google/wiki40b huggingface dataset:
Priežu baravika

Augšanas apstākļi

Aug parasti no jūnija līdz oktobrim, veido mikorizu ar priedēm, reti ar eglēm. Aug skujkoku mežos, īpaši priežu retinātās jaunaudzēs, smilšainās un skābās augsnēs.

Līdzīgas sugas

Priežu baravika ir līdzīga egļu baravikai, bērzu baravikai un ozolu baravikai. Priežu baravikai cepurīte vistumšākā no šīm sugām un sākotnēji baltie stobriņi augot kļūst iedzelteni, tad zaļganbrūni, egļu baravikas stobriņi augot kļūst zaļgandzelteni, bērzu baravikai zaļgani un pati cepurīte krietni gaišāka kā priežu un egļu baravikām, ozolu baravikai arī cepurīte gaiši brūngana, stobriņi gaiši dzeltenbrūngani un mīkstums nedaudz irdens salīdzinājumā ar citām baravikām. Visas šīs sugas sadzīvē bieži apvieno un sauc vienkārši par baravikām.
Sēņotājiem baraviku sugas sajaukt nav jābaidās, visas tās ir ar vienādām praktiskajām īpašībām. Ļoti nevēlami ir sajaukt baravikas ar parasto žultsbeku, kuras rūgtums tiek uzskatīts par nepanesamu. Žultsbekas stobriņu slānis iesārts, uz vecumu uzpūties un tīklveida zīmējums uz kātiņa tumšāks un stipri izcilnēts. Šaubu gadījumā sēne turpat mežā pagaršojama.

Barības vērtība

Visas baravikas ir augstvērtīgas ēdamās sēnes, lietojamas dažādos veidos. Pirms cepšanas nav jānovāra. Īpaši iesaka konservēšanai un žāvēšanai.
Ziemeļu zēni

Ziemeļu zēni (somu: Pohjan Pojat) bija Somijas brīvprātīgo pulks Latvijas un Igaunijas brīvības cīņu laikā no 1919. gada janvāra līdz aprīlim. Virspavēlnieks bija somu ģenerālis Martins Vecers, kurš vienlaicīgi bija arī Igaunijas Dienvidu frontes komandieris, savukārt pulka komandieris bija igauņu izcelsmes pulkvedis Hanss Kalms. Liela daļa karavīru bija somu jēgeri, kas jau pirms tam bija piedalījušies Pirmā pasaules kara kaujās Zemgalē.
Pulkam lieli nopelni Kaujā pie Paju un Valkas atbrīvošanā no lieliniekiem 1919. gada 1. februārī.
Latvijas Cilvēktiesību komiteja

