google/wiki40b huggingface dataset:
Latvijas Republikas okupācijas diena

Latvijas Republikas okupācijas diena (17. jūnijs) ir Latvijas Republikas atceres diena.
Šajā dienā tiek pieminēts 1940. gada 17. jūnijs, kad Padomju Savienība okupēja Latviju. 1940. gada naktī uz 15. jūniju padomju robežsargi uzbruka Latvijas robežsargiem. Sadursmē gāja bojā trīs latviešu robežsargi un sardzes priekšnieka sieva, bet 10 robežsargus un 16 privātpersonas padomju puses robežsargi aizveda sev līdzi. Šis notikums vēsturē iegājis kā Masļenku robežincidents. 
Nākamajā dienā, 16. jūnijā, Padomju Savienības ārlietu tautas komisārs Vjačeslavs Molotovs Latvijas sūtnim Maskavā pulkvedim-leitnantam Fricim Kociņam nolasīja PSRS valdības ultimātu, kurā pieprasīja Latvijas valdības atkāpšanos, kā arī neierobežota padomju karaspēka kontingenta ielaišanu Latvijā. Latvijas valdībai piekrītot šī ultimāta noteikumiem tika atļauts ielaist Sarkanās armijas daļas Latvijā. 17. jūnija rītā tās šķērsoja Latvijas robežu. Latvija nokļuva pilnīgā svešas armijas varā un Latvijas valdība zaudēja rīcības spēju. Situāciju valstī kontrolēja PSRS sūtniecība Rīgā. Tas bija starptautisko tiesību pārkāpums, kā arī iepriekš noslēgto vienošanos pārkāpums. Šajā dienā sākās okupācija, kura Latvijā ilga 50 gadus.
Pēteris Stučka

Dzīvesgājums

Dzimis 1865. gada 26. jūlijā Kokneses pagastā Vecbirznieku mājās zemnieka Jāņa Stučkas ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā (1879–1883), studēja tieslietas Pēterburgas universitātē (1884-1888). No 1893. gada bija advokāts Rīgā. Viens no Jaunās strāvas vadītājiem, laikraksta "Dienas Lapa" redaktors (1883-1891, 1895-1897). Apprecējās ar Doru Pliekšāni.
1897. gadā viņu arestēja, 1898. gadā izsūtīja uz Vitebsku, 1899. gadā uz Slobodsku. Pēc atbrīvošanās dzīvoja Vitebskā (1903-1906), LSDSP CK loceklis (1904-1905), pēc 1905. gada revolūcijas apspiešanas atgriezās Rīgā. 
No 1907. gada strādāja par advokātu Pēterburgā, nodibināja privātu apgādu “Dzirkstele”. Pēc Februāra revolūcijas bija lielinieku partijas Petrogradas komitejas loceklis, pēc Oktobra revolūcijas ievēlēts par Krievijas Satversmes sapulces deputātu, bija Padomju Krievijas Tieslietu tautas komisārs (1917-1918), piedalījās Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas sarunās. No 1918. gada augusta bija KPFSR Ārlietu tautas komisariāta kolēģijas loceklis. 
1918. gada decembrī Stučka kļuva par LSPR valdības vadītāju Rīgā, pēc tam Rēzeknē. Pēc Sarkanās armijas atkāpšanās no Latgales Stučkas valdība pārcēlas uz Veļikije Lukiem, kur pašlikvidējās. No 1920. gada 17. janvāra Stučka darbojās LKP CK Krievijas birojā, ko 25. janvārī pārdēvēja par LKP CK Ārzemju biroju. 31. janvārī Stučku ievēlēja par Ārzemju biroja priekšsēdētāju. Kad pēc II Kominternes kongresa tika izveidots  Komunistiskās Internacionāles Izpildkomitejas Latsekcijas Sekretariāts, 1920. gada 15. oktobrī Pēteri Stučku ievēlēja Latsekcijas priekšsēdētāju. 
Līdztekus Stučka bija arī Padomju Krievijas Tieslietu tautas komisāra vietnieks, no 1923. gada PSRS Augstākās tiesas priekšsēdētājs. 
Kad 1928. gadā PSRS un Kominternes vadība uzdeva LKP sākt aktīvi gatavoties iespējamam karam, tādēļ Pēteris Stučka aicināja aktualizēt Latgales separātisma ideju un ieteica komunistiem stāties aizsargu organizācijā: «Kas būs par nelaimi, ja cīņas brīdī visur būtu mūsu ļaudis jeb mums piekrītošas personas, kas paņemtu ieročus, nokautu vadoņus u.t.t.» 
1931. gadā Stučku iecēla par Maskavas Padomju tiesību institūta direktoru. Publicējis daudzus rakstus un zinātniskus darbus padomju tiesību teorijā.
Miris 1932. gada 25. janvārī Maskavā. Apbedīts Sarkanajā laukumā pie Kremļa sienas.Latvijas PSR laikā Pētera Stučkas vārdā bija nosaukta Latvijas universitāte, Tērbatas iela un Aizkraukles pilsēta.
Getisburgas uzruna

