Hormonālā kontracepcijas spirāle

Hormonālā kontracepcijas spirāle (saukta arī par hormonālo spirāli, intrauterīno kontracepcijas spirāli vai intrauterīno sistēmu (IUS)) ir ilgstošas iedarbības (saukta arī par ilgtermiņa) atgriezeniskā kontracepcijas metode. Tā ir viena no visefektīvākajām dzimstības kontrolēšanas metodēm, kas vispār pieejamas. Par hormonālajām kontracepcijas spirālēm tiek sauktas medicīniskas ierīces, kas satur hormonu levonorgestrēlu (atšķirībā no parastajām varu saturošajām kontracepcijas spirālēm). Hormonālā kontracepcijas spirāle Latvijā ir pieejama ar zīmoliem Mirena un Fleree (citur Eiropā — Jaydess, ASV — Skyla).

Efektivitāte

Pēc ievietošanas Mirena ir aktīva piecus gadus, lai gan ir pētījumi, kas liecina, ka tā var būt efektīva līdz pat septiņiem gadiem. Fleree (citur Eiropā — Jaydess, ASV — Skyla) ir efektīva trīs gadus.
Hormonālā spirāle tiek uzskatīta par ilgstošas iedarbības (ilgtermiņa) atgriezenisko kontracepciju, kas ir viena no efektīvākajām dzimstības regulēšanas metodēm. Hormonālajai spirālei Mirena pirmajā gadā pēc spirāles ievietošanas, iespējamība palikt stāvoklī ir 0,2%, bet pēc pieciem gadiem — 0,7%. Hormonālās spirāles Fleree efektivitāte — pirmajā gadā pēc spirāles ievietošanas 0,41%, pēc 3 gadiem 0,33%.
Hormonālā spirāle tiek uzskatīta par daudz efektīvāku metodi nekā citas līdzīgas atgriezeniskās kontracepcijas metodes, piemēram, hormonālās tabletes, jo tā neprasa no lietotāja regulāru rīcību (piemēram, atcerēšanos katru dienu konkrētā laikā izdzert tableti) pēc tās ievietošanas. Cita veida kontracepcijas efektivitāti mazina paši tās lietotāji — piemēram, kontracepcijas tabletes kā metode kļūst mazāk efektīva, ja netiek ievēroti stingri lietošanas noteikumi. Hormonālajai spirālei nav nepieciešams īpašs ikdienas, iknedēļas vai ikmēneša režīms un uzmanība. Līdz ar to tās tipiskā efektivitāte ir vienāda ar tās ideālo efektivitāti.

Hormonālā spirāle bērna zīdīšanas periodā

Hormonālā spirāle neietekmē bērna zīdīšanu, piena kvalitāti un bērna attīstīšanos.

Hormonālais sastāvs un izdale

Hormonālā spirāle ir mazs, no mīkstas plastmasas (polietilēna) veidots T-veida formas priekšmets, kas satur hormonu levonorgestrēlu. Ierīces cilindra formas dozators satur šo hormonu un ir pārklāts ar īpašu membrānu, kas regulē šī hormona vienmērīgu izdalīšanos. Mirena izdala hormonus ar sākotnējo daudzumu 20 mikrogrami dienā, un šis daudzums samazinās līdz 14 mikrogramiem dienā pēc 5 gadiem šīs spirāles lietošanas. Fleree (Jaydess, Skyla) izdala 14 mikrogramus hormona dienā, un šis daudzums samazinās uz 5 mikrogramiem dienā pēc 3 gadiem šīs spirāles lietošanas. Salīdzinājumam — perorālie kontraceptīvie līdzekļi (tabletes) var saturēt pat 150 mikrogramus hormona. Hormonālā spirāle izdala hormonus tieši dzemdē, lielākā daļa no šiem hormoniem tur arī paliek, asinīs uzsūcas pavisam nedaudz. Līdz ar to hormonālās spirāles lietotājām asinīs nonāk viena desmitā daļa no tā hormonu daudzuma, kas asinīs nonāk lietojot perorālo hormonālo kontracepciju (tabletes).

Ievietošana un izņemšana

Hormonālo spirāli ievieto līdzīgi kā vara spirāli,un to var izdarīt tikai kvalificēts ārsts. Pirms hormonālās spirāles ievietošanas ārsts veic iegurņa un dzemdes formas un stāvokļa pārbaudes. Tāpat pirms izvēles par labu hormonālās spirāles ievietošanai, būtu jāveic arī STS pārbaudes, sevišķi uz gonoreju un hlamīdijām, jo to esamība var būtiski paaugstināt iespējamo iegurņa infekcijas risku pēc spirāles ievietošanas. Ievietošanas laikā maksts tiek turēta atvērta ar tādas pašas ierīces palīdzību, kādu ārsti izmanto, lai paņemtu maksts uztriepes analīzēm. Hormonālā spirāle tiek ievietota dzemdē ar šauras caurulītes (saukta par ievadītāju) palīdzību, paverot dzemdes kaklu. Neilona diedziņa pavedienam, ar kuru pēcāk var spirāli izņemt, jāpaliek tā, lai tā daļa ir makstī — ārstam satverama. Procedūra kopumā aizņem apmēram piecas vai pat mazāk minūtes laika. Tās laikā iespējams diskomforts un arī sāpes.
Hormonālās spirāles izņemšanu arī veic tikai kvalificēts ārsts. Pēc tās izņemšanas sievietes auglība atgriežas samērā ātri. Pētījumi rāda, ka vidēji ir nepieciešami trīs mēneši pēc hormonālās spirāles izņemšanas, līdz sieviete varētu palikt stāvoklī.

Vēsture

Hormonālā spirāle tika radīta pēc varu saturošās spirāles 20. gadsimta 60. un 70. gados. Amerikāņu ārsts Antonio Skomengs (Antonio Scommenga), strādājot Mihaela Rīza hospitālī (Michael Reese Hospital) Čikāgā, atklāja, ka progesterona ievadīšanai tieši dzemdē ir salīdzinošas priekšrocības. Izmantojot šīs zināšanas, somu izcelsmes ārsts Joni Valteri Tapani Lukainens (Jouni Valtteri Tapani Lukkainen) radīja T-veida formas hormonālo spirāli, kas izdala progesteronu. Šīs hormonālās spirāles kalpošanas laiks bija īss — aptuveni vienu gadu, un tā nekad nav sasniegusi lielu popularitāti. Pēc šī ne pārāk veiksmīgā sākuma Dr. Lukainens radīja citu hormonālo spirāli, kas satur levonorgestrēlu. Šis hormons palēnām izdalījās 5 gadu laikā, kas arī kļuva par pamatu hormonālajai spirālei, kas šobrīd pazīstama ar nosaukumu Mirena 2013. gadā ASV kontracepcijas tigū parādījās arī Skyla, kas izdala mazāku hormonu devu, un kuras efektivitāte ir 3 gadi. No 2014. gada Skyla ir pieejama arī Eiropā ar nosaukumu Jaydess (Latvijā, Lietuvā un Igaunijā — Fleree).