Vēsture

1990. g. radās domubiedru grupa ar Vladimiru Bogdanovu un Tatjanu Ždanoku priekšgalā, un 1992. g. decembrī sāk sniegt bezmaksas tiesisko palīdzību iedzīvotājiem Rīgā. Šī darbība turpinās līdz mūsdienām.
Latvijas Cilvēktiesību komiteja no 1994. g. uztur Latvijas nepilsoņu un Latvijas pilsoņu tiesību atšķirību sarakstu.
1995. g. LCK iestājas Cilvēktiesību līgu starptautiskajā federācijā (FIDH) un reģistrējas Latvijā. Pēc FIDH pieprasījuma komiteja sagatavo un iesniedz ANO Cilvēktiesību komitejā alternatīvo ziņojumu par Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām ievērošanu Latvijā. Uzsākta apmeklētāju datubāzes, kurā ir dati par vairāk nekā 50 000 apmeklējumu, izveide.
1996. g. izplatīts ziņojums "Cilvēktiesības un nepilsoņi Latvijā", kā arī 32 izraidīšanas, šķirot ģimenes, mēģinājumu analīze. Komitejas pārstāvji uzstājas ANO Cilvēktiesību komitejas mazākumtautību darba grupas sesijā.
1997. g. LCK sāk atbalstīt starptautisko ogranizāciju pret rasismu un migrantu atbalstam UNITED. ANO Cilvēktiesību komitejai nosūtīts ziņojums par mazākumtautību stāvokli Latvijā. Ar Eiropas Padomes palīdzību radīta 48 sēriju sabiedrības integrācijai veltītā pārraide "Mēs - Mы" televīzijā.
1998. g. Komiteja iesaistās Sabiedrisko organizāciju Koordinācijas padomes darbībā. Tika publicēts komentārs par EDSO Augstā komisāra mazākumtautību lietās rekomendāciju ievērošanu Latvijā. LCK pārstāvji uzstājas ANO Cilvēktiesibu komitejas mazākumtautību darba grupas sesijā.
1999. g. ar Eiropas Padomes, USAID un "Freedom House" atbalstu sagatavota radiopārraižu sērija "Saprast" latviešu valodas apmācībai un televīzijas seriāls "Tas notika Rīgā".
2000. g. komitejas līdzpriekšsēdētāji piedalās 3. Pasaules konferencē pret rasismu. Latvijas žurnālistiem tiek rīkots seminārs "Starptautiskie un reģionālie standarti minoritāšu jomā".
2001. g. sadarbībā ar Zviedrijas Institūtu un Sorosa fondu Latvijā publicēti bukleti par naturalizācijas nosacījumiem un sociālo palīdzību Rīgā. Ar Eiropas Padomes palīdzību veidota TV pārraide "2+2" (latviešu un krievu preses žurnālistu diskusijas).
2002. g. divās valodās publicēts rakstu cikls par Vispārējo konvenciju par nacionālo minoritāšu aizsardzību.
2003. g. LCK sniedza ANO Cilvēktiesību komitejai komentārus par valdības ziņojumu par Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām izpildi Latvijā.
2005. g. sabiedrisko organizāciju pārveidoja par biedrību. EDSO apspriedē Varšavā par saistībām cilvēkdimensijā prezentēts ziņojums par situāciju Latvijā.
2007. g. uzsāktas radiopārraižu «Имеем право» (Mums ir tiesības) un «Тема недели» (Nedēļas tēma) sērijas, kopā ar "Baltic Insight" veidots ziņojums par Vispārējās mazākumtautību aizsardzības konvencijas ievērošanu Latvijā. LCK iestājas ENAR un AEDH.
2008. g. EDSO apspriedē Varšavā par saistībām cilvēkdimensijā prezentēts paziņojums par pilsonības problēmu Latvijā.
Frīdekmīsteka

Vēsture

Pilsēta izveidota 1943. gadā, kad tika apvienota vēsturiskajā Silēzijā esošā Frīdeka ar Morāvijā esošo Mīsteku. Ilgu laiku abas apdzīvotās vietas atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada - Čehijas sastāvā.

Cilvēki

Frīdekmīsteka ir futbolista Tomāša Galāseka (Tomáš Galásek, 1973) dzimtā pilsēta.
Latvijas futbola izlase 1932. gadā

