google/wiki40b huggingface dataset:
JavaServer Pages

JavaServer Pages ir servera puses Java tehnoloģija, kas ļauj izveidot dinamiski ģenerētas tīmekļa lapas HTML, XML vai citā formātā. Arhitektoniski JSP var skatīt kā Java servleta augsta līmeņa abstrakciju. Tehnoloģiju izstrādājusi Sun Microsystems 1990. gadu beigās.
JSP ļauj statiskā tīmekļa lapā iekļaut Java kodu vai EL formātā rakstītus fragmentus. Kad tīmekļa klients pieprasa lapu, to JSP Servlet Engine apstrādā un izveido servleta pirmkodu, kas ir Java klase. Tad to kompilē Java baitkodā, kuru izpilda Java Virtual Machine. Nākamreiz, kad lietotājs pieprasa šo pašu lapu, tiek palaists iepriekš nokompilētais kods. Tādējādi pirmoreiz lapa veras lēnāk, bet nākamās reizes ātrāk. Ja pirmkods tiek mainīts, tad to no jauna kompilē. JSP pirmkods var arī tikt uzreiz interpretēts, netērējot laiku kompilēšanai, kas ir izdevīgi izstrādes laikā.

Piemērs

JSP pirmkoda fragments:
 <%@ page errorPage="myerror.jsp" %>
 <%@ page import="com.foo.bar" %>
 
 <html>
 <head>
 <%! int serverInstanceVariable = 1;%>
 
 <% int localStackBasedVariable = 1; %>
 <table>
 <tr><td><%= toStringOrBlank( "expanded inline data " + 1 ) %></td></tr>
Izveidotais servlets:
 package jsp_servlet;
 import java.util.*;
 import java.io.*;
 import javax.servlet.*;
 import javax.servlet.http.*;
 import javax.servlet.jsp.*;
 import javax.servlet.jsp.tagext.*;

 import com.foo.bar; // Imported as a result of <%@ page import="com.foo.bar" %>
 import …

 class _myservlet implements javax.servlet.Servlet, javax.servlet.jsp.HttpJspPage {
    // Inserted as a
    // result of <%! int serverInstanceVariable = 1;%>
    int serverInstanceVariable = 1;
    …

    public void _jspService( javax.servlet.http.HttpServletRequest request,
    javax.servlet.http.HttpServletResponse response )
    throws javax.servlet.ServletException,
    java.io.IOException
    {
        javax.servlet.ServletConfig config = …; // Get the servlet config
        Object page = this;
        PageContext pageContext = …;            // Get the page context for this request
        javax.servlet.jsp.JspWriter out = pageContext.getOut();
        HttpSession session = request.getSession( true );
        try {
            out.print( "<html>\r\n" );
            out.print( "<head>\r\n" );
            …
            // From <% int localStackBasedVariable = 1; %>
            int localStackBasedVariable = 1;
            …
            out.print( "<table>\r\n" );
            out.print( " <tr><td>" );
            // From <%= toStringOrBlank( "expanded inline data " + 1 ) %>
            out.print( toStringOrBlank( "expanded inline data " + 1 ) );
            out.print( " </td></tr>\r\n" );
            …
        } catch ( Exception _exception ) {
            // Clean up and redirect to error page in <%@ page errorPage="myerror.jsp" %>
        }
    }
 }
Globuss

Globuss (no latīņu val. globus - lode) - telpisks Zemes vai kāda cita debess ķermeņa virsas modelis vai arī debess sfēras modelis (debesu globuss). Pirmais globusu izveidoja 1492. g. Martīns Behaims
Atšķirībā no kartēm, uz globusa ir attēlota pilnīgi visa Zemes virsa un tā ir bez pārtraukumiem, tāpēc globuss ļauj labāk izprast kontinentu un okeānu atrašanās vietas. Tomēr globusam (normāla izmēra) ir mazs mērogs, tāpēc tas nespēj parādīt kādu vietu tuvplānā, ko nevarētu teikt par karti.
Debesu globuss parāda zvaigžņu izvietojumu tā, kā mēs tās redzam, paskatoties debesīs, jo mēs uz globusu skatāmies no ārpuses, bet zvaigznes redzam "no iekšpuses".
Jaunlaicenes pagasts

