google/wiki40b huggingface dataset:
Apdrošinātājs

Apdrošinātājs jeb apdrošināšanas sabiedrība ir juridiska persona vai ārvalsts apdrošinātāja filiāle, kurai saskaņā ar Apdrošināšanas sabiedrību un to uzraudzības likumu ir tiesības veikt apdrošināšanu.

Apdrošinātāju uzraudzība

Apdrošinātāju darbību uzrauga Finanšu un kapitāla tirgus komisija (FKTK). Lai apdrošinātājs varētu uzsākt darbību kādā no apdrošināšanas veidiem, tam ir jāsaņem atļauja (licence) no FKTK.

Darbību pārtraukusī apdrošināšanas sabiedrība

Ar FKTK lēmumu 2013.gada 17. jūnijā ir anulētas AAS "Balva" apdrošināšanas licences .
Bobrovicja

Vēsture

Rakstos pirmoreiz 1300. gadā. 15. gadsimtā bija Žečpospolitas sastāvā. 1654. gadā iekļāvās Hetmanščinā, kas bija Krievijas autonoms apgabals. 1807. gadā Viktors Kočubejs Bobrovicjas pievārtē uzcēla cukurrūpnīcu. 1868. gadā pie apdzīvotās vietas tika izbūvēta dzelzceļa stacija. Pēc Oktobra revolūcijas ietilpa Ukrainas PSR. 1923. gadā Bobrovicjai tika piešķirtas pilsētciemata tiesības. Otrā pasaules kara laikā atradās vācu okupācijā. 1958. gadā Bobrovicjai tika piešķirtas pilsētas tiesības. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas sastāvā.
Pilsētciemats

Pilsētciemats (līdz 1961. gada 23. decembrim strādnieku ciemats) bija apdzīvotās vietas veids bijušās PSRS teritorijā. Pēc statusa un iedzīvotāju skaita vidējs starp ciemu un pilsētu. Lai iegūtu pilsētciemata statusu, parasti apdzīvotajā vietā vajadzēja būt vismaz 3 tūkstošiem iedzīvotāju un vismaz 85% bija jābūt nodarbinātai ārpus lauksaimniecības (rūpniecība, pakalpojumi, izglītība u.c.).
Latvijā vairums pilsētciematu tika nodibināti 1950. gadā, kad to statuss tika piešķirts lielākajai daļai ciemu (bieži apdzīvoto vietu). Pavisam Latvijā dažādos laikos bijuši 42 pilsētciemati. Pārsvarā tās bija apdzīvotās vietas, kur bija rūpniecības uzņēmumi, dziedniecības iestādes, vai kuru iedzīvotāji nodarbojās ar zvejniecību. 1990. gada administratīvi teritoriālajā reformā pilsētciemati tika likvidēti. Daļa kļuva par pilsētām, pārējie — par ciemiem.
Lielstraupes pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
1935. gadā pagasta platība bija 107,24 km² un tajā bija 1395 iedzīvotāji.
1945. gada 8. oktobrī pagastā izveidoja Lielstraupes un Straupes ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Cēsu rajonā. Mūsdienās Lielstraupes pagasta teritorijas lielākā daļa iekļauta Pārgaujas novada Straupes pagastā un nelielas daļas Raiskuma un Stalbes pagastos.
Baltā nakts

Baltā nakts ir nakts, kuras laikā nesatumst, un visu nakti ir tikai krēsla. Pat nakts vidū ārā ir diezgan gaišs.
Baltās naktis var vērot tikai tajos ģeogrāfiskajos platumos, kas lielāki par 60 grādiem. Aiz polārā loka baltās naktis var novērot vienu līdz trīs nedēļas pirms un pēc polārās dienas. Citur baltās naktis novērojamas vasaras saulstāvju laika tuvumā, atkarībā no platuma grādiem. Kaut arī Latvijā jūnija otrajā pusē naktis ir visai gaišas, tās tomēr nevar nosaukt par baltajām naktīm. Tiek uzskatīts, ka, piemēram, Sanktpēterburgā baltās naktis ir no 11. jūnija līdz 2. jūlijam.
Baltās naktis var novērot Somijā, Īslandē, Grenlandē, Antarktīdā, lielākajā Zviedrijas, Norvēģijas un Kanādas daļā, kā arī Aļaskā un Igaunijas pašos ziemeļos.
Anastasija Zotova

