Smaiļošana un kanoe airēšana

Vēsture

Kā atsevišķs sporta veids smaiļošana un kanoe airēšana izveidojās 19. gadsimta beigās. Par sportiskās smaiļošanas aizsācēju pasaulē ir pieņemts uzskatīt Džonu Makgregoru, kurš 1860. gadā uzbūvēja vieglu, izturīgu vienvietīgu koka laivu "Rob-Roi" — 4,57 m garu, 0,76 m platu un veica vairākus ceļojumus pa Viduseiropas upēm. Šī laiva kļuva par prototipu tām laivām, kuras vēlāk radās Anglijā un ASV, plašāk pazīstamās ar nosaukumu "rob-roi kanoe". 1866. gadā Makgregors Londonā nodibināja "Karalisko kanoe klubu", kurš ir pirmā šāda veida organizācija Pasaulē. Kopš 1868. gada šis klubs sāka rīkot oficiālas sacensības, kuras var uzskatīt par pirmajām sacensībām šajā sporta veidā.
Pirmie smaiļošanas un kanoe airēšanas paraugdemonstrējumi Olimpiskajās spēlēs notika 1924. gadā Parīzē, bet 1936. gadā Berlīnē smaiļošanas un kanoe airēšanas sacensības vīriešiem tika iekļautas spēļu programmā. Tajās piedalījās airētāji no 20 valstīm, kas sacentās 9 distancēs. 
Sieviešu sacensības šajā sporta veidā pirmo reizi olimpiskajās spēlēs tika iekļautas 1948. gadā, tā kā nesen bija noticis 2. Pasaules karš, tajās piedalījās tikai 17 valstu airētāji.

Laivas

Starptautiskās kanoe federācijas (ICF) atzītās laivas ir K-1, K-2, K-4, C-1, C-2 un C-4, kur burts apzīmē laivas veidu, bet skaitlis sportistu skaitu laivā. "K" ir smailīte (no angļu val. kayak), bet "C" ir kanoe (no angļu val. canoe; vai arī par godu laivas rašanās vietai - no angļu val. Canada). Kanādā pastāv arī sacensību klase C-15, jeb „kara kanoe”, bet novecojusi laivu klase ir C-7. Starptautiskās Kanoe federācijas noteikumi regulē sacensību laivu parametrus, definējot to maksimālo pieļaujamo garumu, minimālo svaru un pieļaujamo laivas plūdlīnijas kontūru. Senāk sacensību laivas tika gatavotas no koka, bet mūsdienās no dažādiem sintētiskajiem materiāliem, piemēram, karbonšķiedras, kevlara, aramīda šķiedras un epoksīdsveķiem.

Airi

Smaiļošanā un kanoe airēšanā izmanto divu lāpstiņu vai vienas lāpstiņas airus.
Vienas lāpstiņas airis sastāv no aira roktura, kāta un vienas lāpstiņas. Šos airus izmanto kanoe airētāji. Sacensību kanoe airiem lāpstiņa parasti ir īsa un plata, ar spēka plakni tajā lāpstiņas pusē, kura ir plakana vai arī nedaudz izliekta. Rokturis ir tipiski garāks par ceļojumu kanoe airi, jo, sēžot uz ceļa, airētājs atrodas citā pozīcijā un augstāk ceļ airi pāri laivas malai ūdenī. Jaunākie kanoe sacensību airi ir ar nedaudz ieliektu rokturi. Daži augstas klases kanoe airētāji dod priekšroku airim ar karbona šķiedras rokturi, kurš ir piestiprināts koka lāpstiņai, kamēr citi augstās klases airētāji airē ar airiem, kuri ir pilnībā izgatavoti no karbona šķiedras.
Divu lāpstiņu airis sastāv no aira kāta un divām lāpstiņām, šos airus izmanto smaiļotāji. Divu lāpstiņu airus mēdz saukt arī par spārnu airiem, jo to lāpstiņu formas atgādina spārnus. Šie airi ir efektīvāki par tradicionālajiem karotes airiem, iespējams, tāpēc, ka tie rada papildu ūdens spiedienu virzienā, kurā laiva pārvietojas. Spārnu aira lāpstiņa ir izturējusi straujo evolūciju pēdējās trīs desmitgadēs, attīstoties no pilnīgi plakanas lāpstiņas par vairāk izteikti izliektu lāpstiņu, lai labāk varētu aizķert ūdeni.