Daba

Jaunlaicenes pagasts atrodas Alūksnes augstienes Veclaicenes paugurainē. Uz Jaunlaicenes un Ziemeru pagastu robežas atrodas 271,5 m augstais Dēliņkalns - augstākais paugurs Alūksnes augstienē ar relatīvo augstumu vairāk kā 70 m. Ap pauguru izveidots Dēliņkalna dabas liegums. Cits ievērojams paugurs pagasta teritorijā ir Apekalns (Opekalns; 235 m vjl).

Upes

Apšupīte, Vārnupīte, Zvirgzdupīte.

Ezeri

Blusu ezers, Briežu ezers, Gaiķu ezers, Jaunlaicenes ezers, Luckas ezers, Maltinieku ezers, Mellīšu ezers, Ozolnieku ezers, Palpīrs, Rūcu ezers.

Vēsture

Pagasts izveidots 1919. gadā Valkas apriņķa Jaunlaicenes muižas teritorijā. 
Pagasta iedzīvotāji piederēja Apukalna evaņģēliski luteriskajai draudzei.
Pēc 1920. gada agrārās reformas Jaunlaicenes muižu ar Kalna un Evalda pusmuižām 3076,35 ha platībā sadalīja 112 vienībās. Apes muižu 557,89 ha platībā sadalīja 36 vienībās. Repjakalna muižu 1747,23 ha platībā sadalīja 75 vienībās.
1935. gadā pagasta platība bija 161,9 km² un tajā dzīvoja 2163 iedzīvotāji. 
1945. gadā pagastā izveidoja Jaunlaicenes un Grūbes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Jaunlaicenes ciems ietilpis Alūksnes apriņķī (1946-1949) un Apes (1949-1956), Alūksnes (1956-1962; pēc 1967. gada) un Gulbenes (1962-1967) rajonos. 1954. gadā Jaunlaicenes ciemam pievienoja likvidēto Grūbes ciemu, bet kolhoza «Padomju Dzimtene» teritoriju 1963. gadā pievienoja Apes lauku teritorijai. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Jaunlaicenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Alūksnes novadā.

Kultūrvēsturiskie pieminekļi

Apekalna (Opekalna) luterāņu baznīca - visaugstāk virs jūras līmeņa novietotais dievnams Latvijā.
Jaunlaicenes muižas ēku komplekss, kas agrāk piederēja baronu fon Volfu dzimtai. 
Kapliča ar Volfu dzimtas ģerboni virs kapličas durvīm, celta apmēram 1859. — 1865. gados.
Popju pilskalns.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Jaunlaicene (pagasta centrs), Apekalns, Vēciņi.
Lubānas viduslaiku pils

Lubānas viduslaiku pils (vācu: Schloss Lubahn) bija Rīgas arhibīskapijas pils, kas vēstures avotos minēta pirms 1455. gada. Lubānas draudzes novada centrs, atradusies mūsdienu Lubānā. 1481. gada februārī Livonijas-Maskavijas kara laikā krievu karaspēks četras nedēļas ar ārkārtīgu nežēlību siroja Vidzemē un uzbruka arhibīskapa pilīm. Pēc Livonijas kara beigām 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līguma sarunu laikā krievi nopostīto Lubānas pili nepieminēja.
Pēc nopostīšanas Livonijas kara laikā 1577. gadā to vairs neatjaunoja. Vēlāk netālu no pilsdrupām uzcēla Lubānas muižas ēkas. 1738. gadā Ļaudonas, Lubānas un Odzienas muižas ieguva Mengdenu dzimta.
Maikls Faradejs