Biogrāfija

Kemerovas šaha skolas audzēkne. 2015. gadā uzvarējusi Sibīrijas federālā apgabala jauniešu šaha čempionātā meitenēm U15 vecuma grupā.
Pārstāvējusi Krieviju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvusi 2012. gadā, kad Prāgā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U10 vecuma grupā. Par šo panākumu ieguvusi FIDE meistares (FM) nosaukumu. 2016. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U14 vecuma grupā izcīnījusi trešo vietu.
Kā vilks sivēntiņu neapēda

Sižets

Filmā Sivēntiņš pārmāca ļauno Vilku un aicina sekot viņa piemēram.
Poļu koridors

Poļu koridors (vācu: Polnischer Korridor; poļu: Korytarz polski) jeb Dancigas koridors (vācu: Danziger Korridor) bija starpkaru periodā lietots termins, ar kuru apzīmēja Polijai piederošu zemes joslu agrāko Vācijas impērijas Rietumprūsijas un Pozenes provinču teritorijā, kas tai tika piešķirta pēc Pirmā pasaules kara saskaņā ar Versaļas līgumu, lai dotu atjaunotajai valstij pieeju jūrai.
Līdz ar teritorijas nodošanu Vācijas impērijas mantiniece Veimāras republika tika sadalīta divās daļās, Austrumprūsijai kļūstot par eksklāvu, turklāt vēlāk vācu apdzīvotā Danciga tika pasludināta par brīvpilsētu. Poļu realizētās politikas dēļ reģionu pameta ievērojama daļa šeit dzīvojošo vāciešu, vācu revanšisms un abu pušu nacionālistiskā retorika padarīja Poļu koridoru par saspīlējuma avotu abu valstu politikā. 1939. gada vasarā Trešais Reihs izteica ultimātu Polijai, pieprasot teritorijas atdošanu, nedaudz vēlāk koridors kļuva par vienu no nacistu ieganstiem Polijas kampaņas uzsākšanai.
Elektroniskais portfelis

Elektroniskā portfeļa saturs

Elektroniskajā portfelī var ievietot elektroniskus tekstus, attēlus, video un multivides failus, ieejas blogos, saites, hipersaites u.tml.
Elektroniskā portfeļa saturu tā izveidotājs var operatīvi mainīt un papildināt.
Elektroniskos portfeļus plaši izmanto, lai atbalstītu skolēnus un studentus, personas, kas vēlas uzlabot savas profesionālās zināšanas un iemaņas, darba meklētājus un devējus, kā arī lai uzlabotu dažādu pakalpojumu pieejamību un kvalitāti. Elektroniskais porfelis var kalpot arī kā lietotāja pašizpausmes platforma.

Piekļuve elektroniskajam portfelim

Elektroniskajam portfelim tā izveidotājs var piešķirt brīvu pieeju vai piekļuvi ierobežot. Lietotājs var ierobežot piekļuvi vai nu visam elektroniskajam portfelim, vai atsevišķām tā daļām un elementiem.

Elektroniskā portfeļa izmantošana valsts pārvaldē

Elektronisko portfeli var izmantot valsts un pašvaldības institūcijas elektroniskajā pārvaldē, galvenokārt, lai nodrošinātu noteikta personu loka (piemēram, deputātu, darbinieku un žurnālistu) pastāvīgu un nepārtrauktu piekļuvi konkrētiem dokumentiem un to projektiem.
Elektroniskajā pārvaldē izmantota elektroniskā portfeļa piemērs: Rīgas domes elektroniskais portfelis RD ePortfelis. Lai piekļūtu elektroniskajiem dokumentiem, kas ievietoti Rīgas domes elektroniskajā portfelī, nepieciešams lietotājvārds un parole, ko piešķir Rīgas pašvaldība.