Spēles

 Latvija: Arvīds Jurgens; Voldemārs Grāvelis, Ādolfs Sīmanis, Voldemārs Roze, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Jānis Škincs, Voldemārs Žins (Alfrēds Verners 30'), Arkādijs Pavlovs.
 Latvija: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Slavišens, Vladimirs Svistuņenko, Harijs Fogelis, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Hermanis Jēnihs, Jānis Škincs, Alberts Šeibelis (Ludvigs Dudaņecs 46'), Ēriks Pētersons, Arkādijs Pavlovs.
 Latvija: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Rūdolfs Kronlaks, Jānis Lidmanis, Ēriks Bēze (Arnolds Tauriņš 13'), Ēriks Pētersons, Jānis Škincs (Aleksandrs Priede 46'), Alberts Šeibelis, Arkādijs Pavlovs.
 Latvija: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Aleksandrs Priede (Alfrēds Verners 46'), Alberts Šeibelis, Ēriks Pētersons, Ludvigs Dudaņecs.
 Latvija: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Rūdolfs Kronlaks, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Alberts Šeibelis, Ēriks Pētersons, Arvīds Bradiņš.
 Latvija: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Voldemārs Bērziņš, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Ēriks Pētersons, Alberts Šeibelis, Ludvigs Dudaņecs (Arvīds Bradiņš 46').
 Latvija: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Aleksandrs Stankus, Rūdolfs Kronlaks, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Aleksandrs Priede (Voldemārs Bērziņš 46'), Ēriks Pētersons, Alberts Šeibelis, Hermanis Jēnihs.
 Latvija: Jānis Kļaviņš; Rūdolfs Kundrāts, Rūdolfs Slavišens, Voldemārs Bērziņš, Rūdolfs Kronlaks, Jānis Lidmanis, Arnolds Tauriņš, Hermanis Jēnihs, Alberts Šeibelis, Ēriks Pētersons, Arkādijs Pavlovs.
Ukraiņi

Ukraiņu antropoloģiskais tips

Ukraiņi saglabājuši Dņepras slāvu tipa raksturīgākās iezīmes.  „Melni mati, tumšas acis, ass deguns, sausnējas miesas – tādus visbiežāki sastopam mazkrievus”, lasāms Rīgas Latviešu biedrības izdotajā Konversācijas vārdnīcā (3.sējums, 1911. gads).
„Pēc dabas aizvien priecīgi, bezrūpīgi, mīl omulību un komfortu, pret svešiem, sevišķi poļiem un lielkrieviem (t.i. – krieviem), stipri noslēgti, neuzticīgi. Mazkrievam ir mūžīgi dzejiska sajūsma.”
Kā es atmetu smēķēšanu

Sižets

Filmas sākumā kāda skandināviete gandrīz nomirst, jo filmas galvenais varonis aizsmēķē cigareti lidostā. Toties filmas beigās smēķēšana tiek atmesta.
Amanda Aizpuriete

Biogrāfija

Amanda Aizpuriete studējusi filoloģiju un filozofiju Latvijas Valsts universitātē un Maksima Gorkija Literatūras institūta atdzejošanas seminārā Maskavā. Strādājusi par dzejas konsultanti žurnālā “Avots” un līdzstrādnieci žurnālā “Karogs” un “Vides Vēstis”. Kopš 1976. gada publicē dzeju kā arī ir atdzejojusi Annas Ahmatovas, Josifa Brodska, Uves Kolbes, Georga Trākla un citu autoru dzejoļus. Aizpurietes dzejas izlases iznākušas vācu, zviedru, somu un krievu valodā, viņas romāns "Nakts peldētāja" tulkots lietuviešu valodā.
90. gados Vācijā izdotas trīs viņas dzejas izlases, tās guvušas ievērību vācvalodīgajā lasītāju vidē, 1999. gadā Aizpuriete saņēmusi Bavārijas Mākslas akadēmijas Dzejas balvu. 2000. gadā viņa ir viena no trim autoriem, kas Latviju pārstāv starptautiskajā projektā "Literatūras ekspresis". 2000. gadā viņa saņem Dzejas dienu balvu par krājumu "Bābeles nomalē". Par 2003. gadā izdoto A. Ahmatovas dzejas izlasi viņai piešķirta Literatūras gada balva par labāko atdzejojumu. 2013. gadā Aizpuriete saņēmusi Ojāra Vācieša prēmiju par krājumu "Turp".
Pēc neveiksmīga pašnāvības mēģinājuma 2010. gada 16. decembrī Amanda Aizpuriete presē atklāja, ka to mēģinājusi vairākkārt. Arī pēc rezonansi ieguvušā pašnāvības mēģinājuma Amanda Aizpuriete turpināja publicēties. 2011. gada aprīlī klajā nāca dzejas un prozas krājums "ledusskapja šūpuļdziesma".
2006. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula

Šajā lapā apkopota informācija par medaļu kopvērtējumu 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
2006. gada ziemas olimpiskās spēles bija 20. ziemas olimpiskās spēles, kas notika Turīnā, Itālijā, no 2006. gada 10. līdz 26. februārim. Kopumā olimpiskajās spēlēs piedalījās 2508 sportisti, kas pārstāvēja 80 Nacionālās Olimpiskās komitejas. Kopumā tika sadalīti 84 medaļu komplekti 15 sporta veidos. 2006. gada olimpiskajās spēlēs vismaz vienu medaļu izcīnīja 26 valstis, tai skaitā 18 valstis izcīnīja vismaz vienu zelta medaļu.
Datu šifrēšanas standarts

Datu šifrēšanas standarts jeb DES (angļu: Data Encryption Standard) ir šifrs, kurš 1976. gadā ASV tika izvēlēts par Federālās informācijas apstrādes standardu (FIPS) un tas pēc tam plaši izplatījās arī pārējā pasaulē.
DES ir simetrisks bloku šifrs (block cipher), ar bloku izmēru 64 biti un atslēgas garumu 56 biti. 56 bitu atslēga ir pārāk īsa, un tāpēc nedroša, šī iemesla dēļ parastais DES ir uzskatāms par nedrošu. Pirmo reizi DES atlauza 1998. gadā, 2 dienu laikā ar speciāli būvētu aparātu, kas izmaksāja USD 250000. 2006. gadā uzbūvēja aparātu, kas izmaksāja tikai USD 10000.
Tā kā galvenā problēma bija pārāk īsā atslēga, ieviesa variantu, kas nošifrē vienu un to pašu datu bloku 3 reizes ar 3 dažādām atslēgām (3DES). Šo šifru pagaidām uzskata par drošu, vienīgi tas ir lēns, ja to lieto datorā (nevis speciālā šifrēšanas ierīcē).
Mūsdienās DES ir aizstāts ar uzlabotu šifrēšanas standartu (AES).
39. autobusu maršruts (Rīga)

Maršruts

Abrenes iela — Lāčupes kapi kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Bāriņu iela, Nometņu iela, Lapu iela, Melnsila iela, Vīlipa iela, Dzirciema iela un Buļļu iela.
Lāčupes kapi — Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Buļļu iela, Dzirciema iela, Vīlipa iela, Melnsila iela, Lapu iela, Nometņu iela, Bāriņu iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Marijas iela, Satekles iela, Lāčplēša iela un Rūsiņa iela.
Maksis Veinreihs

Dzīvesgājums

Dzimis 1894. gada 22. aprīlī Kuldīgā, mācījās vietējā vācu pilsētas skolā, pēc tam Liepājas ģimnāzijā. Dzīvoja Daugavpilī un Lodzā, tad Pēterburgā (1909-1912), kur mācījās ebreju privātģimnāzijā.
Pēc Pirmā pasaules kara pārcēlās uz dzīvi Vācijā, studēja valodniecību Berlīnes un Marburgas universitātēs, kur 1923. gadā aizstāvēja doktora disertāciju Studien zur Geschichte und dialektischen Gliederung der jiddischen Sprache.
1925. gadā piedalījās jidiša zinātņu institūta (Yidisher Visnshaftlekher Institut, YIVO) dibināšanā, kas darbojās Viļņā. Pēc Otrā pasaules kara sākuma 1940. gadā pārcēlās uz Ņujorku, kur kļuva par jidiša profesoru pilsētas koledžā un atjaunotajā jidiša zinātņu institūtā.
Miris 1969. gada 29. janvārī Ņujorkā.
Ludvigs Vitgenšteins