Biogrāfija

Faradejs piedzima Londonas priekšpilsētā kalēja ģimenē. Maikls ieguva tikai pamatizglītību un no trīspadsmit gadu vecuma strādāja par grāmatsējēju grāmatu veikalā. Tur viņš papildināja zināšanas pašmācības ceļā, lasot iesienamās grāmatas. Reiz Maikls apmeklēja vienu no dižā angļu fiziķa Hamfrija Deivija lekcijām. Faradejs lekciju rūpīgi pierakstīja, iesēja to un nosūtīja Deivijam. Fiziķis bija tik pārsteigts, ka piedāvāja Faradejam kļūt par viņa sekretāru. Drīz pēc tam Deivijs devās ceļojumā pa Eiropu un ņēma Faradeju līdzi. Divu gadu laikā viņi apmeklēja Eiropas lielākās universitātes.

Zinātniskie pētījumi

1815. gadā, atgriezies Londonā, Faradejs sāka strādāt par asistentu kādā no Londonas Karaliskā institūta laboratorijām. Tolaik tā bija viena no labākajām fizikas laboratorijām pasaulē. 1825. gadā viņš nomainīja Deiviju laboratorijas vadītāja amatā. Institūta ēkā Faradejs nodzīvoja visu mūžu. Viņš sniedza daudzas konsultācijas dažādiem rūpniecības uzņēmumiem, taču honorārus allaž veltīja labdarības mērķiem.
Pirmie zinātnieka pētījumi bija veltīti ķīmijas problēmām. Viņš atklāja benzolu un pirmoreiz ieguva sašķidrinātās gāzes. Taču nozīmīgākie Faradeja darbi saistīti ar elektrību un magnētismu. Viņš pierādīja, ka, laižot strāvu caur stiepli, kas uztīta uz dzelzs serdes, dzelzs pārvēršas par magnētu. Izņēmis serdi, Faradejs konstatēja, ka stieples spirāles magnētiskās īpašības nav mainījušās. Šo ierīci viņš nosauca par elektromagnētu.
Nākamajā eksperimentā Faradejs uz tās pašas dzelzs serdes uztina citu, izolētu, spirāli. Zinātnieks konstatēja, ka, serdi izvelkot, spirālē rodas strāva. Šo parādību viņš nosauca par elektromagnētisko indukciju. Indukcija ir tādu plaši izplatītu ierīču kā transformators un ģenerators darbības principa pamatā. Šie atklājumi padarīja Faradeja vārdu slavenu un aizsāka elektrības praktiskās izmantošanas ēru.
Faradeja vārdā ir nosaukta fundamentāla fizikas konstante — Faradeja konstante, kā arī elektriskās kapacitātes mērvienība — farads.
Kriss Mārtins

Dzīves sākumposms

Kriss Mārtins ir dzimis Ekseterā, Devonā. Viņš bija vecākais bērns piecu bērnu ģimenē. Viņa tēvs bija grāmatvedis, bet māte bija mūzikas skolotāja. Mārtins uzsāka mācības Ekseteras Katedrāles skolā. Savu pirmo grupu Mārtins izveidoja jau pamatskolā. Pēc aiziešanas no Ekseteras Katedrāles, Mārtins turpināja mācības Šerbornas skolā, Dorsetā. Šerbornā Mārtins izveidoja blūza grupu The Rockin' Honkies. Viņu pirmā uzstāsānās tika pavadīta ar izsvilpšanu no skatītāju puses. Skolā viņš satika Filu Hārveju, vēlāko grupas Coldplay menedžeri. Mārtins turpināja mācības Londonas University College. Tur viņš apguva arī grieķu un latīņu valodas.

