google/wiki40b huggingface dataset:
Monmartras kapsēta

Parīzes Ziemeļu kapi jeb Monmartras kapsēta (franču: Cimetière de Montmartre) ir kapsēta Parīzē, Francijā. Šī ir trešā lielākā kapsēta Parīzē pēc Perlašēza (Cimetière du Père-Lachaise) un Monparnasas (Cimetière du Montparnasse) kapiem. Par Monmartras kapsētu mazāka ir Pasi kapsēta (Cimetière de Passy).
Monmartras kapsētu oficiāli atklāja 1825. gada 1. janvārī. Tās platība ir 11 hektāri, te ir sastādīti 783 koki. Pāri kapsētai ir 1888. gadā būvētais Kolankūra metāla tilts (Pont de Caulaincourt). Kapsēta atrodas avenue Rachel 20, Parīzes 18. apgabalā, kas atrodas tā saucamajā augšējā pilsētā, vēsturiskajā centrā netālu no Svētās Sirds bazilikas (La Basilique du Sacré Cœur de Montmartre). 20 000 kapavietu starpā ir tādu slavenu cilvēku kā Heinriha Heines, Stendāla, Zolā, Berlioza, Vaclava Ņižinska pieminekļi. Vispopulārākā tūristu un pielūdzēju vidū ir franču dziedātājas Dalidas atdusas vieta, kas visu gadu ir noklāta ar ziediem.
Drohobiča

Vēsture

Pilsēta radusies 11. gadsimtā kā sāls ieguves un tirdzniecības centrs. Rakstos pirmoreiz minēta 1387. gadā. Ietilpa Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā. 1775. gadā šeit tika atvērta viena no pirmajām ukraiņu ģimnāzijām Galīcijā. 19. gadsimta vidū pilsētas apkārtnē sākas naftas un dabasgāzes ieguve. 1866. gadā šeit tika uzbūvēta pirmā naftas pārstrādes rūpnīca Centrāleiropā.
Pēc Pirmā pasaules kara Drohobiča neilgu laiku Rietumukrainas Tautas republikā, tomēr vēlāk tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam pilsētu iesākumā ieņēma vācu karaspēks. Pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, vēlāk Drohobičā iegāja PSRS spēki. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Drohobiču ieņēma vācieši. Pilsēta tika iekļauta Ģenerālgubernatūras sastāvā. Holokaustā tika iznīcināta pilsētas ebreju kopiena (1939. gada ebreji bija 39,9 % no pilsētas iedzīvotājiem).
Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Pēc kara līdz 1991. gadam Drohobiča bija Ukrainas PSR sastāvā.

Cilvēki

Drohobičā dzimuši austriešu/ britu aktrise Elizabete Bergnere (Elisabeth Bergner, 1897-1986), poļu/ebreju mākslinieks Maurīcijs Gotlībs (Maurycy Gottlieb, 1856-1879), ukraiņu velosportists Jaroslavs Popovičs (Ярослав Попович, 1980), poļu/ebreju rakstnieks Bruno Šulcs (Bruno Schulz, 1892-1942), krievu uzņēmējs Viktors Vekselbergs (Виктор Феликсович Вексельберг, 1957). Pilsētas pievārtē, Nahueviču sādžā, dzimis ukraiņu rakstnieks Ivans Franko (Іван Якович Франко, 1856-1916).
Sarkanā zvaigzne

Sarkanā zvaigzne (★) ir piecstaru zvaigznes simbols sarkanā krāsā, viens no komunisma simboliem, kas nereti tiek lietots kopā ar sirpi un āmuru. Tā tiek izmantota karogos, ģerboņos, pieminekļos, ornamentos un logo. Tā bija Sarkanās armijas simbols, bija Padomju Savienības simbols, plaši izmantots Padomju Savienību republiku ģerboņos un karogos, Varšavas pakta valstu ģerboņos un karogos, kreiso organizāciju un kustību simbolos. Sarkanā zvaigzne ir izmantota arī ne kā komunisma simbols, piemēram, Alžīrijas karogā kopā ar pusmēnesi vai Kalifornijas karogā.
Frēdriks Varjs