Dokumentu aprites sistēma ePortfelis

Latvijā izstrādātais ePortfelis ir uzņēmuma, iestādes vai organizācijas vienota informatīvā sistēma, kura elektroniski organizē visus ar dokumentiem veicamos darbus. Sistēma palīdz atrast nepieciešamos dokumentus, parāda to projektu apriti, ļauj kontrolēt ar dokumentiem saistītos termiņus, nodrošina dokumentu arhivēšanu un sistematizēšanu.
Stokholma

Vēsture

Pēc senās zviedru galvaspilsētas Sigtunas sagraušanas jarls Birgers 1252. gadā pret Baltijas jūras vikingiem izveidoja nocietinājumu pie ieejas Mēlarena ezerā. Stokholma bija svarīgs dzelzs tirdzniecības punkts ceļā no Bergslāgenas raktuvēm, jau 1289. gadā Stokholma minēta kā lielākā pilsēta Svēlandē. Stokholma ietilpa Hanzas savienībā.
Kalmāras ūnijas laikā Stokholma kļuva par cīņas centru pret Dānijas karaļu dinastijas virsvaru. 
1419. gadā Stokholmu pasludināja par Zviedrijas galvaspilsētu, 1520. gada 7.-9.novembrī pilsētā notika t.s. Stokholmas asinspirts - dāņi izrēķinās ar Zviedrijas neatkarības piekritējiem (https://en.wikipedia.org/wiki/Stockholm_Bloodbath).
Kad 17. gadsimtā Zviedrija kļuva par Eiropas lielvaru, pieauga arī Stokholmas kā tās galvaspilsētas nozīme.
Pēc zaudējuma  Lielajā Ziemeļu karā un Lielā mēra epidēmija, kas sasniedza Stokholmu 1713. - 1714. gadā, tās attīstība palēninājās, tomēr saglabājās tās kā Zviedrijas politiskā centra nozīme. 
19. gadsimtā Stokholma sāka zaudēt konkurences cīņā ar Gēteborgu (ostas pilsēta) un Norčēpingu (rūpniecība), tomēr 20. gadsimtā pilsēta atkal sāka strauji attīstīties.
Svētā Birgita

Dzīvesgājums

Tiek uzskatīts, ka Birgita  Birgersdotere dzimusi 1303. gada 1. jūnijā. Viņas tēvs bija tiesnesis un ietekmīgs cilvēks visā Zviedrijā. Jau bērnībā Birgita ieguva viduslaiku sievietēm netipisku humanitāro un garīgo izglītību.
Daļu savas dzīves Birgita dzīvoja kā laicīga sieviete. 1316. gadā, trīspadsmit gadu vecumā viņa laimīgi apprecējās ar dievbijīgu kristieti, Nerkes grāfistes tiesnesi Ulfu Gudmarsonu, viņu laulībā bija astoņi bērni. Kopā ar savu vīru viņi izveidoja nelielu slimnīcu, kurā bieži apmeklēja slimniekus. Bridžita bija pieradusi kalpot nabadzīgajiem un tika novērtēta par viņas pedagoģiskajām spējām.
Kopš 1335. gada viņa ieņēma galma dāmas vietu karaļnamā. Taču galma spožumam un laicīgās dzīves vilinājumam Birgitas dzīvē nebija nekādas vērtības. Viņas uzskati bija veidojušies kristīgās pazemības gaisotnē.
Atzīmējot laulības 25 gadadienu Birgita kopā ar vīri 1342. gadā devās svētceļojumā uz Svētā Jēkaba kapu Santjago da Kompostellas pilsētā Spānijā. Šajā svētceļojumā Birgitas vīrs saslima un, atceļā 1344. gadā nomira. Viņas dzīvē sākās jauns cēliens, kurā Birgita pārcēlās uz Romu un pilnīgi nodevās tikai Kristus godināšanai. Birgita nomira 1373. gada 23. jūlijā Romā. 1374. gadā viņas mirstīgās atliekas pārveda uz viņas  dzimtenē, kur  tās guldīja Vadstenas baznīcā.
1391. gadā pāvests Bonifācijs IX kanonizēja Birgitu par svētu. 1999. gada 1. oktobrī pāvests Jānis Pāvils II viņu pasludināja par Eiropas debesīgo aizbildni.

