google/wiki40b huggingface dataset:
Ērģeles

Ērģeles (grieķu: όργανον) ir pneimatisks taustiņinstruments, kas sastāv no daudzām dažāda izmēra stabulēm, pneimatiskās sistēmas un vadības pults ar roku klaviatūrām (manuāļiem) un kāju klaviatūru (pedāļa). Manuāļu skaits ērģelēs mēdz būt no 1 līdz 7. Vienāda augstuma, bet dažāda  tembra stabules veido ērģeļu reģistru. Reģistrus kombinējot, tiek radīts orķestrim līdzīgs skanējums.
Rietumu mūzikā ērģeles ir relatīvi sens instruments. Tās tiek datētas ar trešo gadsimtu pirms mūsu ēras, kad grieķu zinātnieks Ktezībijs no Aleksandrijas esot izgudrojis hidrauliskās ērģeles, kurām gan nebija taustiņu. Ērģeļu spēle kopš 7. gadsimta plaši ieviesās baznīcas liturģijā. Sākotnēji ērģeles bija laicīgās muzicēšanas instruments. 10. — 11. gadsimtā ērģeles sāka izmantot kulta vajadzībām. Baznīcās un katedrālēs tika uzstādītas lielās ērģeles, kas tika darbinātas ar gaisa plēšām. 10. — 11. gadsimtā sākās ērģeļu konstrukcijas pilnveidošana: parādījās klaviatūra, alvas stabules (agrāk lietoto vara stabuļu vietā). 14. gadsimtā izplatījās pedālis — klaviatūra spēlei ar kājām viszemāko skaņu iegūšanai. Tika pilnveidota arī roku klaviatūra. Jau 16. gadsimtā ērģeles ieguva mūsdienīgu izskatu un konstrukciju. Tām bija 5 klaviatūras, katras klaviatūras diapazons sniedzās līdz 5 oktāvām. Bez tam instrumenta tembrālo iespēju bagātināšanai tika uzstādīti speciāli reģistru pārslēdzēji, ērģeles varēja imitēt ne tikai atsevišķu instrumenu (flautas, obojas) tembrus, bet arī veselas orķestra grupas
Latvijā ērģeles būvētas no 14. gadsimta. No Latvijas ērģelēm pazīstamas ir Rīgas Doma ērģeles, kā arī Liepājas Svētās Trīsvienības katedrāles ērģeles, kas ar apmēram 7000 stabulēm, 4 manuāļiem un 131 reģistru ir lielākās nepārbūvētās ērģeles pasaulē.
Pilsētu ekonomika

Pilsētu augšanas ekonomiskais modelis

Koncentrētās un blīvi apdzīvotās pilsētās risinās intensīvāka saimnieciskā darbība, pilsēta sava kompaktuma dēļ var piedāvāt plašu pakalpojumu klāstu, savukārt izkliedējot saimniecisko darbību, sakaru uzturēšanai jāpatērē lielāki transporta izdevumi. Turklāt augstāk attīstītās valstīs lielāka daļa iedzīvotāju dzīvo pilsētās, jo pilsētās attīstītāka industriālā ražošana, kā arī izklaides iespējas, turklāt attīstītās valstīs dominē intensīva lauksaimnieciskā ražošana vai arī tās lauksaimniecības produktus importē, tādēļ nav vajadzīgs tik liels nodarbināto skaits šajā nozarē.
Zemi var izmantot lauksaimnieciskajai ražošanai, tādēļ uz pilsētas robežas, pēc apskatāmā modeļa, lauksaimniecības zemes cenai jābūt vienādai ar apbūves zemes cenām, ja apbūves cenas būs augstākas, zemes īpašnieki to transformēs par apbūvējamu zemi un pilsētas robežas mainīsies. Ja būvniecības cenas būs zemas, būs liels pieprasījums pēc ēkām un arī līdz ar to pēc apbūves zemes, ja būvēt maksās dārgi, nebūs pieprasījuma pēc zemes transformācijas. Tātad pilsētas zemes cena atkarīga no transporta izmaksām, lauksaimniecības zemes cenas, kā arī no pilsētas iedzīvotāju skaita, kuriem nepieciešami mājokļi. Ja zeme kļūst tik dārga, ka izmaksas pārsniedz ienākumus, ko zeme varētu sniegt, uzņēmēji pamet pilsētu, tiem līdzi pārvietojas arī darbaspēks, zemes cenas krīt un tirgū iestājas līdzsvars.
Jāņem vērā, ka pilsētas izplešanos nosaka ne tikai augošās transporta izmaksas, lauksaimniecības zemes cenas un iedzīvotāju skaits, bet arī infrastruktūras nodrošinājums. Infrastruktūras izbūve sadārdzina celtniecības izmaksas un var apturēt pilsētas izplešanos.