Spēlētāja karjera

Karjeras ievadā Varjs spēlēja dažādos Zviedrijas Elitsērijas klubos - Modo Hockey, Timrå IK un Skellefteå AIK. AIK rindās Varjs 2010.—11. gada sezonā pildīja arī komandas kapteiņa funkcijas.
2011. gada 29. aprilī masu medijos parādījās informācija, ka hokejists ir pieņēmis piedāvājumu spēlēt KHL līgas klubā Rīgas "Dinamo". 2011. gada 19. maijā viņš parakstīja līgumu ar Rīgas "Dinamo".
2012.—13. gada sezonu uzbrucējs aizvadīja Rögle BK sastāvā, taču 2013.—14. gada sezonu iesāka Vācijas hokeja līgas klubā ERC Ingolstadt. Decembrī gan hokejists atgriezās Zviedrijā, pievienojoties Brynäs IF rindām. Pēc sezonas beigām Varjs noslēdza profesionāļa karjeru.
Zviedrijas izlases sastāvā ir spēlējis 2007. un 2008. gada Pasaules čempionātos.
Mstislavs Rostislavičs (Drosmīgais)

Dzīvesgājums

Dzimis ap 1043. gadu Smoļenskas kņaza Rostislava ģimenē. Nosaukts vectēva Mstislava Vladimiroviča vārdā, kas bija Novgorodas kņazs (1088—1117), vēlāk Kijevas lielkņazs (1125—1132). Arī viņa tēvs atkārtoti bija Kijevas lielkņazs (1154—1155, 1159—1161, 1161—1167), šajā laikā Mstislavu iecēla par Belgorodas kņazu (1161—1163, 1167—1171). 1168. gadā viņš piedalījās karagājienā pret polovciešiem, 1169. gadā piedalījās senkrievu kņazu savstarpējās cīņās Andreja Bogoļubska pusē, bet 1174.—1175. gadā Mstislava un Jaropolka Rostislaviču pusē cīņās par varu Vladimiras-Suzdaļas kņazistē.
Vēlāk bija Smoļenskas kņazs (1175—1177), bet 1179. gadā tika izvēlēts par Novgorodas kņazu. Jau tā paša gada nogalē viņš vadīja karagājienu pret pagāniem uz Čudu zemi (Ugauniju, Sakalu un Tālavu?), kurā piedalījušies ap 20 tūkstoši karavīru.
Tālāk viņš devās (cauri Jersikai?) karagājienā uz Polocku, kas tolaik atradās Smoļenskas kņazu pakļautībā, tomēr viņu apturēja Smoļenskas karaspēks viņa brāļadēla Mstislava Romanoviča vadībā. Miris 1180. gada 14. jūnijā Novgorodā, apglabāts Sv. Sofijas katedrālē. Viņa dēli bija Novgorodas kņazs Mstislavs Mstislavičs un Pleskavas kņazs Vladimirs Mstislavičs, kas turpināja Novgorodas ekspansiju ugauņu un letgaļu zemēs.
Laika prognoze augustam

Sižets

Trīspadsmitgadīgais Ilmārs ar vecākiem dzīvo daudzstāvu mājā Rīgā un draudzējas ar kaimiņu meiteni Ingu. Ilmāra māte kādreiz sapņojusi kļūt par ievērojamu dziedātāju, pēc tam dzīvojusi ģimenes ikdienā. Tagad viņa negaidīti aizraujas ar izcilo mūziķi Normundu, kas ieradies Rīgā viesizrādēs. To pārdzīvodams, zēns gandrīz kļūst par negadījuma upuri.
Medzes pagasts

Daba

Pagasta rietumu daļa atrodas Piejūras zemienes Piemares līdzenumā. 2,1 kilometru garumā stiepjas Baltijas jūras pludmale. Austrumu daļā atrodas Rietumkursas augstienes Vārtājas līdzenums. Augstākais punkts - 50,9 m vjl. - pagasta austrumu malā.