Getisburgas uzruna (angļu: Gettysburg Address) ir viena no ASV prezidenta Abrahama Linkolna runām un viena no visvairāk citētajām runām ASV vēsturē. Šo runu prezidents teica ASV pilsoņu kara laikā 1863. gada 19. novembrī, ceturtdienas pēcpusdienā. Tajā tika runāts par Kareivju Nacionālo kapsētu, kura atrodas Getisburgā (Gettysburg), Pensilvānijas štatā. Šajā kapsētā apglabāti kareivji, kuri krita kaujā pie Getisburgas cīņā pret ASV Konfederācijas karavīriem četrarpus mēnešus iepriekš.
Antons Strolmans

Spēlētāja karjera

Iepriekš spēlejis arī Zviedrijas hokeja līgas klubā Timrå IK, AHL klubā Toronto "Marlies" un NHL klubos Toronto "Maple Leafs", Kolumbusas "Blue Jackets", Ņujorkas "Rangers" un Tampabejas "Lightning".
Zviedrijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis četros Pasaules čempionātos.
Juka Jalonens

Trenera karjera

Trenera karjeru Jalonens sāka 1991.—92. gada sezonā kā Somijas U-17 hokeja izlases trenera palīgs. Jau nākamajā sezonā viņš strādāja SM līgas klubā Tamperes "Ilves", novembra nogalē kļūstot par tās galveno treneri. Šajā amatā viņš darbojās līdz 1994.—95. gada sezonas beigām. Turpmākajā sezonā viņš trenēja dažādus Somijas, Itālijas un Lielbritānijas klubus.
2001. gadā viņš stājās Hemēnlinnas HPK kluba galvenā trenera amatā, 2005.—06. gada sezonā kopā ar klubu izcīnot līgas čempiones titulu. 
2007. gadā Jalonens kļuva par Daga Šedena palīgu Somijas hokeja izlasē, taču pēc gada kļuva par izlases galveno treneri, amatā strādājot līdz pat 2013. gadam.
2012.—13. gada Kontinentālās hokeja līgas sezonas vidū viņš kļuva par Sanktpēterburgas SKA galveno treneri. SKA rindās strādājā līdz 2014. gadam aprīlim, kad tika atlaists.
Music for UNICEF

The Music for UNICEF Concert: A Gift of Song bija labdarības koncerts, kas notika 1979. gada 9. janvārī Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālajā asamblejā Ņujorkā. Tā mērķi bija savākt līdzekļus UNICEF pasaules bada risināšanas programmai un atzīmēt International Year of the Child sākumu. Koncerts tika ierakstīts un pārraidīts nākamajā dienā NBC kanālā ASV un visā pasaulē. Koncerta moderators bija Deivids Frosts, kā arī Gilda Rednere un Henrijs Vinklers pieteica izpildītājus. Henrijs Fonda arī piedalījās uz īsu brīdi. Katrs izpildītājs parakstīja lielu pergamentu, kas atzīmēja viņu atbalstu UNICEF mērķiem.
Koncerta ideja nāca no Roberta Stigvuda, Bee Gees un Deivida Frosta, kas sākotnēji plānoja koncertu kā ikgadēju pasākumu. Ne visi priekšnesumi tika izpildīti dzīvajā, piemēram, grupa ABBA izpildīja Chiquitita un Bee Gees izpildīja Too Much Heaven pie iepriekš ierakstītām fonogrammām. UNICEF no koncerta guva mazāk par 1 miljonu dolāru, neskaitot autortiesību peļņu no dziesmām un izpildījumiem.
Lazdukalna pagasts

Upes

Aiviekste, Balupe, Dziļaune, Palaceņa, Paukle, Piestiņa, Pokrateņa, Saipīte, Vārniene.

