Dinozauri

Dinozauru atklāšana

Ap 1820. gadu tika atrasti lieli zobu un kaulu pārakmeņojumi, kas izraisīja angļu un franču zinātnieku interesi. Viņiem pakāpeniski kļuva skaidrs, ka tik lieli kauli varēja piederēt tikai ļoti lieliem rāpuļiem, kuri dzīvojuši sen. 1822. gadā angļu ārsts Džeimss Parkinsons pētīja ģeologa Viljama Buklenda kolekcijas fosilijas. Viņš secināja, ka kauli varēja piederēt ļoti lielam mūsdienās neeksistējošam dzīvniekam, kuru viņš nosauca par megalozauru, kas tulkojumā nozīmē "milzu ķirzaka". 1824. gadā Buklends pats sāka zinātniski nosaukt un aprakstīt savus atradumus. Tā bija pirmā reize, kad zinātnieki izpētīja dinozauru kaulus un deva dinozauriem atbilstošus nosaukumus.
1825. gadā cits angļu ārsts Gideons Mantels ziņoja par otru saviļņojošu atradumu. Viņa sieva Mērija pirms trim gadiem pludmalē kādā ceļmalas akmenī bija atradusi divus lielus zobus. Arī netālajā akmeņlauztuvē tika atrasti zobi un pārakmeņojušies kauli. Tā kā zobi pēc savas formas bija līdzīgi Centrālamerikā un Dienvidamerikā dzīvojošas ķirzakas iguānas zobiem, Mantels jaunatklāto dzīvnieku nosauca par iguanodonu, kas tulkojumā nozīmē "iguānas zobs".
1837. gadā, kad Anglijā bija jau atrastas dinozauru fosilijas, arī Vācijā netālu no Nirnbergas tika atrasti dinozauru kauli. Iepriekš nevienam zinātniekam nebija ienācis prātā, ka jaunatklātie dzīvnieki pieder pilnīgi atšķirīgai rāpuļu grupai. Šo faktu konstatēja Ričards Ovens, profesors no Londonas, kurš 1841. gadā ierosināja visus šīs grupas rāpuļus saukt par dinozauriem. Vārds "dinozaurs" nozīmē "briesmīgā ķirzaka".

Fosilijas

Līdz mūsdienām ir saglabājušies galvenokārt tikai dinozauru kauli. Zinātnieki priecājas par ļoti retajiem skeletu un galvaskausu, kuros ir saglabājušies zobi, atradumiem. Paleontologiem — zinātniekiem, kuri pēta izmirušos augus un dzīvniekus — visbiežāk jāsamierinās ar kaulu fragmentiem vai atsevišķiem zobiem. Ķermeņa mīkstās daļas nav spējušas saglabāties, tomēr dažkārt atrodami dinozaura ādas fragmentu nospiedumi, pēc kuriem var spriest, kā izskatījās dinozaura āda. Pārakmeņotu olu vai to čaumalu fragmentu atradumi vienmēr ir liela sensācija. Diemžēl, var tikai minēt, kuriem dinozauriem tās ir piederējušas. Arī tad, ja atrod ligzdu ar olām un tai pāri guļošu skeletu, kas šķietami pieder ligzdai, nevar droši apgalvot, ka olas un skelets ir no vienas dinozauru sugas, jo pastāv iespēja, ka skelets piederējis dinozauram, kas aplaupījis ligzdu. Zinātnieki īpašu uzmanību pievērš pārakmeņojušām barības atliekām, kuras atrod dinozaura kuņģa apvidū. Piemēram, mazā plēsīgā kompsognata skeletā starp ribām ir atrasti kādas ķirzakas kauli. Arī pārakmeņojušies izkārnījumi liecina par dinozauru barību. Ļoti vērtīgi ir pēdu nospiedumi, jo no tiem var gūt ziņas par dzīvnieka pārvietošanās ātrumu, dzīvesveidu un ķermeņa izmēriem.
2005. gadā amerikāņu paleontologi atrada mīksto audu un asinsvadu fragmentus 68 miljonus gadu vecā karaliskā tiranozaura (Tyrannosaurus rex) augšstilba kaulā, šis atradums izraisīja sensāciju zinātnieku aprindās. Parasti saglabājas tikai dinozauru kaulu un zobu cietās daļas, kurās zinātniekiem ir maz cerību kaut ko atrast, tāpēc tās sīkāk netiek pētītas. Taču šajā gadījumā zinātnieki ievietoja pārakmeņojušos augšstilba kaulu vājā skābes šķīdumā, kas lēnām izšķīdināja fosilijas minerālvielas. Par lielu pārsteigumu tika atrasti elastīgi audi. Pētnieki vēl nav veikuši pilnīgu unikālo audu analīzi un izdarījuši galīgo slēdzienu, bet ir cerība, ka pētījumi ļaus uzzināt, vai karaliskais tiranozaurs bijis aukstasiņu vai siltasiņu dzīvnieks.

Dinozauru apraksts

Dinozauru lielums svārstījās no cāļa izmēriem līdz pat milzenim. Piemēram, brahiozaurs svēra vairāk nekā 50 tonnu. Daži dinozauri, iespējams, bija siltasiņu dzīvnieki, tāpēc varēja būt aktīvāki un veiklāki. Iespējams, ka daži pat perēja olas un rūpējās par mazuļiem.

Dinozauru daudzveidība

Dinozauri bija lielākā un daudzveidīgākā aizvēsturisko dzīvo būtņu grupa; saskaņā ar 2006. gada pētījumu,  identificēti ir vairāk kā 500 dinozauru gēni, un lielākais daudzums, kas ir saglabājies fosilijās, ir 1850, tuvu 75%, kas vēl nav atklāti. Agrāks pētījums paredzēja, ka pastāv ap 3400 gēniem, tostarp daudzi, kas nevarētu saglabāties. Daži bija plēsēji, daži zālēdāji. Daži divkājaini, daži četrkājaini, un daži, kā amozaurs un iguanodons, varēja staigāt gan uz divām, gan četrām kājām vienlīdz viegli.
Lielākais plēsīgais dinozaurs, kurš jebkad ir dzīvojis uz sauszemes, ir karaliskais tiranozaurs (Tyrannosaurus rex). Savukārt viens no pazīstamākajiem dinozauriem — cerapodu apakškārtas ģints dinozaurs triceratopss, kas dzīvoja tai pašā periodā, bija lēns.

Dinozauri un kultūra

Kopš 18. gadsimta, kad tika atpazītas pirmās dinozaura fosilijas, milzīgi dinozauru skeleti kļuva par populāru apskates objektu pasaules muzejos. Tie ir kļuvuši par daļu populārās kultūras.