Vēsture

Mūsdienu Medzes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Kapsēdes muiža, (Gut Kapsehden, Kapsēde), Māteres muiža (Gut Matern), Medzes muiža (Gut Medsen, Medzes muiža), Talsu muiža (Gut Talsen), Tāšu muiža (Gut Telsen, Tāši).
Medzes pagasts izveidojās ap 1900. gadu, apvienojot vienā Medzes (Medsen), Mātras (Matern), Kapsēdes (Kapsehden) un daļēji Pērkones muižu pagastus. 1923. gadā Medzes pagastam no Pērkones pagasta pievienoja Šķēdi. 1935. gada pagasta platība bija 95,2 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Medzes un Kapsēdes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Medzes ciemam pievienoja Kapsēdes ciemu, 1968. gadā - daļu Tāšu ciema (kolhoza "Pirmrindnieks" teritorija). Savukārt 1954. (kolhoza "Kopdarbs" teritorija) un 1975. gadā daļas Medzes ciema pievienoja Vērgales ciemam. 1991. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Medzes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Grobiņas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Kapsēde (pagasta centrs), Ievkalni, Medzes muiža, Piņķi, Tāši, Stirnas, Šķēde, Plienkalni.
Cigarete

Cigarete (vācu: zigarette, franču: cigarrete — neliels cigārs) ir smēķēšanai domāts tabakas izstrādājums, kas sastāv no papīra cilindra, kurā iepildīta smalki sagriezta tabaka.
Smēķējot viens cigaretes gals tiek aizdedzināts, bet pa otru sadegušās tabakas dūmi tiek ieelpoti. Aizdedzinātajā galā izveidojas kvēlojoša ogle, kura tiek uzkarsēta līdz pat 900 grādiem ar katru elpas vilcienu. Lielākoties mūsdienās cigaretēm vienā galā atrodas no celulozes izgatavots filtrs, kas aiztur darvas un citu kaitīgo vielu ieelpošanu, tomēr cigaretes var būt arī bez filtra. Papīrs, kas aptver tabaku, ir izgatavots no linšķiedras vai citiem materiāliem. Rūpnieciski ražota cigarete vidēji ir 84 milimetrus gara un diametrā no 7 līdz 8 milimetri. Tās pārdod paciņās, kurās parasti ir 20 cigaretes.
Smēķēšana izraisa atkarību un ir kaitīga cilvēka veselībai. Vidēji vienā cigaretē ir 0,5–2% nikotīna. Tā satur arī oglekļa monoksīdu jeb tvanu, poloniju, rādiju, cēziju, arsēnu, niķeli, amonjaku un citas vielas. Daļa no šīm vielām un ķīmiskajiem savienojumiem ir radioaktīvas un ar mutagēnu, kancerogēnu iedarbību. Tabakas dūmos ir četras reizes lielāka cilvēka organismam kaitīgo vielu koncentrācija nekā auto izplūdes gāzēs un, izsmēķējot paciņu cigarešu, gaisā rodas 3,5 reizes lielāka radioaktīvā polonija koncentrācija, nekā to pieļauj starptautiskās vienošanās par radiācijas daudzumu gaisā. Tiek lēsts, ka, izsmēķējot vienu cigareti, cilvēks saīsina savu mūžu par 11 minūtēm, bet kopumā smēķētājs šī ieraduma dēļ zaudē 14 gadus no savas dzīves.
Ukrainas Valsts

Ukrainas Valsts (ukraiņu: Українська Держава) bija īslaicīgi pastāvoša valsts Vācijas okupētās Ukrainas teritorijā no 1918. gada 29. aprīļa līdz 14. decembrim, kad tika atjaunota Ukrainas Tautas Republika.

Vēsture

Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas Padomju Krievija apņēmās izvest Sarkano armiju no Ukrainas un tā līdz 1918. gada aprīļa beigām nonāca ķeizariskās Vācijas kontrolē. Ar vācu armijas palīdzību ģenerālis Pavlo Skoropadskis 1918. gada 29. aprīlī veica valsts apvērsumu un pasludināja sevi par Ukrainas hetmani. Pēc Vācijas Novembra revolūcijas vācu karaspēks atstāja Ukrainu, hetmaņa vara tika gāzta un 1918. gada 14. decembrī varu atkal pārņēma Ukrainas Tautas Republikas valdība jeb "direktorija" ar Simonu Petļuru priekšgalā.
Ukrainas valsts Ģenerālštāba Organizācijas-apmācības daļas priekšnieks bija pulkvedis Pēteris Radziņš, tās armijā dienēja arī citi latviešu virsnieki.
Interleikīns 4