Ezeri

Aklais ezers, Griuznis (Gryuznis (latgaliski)), Itenis, Kopiunes ezers.

Vēsture

1965. gadā Balvu rajonā tika nodibināts Lazdukalna ciems, kurā apvienoja Lieparu un Rugāju ciemu padomju saimniecības «Lazdukalns» teritoriju. 1977. gadā Lazdukalna ciemam pievienoja atlikušo likvidētā Lieparu ciema daļu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Lazdukalna pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Rugāju novadā.

Apdzīvotās vietas

Aizupe, Bankova, Benislava, Cirtums, Drudži, Dundenieki, Fabriki, Gariesili, Kapūne, Lazdukalns, Lekste, Lielie Meroni, Liepari, Liepnīte, Mastarīga, Obulderi, Osa, Papurne, Pelnupe, Pilsnieki, Polokori, Roznieki, Rūbāni, Silenieki, Skujetnieki, Slavīti, Stangas, Tutani, Vidussala, Zaļmežnieki, Zirgusala.
Almati apgabals

Ģeogrāfija

Almati apgabals atrodas Almati pilsētas apkārtnē. Tas robežojas ar Kirgizstānu un Sindzjanas (Austrumu Turkestāna) reģionu Ķīnā. Apgabals robežojas arī ar 3 citiem Kazahstānas apgabaliem: Žambilas apgabalu rietumos, Karaghandi apgabalu ziemeļrietumos un Austrumkazahstānas apgabalu ziemeļos. Almati apgabala platība ir 224 000 kvadrātkilometri.
Apgabala ziemeļrietumos atrodas Balhašs. No Ķīnas un Kirgizstānas puses apgabalā iestiepjas Tjanšana atzars.
Apgabalā atrodas arī Čarinas kanjons, Ili upe, Bartogai, Kapšagai, Kaindi, Kolsai un Isik ezeri.
Magdeburgas tiesības

Magdeburgas tiesības (vācu: Magdeburger Recht) ir viena no pazīstamākajām pilsētu tiesību sistēmām. Izveidojusies 13. gadsimtā vācu pilsētā Magdeburgā kā feodālās pilsētu tiesības, saskaņā ar kurām tika regulēta pilsētnieku pašpārvalde, ekonomiskā darbība (amatniecība, tirdzniecība un cunftes), īpašumtiesības un šķiriskās attiecības.
Magdeburgas tiesību pamatā ir tā sauktais Saksijas spogulis (Sachsenspiegel; vācu feodālo tiesību krājums) un Magdeburgas pilsētas statūti.
Magdeburgas tiesības ieguvušo pilsētu pilsoņi tika atbrīvoti no feodālajām klaušām un vietvalžu varas un tiesas. Uz šo tiesību pamata pilsētās tika veidots vēlēts pašpārvaldes orgāns maģistrāts.
Latvijā Magdeburgas tiesības bijušas piešķirtas Daugavpilij (1582) un Jēkabpilij (1670). Krievijas impērijas teritorijā sakarā ar vietējās pārvaldes reformu Magdeburgas tiesības tika atceltas 1831. gadā.
Sarmatisms

Sarmatisms ir apzīmējums Polijas-Lietuvas kopvalsts muižnieku (šļahtas un magnātu) 17. un 18. gadsimtā radītajai ideoloģijai un kultūrai, kas balstījās pieņēmumā, ka viņu izcelsme ir saistāma ar stepju jātniekiem sarmatiem, kas antīkajā laikmetā pakļāvuši slāvu ciltis un izveidojuši sabiedrības virsslāni.