Pilsētas teritorijas izplešanās
HH līkne rāda kā apbūvējamās zemes cenas krīt attālinoties no pilsētas centra, ja lauksaimniecības zeme maksā Po, HH un Po krustosies uz pilsētas robežas. Ja palielinās apbūvējamās zemes cenas, ko reprezentē HH* līkne, palielinās arī zemes piedāvājums pie pilsētas robežas, pilsēta izpletīsies līdz zināmai robežai, kur lauksaimniecības zemes cenas atkal būs vienādas ar apbūvējamās zemes cenām, pilsētas lielums tagad ir OB un apbūvējamās zemes cenas — P2. Pilsētās ražošanu iedala divās daļās:

1. Produkti un pakalpojumi lietošanai ārpus pilsētas, kuri veido lielāko daļu ražošanas;

2. Produkti un pakalpojumi lietošanai pilsētas iekšienē.
Abi minētie sektori ir savstarpēji saistīti. Ja pieaug galvenais sektors, nodarbinātie daļu ienākumu tērēs uz vietas pilsētā, radot pieaugumu arī uz vietējo pieprasījumu orientētajā sektorā. Pieauguma apjoms atkarīgs no abu sektoru lieluma. Pilsētā ar pamata un pakārtotā sektoru attiecību 1:4 papildus 1000 nodarbināto pieaugums pamata sektorā kopā radīs papildus 5000=1000+4000 nodarbinātos. Šis tiek saukts par pilsētas ekonomikas augšanas multiplikatoru un ekonomiski pamato pilsētu augšanu.
Valkas pagasts

Upes

Gauja, Kaičupe, Kokšu upīte, Pedele, Purgaile, Rikanda, Rīzupe, Seda, Žukupe.

Ezeri

Dibena ezers, Dziļais ezers, Leišu ezers, Silezers, Zāļu ezers.

Vēsture

Valkas pagasts izveidots 1909. gadā, teritoriju atdalot no Lugažu pagasta. 
1919. gada oktobra sarunās par militārās palīdzības sniegšanu pret Bermonta armijas uzbrukumu Rīgai Igaunijas valdība ierosināja Valkas pagasta iekļaušanu Igaunijas teritorijā, kam Latvijas valdība nepiekrita. Pēc Latvijas—Igaunijas robežas līguma parakstīšanas pagasts palika Latvijas teritorijā.
1935. gadā Valkas apriņķa Valkas pagasta platība bija 49,1 km² un tajā dzīvoja 598 iedzīvotāji.
1945. gadā pagastā izveidoja Valkas ciema padomi, ko gan 1947. gadā likvidēja, bet atjaunoja 1949. gadā līdz ar pagasta likvidēšanu. Valkas rajona Valkas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidētos Lugažu un Pedeles ciemus. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Valkas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Valkas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Sēļi, Lugaži, Pedele, Saule, Zīle, Alieši, Bērzezers, Tomēni. Pagasta pārvalde atrodas Lugažos, Lugažu muižā.
Aleksejs Apīnis