Interleikīns 4 jeb IL-4 ir citokīns (šūnu signālmolekula), kura pieder pie interleikīnu grupas.
Interleikīnam 4 ir plašs iedarbības loks uz T un B šūnām. To producē Th2 limfocīti. Ja stimulē keratinocītus, tie arī var producēt interleikīnu 4. Interleikīns 4 veic savu bioloģisko iedarbību uz augsti afīniem receptoriem, kuri atrodas uz T un B šūnām, tuklajām šūnām, makrofāgiem, cilmšūnām, fibroblastiem, epitēlijšūnām un Langerhansa saliņu šūnām.
Nida (Lietuva)

Vēsture

Nida (vācu: Nidden) pirmoreiz minēta Teitoņu ordeņa dokumentos 1429. un 1497. gadā. Tolaik tā atradusies apmēram 2 km uz dienvidiem no pašreizējās atrašanās vietas. Ceļojošo kāpu draudu dēļ tā 1784. gadā pārcēlās uz pašreizējo vietu. Līdz 1945. gadam Nida piederēja Austrumprūsijai.
1874. gadā uz Urbo kalna tika uzbūvēta Nidas bāka. Otrā pasaules kara laikā to sagrāva vācu karaspēks. 1945. gadā bāka tika atjaunota. 1961. gadā Nidas ciems tika iekļauts Neringas pilsētas sastāvā.

Slavenības

20. gadsimta pirmajā pusē Nida kļuva pazīstama kā mākslinieku pulcēšanās vieta (Künstlerkolonie Nidden). Šeit uzturējušies Maksis Pehšteins, Kārlis Šmits-Rotlufs, Kārlis Cukmajers, Ernsts Ludvigs Kirhners un citi. Nobela prēmijas literatūrā laureāts Tomass Manns no 1930. līdz 1932. gadam šeit dzīvoja vasarā. Šeit tika sarakstīts daļa no romāna Jāzeps un viņa brāļi (Joseph und seine Brüder). Viņa vasarnīca ir saglabājusies līdz mūsdienām. Tajā atrodas kultūras centrs ar nelielu Mannam veltītu memoriālo ekspozīciju. Nidu apmeklējis arī cits Nobela prēmijas laureāts, franču filozofs un rakstnieks Žans Pols Sartrs.
U-16 Eiropas čempionāts futbolā 2001

UEFA U-16 čempionāts 2001 norisinājās Anglijā starp 2001. gada 22. aprīli un 6. maiju. Spānija, Francija un Horvātija kvalificējās un 2001. gada U-17 FIFA Pasaules kausu.
Samuels Rozentāls

Biogrāfija

Piedzimis tagadējā Polijā, studējis Varšavā tiesību zinātni, taču pēc Polijas sacelšanās 1863. gadā bijis spiests emigrēt uz Parīzi. Šeit kļuvis par profesionālu šahistu un šaha žurnālistu. Trīs reizes pēc kārtas uzvarējis Parīzes šaha kafejnīcas Café de la Régence čempionātos (1865—1867). Piedalījies piecos starptautiskos šaha turnīros, no kuriem lielākais panākums bijis 1873. gadā Vīnē aiz Vilhelma Steinica, Džozefa Blekbērna un Ādolfa Andersena izcīnītā 4. vieta. Spēlējis arī mačus, kuros zaudējis Ignacam Kolišam (1864. gadā — +1, –7, =0), Gustavam Neimanim (1869. gadā — +3, –7, =2) un Johannesam Cukertortam (1880. gadā — +1, –7, =11). 1880. gadā uzvarējis pirmajā neoficiālajā Francijas šaha čempionātā. Bijis talantīgs šahists, taču labākus rezultātus turnīros un mačos liegusi sasniegt vājā veselība un aizraušanās ar šaha žurnālistiku. Rakstījis daudziem izdevumiem un no 1885. gada līdz pat savai nāvei 1902. gadā bijis franču žurnāla Le Monde illustré šaha nodaļas redaktors.
Šaha atklātņu teorijā ir pazīstams trīszirdziņu aizsardzības variants, kas nosaukts Rozentāla vārdā: 1. е4 е5 2. Zf3 Zc6 3. Zс3 g6 4. d4 exd4 5. Zd5.
Latvijas reģionālie autoceļi