Priviliģētā slāņa ideoloģija

Polijas un Lietuvas muižniecība norobežojās no poļu, lietuviešu un baltkrievu zemniekiem, kultivējot īpašas privilēģijas un uzturot savas tiesības vēlēt karali. Sarmatisms slavināja personisko brīvību un kultivēja īpašas parašas un tērpus, kas atgādināja stepju tautu apģērbu.
Sestā diena

Sižets

Filma veidota, balstoties uz vēlmi ieraudzīt cilvēka dabu, kas no vienas puses ir ikdienišķa, bet tajā pašā laikā nemainīga un apslēpta. Šī vēlme vizualizēta, divu gadu garumā filmējot dažādus notikumus, kas notiek tirgus laukumā Skultes pagastā, kur atrodas Skultes aptieka, Skultes tirgus un Skultes Evaņģēliski luteriskā baznīca.
Rendijs Robiteils

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā spēlētāja karjeru Robiteils uzsāka, kad, nebūdams draftēts, 1997. gada martā pievienojās Bostonas "Bruins" rindām, tās sastāvā aizvadot arī savu debijas spēli NHL. 1999. gada vasarā "Bruins" aizmainīja jauno uzbrucēju uz Našvilas "Predators", kurā Robiteilam uzreiz izdevās izcīnīt vietu pamatsastāvā. 2001. gada vasarā Rendijs pievienojās Losandželosas "Kings" rindām, taču sezonas gaitā tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins". 2002.—03. sezonas nogalē Rendijs tika aizmainīts uz Ņujorkas "Islanders", bet 2003.—04. sezonu Robiteils aizvadīja Atlantas "Trashers" rindās.
2004.—05. NHL sezonas lokauta laikā Robiteils spēlēja Šveices hokeja līgas kluba Cīrihes "Lions" sastāvā. Pēc lokauta uzbrucējs pievienojās Minesotas "Wild". 2007.—08. sezonu Robiteils uzsāka Otavas "Senators" sastāvā, taču sezonas gaitā pievienojās Krievijas Superlīgas klubam Jaroslavļas "Lokomotiv". No 2008. līdz 2010. gadam Robiteils spēlēja HC Lugano, taču 2010.—11. sezonu aizvadīja Amerikas hokeja līgā.
Drengo ģimene

Drengo ģimene (franču: Drengot) bija Normandijas normāņu augstmaņu ģimene, kuras pārstāvji bija vieni no pirmajiem normāņu algotņiem, kas ieradās Itālijas dienvidos, lai kalpotu langobardu valdniekiem un uzsāka normāņu iekarojumus Itālijā. Viņu vara Itālijā atpalika no normāņu Otvilu ģimenes, kas izvirzījās par valdošo visos Itālijas dienvidos.
Pirmās ziņas par ģimeni parādās 1017. gadā, kad pieci Drengo brāļi — Osmonds, Rūdolfs, Žilbērs, Askletīns un Rainulfs kopā ar 250 normāņu karotājiem ieradās Romā, bet pēc tam devās uz langobardu pilsētām Salerno un Kapuju, no kurienes pievienojās langobardu dumpim pret Bizantijas impērijas varu Apūlijā. Dumpinieki sākumā guva panākumus, bet 1018. gadā tika smagi sakauti. Kaujā krita Osmonds un Žilbērs. 1022. gadā reģionā ieradās Svētās Romas impērijas imperatora Heinriha II armija un tika atjaunota stabilitāte. Rūdolfs Drengo atgriezās Normandijā. Jaunākais brālis Rainulfs Drengo ar saviem kareivjiem 1029. gadā iestājās Neapoles hercoga Serdžio IV dienestā. Pateicībā par Rainulfa panākumiem Serdžio viņam izprecināja savu māsu un iecēla par Aversas grāfu. Tā dzima pirmā normāņu valstiņa Itālijā. Askletīns Drengo par dienestu Otvilu armijā 1042. saņēma tiesības uz Ačerencas pilsētiņu Apūlijā.