Biogrāfija

Dzimis Vīnē metālu lielrūpnieka ģimenē. Mācījās Lincas reālskolā vienlaicīgi ar Hitleru. Studēja inženierzinātnes Berlīnē un Mančestrā. Mančestrā Vitgenšteins ieinteresējās par matemātikas filozofiju. 1911. gadā Gotlobs Frēge uzaicināja Vitgenšteinu studēt Kembridžas Universitātē. Pirmā pasaules kara laikā kā brīvprātīgais dienēja Austroungārijas armijā.
Virsleitnants

Virsleitnants ir militārā dienesta pakāpe daudzu valstu bruņotajos spēkos. Latvijas Nacionālajos bruņotajos spēkos šādu dienesta pakāpi piešķir virsnieku sagatavošanas militārās izglītības iestādi absolvējušam leitnantam vai virsnieka pamatkursu beigušam leitnantam ar augstāko izglītību pēc triju gadu nodienēšanas leitnanta pakāpē.
Estrogēns

Estrogēni ir hormonu grupa, kam ir nozīme menstruālajā ciklā un reprodukcijā. Tie ir galvenie sieviešu dzimumhormoni. Lai gan šis hormons zināmā apjomā izstrādājas arī vīrieša organismā, būtiski lielāks estrogēnu (precīzāk, estradiola) daudzums ir sievietēm. Dabiskie estrogēni ir steroīdhormoni, bet sintētiskie ir nesteroīdie. Estrogēni ir atrodami visos mugurkaulniekos, kā arī daļai kukaiņu. Estrogēni tiek lietoti arī kā hormonālā kontracepcija, hormonu aizstājējterapijā sievietēm pēc menopauzes, kā arī transseksuāļiem. Līdzīgi kā visi steroīdie hormoni, tie difundē caur šūnas membrānu. Nonākot šūnā, tie piesaistās un aktivē estrogēna receptorus, kas tālāk regulē dažādu gēnu ekspresiju. Estrogēni ietekmē sievietes krūšu attīstību, menstruālo ciklu, intīmo veselību un vielmaiņu. Visaktīvākais no estrogēniem ir estradiols.
Tikšanās uz Piena Ceļa

Sižets

Otrais pasaules karš padomju armijā. Propagandas daļas vecākā leitnante Astra Lejiņa saņēmusi atļauju dienēt vienā karaspēka daļā ar savu līgavaini. Tagad gan ar transportu, gan kājām viņa dodas tālā ceļā un kļūst par daudzu dramatisku notikumu aculiecinieci.
Dziedāšana

Dziedāšana ir muzikālu skaņu radīšanas māksla ar balsi, kurai, atšķirībā no runāšanas, ir raksturīga tonalitāte un ritms. Cilvēkus, kas dzied, sauc par dziedātājiem jeb vokālistiem. Dziedāt var dziesmas, ārijas un rečitatīvus. Ja dziesmai vārdus nezin, tad parasti dziedāt gribētājs dungo. Dziedāt var gan bez, gan ar mūzikas instrumentu pavadījumu. Dziedāt var gan vienatnē (solists), gan arī vairāku cilvēku kompānijā, piemēram, duetā, korī, ansamblī vai mūzikas grupā.
Tikai drosmīgie

Sižets

"Tikai drosmīgie" ir uz patiesiem notikumiem balstīts stāsts par kādu ugunsdzēsēju vienību, kura 2013. gada vasarā cīnījās ar postošu savvaļas ugunsgrēku, kas apdraudēja Jarnelas pilsētu Arizonas štatā.
Deep Space 2

Deep Space 2 bija divas basketbola bumbas izmēra zondes, kuras tika nomestas uz Marsa. Zondēm būtu bijis jāietriecas gruntī, sadaloties divās daļās - augšējā daļa paliktu nosacītā virspusē, bet otra ieurbtos dziļāk un pētītu polāro grunti. Pēc tam, kad tika zaudēti sakari ar "Mars Polar Lander", tā arī neizdevās sazināties ar šīm zondēm. Iespējams, ka abas zondes trāpija klinšainā apvidū un tika sadragātas. Arī baterijas, kuras tika uzlādētas starta brīdī, pēc gandrīz gadu garā lidojuma varēja būt jau zaudējušas nepieciešamo lādiņu.
Gregors Foiteks