Svētās Birgitas 700 gadu atceres svētki

Zviedrijā, 2003.gada 31.maijā un 1.jūnijā notika Svētās Birgitas 700 gadu atcerei veltīti valsts mēroga svētki. Svētku viesu vidū bija daudzu Baltijas jūras valstu augstākās garīdzniecības un valdību pārstāji. Latviju pārstāvēja Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga ar dzīvesbiedru Imantu. Svinīgajos pasākumos piedalījās arī Zviedrijas karalis Kārlis XVI Gustavs un karaliene Silvija. Svētku dienā tika atklātas izstādes, notika simfoniskās mūzikas koncerti un dievkalpojumi. Vadstenā, kur atrodas Birgitas dibinātais klosteris, Zviedrijas karalis atklāja Svētās Birgitas konventa muzeju.
Sunža

Sunža (krievu: Су́нжа; osetīnu: Сунжæ, Sunžæ; čečenu: Соьлжа, Söçlƶa) ir upe Ziemeļkaukāza austrumu daļā, Terekas labā pieteka.
Sunža tek caur Ziemeļosetiju-Alāniju, Ingušiju, Čečeniju un Krieviju. Tās garums ir 278 kilometri. Upes izteka atrodas Kaukāza ziemeļu nogāzē. Baseina platība ir 12 200 km². Sunžas straujais tecējums gadā iznes ap 12 200 000 tonnas alūvija.
Upes ūdeņi tiek izmantot lielākoties apūdeņošanai. Sunža tek caur Nazraņas, Karabulakas, Groznijas un Gudermesas pilsētām. Čečenijas karu laikā tika iznīcināti vairāki naftas rezervuāri, kā rezultātā upē ieplūda liels daudzums naftas, kas to piesārņoja.
Dubultnieks

Sižets

Negaidītā situācijā satiekas divi cilvēki - Ēriks un Viktors - pirms 25 gadiem mātes pamesti un viens no otra atšķirti pieauguši dvīņu brāļi. Sastopas divas dažādas dzīves uztveres un izpratnes, kā arī dzīves ieradumi, jo Ērika dzīve izveidojusies veiksmīgi, bet Viktors jau pabijis cietumā. Viņos rodas kopības sajūta un viņi nolemj atrast savu īsto māti.
Trenčīnas apgabals

Administratīvais iedalījums

Apgabalā 9 apriņķi - Bānovces pie Bebravas apriņķis, Ilavas apriņķis, Mijavas apriņķis, Nove Mesto pie Vāhas apriņķis, Partizānskes apriņķis, Považska Bistricas apriņķis, Prjevidzas apriņķis, Pūhovas apriņķis, Trenčīnas apriņķis.
Suži (Rīga)

Vēsture

Viduslaikos Ķīšezera krastus apdzīvoja līvu zvejnieki, no kuru valodas cēlies vietvārds "Suži" (līvu valodā suž - "vilks"). Vēlāk ezera austrumu krastā izveidojās Sužu muiža. 19. gadsimta beigās uzcelta Sužu muižas kungu māja neorenesances stilā. 20. gadsimta sākumā līdz Sužiem varēja nokļūt ar kuģīti, kas gāja trīs reizes dienā.
Pēc muižas atsavināšanas 1923. gadā muižas pili iegādājās Septītās dienas adventisti, kas šeit atvēra Baltijas ūnijas skolu. Skolā adventisti no Baltijas valstīm apguva teoloģiju, bet vasarās pils izmantota kūrorta vajadzībām. Līdzās pilij atradās zemnieku palīgsaimniecības. Pēc Otrā pasaules kara pils nebija pieejama apmeklētājiem, jo atradās slēgtajā PSRS armijas teritorijā. Pie armijas daļas uzcēla t.s. padomju kara pilsētiņu, kurā mitinājās virsnieku ģimenes. 1974. gadā Sužus iekļāva Rīgas pilsētas teritorijā.
Arī pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas Sužos atradās Latvijas armijas teritorija. Mūsdienās muižas ēkas atrodas avārijas stāvoklī un tajā saimnieko SIA "Sužu pussala".