Kapujas valdnieki

Pēc tam kad 1057. gadā nomira Kapujas valdnieks Pandulfs VI, Askletīna dēls Ričards aplenca pilsētu un 1058. gadā to ieņēma, taču līdz 1062. gadam par pilsētas valdnieku atstāja likumīgo mantinieku Landulfu VIII. 1064. gadā Ričarda dēlam Jordānam izdevās ieņemt Gaetas pilsētu. Ričards ar Jordānu paplašināja savus valdījumus uz ziemeļiem un kļuva par ietekmīgiem Romas pāvesta atbalstītājiem cīņā pret Svētās Romas impērijas imperatoru. 1077. gadā Ričards sāka Neapoles aplenkumu, taču mira 1078. gadā un Jordāns izlēma aplenkumu neturpināt. Šajā laikā Drengo vara sāka samazināties, kamēr Otvili turpināja veiksmīgus iekarojumus Sicīlijā. No 1092. līdz 1098. gadam langobardu iedzīvotāju sacelšanās rezultātā Drengo ģimene tika padzīta no Kapujas. Pēc varas atgūšanas Drengo ietekme turpināja samazināties un viņi bija spiesti kļūt par Otvilu vasaļiem. Pēdējais Drengo valdnieks Roberts II neveiksmīgi dumpojās pret Otviliem, taču cieta sakāvi un mira 1156. gadā.
Alūksne (stacija)

Vēsture

Stacija atklāta reizē ar dzelzceļa līnijas Pļaviņas—Valka uzbūvēšanu; sākumā saucās Marienburga. No sākotnējās stacijas ēkas palikusi tikai viena trešdaļa kara postījumu dēļ. Pirms kara ēka bija līdzīga Vecgulbenes vai Valkas staciju ēkām.
Iļja Gorohovs

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā spēlētāja karjeru Gorohovs uzsāka dzimtajā Jaroslavļā, 1994.—95. sezonā debitējot Krievijas Superlīgas kluba Jaroslavļas "Lokomotiv" sastāvā. Kluba rindās aizsargs centās nostiprināties līdz pat 1997.—98. sezonai, kuras gaitā uzspēlēja arī Ufas "Salavat Julajev" un Samāras CSK VVS rindās. 1999.—00. sezonu Iļja aizvadīja Ņižņijnovgorodas "Torpedo" sastāvā, taču tad atgriezās Jaroslavļā, 2002. un 2003. gadā izcīnot Krievijas čempiona titulu.
Gorohovs "Lokomotiv" rindās spēlēja līdz pat 2008.—09. sezonas noslēgumam, kad pievienojās Ufas "Salavat Julajev" vienībai. 2010.—11. sezonu aizsargs aizvadīja Mitišču "Atlant" rindās. 2011.-12. un 2012.—13. sezonās, spēlējot Maskavas "Dinamo" rindās, izcīnīja Gagarina kausu.
2013.—14. gada sezonā Gorohovs atgriezās Jaroslavļā, kļūstot arī par komandas kapteini. 2013. un 2014. gadā tika iekļauts KHL simboliskajā izlasē. 2016. gada vasarā pievienojās HK Soči rindām, taču sezonas gaitā pārcēlās uz Habarovskas "Amur". Pēc 14 "Amur" rindās aizvadītām spēlēm februāra vidū paziņoja par karjeras beigšanu.
Kioto protokols

Kioto protokols ir ANO vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām protokols, kas tika izveidots kā līdzeklis cīņā pret globālo sasilšanu. Tas tika pieņemts 1997. gada 11. decembrī Kioto, Japānā, taču stājās spēkā 2005. gada 16. februārī. Līdz 2011. ġada septembrim protokolu parakstījusi un ratificējusi 191 valsts. Pašlaik vienīgā valsts, kas parakstījusi protokolu, taču nav to ratificējusi, ir ASV. 2011. gadā Kanāda kļuva par pirmo valsti, kas izstājusies no Kioto protokola. Protokols tika pieņemts, lai samazinātu klimatam kaitīgo gāžu izmešus atmosfērā. To ratificējušajām 35 rūpnieciski attīstītajām valstīm un Eiropas Kopienai līdz 2012. gadam bija jāsamazina oglekļa dioksīda emisija par 6% salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni.
1948. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula

Šī ir 1948. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu sadalījuma tabula.
Telesakaru infrastruktūras koplietošana

