veido lielākoties lēzeni viļņots, vietām vidēji viļņots līdzenums. Vidējais virsas augstums 30—40 m vjl, Spāres paugurainē 50—78 m vjl. Pauguru relatīvais augstums sasniedz 15 m. Augstākā vieta ir Ploču kalns (83 m) ziemeļos no Kalešiem. Visstiprāk saposmots reljefs gar Mordangas subglaciālo iegultni, kuras ieplakā izveidojušies 14 ezeri.
57,8 % pagasta teritorijas klāj meži, galvenokārt skujkoku un jauktie; ir arī ozolu audzes. Vairāki purvi, lielākie no kuriem ir Tīrpurvs, Tīrelis, Kazu purvs, Plocis, Bāgas purvs.
Derīgie izrakteņi: dolomīts, ģipšakmens, māls, saldūdens kaļķis, kūdra, sapropelis.

Reliģija

Pagastā atrodas viena baznīca — Spāres evaņģēliski luteriskās draudzes baznīca. Pamatakmens likts 1658. gadā. Tagadējo baznīcu 1747. gadā uzbūvējis toreizējais Spāres muižas īpašnieks barons Rādens. Baznīcu apmeklē galvenokārt tuvējās apkārtnes iedzīvotāji.
Pastendes un Ģibuļu apkārtnes iedzīvotāji, kā arī citu konfesiju pārstāvji pieder pie Talsu draudzēm: Talsu evaņģēliski luteriskās baznīcas, Talsu baptistu baznīcas, Talsu Romas katoļu baznīcas, kā arī pie Stendes evaņģēliski luteriskās baznīcas draudzēm.

Saimniecība

Ģibuļu pagastā (ap 2000. gadu) bija 532 zemnieku saimniecības ar kopplatību 13 083 ha un 412 piemājas saimniecības 2539 ha kopplatībā. Lauksaimniecībā izmantojamā zeme 8959 ha, no tiem aramzeme 7020 ha, augļu dārzi 86 ha, pļavas 741 ha, ganības 1112 ha. Meži aizņem 18 513 ha, no tiem 15 027 valsts meži, krūmāji 261 ha, purvi 355 ha. Zemes vidējā kadastrālā vērtība 117 Ls/ha.
Lielākie darba devēji lauksaimniecībā SIA "Kalnnieki", SIA "Spāre", KKS „Pastende”, SIA " Ausma 2004" un SIA „L.A.P”.
Nozīmīga nozare ir mežsaimniecība un mežizstrāde. Kuršos atrodas Talsu mežniecība. Lielākie uzņēmumi: SIA "Stende", SIA “Šķēles”, Z/s "Madaras".
Attīstīta arī dīķsaimniecība, zvejniecība.

Transports un sakari

Pagasta teritoriju šķērso valsts nozīmes autoceļš A10 un pirmās šķiras autoceļš P120. 
Dzelzceļa līnijā Rīga-Ventspils 2 pieturas punkti: Spāre un Līči.
Pagasta teritorijā atrodas Talsu lidlauks.
Spārē pasta nodaļa (LV-3298). Pastendes, Dravnieku un Talsciema teritoriju apkalpo Talsu pasts (LV-3201).
Iļnurs Zakarins

Diskvalifikācija par dopinga lietošanu

2009. gada jūlijā Krievijas riteņbraukšanas federācija paziņoja, ka Zakarins tiek diskvalificēts uz diviem gadiem pēc tam, kad testu rezultātos tika uzradīts anaboliskais steroīds metandienons.

Atgriešanās

No diskvalifikācijas viņš atgriezās 2011. gadā un 2012. gadā parakstīja līgumu ar kontinentālo komandu Itera-Katusha. 2012. gada rudenī viņš stažējās Team Katusha komandā, bet netika iekļauts tajā, bet parakstīja līgumu ar profesionālo kontinentālo komandu RusVelo, kuru viņš pārstāvēja 2013.-2014. gada sezonā.
2014. gada septembrī Team Katusha paziņoja par līguma uz diviem gadiem parakstīšanu ar Zakarinu, sākot ar 2015. gadu. 2015. gada maija sākumā viņš guva prestižu panākumu, uzvarot Tour de Romandie kopvērtējumā. To viņš sasniedza ar labu sniegumu kalnos, finišējot otrais ceturtajā posmā, un veicot ļoti labu individuālo braucienu piektajā un pēdējā posmā, finišējot otrais, distancē nomainot velosipēdu mehānisku problēmu dēļ.
2015. gada Giro d'Italia Zakarins izcīnīja uzvaru 11. posmā.
2016. gada sezonā viņš tika iekļauts komandas sastāvā Tour de France sacensībām, kurās izdevās uzvarēt 17. posmā.
2019. gada augustā tika ziņots, ka Zakarins parakstījis divu gadu līgumu ar CCC Team.
Ēriks Gustafsons