Biogrāfija

1986. gadā uzvarēja Šveices Formula 3 čempionātā, bet nākamajā gadā devās uz Formula 3000. Uzvarēja sacensībās Vallelungā, bet Brendshečā avarēja gūstot plaukstas locītavas traumu. 1989. gada sezonā sāka piedalīties Formula 1 sacensībās, pārstāvot EuroBrun un Rial komandas, bet ne reizi nepārvarot kvalifikāciju. 1990. gada sezonas pirmās divas sacīkstes aizvadīja Brabham komandas sastāvā, bet pēc tam pievienojās Onyx komandai. Piedaloties 8 sacīkstēs, divreiz finišēja, gan neizcīnot punktus. Labākais rezultāts bija 7. vieta Monako Grand Prix. 1992. gadā piedalījās 2 CART seriāla sacensībās.
Lielgabals

Lielgabals ir artilērijas ieroča tips, kas no citiem artilērijas ieročiem atšķiras ar lielu stobra garumu (30 līdz 80 kalibru garumā; ieročus ar īsākiem stobriem sauc par haubicēm), šāviņa sākumātrumu (virs 700 m/s) un maksimālo šaušanas tālumu (vidēji 13—15 km; tālšāvēja lielgabals virs 40 km), kā arī ierobežotu pacēluma leņķi. Galvenokārt to izmanto atklātu un gaisa mērķu iznīcināšanai.
Gaisa mērķu iznīcināšanai domātu lielgabalu sauc par zenītlielgabalu. Pēc pārvietošanās veida un konstrukcijas izšķir lielgabalus ar vilcēju, pašgājējlielgabalus, pārvadājamos lielgabalus (kalnu lielgabals), kā arī stacionāros lielgabalus (nocietinājumos un krasta baterijās, iebūvēti kaujas mašīnās, lidmašīnās, kuģos). Pēc kalibra izšķir mazkalibra, vidēja kalibra un lielkalibra lielgabalus. Lielkalibra lielgabali sasniedza pat vairāk kā 200 mm kalibru. Pirmie lielgabali tika radīti Ķīnā jau 10. gadsimtā.
Taudejāņi (stacija)

Vēsture

1935. gadā Taudejāņi atvērti kā pieturas punkts.  Pēc kara šajā vietā bijis neliels dzelzceļa atzars ziemeļrietumu virzienā.
Mūsdienās šeit ir neliela stacija (pēc būtības — izmaiņas punkts) ar vienkāršu stacijas ēku no baltiem ķieģeļiem.
Sīpolu ziedmuša

Bioloģija

Tā ir 6,5—7,5 mm gara muša, kāpurs līdz 10 mm. Tā ķermenis iegareni ovāls, pelēcīgi balts, bez kājām, ar stipri krokotu ķermeni. Postījumus sīpolos veic kāpuri, iegraužoties sīpola saknes daļā, veidojot ejas un izalojot visu mīkstumu. Bojāto sīpolu lakstu gali nodzeltē. Stipri bojātie augi iznīkst.
Sezonas laikā attīstās divas paaudzes. Mušas izlido jūnija sākumā un lido līdz jūlija beigām. Mātīte olas dēj pa vienai vai vairākām vienkopus zem sīpolu zvīņām vai lapu padusītēs, retāk uz zemes. Pēc 6—8 dienām izšķiļas kāpuri un iegraužas sīpolos, tajos barojoties apmēram 20—30 dienas. Pēc tam bojājuma vietā vai augsnē iekūņojas. Pēc 2—3 nedēļām no kūniņām izlido ziedmušas un atkal dēj olas un attīstās otrās paaudzes īpatņi. Vasaras beigās augsnes virskārtā vai bojātos sīpolos ziedmušas kāpuri izveido pupārijus un tur arī pārziemo.