Coldplay

Studējot Londonas University College, Mārtins satika Džoniju Baklendu, Gaju Berimenu un Vilu Čempionu. 1997. gadā viņi izveidoja grupu Coldplay. Grupa ieguva vispasaules slavu ar savu veiksmīgo debijas albumu Parachutes 2000. gadā. Pēc tam ir viņi izdevuši vēl sešus albumus: A Rush of Blood to the Head, X&Y, Viva la Vida or Death and All His Friends, Mylo Xyloto, Ghost Stories un A Head Full Of Dreams

Solo karjera

Kā solo mākslinieks viņš ir sarakstījis dziesmas vairākiem mūziķiem, ieskaitot Gravity grupai Embrace un See It in a Boy's Eyes Džamēlijai. Mārtins ir arī sadarbojies ar Ronu Seksmitu, Faultline, The Streets un Ianu Makalahu. 2005. gadā viņš sadarbojās ar Nelliju Furtado dziesmā All Good Things (Come to an End), viņas albumam Loose, kas tika izdots 2006. gadā. Pēc viņu abu uzstāšanās Glāstonberijas festivālā 2002. gadā, baumoja, ka viņi abi ir pāris. Furtado pajokoja par situāciju sakot: "Jā, viņš ir mans draugs, viņš tikai to vēl nezina."
Mārtins ir sadarbojies arī ar hiphopa māksliniekiem. 2006. gadā viņš kopā ar Jay-Z strādāja pie viņa atgriešanās albuma Kingdom Come. 2007. gadā Mārtins piedalījās Swizz Beatz debijas albuma One Man Band Man dziesmā "Part of the Plan". Viņš bija līdzautors un izpildītājs Kanjes Vesta dziesmā "Homecoming".
Vladimīrs Pahmans

Šaha kompozīcija

Kopš 1934. gada publicējis vairāk nekā 1000 dažādu žanru šaha kompozīcijas, galvenokārt, čehu skolas trīsvilčus un daudzvilčus, loģiskās skolas uzdevumus, etīdes un palīgmatus. Šaha kompozīciju sastādīšanas konkursos izcīnījis 175 godalgas, tai skaitā vairāk nekā 70 pirmās. Bijis Čehoslovākijas čempions šaha kompozīcijā vairākos žanros (8 reizes): trīsvilčos, daudzvilčos un etīdēs.
Ķasts Puodžuks

Biogrāfija

Dzimis Daugavpilī 1986. gada 23. augustā. Izglītību ieguvis Daugavpils 7. pamatskolā un Rīgas Tehnolingvistiskajā ģimnāzijā. Bērnība nodarbojies ar grieķu-romiešu cīņu. Ar spīdveju sācis nodarboties 12 gadu vecumā. 2005. gada Eiropas U-19 čempionātā viņš izcīnīja sudraba medaļu, 2007. gadā kļuva par Latvijas čempionu, četras reizes kļuvis par Latvijas junioru čempionu (2003, 2004, 2005, 2006). Piedalījies trijos Speedway Grand Prix seriāla posmos Daugavpilī. 2006. gadā izcīnīja 4 punktus (13. vieta posmā un 21. vieta sezonas kopvērtējumā) un 2007. gadā ar izcīnītu vienu punktu viņš ierindojās 17. vietā Daugavpils posma un 33. vietā sezonas kopvērtējumā. 2014. gada Latvijas Grand Prix izcīnījis 5. vietu, kas ir Latvijas spīdvejistu augstākais sasniegums Speedway Grand Prix sacensību seriāla posmos.
Vikija Leandrosa

Politiķes karjera

2006. gada 15. oktobrī Vasilikija fon Ruffina (Vikija Leandrosa) tika iekļauta Grieķijas ostas pilsētas Pirejas domes darbinieku sarakstā. Viņas uzdevums attiecās uz kultūras un starptautisko attīstību Pirejā. Viņa bijusi arī Pirejas vicemērs. 2008. gada jūnijā tika paziņots, ka Leandrosa nolēmusi atstāt savu pozīciju Grieķijas politikā, norādot, ka viņai bija pārāk liela darba slodze un laiks, kas nepieciešams, lai izpildītu savus politiskos pienākumus, un ka tas kļuva neiespējami savienot šos pienākumus ar savu dziedātājas karjeru.
Splendid Palace