Telesakaru infrastruktūras koplietošana ir organizatoriski un tehnoloģiski risinājumi, kuri ļauj vairākiem sakaru pakalpojumu sniedzējiem izmantot kopēju infrastruktūru. Tas tiek darīts, lai samazinātu tīkla izveides un uzturēšanas izdevumus. Infrastruktūras koplietošanas apjoms un metodes atšķiras dažādās valstīs atkarībā no likumdošanas un konkurences.
Līdzīga ir viesabonēšana, kur tīkla abonents izmanto citu tīklu pakalpojumus ārpus sava operatora tīkla. Šajā gadījumā savs operators nekontrolē cita operatora aparatūru. Atšķirībā no viesabonēšanas, telesakaru infrastruktūras koplietošanā operators kontrolē kāda cita operatora aparatūru.
Laimes lācis

Sižets

Animācijas filmas pamatā ir Andreja Upīša stāsts "Sūnu ciema zēni", kā arī satīriskas fabulas.
2011. gada referendums par Saeimas atlaišanu

2011. gada 28. maijā, izmantojot sev Satversmē dotās tiesības, Latvijas Valsts prezidents Valdis Zatlers ierosināja referendumu par Saeimas atlaišanu. Tas notika 23. jūlijā. Tas bija pirmais šāda veida referendums Latvijas vēsturē.

Norise

Referenduma jautājums bija "Vai jūs esat par 10. Saeimas atlaišanu?" un balsošanas biļetenā bija divas iespējamās atbildes: "par" un "pret". Balsošanas iecirkņi bija atvērti no plkst. 7.00 līdz 22.00. Kopā tika iekārtoti 1028 balsošanas iecirkņi, no tiem 950 atradās Latvijā, bet 78 — ārvalstīs. Par Saeimas atlaišanu nobalsoja aptuveni 95% vēlētāju, 26. jūlijā Centrālā vēlēšanu komisija izsludināja 11. Saeimas vēlēšanas.
Uzturs

Uzturs ir uzturvielu kopums, kas vajadzīgs organisma dzīvības norišu normālai nodrošināšanai. Uzturs cilvēka ikdienā ir ļoti svarīgs; nepietiekama uztura gadījumā cilvēka organisms var mainīties un tikt traucēta tā darbība, bet, uzņemot pārāk daudz uzturvielu, var sākt veidoties liekais svars.
Ar uzturvielām organismā uzņemto enerģijas daudzumu parasti mēra kilokalorijās (kcal) vai kilodžoulos (kJ). Uzturu pamatā veido 3 galvenās uzturvielu grupas — ogļhidrāti, tauki un olbaltumvielas. No 1g olbaltumvielu organisms uzņem 4 kcal jeb 17 kJ, no 1g tauku — 9 kcal jeb 38 kJ, savukārt no 1g ogļhidrātu 4 kcal jeb 17 kJ, neskaitot ar izkārnījumiem un olbaltumvielu galaproduktiem — urīnvielu un urīnskābi — zaudēto niecīgo enerģijas daudzumu.
Latvijas iedzīvotājiem uzturā visvairāk raksturīgs joda, fluora, selēna, kalcija, folskābes, B₁₂, C un E vitamīnu, kā arī ω-3 taukskābju trūkums.
Krišs Liepiņš

Dzīves gājums

1888. gadā kļūst par Narvas jūrasskolas direktoru.

1920. gadā tiek uzaicināts pārcelties uz Rīgu un kļūt par Jūrniecības departamenta kuģniecības nodaļas vadītāju.
Šnēberga

Vēsture

Tieši pie Šnēbergas 1470. gadā atklāja sudraba atradnes, kas ievadīja reģiona kļūšanu par kalnrūpniecības centru. Pilsēta kopš 15. gadsimta attīstījusies kā kalnraču apmetne. Iesākumā pilsētas apkaimē ieguva sudrabu, bet kopš 16. gadsimta vidus - kobaltu un bismutu. 20. gadsimta vidū - urāna rūdas ieguves centrs.