Biogrāfija

Dzimis ierēdņa un ārstes ģimenē. 1945. gadā beidzis mācības Rīgas 1. pilsētas ģimnāzijā, pēc tam iestājies Latvijas Valsts universitātes Filoloģijas fakultātē, 1949. gadā absolvējis tās Klasiskās filoloģijas nodaļu.
1950. gadā sācis strādāt Valsts bibliotēkā (vēlākā Nacionālā bibliotēka), no 1951. līdz 1986. gadam vadījis Reto grāmatu un rokrakstu nodaļu, šajā nodaļā arī strādājis par bibliogrāfu. No 1960. līdz 1988. gadam docējis grāmatniecības vēsturi Latvijas Valsts universitātes Filoloģijas fakultātē.
Pētījis grāmatniecības un latviešu literatūras sākuma posmu. Viens no ievērojamākajiem darbiem ir 1977. gadā izdotā monogrāfija "Latviešu grāmatniecība".
1969. gadā saņēmis Latvijas PSR Nopelniem bagātā kultūras darbinieka goda nosaukumu. 1996. gadā apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni.
Sprāgstošā skābe

Vēsture

Sudraba fulminātu ieguva britu ķīmiķis Edvards Čārlzs Hauards (Edward Charles Howard) 1800. gadā, bet sīkāk to izpētīja vācu ķīmiķis Justuss fon Lībigs (Justus von Liebig) 1824. gadā.
Ilgu laiku tika uzskatīts, ka sprāgstošā skābe ir oglekļa(II) oksīda oksīms C=N−OH (formula tika ieteikta 1894. gadā), tādēļ to sauca arī par karbiloksīmu. 1925. gadā tika ieteikta formula H−C≡N→O (skudrskābes nitriloksīds), bet tikai 1965. gadā tika pierādīta šādas formulas pareizība. Tīrā veidā fulmīnskābe izolēta 1966. gadā.

Iegūšana

Sprāgstošās skābes šķīdumus var iegūt no fulminātiem, iedarbojoties uz tiem ar skābēm. Svarīgāko sprāgstošās skābes sāli — dzīvsudraba fulminātu Hg(CNO)₂ — iegūst, iedarbojoties ar slāpekļskābi un etilspirtu uz dzīvsudrabu vai tā sāļiem. Analoģiski var iegūt sudraba fulminātu.
Īsa pamācība mīlēšanā

Sižets

19. gadsimta beigas Latvijas laukos. Viļņu Jānim pienācis laiks ņemt sievu, bet kā lai atrod vislabāko? Jānis izliekas, ka palicis kurls, klausīdamies zvanu baznīcas tornī, un apbraukā apkārtnes mājas, dzirdēdams arī to, kas viņam nemaz nebūtu jādzird. Tikai kalēja māsa Ilze uztraucas, kā nabaga slimnieku varētu izārstēt.
Sunnītu islāms

Izplatība

Demogrāfijas speciālistiem ir gandrīz neiespējami pateikt skaidrus datus par sunnisma un šīisma izplatību starp musulmaņiem. Vairākās islāma valstīs nav pieejami šādi dati. Attiecīgā atzara piekritēju skaitu nosaka pēc tā, kāds no šiem atzariem ir izplatītākais konkrētajā valstī un, pieskaitot visus musulmaņus šim vairākuma atzaram.
Tādēļ dažādos avotos minētie šiītu skaitļi var atšķirties, sākot no 7,5%, līdz pat 10%.
Klaids Drekslers