Vēsture

Šī ir pirmā celtne Rīgā, kas tika uzcelta tieši kinoteātra ierīkošanai. Tai tolaik bija 824 skatītāju sēdvietas. Kinoteātra projektu izstrādāja arhitekts Frīdrihs Kārlis Skujiņš, savukārt dekoratīvos veidojumus Lielajā zālē darinājuši tēlnieki Rihards Maurs un Jēkabs Legzdiņš. Sienas un griestus apgleznojis Hermanis Grīnbergs. Splendid Palace atklāšana ar Toda Brauninga filmu "Zem diviem karogiem" (Under Two Flags) norisinājās 1923. gada 30. decembrī. 1952. gadā kinoteātris tika pārsaukts par "Rīgu". 1929. gada oktobrī šajā kinoteātrī tika demonstrēta pirmā skaņu filma Baltijā — "Dziedošais nerrs" (Singing Fool). 1969. gadā tika uzcelts kinoteātris "Spartaks", kas mūsdienās ir kinoteātra Mazā zāle. 2011. gadā kinoteātris atguva vēsturisko nosaukumu.
No 2006. līdz 2010. gadam kinoteātrī notika rekonstrukcijas darbi, kuru laikā tika atjaunotas iekštelpas un modernizētas kinoteātra iekārtas.
Kopš 1994. gada kinoteātris ietilpst Eiropas kino asociācijā Europa Cinemas, kopš 2007. gada — Mākslas kinoteātru asociācijā Art Cinema.
Labākais aktieris (Lielais Kristaps)

Labākais aktrieris, jeb labākais aktieris galvenajā lomā ir balva, kas tiek piešķirta Latvijas Nacionālajā filmu festivālā "Lielais Kristaps". Balva tiek pasniegta kopš 1986. gada, kad to saņēma aktieris Juris Žagars par lomu filmā "Dubultnieks".
Sātans

Sātans rietumu kultūrā ir dēmons, ļaunuma un Dieva ienaidnieka simbols, kas kristīgā mitoloģijā tiek saistīts ar Luciferu, Antikristu, pūķi un velnu. Sātans aprakstīts un gleznots kā Dieva pretinieks, kritušais eņģelis, kas padzīts no debesīm. Reliģiskās tradīcijas vairākās formās pieņem Sātanu kā pārdabisku būtni, baznīcas varas un Dieva ienaidnieku, arī jūdaistu, kristiešu un islamistu kanona pretinieku. Sātans saistīts ar sātanismu, ķecerību un okultismu. Sātanisti godina vai pielūdz Sātanu.

Raksturojums un vēsture

Sātana vārda etimoloģiju saista ar seno ēģiptiešu dievu Setu, šumeriešu un mūsdienu arābu Šaitanu (شيطان) arī ebreju (שָׂטָן — ha-satan). 
Ar sātana tēlu saista arī feniķiešu dievu Bālu, kuru arī senie ebreji pielūdza Samarijā, Bībelē Bāls nereti lietots kā sugas vārds, kas apzīmē vietējās kanaāniešu dievības, arī svešus dievus un elku dievus.
Staņislavs Ladusāns