Latvijas reģionālie autoceļi ir autotransporta kustībai paredzētie valsts autoceļi, kas iekļauti reģionālo autoceļu kategorijā. Reģionālie autoceļi Latvijā tiek apzīmēti ar baltas krāsas burtu P un attiecīgā ceļa kārtas numuru uz tumši zila taisnstūra formas laukuma
Pēc 2017. gada 31. decembra datiem Latvijā reģionālo autoceļu garums sasniedza 5457 km, no kuriem ar asfaltbetona jeb melno segumu noklāti 4626 km, bet ar grants vai šķembu segumu - 831 km.
Ivans Ribakovs

Biogrāfija

I. Ribakovs mācījies Zarasu internātskolā Lietuvā, ko pabeidzis 1977. gadā. Pēc tam studējis Daugavpils pedagoģiskajā institūtā, ko 1982. gadā absolvējis matemātikas un fizikas skolotāja specialitātē.
Laikā no 1982. līdz 1983. gadam strādājis par fizikas skolotāju Kolagimas 2. vidusskolā Krievijā. Pēc tam strādājis Rēzeknē. Bijis Rēzeknes tautas izglītības nodaļas inspektors, Rēzeknes 4. vidusskolas direktors (1984—1985) un Rēzeknes 2. vidusskolas direktors (1986—2002).
2001. gadā uzsācis politisko karjeru, kļūstot par Rēzeknes domes priekšsēdētāja vietnieku. Pēc gada tika ievēlēts 8. Saeimā, kur darbojās Budžeta un finanšu komisijā un Publisko izdevumu un revīzijas komisijā. 2006. gadā I. Ribakovs tika ievēlēts arī 9. Saeimā, kur darbojās Budžeta un finanšu komisijā un Pilsonības likuma izpildes komisijā. 2010. gadā tika ievēlēts 10. Saeimā, arī tajā viņš darbojās Budžeta un finanšu komisijā un Pilsonības likuma izpildes komisijā. 2011. gadā tika ievēlēts arī 11. Saeimā ārkārtas vēlēšanās. Tajā turpina darboties Budžeta un finanšu (nodokļu) komisijas un Pilsonības likuma izpildes komisijas sastāvos.
Bors

Īpašības

Reducējot bora savienojumus, parasti iegūst amorfo boru. Kristāliskajam boram ir iespējamas vairākas kristāliskās formas. Izplatītākās ir alfa un beta trigonālās formas, un tetragonālā forma.
Kristāliskais bors laiž cauri infrasarkano starojumu. Kristāliskajam boram zemās temperatūrās ir diezgan maza elektrovadītspēja, bet tā palielinās, paaugstinot temparatūru.
Bors ir elektrofils, jo tam ir daudz neaizpildītu orbitāļu. Daudzi bora savienojumi ir Lūisa skābes, tie iesaistās reakcijās ar savienojumiem, kas satur daudz elektronu (nukleofiliem). Šādas reakcijas ir raksturīgas organiskajiem savienojumiem. Bors ir arī nemetāls ar vismazāko elektronegativitāti, tāpēc reakcijās tas parasti oksidējas (zaudē elektronus). Bors, tāpat kā ogleklis, spēj veidot stabilas kovalentās saites. Ogļūdeņražiem analogie borūdeņraži (borāni) gan ir mazāk stabili. Tos dažreiz lieto raķešdegvielām.
Daniels Ontužāns

Karjera

Ontužāns savu jauniešu karjeru sāka JFC Skonto. Vēlāk viņš pievienojās FC Augsburg akadēmijai, bet 2010. gadā pievienojās Minhenes "Bayern" akadēmijai. 2018. gada maijā Ontužāns parakstīja trīs gadu līgumu ar Minhenes "Bayern". 2019. gadā viņš pievienojās Bayern rezerves komandai, kas spēlē Vācijas trešajā līgā.
Ontužāns iepriekš ir trenējies ar Vācijas U-15 un U-16 jauniešu komandām. 2019. gada maijā Ontužāns pirmo reizi saņēma izsaukumu uz Latvijas futbola izlasi. Savu debiju viņš piedzīvoja 2019. gada 10. jūnijā pret Slovēniju.
Ontužāns ir dzimis Vangažos. Astoņu gadu vecumā viņš ar vecākiem pārcēlās uz Augsburgu.
Lombardija