Karjera

1983. gada NBA draftā viņu pirmajā kārtā ar kopējo 14. kārtas numuru izraudzījās Portlendas "Trail Blazers". "Trail Blazers" sastāvā viņš aizvadīja 11 ar pusi sezonas, pēc tam pārgāja uz Hjūstonas "Rockets", kur aizvadīja trīsarpus sezonas, kad arī beidza NBA spēlētāja karjeru. Individuāli veiksmīgākā regulārā sezona K. Dreksleram bija 1988.—1989. gada sezona, kad vidēji spēlē guva 27,2 punktus, sezonu iepriekš — 27,0 punktus. Vidēji karjeras laikā viņš guva 20,4 punktus gan regulārajā sezonā, gan izslēgšanas spēlēs. 1995. gadā "Rockets" sastāvā kopā ar Hakīmu Oladžuvonu viņš izcīnīja savu vienīgo NBA čempiontitulu. K. Drekslers karjeras laikā piedalījās desmit NBA Visu zvaigžņu spēlēs, 1992. gadā tika iekļauts NBA simboliskajā pirmajā izlasē, vēl pa divām reizēm tika iekļauts otrajā un trešajā simboliskajā izlasē. Pašlaik (2013) viņš ir astotais visvairāk pārtvertās bumbas savākušais spēlētājs NBA vēsturē (2207).
Kopā ar ASV izlasi izcīnīja zelta medaļu 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs (šajās Olimpiskajās spēlēs piedalījusies ASV izlase tika nosaukta par "zvaigžņu komandu"). Laikā no 1998. līdz 2000. gadam bijis Hjūstonas universitātes basketbola komandas treneris.
1996. gadā tika nosaukts par vienu no visu laiku 50 izcilākajiem NBA spēlētājiem. 2004. gadā tika uzņemts Basketbola slavas zālē.
Jevgeņijs Medvedevs

Spēlētāja karjera

Karjeru Medvedevs uzsāka Čeļabinskas "Mechel" rindās, komandas otrajā sastāvā spēlējot Krievijas Pirmajā līgā. 2002.—03. sezonā Jevgeņijs debitēja arī "Mechel" sastāvā Krievijas Superlīgā. Pēc divām Krievijas Augstākajā līgā pavadītām sezonām, 2005. gadā aizsargs pievienojās Superlīgas klubam Čerepovecas "Severstal", tā rindās aizvadot nākamās divas sezonas.
2007.—08. sezonā Medvedevs uzsāka spēlēt Kazaņas "Ak Bars" rindās, 2008.—09. un 2009.—10. sezonā kopā ar komandu izcīnot Gagarina kausu. 2011.—12. sezonā Medvedevs tika atzīts par decembra mēneša līgas labāko aizsargu. "Ak Bars" spēlēja līdz 2015. gada vasarai, kad noslēdza līgumu ar NHL klubu Filadelfijas "Flyers".
2015.—16. gada sezonā Medvedevs "Flyers" rindās aizvadīja 45 spēles un atzīmējās ar 13 punktiem, taču pēc sezonas beigām jaunu līgumu NHL hokejists nenoslēdza. Medvedevs pievienojās Omskas "Avangard", kļūstot par komandas kapteini.
Cēsu rota

Cēsu rota (pēc 1919. gada 21. marta - Cēsu bataljons) bija viena no pirmajām Latvijas karaspēka vienībām, par tās oficiālo rotas dibināšanas datumu uzskata 1918. gada 8. decembri.