Izglītība, kultūra, tūrisms un sports

Šnēbergā atrodas milzīgā 16. gadsimtā vēlās gotikas stilā celtā Sv. Volfganga beznīca (St.-Wolfgangs-Kirche), kurā atrodas Lūkasa Krānaha Vecākā darbi.
Elfrīde Jelineka

Darbu tulkojumi latviešu valodā

Klavierētāja, tulkojis Jānis Krūmiņš, izdevniecība AGB, 2005, 278. lpp.
Mihaels. Jauniešu grāmata infantilajai sabiedrībai, tulkojis Jānis Krūmiņš, izdevniecība AGB, 2007, 224. lpp.
UPM

Vēsture

1990. gadu sākumā Somijas papīra un celulozes ražotāji Kymmene Oy un Repola Oy plānoja apvienoties. 1995. gadā abu uzņēmumu akcionāri to atbalstīja un arī Eiropas Komisija to akceptēja. Abi uzņēmumi sāka darboties kā vienota vienība 1995. gada novembrī, bet oficiāli apvienošanās stājās spēkā 1996. gada 1. maijā.
Jaunā uzņēmuma nosaukums UPM-Kymmene tika veidots no abu uzņēmumu nosaukumiem: UPM (United Paper Mills — "Apvienotās papīra fabrikas") bija angliskais nosaukums Repola sastāvdaļai Yhtyneet Paperitehtaat, kas līdz 1991. gadam bija patstāvīgs uzņēmums. 1996. gada 2. maijā UPM-Kymmene sāka tirgot savas akcijas Helsinku biržā.
1996. gada decembrī investoru grupai Erikem Luxembourg S.A. tika pārdotas ķīmisko vielu ražošanas uzņēmuma Finnish Chemicals Oy visas 50 % UPM piederošās daļas.
1997. gadā uzņēmumam Metsä-Botnia (tagad Metsä Fibre) pārdota Joutseno celulozes ražotne.
2000. gada augustā UPM-Kymmene ieguva Ķīnas papīra ražotāju Changshu, tādējādi nostiprinoties Austrumāzijas tirgū. Tajā pašā gadā tika nopirkts Kanādas papīra ražotājs Repap Enterprises Inc.
2001. gadā meitas uzņēmums Shauman Wood ieguva vairākumu Krievijas finiera ražošanas uzņēmumā ZAO Chudovo-RWS, Novgorodas apgabalā. UPM-Kymmene iegādājās visas daļas Vācijas papīrfabrikā G. Haindl'sche Papier Fabriken KgaA. Pēc Eiropas Savienības bažām par monopola izveidošanos UPM-Kymmene piekrita divas no sešām Haindl fabrikām pārdot konkurentam Norske Skog. Atlikušās četras fabrikas atradās Vācijā Augsburgā, Šongavā un Švettā, kā arī Austrijā Šteirermūlā.
2001. gada janvārī UPM-Kymmene reorganizēja savu struktūru, sadalot kompāniju četrās galvenās grupās: Papīrs (Paper), Konvertēšana (Converting), Koksnes produkti (Wood Products) un Citas operācijas (Other Operations). Citas operācijas iekļauts Meža departaments, Nekustamā īpašuma nodaļa un Enerģijas departaments. Papīra nodaļa bija lielākā uzņēmuma nodaļa ar 25 papīra mašīnām septiņās valstīs. Tajā laikā UPM bija lielākais žurnālu papīra ražotājs pasaulē, kā arī lielākais avīžu papīra, augstas kvalitātes papīra un speciālā papīra ražotājs Eiropā.
2005. gadā UPM-Kymmene savu 25 % kapitāldaļu uzņēmumā Finnish Peroxides pārdeva Beļģijas uzņēmumam Solvay.
Sakarā ar papīra pārprodukciju pasaulē 2006. gadā tika veikti izmaksu samazināšanas pasākumi; slēgta Voikkaa papīrfabrika Kūsankoski. 2007. gadā tika slēgta papīrfabrika Miramiči Kanādā.
2008. gadā UPM slēdza Kajāni papīrfabriku un Tervasāri celulozes fabriku.
2009. gada decembrī UPM-Kymmene daļa celulozes ražotājā Metsä-Botnia samazinājās līdz 17 %; no Metsä-Botnia iegūta Fraibentosas celulozes ražotne Urugvajā.
2012. gada aprīlī Metsä-Botnia kapitāldaļas par 150 miljoniem EUR pārdotas Metsä Group mātes uzņēmumam Metsäliitto Osuuskunta.
Vasalis