Spēlētāja karjera

Pēc divarpus NCAA čempionātā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Gustafsons sāka 2009.—10. gada sezonas otrajā pusē, aizvadot piecas spēles AHL kluba Adirondekas "Phantoms" rindās. 2010.—11. gada sezonā aizsargs aizvadīja trīs spēles arī NHL kluba Filadelfijas "Flyers" rindās.
2011.—12. gada sezonā hokejists "Flyers" rindās aizvadīja 30 spēles, taču 2012.—13. gada sezonā bija izcīnījis vietu komandas pamatsastāvā. 2013.—14. gada sezonas gaitā "Flyers" sastāvā aizvadīja vien 31 spēli. 2014. gada maijā noslēdza viena gada līgumu ar KHL klubu Omskas "Avangard".
Zviedrijas hokeja izlases rindās izcīnījis zelta medaļas 2013. gada, kā arī bronzas medaļas 2014. gada Pasaules čempionātos.
Hanušovce pie Topļas

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1317. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums ir Tapojhanušfalva (ungāru: Tapolyhanusfalva). Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.

Cilvēki

Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (85,01 %), čigāni (14,27 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (53,41 %), luterāņi (36,63 %), grieķu katoļi (5,19 %).
Chevrolet

Vēsture

1911. gada 3. novembrī Šveices auto sacīkšu braucējs un autobūves inženieris Luijs Ševrolē (Louis Chevrolet) ar Viljamu Durantu (William C. Durant) un investoriem Viljamu Litlu (William Little), Džeimsu Vaitingu (James H. Whiting) un Edvinu Kempbelu (Edwin R. Campbell) Detroitā dibināja uzņēmumu Chevrolet Motor Company. Durants bija General Motors līdzdibinātājs un viens no vadošām personām, bet, tā kā GM cieta zaudējumus, akcionāri 1910. gadā Durantu uz pieciem gadiem atbrīvoja no vadības. Durants izmantoja autobraucēja Ševrolē reputāciju, lai izveidotu jaunu autobūves uzņēmumu. Pirmā rūpnīca tika izvietota Flintā, Mičiganā. Ražošana sākta 1913. gadā.
Luijam Ševrolē radās domstarpības ar Durantu, un 1914. gadā viņš uzņēmuma kapitāldaļas pārdeva Durantam. 1916. gadā Chevrolet bija kļuvis pietiekami ienesīgs, lai Durants spētu izpirkt General Motors kontrolpaketi. 1917. gadā Durants kļuva par General Motors prezidentu. 1918. gada 2. maijā Chevrolet tika pievienots GM kā atsevišķs meitas uzņēmums.
Chevrolet lielākais konkurents ilgus gadus bija Ford. Sākot ar 1919. gadu GMC komerciālās kravas mašīnas sāka izlaist ar Chevrolet marku, kā arī Chevrolet pasažieru mašīnām un vieglajām kravas mašīnām sāka izmantojot vienu šasiju. Pēc tam, kad 1928. gadā Chrysler Corporation izveidoja zemo cenu automašīnu marku Plymouth, Chevrolet, Ford un Plymouth saka saukt par "zemo cenu trijnieku".
1950. un 1960. gados Chevrolet izlaida vairākus unikālus modeļus, kas ietekmēja automobiļu tirgu. 1953. gadā izlaists rodsters Corvette, kas bija divvietīgs sporta auto ar siklaškiedras virsbūvi. 1957. gadā izlaists dzinējs ar degvielas iesmidzināšanu. 1960. gadā izlaists Corvair ar aizmugurē izvietotu gaisa dzesētu dzinēju. 1963. gadā desmitā daļa ASV pārdoto automašīnu bija Chevrolet.
2005. gadā General Motors atsāka Chevrolet automašīnu pārdošanu Eiropā, ražotas Dienvidkorejas rūpnīcā GM Daewoo. No 2007. līdz 2010. gadam Chevrolet piedzīvoja ekonomiskas grūtības, bet GM sāka izstrādāt degvielas taupīgākas mašīnas, lai konkurētu ar citiem autoražotājiem. 2013. gadā GM paziņoja, ka 2016. gadā Eiropā tiks pārtraukta Chevrolet zīmola automašīnu pārdošana, izņemot Camaro un Corvette.
2016. gadā izlaists elektromobilis Chevrolet Bolt EV.
Penelopa (filma)