Vēsture

Vienība sāka formēties Cēsīs 1918. gada novembra vidū vēl pirms Latvijas valsts pasludināšanas kā Cēsu pašaizsardzības rota. Tā sastāvēja tikai no brīvprātīgajiem. Rotas dibināšanas ierosme radās Cēsu apkārtnē dzīvojošajiem bijušajiem Krievijas impērijas armijas virsniekiem. Pieteicās vairāk kā 300 brīvprātīgo, taču ieroču pietika tikai aptuveni 50 vīru apbruņošanai. Atlikušie brīvprātīgie izklīda. Rota pamatā sastāvēja no virsniekiem, tikai aptuveni trešā daļa bija instruktori. Par rotas komandieri kļuva virsleitnants Arturs Jansons. 
Saskaņā ar Tautas apsardzības ministra pavēli naktī uz 13. decembri Cēsīs ieradās 12 karavīri no Rīgā formējamās Atsevišķās studentu rotas, bet 20. decembrī Cēsu rotai pievienojās neliela brīvprātīgo nodaļa no Madonas virsleitnanta Jāņa Ezeriņa vadībā.
Cēsu rota bija pirmā Latvijas karaspēka vienība, kura nonāca ugunskontaktā ar uzbrūkošo lielinieku karaspēku - 1. un 4. latviešu strēlnieku padomju pulku. Pirmā sadursme notika 22. decembra vakarā, kad Cēsu rotas izlūki pie Raunas upes negaidīti uzdūrās lielinieku patruļai. Tā kā Cēsu rotas rīcībā bija pārāk maz spēku, un vācu Dzelzsbrigāde atteicās piedalīties Cēsu aizstāvēšanā, rota 23. decembrī pēc pusnakts atkāpās Ieriķu virzienā, bet 24. decembrī atgāja uz Līgatni, kur ieradās 25. decembra rītā. Vēl tajā pašā dienā rota atkāpās līdz Griķu krogam pie Inčukalna. 26. decembrī notika neliela apšaude ar lielinieku priekšposteņiem. Tajā pašā dienā rota saņēma pavēli atiet uz Rīgu, kur ieradās 27. decembra vakarā.
Cēsu rota bija viena no tām nedaudzajām vienībām, kas 3. janvāra rītā kā slēgta vienība atstāja Rīgu. 5. janvārī vienība, saglabājot tās nosaukumu, kā 2. rota tika ieskaitīta Latviešu atsevišķajā bataljonā. Kad Latviešu atsevišķo bataljonu 1919. gada 21. martā pārveidoja par Latviešu atsevišķo brigādi, Cēsu rotu pārformēja par šīs brigādes 2. bataljonu, par bataljona komandieri ieceļot kapteini Jāni Puriņu.
1919. gada 5. augustā, kad Latvijas armijā izveidoja Kurzemes, Vidzemes un Latgales divīzijas, Cēsu II bataljons, apvienojoties ar IV Rīgas bataljonu un VIII Piebalgas bataljonu, kļuva par Kurzmes divīzijas 2. Ventspils kājnieku pulku.
Gala smadzenes

Gala smadzenes (latīņu: telencephalon) ir vislielākā galvas smadzeņu daļa, kas sastāv no divām puslodēm.

Anatomija

Abas gala smadzeņu puslodes ir savienotas ar smadzeņu saikli (corpus callosum). Katra puslode sastāv no baltās vielas, kura ir veidota no neironu izaugumiem, un pelēkās vielas, kura sastāv no neironu ķermeņiem. Pelēkās vielas daļu, kura novietojas gala smadzeņu masīvā, veido bazālie kodoli. Frontālā plaknē iet centrālā rieva (sulcus centralis), kura atdala pieres un galvvidus daivas.
HD 81040 b

HD 81040 b ir citplanēta, kas riņķo ap zvaigzni HD 81040, kura atrodas 33,1 pc attālumā no Zemes Lauvas zvaigznājā. Planētas orbītas tuvākā punkta attālums no zvaigznes ir 0,916 AU, bet tālākā — 2,948 AU. Šīs attālumu atšķirības ir skaidrojamas ar planētas ekscentrisko (elipsveida) orbītu ar ekscentricitāti 0,526. Tas nozīmē to, ka šī ir planēta, kas pēc katra apriņķojuma nopietni skar zonu, kur cilvēkam valda komforta apstākļi un varētu riņķot Zemei līdzīgi pavadoņi, bet lielā ekscentriskuma dēļ pēc katra apriņķojuma valda ziema, kas temperatūras ziņā pielīdzināma ultra zemas temperatūras saldētavai.
Planēta sver 6,884 reižu vairāk par Jupiteru. Šāda planēta ir milzīga gāzu lode (gāzu gigants) bez cietas virsmas. Planētu atklāja 2005. gada 24. novembrī, t.i., neilgi pēc Latvijas proklamēšanas dienas.
Ja mūsu planēta, kā tās pavadonis apriņķotu šo planētu, tad temperatūra uz Zemes, kad šī planēta atrastos vistuvāk savai zvaigznei, būtu +24 °C, bet, kad planēta attālinātos līdz vistālākajam punktam uz savas orbītas, tā noslīdētu līdz –107 °C un planēta pārvērstos par gigantisku ultra zemas temperatūras saldētavu. Ekvatora rajonā vasaras būtu karstas un saulainas (okeāni ziemas periodā ir atdzisuši un mitrumu dod ļoti maz) un ilgas, bet ziemas — līdzīgas ultra zemas temperatūras saldētavai ar sniega vētrām rudens pusē, biezu sniega segu (mitrums no okeāniem) un, protams, ilgākas par vasarām, jo gads uz šīs planētas ilgst 1001,742 zemes dienas. Temperatūras starpība starp ziemu un vasaru būtu 131 °C un tās iemesls — liela planētas ekscentriskā (elipsveida) orbīta ar ekscentricitāti 0,526.
FK Brocēni "Starts"