Apkaimes raksturojums

Sužu apkaimes kopējā platība ir 4,023 km², kas ir apmēram par 1/5 mazāk nekā vidējais apkaimes platības rādītājs Rīgā, taču jāņem vērā arī fakts, ka vairāk kā pusi (52,1%) no Sužu apkaimes teritorijas aizņem Ķīšezers. Tādējādi apkaimes sauszemes teritorija ir salīdzinoši neliela. Pa perimetru apkaimes robežas garums ir 8 747 metri. Sužu apkaimē telpiski skaidri identificējamas ir 2 blīvāk apdzīvotas vietas — Suži un Ozolkalni, kas abas ir izvietotas starp Jaunciema gatvi un Ķīšezeru, bet kuras apņem plašas dabas un apstādījumu teritorijas. No apkaimes definējuma viedokļa Sužu apkaimi ir grūti dēvēt par telpiski vienotu un funkcionāli savstarpēji saistītu teritoriju, jo apkaimei ir izteikti periferiāls raksturs un Sužus par lokālo centru var uzskatīt tikai kontekstā ar pašu Sužu apdzīvoto vietu nevis Ozolkalniem vai citām kādām atsevišķām savrupmājām. Tomēr no telpiskā viedokļa šai apkaimei ir visas iespējas kļūt vienotākai un attīstīt atsevišķus vietējos pakalpojumus, jo caur to iet viena galvenā transporta ass (Jaunciema gatve), kas turklāt nodrošina efektīvu saikni arī ar citām Ķīšezera A piekrastes apkaimēm (Jaunciems un Bukulti).
Krīta-terciāra masveida izmiršana

Krīta-terciāra masveida izmiršana (angļu: Cretaceous-Tertiary extinction) bija liela masveida izmiršana pirms 65,5 miljoniem gadu uz krīta perioda un terciāra robežas, kurā izmira ne tikai lielā dinozauru daļa, bet arī daudzas citas dzīvnieku un augu sugas un grupas. Bez šīs ir bijušas arī citas masveida izmiršanas.
Izmiruši ir ne visi dinozauri; izdzīvojušie šodien tiek sastopami kā putni.
Bosnijas un Hercegovinas administratīvais iedalījums

Bosnijas un Hercegovinas administratīvo iedalījumu veido 2 vienības un 1 apgabals. Bosnijas un Hercegovinas Federācija sīkāk sadalās 10 kantonos (kantona), kuri sīkāk iedalās 79 pašvaldībās (općine). Serbu Republika sīkāk tiek iedalīta 63 pašvaldībās (opštine).
Fedora

Vēsture

Fedora projekts tika izveidots 2003. gada beigās, kompānijai Red Hat sadalot Red Hat Linux projektu divos atsevišķos projektos un tādējādi izveidojot Red Hat Enterprise Linux, kura mērķis ir stabila un droša atvērtā koda operētājsistēma uzņēmumu un datu centru vajadzībām, un kopienas veidotā Fedora (toreiz Fedora Core) operētājsistēma, kurā varētu brīvi pievērsties vēlāk komerciālajā produktā iekļaujamu inovāciju attīstīšanai un cieši sadarboties ar citiem brīvās programmatūras projektiem.

Programmnodrošinājums

Versijā 10 parādījās atbalsts ext4 failu sistēmā, kas šobrīd jau ir noklusētā failu sistēma (11 versijā un jaunākās). No versijas 8 ir pieejama arī PulseAudio programmatūra, Fedora bija pirmais Linux distributīvs, kas to izmantoja kā noklusēto savā sistēmā. No 24. versijas kā noklusētais attēlošanas servera protokols tiek izmantots Wayland. Lietotājam ir iespēja izvēlēties starp GNOME, KDE, Xfce, Cinnamon u.c. grafiskajām vidēm, noklusētā ir GNOME. Instalācijas diskos (izņemot Netinstall) iekļautas biroja programmatūras pakotnes un daudzi citi rīki.
Rīgas Katoļu ģimnāzija

Vēsture

Skola atrodas ēkā, kas sākotnēji pēc medicīnas doktora Ernesta Sokolovska iniciatīvas tika uzcelta kā privāta klīnika. Tās celtniecība uzsākta 1900. gada 22. augustā pēc arhitekta Heinriha Šēla projekta un pabeigta 1910. gadā. Pēc tam, kad 1924. gadā šo īpašumu nopirka Rīgas katoļu metropolijas kūrija uz jauno ēku pārcēlās iepriekš Aglonā bāzētais Garīgais seminārs. Blakus ēkai tika uzcelta kapela.
PSRS laikā ēkā tika ierīkota slimnīca, vēlāk pansionāts.
Pēc neatkarības atgūšanas ēku savā īpašumā atguva Rīgas katoļu metropolijas kūrija un 1992. gadā šeit tika atvērta Rīgas Katoļu ģimnāzija.
Infogram