Dzīvesgājums

Dzimis 1912. gadā Zvirgzdenes pagasta Rudzeišos. Mācījās Zvirgzdenes sešklasīgajā pamatskolā un Ludzas Valsts ģimnāzijā. 1931. gada pavasarī viņš iestājās Rīgas Katoļu garīgajā seminārā. 1933. gada viņu uzņēma Staravieses jezuītu noviciātā un nosūtīja studēt uz jezuītu ordeņa skolu Polijā.
1936. gadā S. Ladusāns turpināja filozofijas studijas Romas Sv. Gregora Universitātē, bet 1938. gadā uzsāka teoloģijas studijas, kuras viņš beidza 1942. gadā ar licenciāta grādu. 1941. gada 26. jūnijā viņu iesvētīja par priesteri Ignacija Lojolas baznīcā Romā. 
Pēc Otrā pasaules kara beigām 1946. gadā viņš Romā ieguva doktora grādu par Akvīnas Toma un Kanta filozofijas pētījumiem. 
Pēc pārcelšanās un Brazīliju līdz 1947. gadam lasīja lekcijas Nova Frīburgas jezuītu universitātē, tad līdz ar universitāti pārcēlās uz Sanpaulu. Vadīja Brazīlijas Katolisko filozofu biedrību, no 1974. gada bija Filozofijas pētniecības institūta (CONPEFIL) direktors, Brazīlijas Filozofu biedrības zinātniskā žurnāla Presença filósofica prezidents.
Apvienojot līdzīgas biedrības visā Latīņamerikā, viņš 1982. gadā kļuva par Amerikas Katolisko Filozofu asociācijas (ACIF) prezidentu. 
No 1983. gada vadīja pētniecības darbus Riodežaneiro Katoļu pontifikālajā universitātē, lasīja lekcijas pāvesta Jāņa Pāvila II universitātē.
1992.-1893. gadā lasīja lekcijas filozofijā Rīgas katoļu garīgajā seminārā.
Miris 1993. gadā Riodežaneiro.
Nevajadzīgie ļaudis

Sižets

Filmā tiek apspēlēts mazās pasaules jēdziens, kurā tiek runāts par to, ka visi cilvēk uz Zemes ir savā starpā saistīti. Tāpat filma pieskaras iedzīvotāju emigrācijai un tiem, kuri gaida savus tuviniekus atgriežamies.
Dīķa varde

Izskats un īpašības

Dīķa varde ir vidēji liela varde (mazāka nekā ezera varde), kuras ķermeņa garums ir 4,5—5,5 cm, retāk līdz 7 cm. Tēviņš nedaudz mazāks nekā mātīte. Dīķa vardes āda ir gluda. Mugura koši zaļa, retāk brūngana, bieži ar zeltainu vai dzeltenu garenisku svītru. Uz muguras bieži redzami melni plankumi vai punktiņi. Vēderpuse balta, bez plankumiem. Tēviņam atšķirībā no mātītes ir koši dzeltens kakls, ārējie rezonatori baltā krāsā, raksturīgi kurkst visu nārsta periodu.

Dzīves veids

Dīķa varde lielāko daļu dzīves pavada dažādos stāvošos ūdensbaseinos, kas parasti ir ar bagātīgu augāju. Izvairās no lieliem ezeriem un upēm. Ūdenstilpes var atrasties lapukoku un jauktos mežos, mežmalās, palieņu pļavās. Ziemo ūdenī, dažreiz uz sauszemes — alās un bedrēs. Ziemošanas periods sākas septembra beigās vai oktobrī, bet pavasarī mostas, kad ūdens temperatūra sasniedz +8°C. 
Vasaras aktivitātes periodu dīķa varde pavada ūdenstilpē vai tās krastā. Pārtiek pārsvarā no kukaiņiem, kas uzturas ūdeņu tuvumā. Aktīva dienā, taču nārsta dziedāšana visintensīvākā ir pievakarē un turpinās visu nakti. Ārpus vairošanās sezonas dīķa varžu vislielākā aktivitāte ir siltākajās diennakts stundās (no pulksten 12—16), karstajās dienās to aktivitātes laiks novirzās tuvāk vakaram. Šajā laikā dīķa varde aktīvi barojas. Dīķa vardes ir teritoriāli dzīvnieki. Aptuveni līdz desmit metriem no ūdens tilpnes krasta tās iekārto sev teritoriju. Katras vardes individuālais laukums nav liels (0,4-0,8 m²), bet tās to aktīvi apsargā, izdodot skaļu, specifisku signālu un uzbrūkoši lecot pretinieka virzienā. Viena no dīķa vardes aizsardzības uzvedībām ir lēkšana no krasta ūdenī, bet atšķirībā no ezera vardes, kas ierokas dūņās, tā ienirst un, kādu gabalu nopeldējusi, uznirst. Vienas vardes lēciens izraisa blakus esošajām vardēm tādu pašu reakciju.