FK Brocēni "Starts" ir padomju un Latvijas futbola klubs no Brocēniem.
Pēc 1996. gada sezonas, finansējuma nepietiekamības dēļ, "Starta" vadība atteicās no turpmākās dalības Latvijas futbola Virslīgā, bet pats klubs pārbāzējās uz Saldu un tika reorganizēts par FK "Saldus".

Vēsture

Straujš futbola izrāviens Brocēnos un Latvijas mērogā notika 1961. gadā. CŠK komandā tika iesaistīta vesela grupa spēlētāju no citām pilsētām, tai skaitā no Tukuma uz Brocēniem pārnāca Vladislavs Karaškēvics, Elmārs Kronbergs, Igors Valbis, Ivars Ozols un Aleksejs Sokolovs, par komandas treneri tika uzaicināts kādreizējais Rīgas "Daugavas" spēlētājs un Valmieras "Vārpas" treneris Laimonis Šņore.
EDSAC

EDSAC (angļu: Electronic Delay Storage Automatic Calculator) bija pirmā britu skaitļojamā mašīna. Iekārta tika uzbūvēta Kembridžas Universitātes matemātikas laboratorijā. To veica Moriss Vilkes un viņa komanda. Šis bija tikai otrais elektroniski digitālais dators, kurš varēja uzglabāt programmatūru, kurš nonāca regulārā lietošanā.  
Vēlāk šo projektu atbalstīja  J. Lyons & Co. Ltd., Britu kompānija, kas izstrādāja pirmo komerciāli izmantojamo datoru LEO I, kas tika balstīts uz EDSAC dizaina. Darbs pie EDSAC sākās 1947. gadā, pirmās programmas tika palaistas 1949. gada 6. maijā, kad dators aprēķināja kvadrātu tabulu un pirmskaitļu rindu. EDSAC 1 pārtrauca izmantot 1958. gada 11. jūlijā, kad to aizvietoja EDSAC 2, kas tika izmantots līdz 1965. gadam.

Fizikālās komponentes

Tiklīdz EDSAC bija gatavs, to sāka izmantot universitātes pētījumiem. Tas izmantoja dzīvsudraba aizkaves līnijas kā atmiņu. Strāvas patēriņš bija 11kW. Cikla laiks bija 1,5 ms visām vienkāršajām funkcijām, bet 6 ms reizināšanas funkcijām. Datu ievade bija izmantojot 5 caurumu pārklāto lentu un izvadei tika izmantots teleprinteris.
Magnētiskās lentas rakstītājs tika pievienots 1952. gadā, bet tas nestrādāja pietiekami veiksmīgi, lai tam būtu kāda reāla izmantošanas iespēja. 
Līdz 1952. gadam pieejamā galvenā atmiņa (darbībām un datiem), bija 512 18-bit vārdi. Aizkaves līnijas tika izkārtotas divās baterijās, kas deva 512 vārdus katra. Otrā baterija tika ieviesta 1952. gadā. Pilnā 1024 vārdu līnija, nebija pieejama līdz 1955. gadam, līdz tam bija jāiztiek ar 800 vārdu līnijām.
Miko Koivu