Ekoloģija

Sīpolu ziedmuša ir batunsīpolu, daudzposmu sīpolu, dārza sīpolu, ķiploku, tulpju, hiacinšu, narcišu, skalbju, burkānu un kartupeļu kaitēklis. Sīpolu ziedmušas kāpuri bieži sastopami kopā ar sīpolu mušas kāpuriem. Salīdzinoši sīpolu ziedmuša ir mazāk kaitīga nekā sīpolu muša.

Cīņa ar kaitēkli dārzā

Lai aizsargātu sīpolu stādījumus, pirmkārt, jāstāda vesels stādāmais materiāls, kas nav invadēts ar kāpuriem un kūniņām, un jāizmanto pareiza augu seka. Ziedmušu izlidošanas laikā 4—5 m attālumā citu no cita dobēs izliek dzeltenos līmes vairogus, mušu bojātos augus izrauj un iznīcina. Mušas var pievilināt ar saldiem rūgstošiem šķidrumiem, kam pievienots sīpolu ekstrakts, bet dobēs tās var atbaidīt, augsni ap īspoliem apkaisot ar naftalīna un smilšu maisījumu (1:10). Parādoties kaitēklim, izmanto arī ķīmiskos aizsardzības līdzekļus, lai gan tā nav vēlama.
Gāzes strūklas dzinējs

Gāzes strūklas dzinējs ir reaktīvais dzinējs, kurš atbrīvo ātri plūstošu gāzes (gaisa vai degvielas sadegšanas produktu) strūklu, izraisot grūdienu saskaņā ar trešo Ņūtona likumu. Gāzes strūklas dzinējs ir plašs jēdziens un tajā tiek iekļauti turbodzinēji, turboventilatori, raķetes, caurplūdes, impulsu un sūkņu reaktīvie dzinēji, bet parasti ar gāzes strūklu dzinēju saprot gāzu turbīnas Braitona cikla dzinēju, dzinējs ar rotējošu kompresoru.
Olivers Ēkmans-Lāšons

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Ēkmans-Lāšons sāka 2008.—09. gada sezonā, kad iekļāvās Allsvenskan līgas kluba Leksands IF sastāvā, taču 2010. gada vasarā pārcēlās uz Ziemeļameriku. 2010.—11. gada sezonā jau 48 spēles aizsargs aizvadīja NHL kluba Fīniksas "Coyotes" rindās, taču 2011.—12. gada sezonā jau nostiprinājās komandas rindās.
Zviedrijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudrabu 2014. gada Olimpiskajā turnīrā. Spēlējis arī 2010. un 2011. gada Pasaules čempionātos, tajos kopā ar komandu izcīnot attiecīgi bronzas un sudraba medaļas. Vēl spēlējis arī 2017. gada Pasaules čempionātā.
Sprīdītis (filma)

Sižets

Mazajam Sprīdītim ir ļoti grūti sadzīvot ar ļauno pamāti un viņš neskatoties uz vecmāmiņas un Lienītes mēģinājumiem atrunāt, dodas pasaulē laimi meklēt. Ceļā Sprīdītis satiek Vēja māti, Meža māti un Veco vīriņu un viņu dotās dāvanas palīdz tam uzveikt Sīkstuli, Lutausi un pašu Velnu.
Džūlija Čailda

Izglītība

Čaildas formālā izglītība sākās brīdī, kad viņa tika uzņemta Montessori skolā. Vēlāk līdz devītajai klasei viņa apmeklēja Politehnisko skolu. Augstskolas izglītību Čailda ieguva Jekaterinas Brensonas internātskolā, kur viņā parādījās interese par teātri un rakstīšanu. Pēc augstskolas absolvēšanas Čailda studēja Smita Koledžā, kur viņa bija sociāla un fiziski aktīva. Viņa bija Studentu padomes loceklis, spēlēja basketbolu, un darbojās teātra asociācijā. Sākotnēji mācoties viņa vēlējās uzrakstīt izcilu amerikāņu romānu. Smita Koledžā Čailda ieguva vēstures grādu.