Vēsture

SIA Infogram 2012. gada 28. februārī dibināja Uldis Leiterts, Raimonds Kaže un Alise Semjonova. 2012. gadā Arctic15 nominēja Infogram par gada labāko jauno uzņēmumu Ziemeļeiropā.
2014. gada februārī uzņēmums saņēma investīcijas 1,34 miljonu eiro apjomā, kas bija Latvijā līdz šim zināmā lielākā summa. Investori bija Berlīnes «eņģeļu» kapitālfonds Point Nine Capital, Londonas investoru sabiedrība Connect Ventures un Hamburgā bāzētais investīciju uzņēmums HackFwd. 2014. gada 3. decembrī paziņots, ka Infogram iegādājies Brazīlijas datu žurnālistikas un vizualizācijas mediju Visual Loop (VisuaLoop). Starptautiskais inovāciju medijs Mashable par 2014. gada labāko interneta rīku nominēja Infogr.am.
2017. gada 16. maijā vizuālo prezentāciju platforma Prezi paziņoja par datu vizualizācijas uzņēmuma Infogr.am iegādi.

Infogr.am

Uzņēmuma galvenais produkts ir datu vizualizācijas rīks Infogr.am, kas tiešsaistē ļauj ērti un ātri publicēt datus vizuāli uzskatāmā veidā. Tas izveidots 2011. gada jūnijā. 2014. gada beigās Infogr.am izmantoja aptuveni 1,5 miljoni lietotāju visā pasaulē, tai skaitā The Huffington Post, Al Jazeera, Amnesty International; kopš uzņēmuma dibināšanas tajā izveidoti vairāk nekā 2,3 miljoni infografiku.
Augusts Rumpēters

Dzīves gājums

Dzimis 1899. gada 13. martā Turaidas pagastā tirgotāja ģimenē.
Līdz 1918. gadam mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā, kura Pirmā pasaules kara dēļ tika pārcelta uz Tērbatu. Uzsāka studijas Tērbatas universitātē, Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā iestājās 1. latviešu atsevišķais bataljona studentu rotā (1919—1920). Pēc kara beigām turpināja tieslietu studijas Latvijas Universitātē (1920—1928), iestājās studentu korporācijā Lettonia. Bija Daugavpils apgabaltiesas miertiesniesis (1928) un Daugavpils apgabaltiesas loceklis (1928—1934). Tiesu palātas Civildepartamenta loceklis (1934—1938), Senāta Civilkasācijas departamenta senators (1938—1944).
Otra pasaules kara beigās devās 1944. gadā trimdā uz Vāciju, 1950, gada pārcēlās uz ASV, kur bija konsultants komitejā "Latvijas brīvībai" un Latviešu zemnieku savienības trimdā padomes loceklis (1950—1978).
Miris 1978. gada 17. decembrī Glenridžā, ASV.
Verners Vestermanis

Biogrāfija

Verners Vestermanis piedzima 1882. gada 19. augustā (pēc vecā stila — 7. augustā) Jelgavā. Studējis jurisprudenci Tartu Universitātē, Berlīnē un Greifsvaldes Universitātē.
1919. gada augustā apprecējās ar Elenu Ekerti. Kā Jelgavas Balsotāju savienības pārstāvis kandidēja Vācbaltu partiju padomes sarakstā 3. Saeimas vēlēšanās 1928. gadā, pēc tam ievēlēts arī 4. Saeimā. Parlamentā strādāja no 1928. līdz 1934. gadam.
Miris Vīsbādenē 1959. gada 16. martā.
Perpendikuls

Perpendikulāras taisnes

Perpendikulāras taisnes ir taisnes, kuras krustojoties veido taisnu leņķi. Perpendikulāras taisnes var uzzīmēt, izmantojot uzstūri vai jebkuru priekšmetu ar taisnu leņķi.
Divas taisnes sauc par perpendikulārām, ja tās krustojoties veido taisnu leņķi jeb 90ᵒ.
Taišņu a un b perpendikularitāti apzīmē šādi:

Tā kā 90ᵒ lielu leņķi var veidot gan krustiskas taisnes, gan šķērsas taisnes (leņķis starp šķērsām taisnēm ir vienāds ar leņķi starp šīm taisnēm paralēlām krustiskām taisnēm), tad perpendikulāras taisnes arī var būt gan krustiskas, gan šķērsas taisnes.
Teorēma: Ja viena no divām paralēlām taisnēm ir perpendikulāra kādai trešajai taisnei, tad arī otra taisne ir tai perpendikulāra.