Ģeogrāfija

Lombardijas virsmu sastāda līdzenumi (kas veido aptuveni 47% no reģiona teritorijas) un kalnu apgabali (kas veido 40,6%). Atlikušie 12,4% no reģiona ir pauguraina teritorija.
Literatūrzinātne

Ar jēdzienu literatūrzinātne (vācu Literaturwissenschaft, krievu литературоведение) Latvijā, Vācijā, Krievijā, Polijā un vairākās citās Eiropas valstīs saprot humanitāru zinātni, kas no dažādiem aspektiem pēta literatūru.
Martins Štrbāks

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā spēlētāja karjeru Štrbāks uzsāka dzimtajā Prešovā, 1994.—95. sezonā debitējot arī Slovākijas Ekstralīgā. Jau savas debijas sezonas laikā Štrbāks pārcēlās uz Bratislavas "Slovan" rindām, kuras sastāvā aizvadīja lielāko daļu nākamo četru sezonu. 1999. gada vasarā Martins pievienojās Čehijas Ekstralīgas vienībai HC Litvīnova, taču nākamajā sezonā, spēlējot jau HC Vsetīnas rindās, izcīnīja arī līgas čempiones titulu. 2001.—02. sezonas gaitā Štrbāks pievienojās Krievijas Superlīgas vienības Jaroslavļas "Lokomotiv" rindām, izcīnot arī Krievijas čempiona titulu. 2003. gada vasarā Martins devās uz Ziemeļameriku, kur, pēc aizvadītām piecām spēlēm Losandželosas "Kings" rindās, tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins". 
No 2004. līdz 2007. gadam spēlējis Maskavas "CSKA" sastāvā. 2009.—10. sezonā, spēlējot Balašihas "HK MVD" rindās, kopā ar komandu sasniedza Gagarina kausa finālu, kā arī piedalījās KHL Zvaigžņu spēlē. 2010.—11. sezonu Štrbāks aizvadīja Maskavas "Dinamo" sastāvā, taču nākamajā vasarā pievienojās jaunizveidotās Popradas "Lev" rindām. No 2012. gada līdz pat karjeras noslēgumam 2016. gadā spēlēja HC Košice sastāvā, divas reizes izcīnot līgas čempiona titulu.
Slovākijas izlases rindās spēlējis desmit Pasaules čempionātos, 2002. gadā izcīnot Pasaules čempiona titulu, kā arī 2006. un 2010. gada olimpiskajās spēlēs.
Andrejs Eizāns

Biogrāfija

Eizāns dzimis 1936.gada 18.oktobrī Gulbenē. 1961.gadā beidza Rīgas Medicīnas Institūta Ārstniecības fakultāti, 1971.gadā - Ļeņingradas Kara medicīnas akadēmiju. Eizāns no 1961. līdz 1983. gadam dienēja Padomju armijas medicīniskajā dienestā, viņam bija piešķirta apakšpulkveža dienesta pakāpe. Dienesta laikā vadījis lazaretes un kara hospitāļus. Pēc atvaļināšanās Andrejs Eizāns strādāja Ventspils ārstniecības iestādēs; pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas - Latvijas Republikas Medicīniskās aprūpes un darbaspēju ekspertīzes kvalitātes kontroles inspekcijā (1992—1995). No 1993.gada vadījis Latvijas Ārstu ekspertu asociāciju.

Sabiedriskā un politiskā darbība

Andrejs Eizāns bija PSKP biedrs. Atmodas laikā viņš kļuva par vienu no Ventspils Vides aizsardzības kluba un LTF līderiem. 1989. gadā tika ievēlēts par PSRS tautas deputātu Ventspils 300. nacionāli teritoriālā vēlēšanu apgabalā, bijis LR pastāvīgā pārstāvja Maskavā Jāņa Petera vietnieks (1990—1991).
1994. gadā Eizāns iestājās Maznodrošināto politiskajā apvienībā, kandidēja 6. Saeimas vēlēšanās koalīcijas "Darbs un Taisnīgums" sarakstā, taču koalīcija Saeima neiekļuva. 2001.gada vasarā Eizāns iestājās LSDSP, taču partijas priekšsēdētājs Juris Bojārs atteicās viņam izsniegt partijas biedra karti. Pēc LSDSP sašķelšanās, 2002.gada pavasarī Sociāldemokrātu savienības dibināšanas kongresā Eizāns tika ievēlēts šīs partijas domē.
Andrejs Eizāns miris 2002. gada 25. jūnijā.
Lieljumpravas draudzes novads