Pirmais pasaules karš

Pirms viņa kļuva slavena šefpavāre Džūlijai Čaildai bija izdevies klasificēt komunikācijas plūsmu no tālvadības posteņiem Ceilonā un Ķīnā Otrā pasaules kara laikā, pateicoties kam Čailda ieguva uzslavas par savu vērību detaļām un amerikāņu spiega karjeru. Kā izlūkošanas nodaļas pētniecības asistente viņa ierakstīja 10,000 vārdus uz baltām piezīmju kartītēm, kas bija paredzētas darbinieku izsekošanai. Viņa kļuva par vienu no vadošajiem ASV inteliģences Stratēģiskā biroja direktora, leģendārā Viljama Donovana, noslēpumu pētniekiem. Vēlāk Čailda strādāja zemūdenens draudu novēršanā nāvējošajās nacistu zemūdenēs. Pēc kara, viņa saņēma balvu par dienestu, kas citēja Čaildas daudzās labās īpašības, tostarp nepārtraukto vēlmi darboties un viņai raksturīgo mundrumu.
Ņikita Kučerovs

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Kučerovs sāka 2010.—11. gada sezonā, kad aizvadīja deviņas spēles KHL kluba Maskavas CSKA rindās. Arī nākamajā sezonā daļu laika Kučerova aizvadīja KHL, CSKA rindās laukumā dodoties 18 spēlēs. 2012.—13. gada sezonu Kučerova jau aizvadīja Ziemeļamerikā, kur spēlēja QMJHL.
2013.—14. gada sezonā debitēja NHL kluba Tampabejas "Lightning" sastāvā, tā rindās aizvadot 52 spēles. 2014.—15. gada sezonu, kas bija pirmā pilnā Kučerova sezona NHL, viņš noslēdza ar 65 rezultativitātes punktiem. Viņš bija trešais rezultatīvākais "Lightning" spēlētājs aiz Stīvena Stemkosa un Tailera Džonsona. 2018. gadā Kučerovs tika iekļauts visas līgas simboliskajā izlasē. 2018.—19. gada sezonu noslēdza ar 128 rezultativitātes punktiem, kļūstot par NHL rezultatīvāko spēlētāju. Tāpat Kučerovs pārspēja Aleksandra Mogiļnija rekordu, kļūstot par visu laiku rezultatīvāko Krievijas hokejistu vienā sezonā. Kučerovs kā līgas vērtīgākais spēlētājs ieguva Harta balvu.
Peņigas

Ciema rašanās

Pirmo reizi Peņigas sādža rakstos minēta 1885. gadā. Taču apvidus ir bijis apdzīvots kopš senatnes, par ko liecina konstatētās apmetņu vietas ar kultūrslāni. Pēc tautas skaitīšanas datiem 1897. gadā "Пениги" sādžā bijušas 7 sētas ar saimniekiem, kuru saimju locekļi galvenokārt pildījuši plostnieku darbus, bet bijuši arī galdnieki un skroderis. 1906. gadā ciemam zemes platība bijusi 119 desetīnas labas zemes un 4 desetīnas nederīgas zemes ar vienpadsmit sētām, kurās dzīvojuši 67 cilvēki. 1935. gada tautas skaitīšana parāda, ka 8 mājās — visas vecsaimniecības, dzīvoja 44 cilvēki. 1943. gadā bija 13 Peņigu sētas ar 53 iedzīvotājiem.
2009. gadā Peņigās dzīvojuši 17 iedzīvotāji un ir šādas mājas: Āres, Gerbāži, Grīvas, Indrāni, Jaunkrasti, Vāverītes, Peņigas 4, Priedulāji, Stūrīši, Urgas.