Spēlētāja karjera

Savu profesionāļa karjeru viņš uzsāka Somijas līgas klubā TSP. M. Koivu pārcēlās spēlēt uz Ziemeļameriku 2004.—2005. gada sezonā, lai startētu "Wild" sastāvā, bet lokauta dēļ viņš pārstāvēja Minesotas kluba AHL fārmkluba sastāvā. "Wild" klubā spēlē kopš 2005.—2006. gada NHL sezonas.
Kopā ar Somijas izlasi ir izcīnījis divas medaļas Olimpiskajās spēlēs: sudrabu 2006. gadā Turīnā un 2010. gadā Vankūverā. Pasaules čempionātos ir izcīnījis sudrabu 2007. gadā Maskavā un bronzu 2006. gadā Rīgā un 2008. gadā Helifeksā. Bija iekļauts arī 2014. gada Olimpisko spēļu turnīra izlases sastāvā, taču traumas dēļ uz to nedevās.
Janniks Hansens

Spēlētāja karjera

Karjeru uzsāka 16 gadu vecumā Dānijas līgas kluba Rødovre Mighty Bulls sastāvā. Pēc tam spēlēja Zviedrijas J20 SuperElit un HockeyAllsvenskan līgu klubā Malmö Redhawks. "Mighty Bulls" kluba sastāvā aizvadīja trīs sezonas un 2004. gada NHL draftā viņu izraudzījās Vankūveras "Canucks" ar kopējo 267. kārtas numuru.
Gadu pēc izraudzīšanas draftā viņš sāka spēlēt Ziemeļamerikā. Vienu sezonu aizvadīja Rietumu hokeja līgas klubā Portlendas "Winterhawks". 2006.—2007. gada sezonā spēlēja "Canucks" AHL fāmrklubā Manitobas "Moose". Tajā pašā sezonā viņš debitēja NHL un kļuva par pirmo Dānijas pārstāvi, kurš ir aizvadījis vienu spēli un guvis rezultativitātes punktu NHL izslēgšanas turnīra spēlē. 2008.—09. gada sezonā nostiprinājās "Canucks" sastāvā. 2010.—11. gada sezonā kopā ar komandu sasniedza Stenlija kausa finālsēriju. 2011.—12. gada sezonu noslēdza ar 39 rezultativitātes punktiem, kas ir līdz šim rezultatīvākā sezona Hansena NHL karjerā.
"Canucks" spēlēja līdz 2017. gada februāra nogalei, kad tika aizmainīts uz Sanhosē "Sharks".
Dānijas izlases sastāva viņš spēlējis 2006. gada Olimpisko spēļu turnīrā, četros Pasaules čempionātos, kā arī pārstāvējis izlasi U-18 un U-20 augstākās un pirmās divīzijas turnīros.
Māra Plotniece