Vasalis (latīņu: vassallus) viduslaiku Eiropā bija feodālis, kas bija atkarīgs no otra, lielāka feodāļa — senjora.
Vasalim bija jāiet karā, jāpiedalās senjora tiesā un padomē. Zināmos gadījumos viņa pienākumos ietilpa arī materiāla atbalsta sniegšana senjoram. Par to senjors deva savam vasalim zemi ar dzimtcilvēkiem, tā saukto feodu (no tā cēlies nosaukums feodālis). Turklāt viņš kļuva arī par vasaļa aizbildni. Vasaļa tiesības tika apstiprinātas ar īpašu dokumentu — lēņa grāmatu. Lielie feodāļi savukārt bija karaļa vasaļi. Senākās ziņas par vasaļiem Latvijas teritorijā ir atrodamas kopš 1201. gada.
Kevins Lankinens

Karjera

Lankinens karjeru sāka Helsinku hokeja komandā HIFK, kur spēlēja četras sezonas. 2018. gadā pievienojās NHL komandai Čikāgas "Blackhawks", bet sezonu aizvadīja AHL komandā Rokfordas "IceHogs".
Somijas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā, kur izcīnīja zelta medaļu.
Resnknābja krauklis

Izskats

Resnknābja krauklis un krauklis (Corvus corax) ir lielākie vārnu dzimtas putni. Abiem ķermeņa garums ir apmēram 60—64 cm, svars 1,5 kg. Lielākie eksemplāri var sasniegt 70 cm. Tam ir ļoti liels knābis, kas ir salīdzinoši šaurs, bet augsts ar izteiktu kūkumu, kā arī knābis ir garāks par pašu galvu. Knābis ir melns, ar baltu knābja galu. Nāsis ir dziļas un izteiksmīgas, un tās ir segtas ar vieglām nāsu spalviņām.
Resnknābja krauklim uz galvas un kakla ir ļoti īsas spalvas. Tās ir melnas ar eļļainu brūnu spīdumu. Vienīgi uz pakauša putnam ir balts in īss apspalvojums. Ārēji tas atgādina kraukļa un baltgalvas ērgļa (Haliaeetus leucocephalus) krustojumu.

Uzvedība

Resnknābja krauklis ir lielisks lidotājs, tam patīk gaisā izrādīties un izpildīt dažādus trikus. Reizēm akrobātiskos elementus demonstrē uzreiz divi putni. Tie var pat saāķēties kopā ar kājām un tādā veidā nolidot līdz 200 metriem. Resnknābja krauklis tāpat kā citas vārnas daudz pārvietojas pa zemi, skrienot un ejot.
Parasti resnknābja kraukļi dzīvo pa pāriem, bet reizēm tie veido grupas, kurās ir 4—10 putni. Kraukļi seko lopu bariem, jo mēslu kaudzēs meklē kukaiņus, tie nebaidās no cilvēka.

Barība

Resnknābja krauklis ir visēdājs. Tas barojas ar kukaiņiem, to kāpuriem un kūniņām, maitas gaļu un cilvēku pārtikas atkritumiem. Krauklis pārmeklē cilvēku apmetņu vietas un ugunskura paliekas. Tas seko bārdainajam grifam (Gypaetus barbatus), lai nozagtu daļu medījuma. Reizēm resnknābja krauklis atklātā laukā medī grauzējus. Ir novērots, ka resnknābja krauklis barojas nobriedušas labības laukos.

Ligzdošana

Resnknābja krauklis ligzdas vij augstu kokos vai uz klinšu dzegām. Ligzdot tas sāk decembrī, janvārī vai februārī. Ligzda ir masīva, salikta no zariem. Dējumā ir 3—5 olas. Olas perē tikai mātīte, bet tēviņš to tikmēr baro. Parasti tēviņš ar barību nosēžas netālu no ligzdas un sauc mātīti. Tā atnāk, nosēžas tam priekšā un sāk sist spārnus, tad tēviņš to pabaro. Šīs ceremonijas laikā abi putni izdod gulgojošas un čakstinošas skaņas.