Vairošanās

Nārsta periods Latvijā dīķa vardēm ir maijā un sākas atkarībā no ūdens temperatūras (pārsniedzot 15°C). Nārsto nelielos dīķos, vecupēs vai karjeros. Mātīte iznērš 2000—3000 ikru nelielām porcijām. Ikri parasti sakopoti bezveidīgos gļotu kamolos, kas peld pa ūdens virsmu. Kurkuļi attīstās 4—12 dienās, tie ir lieli, ļoti aktīvi, pirms metamorfozes jau iegūst zaļi plankumainu nokrāsu un sasniedz 7 cm garumu. Metamorfoze notiek pēc 2—3,5 attīstības mēnešiem. Jaunās vardītes ūdenstilpi parasti atstāj augusta beigās. To garums ir ap 3 cm. Dzimumgatavība iestājas dzīves trešajā gadā.

Hibrīdi

Dīķa varde pārojas ar ezera vardi, radot vairoties spējīgus pēcnācējus. Hibrīdus sauc par zaļajām vardēm (Pelophylax kl. esculentus). Dīķa varde krustojas arī ar zaļo vardi. Abas vardes bieži tiek jauktas, ar ko daudzos gadījumos arī dzīvo vienā ūdenstilpē.
Labākā animācijas īsfilma (Amerikas Kinoakadēmijas balva)

Kinoakadēmijas balva "Labākā animācijas īsfilma" jeb "Oskara" balva labākajai animācijas īsfilmai tiek pasniegta katru gadu kopš 1931. gada. Volts Disnejs saņēma 12 no saviem 22 "Oskariem" tieši šajā nominācijā.
Pavasaris

Pavasaris jeb ziedonis ir pārejas gadalaiks no ziemas uz vasaru. Šis gadalaiks ir laiks, kad daba pamostas un atdzīvojas no ziemas bargā sala. Astronomiskais pavasaris ziemeļu puslodē sākas pavasara ekvinokcijas brīdī (20. vai 21. martā) un ilgst līdz 21. jūnijam.
Čada ezers

Ezera vēsture

Uzskata, ka Čada ezers ir atlieka no agrākas, daudz lielākas tagadējās Čada ieplakas vietā pastāvējušas iekšzemes jūras, kas pēdējo 13 000 gadu laikā ir ievērojami samazinājusies. Aptuveni pirms 6000 gadiem ezers sasniedza pat 400 000 km² platību. Savukārt pirms 4000 gadiem un 100 gadus p.m.ē. ezers gandrīz pilnībā izzuda.
Kad eiropieši 1823. gadā pirmoreiz apsekoja ezeru, tas vēl bija viens no lielākajiem ezeriem pasaulē, taču kopš tā laika ezera platība būtiski samazinājusies. Globālā sasilšana un aizvien lielākais ūdens patēriņš novedis pie krasas ezera platības samazināšanās pēdējās desmitgadēs.
1960. gados ezera platība vēl pārsniedz 26 000 km² - tad tas bija Āfrikas ceturtais lielākais ezers. 2000. gadā ezera platība bija jau mazāk nekā 1500 km². 21. gadsimtā ezers visdrīzāk izzudīs pilnībā.
Irkutskas apgabals

Ģeogrāfija

Irkutskas apgabala dienvidaustrumos atrodas Baikāls- pasaulē dziļākais ezers. No ezera iztek Angaras upe, kura šķērso apgabalu tekot uz ziemeļiem. Irkutskas apgabalā sākas arī Austrumsibīrijas lielākā upe Ļena.
Apgabala lielākā daļa atrodas Vidussibīrijas plakankalnē, bet apgabala dievidrietumu robeža iet pa Rietumsajānu kalnu grēdu.
Andrejs Pildegovičs