Sižets

Senos laikos ietekmīgās Vilhernu ģimenes atvasei bija dēka ar kādas raganas meitu, kura izdarīja pašnāvību pēc tam, kad mīļotais ģimenes iespaidā viņu pameta. Ragana atriebībā Vilhernu ģimenei uzlika lāstu: pirmā meita, kura piedzims Vilhernu ģimenē, piedzims ar cūkas seju. Turpmākajās piecās paaudzēs Vilherniem dzima tikai dēli, tomēr nākamajā paaudzē piedzima meita Penelope, kurai lāsta rezultātā bija cūkas šņukurs un ausis. Lāstu varēja lauzt tikai tad, ja Penelopē iemīlētos kāds, kurš ir viņai līdzvērtīgs, tas ir, kāds, kurš ir ar aristrokrātu asinīm. Kad Penelope pieaug, vecāki cenšas viņai atrast īsto precinieku, kurš lauztu seno lāstu.
Žaneta Jaunzeme-Grende

Biogrāfija

Izglītību ieguvusi Latvijas Valsts Fiziskās kultūras institūtā (beigusi 1987. gadā), Latvijas Universitātē un Rīgas Starptautiskajā biznesa un administrācijas augstskolā.
Viņa ir strādājusi Bērnu slimnīcā, Latvijas Depozītu bankā, Centra bankā, apdrošināšanas uzņēmumos "Balta" un "Unipolise", uzņēmumā "Visbija". 2006. gadā uzsāka darbu Latvijas Tirdzniecības un rūpniecības kamerā, sākumā divus gadus bija tās padomes locekle, līdz 2008. gada aprīlī kļuva par valdes priekšsēdētāju. 2011. gada pirmajā pusē Ž. Jaunzeme-Grende atstāja šo amatu, lai pievērstos politiskajai darbībai.
Ž. Jaunzeme-Grende aktīvi nodarbojusies ar orientēšanās sportu, īslaicīgi (2001—2003) bijusi Latvijas Orientēšanās federācijas prezidente, kā arī organizējusi tautas orientēšanās sacensības "Magnēts". Viņas dzīvesbiedrs ir viens no savulaik labākajiem Latvijas orientieristiem, šobrīd velo orientēšanās entuziasts Ants Grende.

Politiskā darbība

2011. gadā Ž. Jaunzeme-Grende iestājās partijā "Visu Latvijai!", kas tā paša gada vasarā kopā ar TB/LNNK izveidoja vienotu politisko partiju. 11. Saeimas vēlēšanās nekandidēja, taču piedalījās Nacionālās apvienības priekšvēlēšanu kampaņā. 2011. gada 25. oktobrī viņa kļuva par kultūras ministri Valda Dombrovska trešajā valdībā.
2013. gada septembrī viņa atbrīvoja no darba Nacionālās operas vadītāju Andreju Žagaru, jo kultūras ministrei būtisks apsvērums bija nacionālās pašapziņas stiprināšana: "Lai ikviens mūsu valsts iedzīvotājs arī ar operas palīdzību saņemtu to, ko var sniegt Latvijas (bet ne tikai) komponisti, mūziķi, dziedātāji un dejotāji." Tomēr viņa atzina, ka "Opera funkcionē teicami," bet tās vadītājs tika atbrīvots, jo zaudējis ministres uzticību. Tomēr tas prasīja arī pašai ministrei amatu: no ministres amata Ž. Jaunzeme-Grende tika atbrīvota 2013. gada 16. septembrī, kad Ministru prezidents Valdis Dombrovskis pieprasīja demisiju pēc A. Žagara atbrīvošanas, kā iemeslu minot ministres nespēju sadarboties ar pārraudzībā esošo nozari.
Pīters Geibriels

Biogrāfija

Pīters Geibriels ir dzimis 1950. gada 13. februārī. Jau skolas gados viņš izveidoja grupu “Genesis”, kurā dziedot un rakstot dziesmas, kļuva populārs. Tērpies fantastiskos tērpos un pārklājis seju ar grimu Geibriels pārvērta grupas uzstāšanās par mini izrādēm. Pēc grupas septītā albuma ierakstīšanas “The Lamb Lies Down on Broadway” (1974), kurš atnesa grupai un Geibrielam popularitāti, viņš pameta “Genesis” un uzsāka solo karjeru.
Pirmajos solo albumos Geibriels plaši izmantoja afrikāņu ritmus, neparastas skaņas un eksotiskus motīvus. Lielu popularitāti guva viņa dziesmas “Solysbury”, “Shock The Monkey” un mirušajam Dienvidāfrikas aktīvistam Stīvenam Biko veltītā dziesma “Biko” (1980).
Geibriels ir dibinājis organizāciju WOMAD (World of Music, Arts and Dance) lai sekmētu dažādu kultūru mūziķu uzstāšanās un ierakstus.
1982. gadā viņš devās turnejā pa Ziemeļameriku, 1987. gadā vinnēja deviņas MTV balvas par dziesmu “Sledgehammer” no albuma “So”, un 1988. gadā sacerēja un ierakstīja mūziku Mārtina Skorsēzes filmai “Kristus pēdējā kārdināšana” (“The Last Temptation of Christ”).
1989. gadā Geibriels savu dziesmu “Red Rain” ziedoja kustības Greenpeace labdarības albumam “Rainbow Warriors”, 1991. gadā viņš dibināja cilvēktiesību programmu "Witness".
Steinernema glaseri