Taisnes un plaknes perpendikularitātes pazīme

Ja taisnes ir perpendikulāra divām krustiskām taisnēm, kas atrodas plaknē, tad taisne ir perpendikulāra arī pašai plaknei.

Taisnes un divu paralēlu plakņu perpendikularitāte

Teorēma: Ja taisne ir perpendikulāra vienai no divām paralēlām plaknēm, tad tā ir perpendikulāra arī otrai plaknei.
Apgrieztā teorēma:Ja divas plaknes ir perpendikulāras vienai un tai pašai taisnei, tad šīs plaknes ir paralēlas.

Savstarpēji perpendikulāras taisnes un plaknes konstruēšana

Teorēma: Caur jebkuru telpas punktu var novilkt vienu vienīgu plakni, kas perpendikulāra dotajai taisnei.
Teorēma: Caur jebkuru telpas punktu var novilkt vienu vienīgu taisni, kas perpendikulāra dotajai plaknei.

Perpendikuls un slīpnes pret plakni. Attālums no punkta līdz plaknei

Taisnes nogriezni, kas novilkts perpendikulāri no punkta līdz plaknei, sauc par perpendikulu pret šo plakni. Ja kāda taisne krusto plakni, bet nav tai perpendikulāra, tad šādu taisni sauc par slīpu taisni (attiecībā pret minēto plakni).
Slīpas taisnes nogriezni, kas novilkts no punkta līdz plaknei, sauc par slīpni pret šo plakni.
Teorēma: No kāda punkta pret plakni novilktais perpendikuls ir īsāks nekā jebkura slīpne, kas novilkta no tā paša punkta pret šo pašu plakni.

Attālums starp divām paralēlām plaknēm

Par attālumu starp divām paralēlām plaknēm sauc attālumu no vienas plaknes punkta līdz otrai plaknei.
Caur taisni m novelk plakni b, kas paralēla plaknei a. Tā kā visi plaknes b punkti atrodas vienādā attālumā no plaknes a, tad arī visi taisnes m punkti atrodas vienādā attālumā no plaknes a. Tāpēc, nosakot attālumu starp taisni m un tai paralēlo plakni a, uz taisnes var brīvi izvēlēties kādu punktu C un noteikt tā attālumu CC₁ līdz plaknei a.
Par attālumu starp taisni un tai paralēlu plakni sauc attālumu no jebkura taisnes punkta līdz plaknei.

Leņķis starp taisni un plakni

Teorēma:Leņķis starp slīpni un tās projekciju plaknē ir vismazākais no visiem leņķiem, kurus dotā slīpne veido ar jebkuru citu taisni, kas novilkta plaknē.

Par leņķi starp taisni un plakni sauc leņķi starp taisni un tās projekciju plaknē.Ja taisne ir perpendikulāra plaknei, tad uzskata, ka leņķis starp šo taisni un plakni ir 90ᵒ, bet, ja taisne ir paralēla plaknei, tad uzskata, ka leņķis starp šo taisni un plakni ir 0ᵒ.
Sasna (zeme)

Sasna (latīņu: terra Sossinensia) jeb Zasna (vācu: Sassen) bija senprūšu zeme tagadējās Varmijas-Mazūrijas vojevodistes teritorijā.
Atradās Mazovijas pierobežā, starp Lubavas zemi rietumos un Galindas zemi austrumos.

Vēsture

Nosaukums cēlies no prūšu vārda sasnis ("zaķis").
Pirmo reizi  kā terra Soysim pieminēta Prūsijas krusta kara laikā 1267. gadā rakstītā čehu ķēniņa Otokara II dokumentā. Pēc iekarošanas novads tika pakļauts Kristburgas komturam, tā galvenā pilsēta bija Osterode (tagad Ostruda), kurai 1329. gadā pirmo reizi piešķīra pilsētas tiesības.  
1525. gadā Sasnas zeme iekļauta Prūsijas hercogistes sastāvā, vēlāk Prūsijas un Vācijas impērijas sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara, pamatojoties uz 1945. gada Potsdamas konferences lēmumiem, šī teritorija tika piešķirta Polijai.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Paragvajā

Sarakstā apkopotas tās vietas Paragvajā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Kopā UNESCO sarakstā no Paragvajas ir iekļauta 1 vieta (kultūras objekts), savukārt 4 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Paragvaja Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1988. gada 27. aprīlī.