Biogrāfija

Laikā no 1988. līdz 1994. gadam studējis Sanktpēterburgas universitātē ķīniešu valodu un Ķīnas vēsturi, pēc tam ķīniešu valodu no 1990. līdz 1991. gadam studējis Pekinas svešvalodu institūtā. 1995. gadā studējis diplomātijas specialitātē Stenforda universitātes Hūvera institūtā, no 1998. līdz 1999. gadam studējis Oksfordas universitātē ārlietu dienesta specialitātē.
1994. gadā sācis strādāt Ārlietu ministrijā, līdz 1995. gadam par ierēdni. Nākamos divus gadus bijis ministrijas valsts sekretāra palīgs, pēc tam līdz 1998. gadam bijis ministrijas preses sekretārs. No 1999. līdz 2000. gadam vadījis Ārlietu ministrijas Āzijas un Āfrikas nodaļu.
2000. gadā sācis strādāt Valsts prezidenta kancelejā, līdz 2006. gadam bija Valsts prezidenta padomnieks ārlietu jautājumos. No 2006. līdz 2007. gadam vadīja Valsts prezidenta kanceleju.
2007. gada jūlijā kļuva par Latvijas vēstnieku ASV, šos amata pienākumus pildījis līdz 2012. gadam. 2012. gada jūlijā sāka vadīt Ārlietu ministrijas politisko direktoru. 2013. gada maijā kļuva par ministrijas valsts sekretāru.
2018. g. augustā iesniedzis akreditācijas vēstuli ANO ģenerālsekretāram Antoniu Gutērrešam kā Latvijas pastāvīgais pārstāvis ANO.

Apbalvojumi

2015. gadā apbalvots ar III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Ričarda Niksona slepkavība

Ričarda Niksona slepkavība ir Nila Mullera 2004. gada amerikāņu filma. Tajā piedalās Šons Pens, Dons Čīdls un Naomi Votsa.

Sižets

Filmas "Ričarda Niksona slepkavība" pamatā ir patiess un traģisks stāsts par Semu Baiku, kurš 1974. gadā veica atentātu pret 37. ASV prezidentu. Sems ir 44 gadus vecs amerikānis, kurš neveiksmīgi cenšas atrast ticību sev. Viņš cenšas glābt irstošo laulību ar sievu Mēriju un sapņo par privātā biznesa uzsākšanu.
Viņš ir ideālists, kurš necieš jebkādus melus, taču politiskās korupcijas un Vjetnamas kara novārdzinātajā sabiedrībā sapņotājiem nav vietas. Pie visām pasaules un savas paša dzīves nebūšanām Sems vaino Ričardu Niksonu.
Neveiksmju virkne Semu noved pie apņemšanās ieviest pasaulē kārtību, viņš nolemj, ka vienīgais veids, kā padarīt savu necilo dzīvi ievērības cienīgu, ir izdarīt kaut ko lielu un vēsturisku.
Jānis Šipkēvics jaunākais

Biogrāfija

Mācījies Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā, Rīgas Doma kora skolā un Jāzepa Vītola Mūzikas akadēmijā. Bijis Valmieras sieviešu kora "Jumara" diriģents.
2002. gadā J. Šipkēvics bija viens no vokālās grupas Cosmos dibinātājiem, bijis tās līderis. Grupas sastāvā izdevis vairākus studijas albumus, guvis uzvaru 2004. gada "Jaunajā Vilnī", pārstāvējis Latviju 2006. gada Eirovīzijā ar dziesmu I Hear Your Heart.
2007. gadā J. Šipkēvics bija viens no grupas "Instrumenti" dibinātājiem, šīs grupas sastāvā arī guvis ievērojamus panākumus — ieguvis Latvijas Gada balvu mūzikā un izdevis vairākus studijas albumus.
J. Šipkēvics jaunākais ir Atmodas laika televīzijas raidījuma "Labvakar" žurnālista, vēlākā "Radio SWH" programmu vadītāja un valdes priekšsēdētāja Jāņa Šipkēvica dēls. 2008. gadā viņš apprecējās ar dizaineri Leldi Ozoliņu.
2015. gada nogalē izdots J. Šipkēvica mazalbums "Shipsea", kurā iekļauts arī singls "Mežaparks".