Izplatība

Steinernema glaseri ir izplatīta Ziemeļamerikā (ASV štatos — Luiziāna, Misisipi, Ziemeļkarolīna, Florida, Teksasa, Alabama) un Dienvidamerikā (Brazīlijas štatā Riugrandi du Sula). Introducēta Eiropā.

Apraksts

Steinernema glaseri ir mikroskopiskas nematodes; pieaugušās nematodes sasniedz 1500—1900 mikrometrus garumā. Vispārēji morfoloģiski tēviņi ir līdzīgu mātītēm. Infektīvo juvenīļu ķermeņa garums ir 864—1448 mikrometri.

Attīstība

Steinernema glaseri sugas dzīves cikls ir līdzīgs citiem Steinernematidae dzimtas pārstāvjiem. Taču šī suga attīstās daudz ātrāk pār cietiem Steinernematidae Galleria mellonella zvīņspārņu sugās. Steinernema glaseri sugai pietiek 3—4 dienas lai attīstīties no parazītiskās juvenīlas līdz pieaugušam īpatnim, bet, piemēram, Steinernema carpocapsae sugai nepieciešams 5 dienas.
Šai sugai lai labi attīstītos un izdzīvotu nepieciešama apkārtējas vides temperatūra 15—35 °C. Infektīvas juvenīlas nematodes atrodas uz augsnes virsmas. Nematožu vairākums padziļinās augsnes dziļumā. Šai sugai vairāk patīk smiltaina augsne, nekā augsnē ar mālu un smilšmālu, jo nematodes patērē vairāk enerģijas kustoties sīkākās porās mālu un smilšmālu augsnē. Augsnē šīs nematodes kustās, meklējot kukaiņu saimnieku. Ja saimnieks tika atrasts infektīvas juvenīlas iekļūst kukaiņu ķermeņi caur muti, spirakuliem vai anālo atveri. Ķermenī nematodes novietojas dobumos, kur izdala baktērijas un sāk attīstīties.

Asociācija ar baktērijām

Infektīvo juvenīļu zarnu traktā atrodas Xenorhabdus poinarii baktēriju šūnas. Baktērijas ir brūni pigmentēts, taču pigmentācijas intensitāte mainās šīs sugas robežās, galvenokārt tā mainās baktēriju štammiem.

Kaitēkļu bioloģiskā kontrole

Steinernema glaseri ir pirmā nematožu suga, kas tika intensīvi izmantota kukaiņu populāciju bioloģiskā kontrolē. Tā tiek izmantota pa visu pasauli lai kontrolētu lauksaimniecisko kaitēkļu populācijas.
SamSat-218

Lidojuma gaita

SamSat-218 startēja 2016. gada 28. aprīlī 02:01 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1a/Volga no kosmodroma Vostočnij. Tas palaists kā pavadoņa Mihailo Lomonosov sekundārā krava kopā ar Aist-2D.
Pēc palaišanas ar SamSat-218 nav izdevies nodibināt radiosakarus, bet ir uztverti radiobākas signāla fragmenti. Secināts, ka pavadonis tik ātri griežas, ka tā antena nespēj uztvert informāciju.
Kari Valtonens

Biogrāfija

Kļuvis pazīstams kā šaha kompozīciju sastādītājs, turklāt darbojies vairākos žanros, ieskaitot šaha etīdes, palīgmatus un pašmatus. Bijis viens no Somijas šaha problēmu žurnāla Tehtäväniekka autoriem. 1984. gadā Sarajevā uzvarējis Pasaules čempionātā šaha kompozīciju risināšanā individuālajā vērtējumā. Tajā pašā gadā saņēmis starptautiskā lielmeistara šaha kompozīciju risināšanā nosaukumu. Ir arī FIDE starptautiskais arbitrs šaha kompozīcijā. 2004. gadā bija galvenais tiesnesis savai piecdesmit gadu jubilejai veltītajam šaha kompozīciju sastādīšanas turnīram.