Staiceles papīrfabrika

Staiceles papīrfabrika ir fabrika Staicelē, kurā tika ražots dažāda veida papīrs. To sāka celt 1897. gadā un 1898. gadā tika pabeigta. 1898. gadā tā uzsāka darbu. Papīrfabrikas pilnveidošanās turpinājās līdz 1901. gadam.

Vēsture

1897. gadā Staicelē sāka celt fabriku, celtniecību  finansēja Baltijas papīru un papes akciju sabiedrība ar 350 000 rubļu lielu pamatkapitālu. Darbi ritēja sekmīgi, un 1898. gadā fabrika tika pabeigta. Fabrikas pirmais direktors bija vācietis Šahlers. Sākumā fabrikā darbojās tikai viena mašīna, ar kuru ražoja jumta jēlpapi. 1905. gadā uzstādīja "Fjulnor" firmas mašīnu, sāka rāzot dažāda veida papīru. Fabrika auga un paplašinājās. 1912. gadā nojauca skārda skursteni un uzbūvēja jaunu. 1913. gadā papīrfabrikas vajadzībām izbūvēja dzelzceļa līniju Staicele — Pāle. Vagonetes uz Pāli vilka zirgi pa jaunizbūvēto sliežu ceļu. 1914. gadā uzstādīja otro "Fjulnor" firmas ražoto "Janke" tipa papīrmašīnu. 1935. gadā uzstādīja pergamenta mašīnu. Fabrikā darbojās 1 garsieta papīrmašīna un 1 pašnoņēmēja papīrmašīna, 2 kokslīpēšanas iekārtas.
1935. gadā tika saražots 4560 tonnas ar papīru un kartonu, ražošanā bija nodarbināti 225 strādājošie. 1943. gadā ražoja 4242 tonnas produkcijas, ražošanā bija nodarbināti 234 strādājošie.
Ir ziņas, ka Otrā pasaules kara laikā nacistiskās Vācijas armija vēlējusies uzspridzināt fabriku. 1944. gada 20. septembrī uz fabriku izbrauca vilciens ar sprāgstvielām. To uzzinājusi grupa padomju partizānu — Krišjānis Meijers, Augusts Jirgensons, Rūdolfs Strencis, Bruno Mednieks, kuri pārzāģējuši dzelzceļa gultņus, nolaižot lokomotīvi no sliedēm un novēršot fabrikas uzspridzināšanu.
Pēckara gados fabriku paplašināja un 1958., 1964., 1968. un 1971. gadā modernizēja vienu papīrmašīnu, 1966. un 1974. gadā — otru papīrmašīnu. 1970. gadā fabrikā uzstādīja pirmo Padomju Savienībā izgatavoto līmlentes mašīnu, uz kuras pēc pilnīgas apgūšanas ražoja 1500 tonnu līmlentes.
1984. gadā uzstādīja klažu vāku materiāla izgatavojamo mašīnu, ar kuru gada laikā varēja saražot miljons metru vāka materiāla.
1985. gadā fabrika piedzīvoja vislielāko uzplaukumu tās pastāvēšanas laikā. Pirmo reizi saražoja preču produkciju 6,57 miljonu rubļu vērībā. Sakarā ar to, ka fabrikai nebija uzceltas attīrīšanas ierīces un tika piesārņota Salaca, 1986. gada 17. jūlijā apturēja divas papīrmašīnas, apturot papīra ražošanu. Fabrikas hidroelektrostaciju slēdza, papīrmašīnas demontēja  un nodeva metāllūžņos līdz uzņēmuma privatizācijai, un ap 1993. gadu fabrika pārtrauca savu darbību, lai gan citos avotos norādīts, ka papīra produktu (līmlentes, tehniskā pergamenta u.c.) ražošana vietējam patēriņam un eksportam uz Krieviju turpinājusies līdz 1995. gadam, kad Krievijas rubļa vērtības izmaiņu radīto zaudējumu dēļ fabriku privatizēja.
1995. gadā fabriku privatizācijas izsolē par 1000 un vienu latu iegādājās uzņēmējs un enerģētiķis Alfrēds Aizbalts, firmas IU "Ekoprojekts" vadītājs, un oktobrī tika dibināta SIA "Staiceles papīra fabrika", kura nodarbojās ar papīra maisu ražošanu. Plānos bija arī mazā HES atjaunošana ar zivju ceļa izbūvi. 1997. gadā fabrikā strādāja 65 cilvēki. 1999. gada oktobrī tika ierosināta uzņēmuma maksātnespējas lieta un 2003. gada oktobrī uzņēmumu likvidēja, taču 1999. gada 9. decembrī "piespiedu kārtā negodprātīgas konkurences rezultātā" un parādsaistību dēļ uzņēmums tika "pārstrukturizēts" un nodibināta SIA "Staiceles papīra fabrika 2", kas turpināja darbu A. Aizbalta vadībā, ražojot papīra čaulas, aploksnes, tūtas maisus un somas. Uz otrās SIA, kuru likvidēja 2018. gada oktobrī, bāzes 2011. gada aprīlī nodibināja SIA “Different Package”, kurā papīra iepakojumu izgatavošanā nodarbināti 3 darbinieki. Otrs uzņēmums, kurš pašlaik darbojas fabrikas teritorijā, kura pieder Evijai Dreimanei, ir metālapstrādes uzņēmums SIA Mk-Timves.
2011. gada jūnijā Staiceles papīra fabrika ar vēsturisko dzīvojamo apbūvi iekļauta valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā. 2018. gada maijā Muzeju nakts ietvaros fabrikas telpās pirmoreiz tika atklāta ar Valsts kultūrkapitāla fonda atbalstu veidotā izstāde par fabrikas vēsturi “Latvijas vēsture uz Staiceles papīra rakstīta”, kā arī bijušo darbinieku vadībā rīkotas ekskursijas pa fabrikas telpām.