Dzīvesgājums

Dzimusi 1944. gada 25. jūnijā Rīgā Reinholda un Valērijas Kopes, dzim. Strautnieces ģimenē. Mācījusies Rīgas 35. septiņgadīgajā skolā un Rīgas 5. vidusskolā. Pēc skolas beigšanas 1962. gadā strādājusi Rīgas Laku un krāsu rūpnīcā par laboranti. 1964.-1966. gadā mācījusies LU Ķīmijas fakultātē, no 1967.-1973. gadam - LU Bioloģijas fakultātē, kuru beigusi ar specializāciju biologs, botāniķis.
LPSR ZA Bioloģijas institūta Botānikas laboratorijā M.Kope darbu uzsāka 1967. gadā (1967-1993) kā vecākā laborante bioloģijas zinātņu doktores un LPSR ZA korespondētājlocekles Gali Sabardinas vadībā. No 1971.gada – vecākais biologs. Dr.biol. G.Sabardinas nosūtīta, apguva programmēšanu un darbu ar 20. gs. septiņdesmitajos gados pieejamo skaitļošanas tehnoloģiju LPSR ZA Elektronikas un skaitļošanas tehnikas institūtā pie  Dr. habil. sc. соmр. Leonarda Rastrigina. Galvenais mērķis bija izmantot jaunās tehnoloģijas un statistikas metodes pļavu ekosistēmu izpētē. Pēc tam, kad laboratorijas vadību 1973. gadā pārņēma Dr.biol. Laima Tabaka un sākās darbs pie Latvijas floras izpētes, M. Plotnieces vadībā tika izveidota datu bāze konkrēto floru metodikas aprobācijai Latvijas apstākļos. Tā ļāva apstrādāt pēc noteiktas metodikas savāktus lauku darbu materiālus un sagatavot to analīzi. Vēlāk tika izveidota arī programma herbārija etiķešu drukāšanai.
Papildinājusi zināšanas augu sistemātikā un taksonomijā Sankt-Pēterburgā V.L.Komarova Botānikas institūta un Tartu Universitātes bibliotēkās un herbārijos. Šo pētījumu rezultāti izmantoti sagatavojot Baltijas Floras konspektu par Crassularicea, Oxalidaceae, Polygalaceae, Pyrolaceae, Rubiaceae un Dipsacaceae dzimtām (Flora of the Baltic countries. Tartu, 1996).
No 1993. gada līdz aiziešanai pensijā 2009. gadā M. Plotniece strādāja Latvijas Vides aģentūrā (tagad Latvijas Vides, ģeoloģijas un meteoroloģijas centrs) par Dabas aizsardzības informācijas daļas vadītāju. Viņas vadībā tika izstrādātas īpaši aizsargājamo dabas teritoriju, īpaši aizsargājamo sugu atradņu un mikroliegumu datu bāzes. M. Plotniece koordinēja un uzraudzīja to aizpildīšanu un darbību. Sagatavojot Latvijas iestāšanos Eiropas Savienībā, līdz 2004. gadam tika izveidota un aizpildīta īpaši aizsargājamo teritoriju NATURA 2000 datu bāze un kartes un iesniegtas Eiropas Komisijai.
M.Plotniece veikusi arī Nacionālā references centra uzdevumus sadarbībai ar Eiropas Vides aģentūras Eiropas informācijas un novērojumu tīklu (EIONET) un ANO konvencijas “Par bioloģisko daudzveidību”(CBD)  informācijas sistēmas mājas lapas izveidi Latvijā. 
Māra Plotniece strādāja arī Latvijas veģetācijas kartēšanas grupā, kas sagatavoja Latvijas digitālo karti Eiropas Padomes Vides informācijas koordinācijas programmai (CORINE Land Cover).
Latvijas Botāniķu biedrības biedre.
Māras Plotnieces ievāktais ziedaugu un paparžaugu herbārijs glabājas LU Bioloģijas institūta Botānikas laboratorijas herbārijā (herbārija starptautiskais kods LATV).
2017. gada Pasaules čempionāts daiļslidošanā

2017. gada Pasaules čempionāts daiļslidošanā norisinājās no 29. marta līdz 2. aprīlim Somijas galvaspilsētā Helsinkos, sporta arēnā Hartwall Arena. Helsinki par čempionāta norises vietu tika izvēlēti 2014. gada jūnijā. Medaļas tika sadalītas starp vīriešiem, sievietēm, pāriem un deju pāriem. Pēc šī čempionāta tika noteiktas vietu skaits no katras valsts 2018. gada Pasaules čempionātā un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Latviju šajā čempionātā pārstāvēja Deniss Vasiļjevs (14. vieta), Angelina Kučvaļska (22. vieta) un deju pāris Olga Jakušina un Andrejs Ņevskis (29. vieta).
1998. gada NHL drafts

1998. gada NHL drafts bija jau 36. NHL drafts, kurš notika 1998. gada 27. jūnijā Bufalo. Kopā tika draftēti 258 spēlētāji deviņās kārtās.