Lieljumpravas draudzes novads jeb Jumpravas draudzes novads (vācu: Kirchspiel Jungfernhof) bija viens no 25 Vidzemes guberņas Rīgas apriņķa draudzes novadiem.

Vēsture

Sēlijas dalīšanas līgumā 1256. gadā Rīgas arhibīskaps Alberts, Rīgas domkapituls un Vācu ordeņa vicemestrs Ludvigs Rīgā vienojās, ka Rīgas [Marijas Magdalēnas cisterciešu] klostera jumpravas patur to jūdzi garo un plato starpgabalu, kas atrodas iepretim Koknesei Sēļu zemē starp arhibīskapa un ordeņa daļām.
2010. gada NBA Vasaras līga

2010. gada NBA Vasaras līga bija 2010.—2011. gada NBA sezonas pirmssezonas pārbaudes turnīrs, kas notika pēc 2010. gada NBA drafta. Komandas startēja ar spēlētājiem, kas līgā ir aizvadījuši mazāk kā 3 sezonas, un ar draftētajiem spēlētājiem. Vasaras līgā piedalījās visas 30 NBA komandas, kā arī Attīstības līgas izlase. Katra komanda aizvadīja 5 spēles, izņemot Sakramento "Kings", kas aizvadīja 6 spēles. Vasaras līgas turnīrs notika Lasvegasā un Orlando laika posmā no 5. līdz 18. jūlijam.
Levenstrauts

Levenstrauta polderu mitrājs

Upē, gandrīz visā tās garumā, ir tikuši veikti ievērojami gultnes attīrīšanas, paplašināšanas un citi meliorācijas darbi. Pirms tam Lēvenurga bija stipri aizaugusi un bebru darbības rezultātā vietām pārpurvojusi apkārtējo teritoriju. Tomēr bebri ir atgriezušies un apmēram 1,5 km no Juglas, aiz Lapsu kalna iepretim Bērzkalniņam (lejpus mājām "Ozolkalni") ir atjaunojuši savu koloniju un aizsprostus.Tā kā šajā vietā pēc upes tīrīšanas darbiem tika izrakti arī jauni novadgrāvji, kurus savienojot izveidojās nelieli polderi, tad bebru dzīvošanai ir radušies ļoti piemēroti apstākļi. Levenstrauta jeb Lēvenurgas polderu mitrājs ir izveidojies 2011. gadā pēc meliorācijas darbiem un atrodas starp Līdumnieku un Ozolkalnu mājām. To var uzskatīt par mitrzemi vai virszemes un pazemes ūdeņu veidotu, daļēji mākslīgu mitrāju. Tā platība ir aptuveni 15 ha. Sakarā ar daudzajiem novadgrāvjiem, kas apvienoti vienā sistēmā un ir saistīti ar cauri plūstošo Levenstrautu, šeit ir izveidojies savdabīgs mitrāju dabas mikrokomplekss ar bagātu ūdensputnu un dzīvnieku valsti, aizsargājamām savvaļas orhideju sugām u.c. mitrumu mīlošiem augiem. Polderu mitrājā ir izveidojušās plašas niedru saaudzes, kas rada labvēlīgus apstākļus ūdensputnu ligzdošanai. Pēc ārējām pazīmēm dotais mitrājs pieskaitāms dumbrāja - klānu tipam.

Upes hidroloģiskais režīms

Lai gan Levenstrauts jeb Lēvenurga ir maza upīte, tomēr tai ir raksturīgas ļoti krasas ūdens daudzuma un līmeņa svārstības, kas cieši saistās gan ar makro gan mikroklimatiskajiem apstākļiem. Kopējās ūdenslīmeņa svārstības starp ūdens minimāliem un maksimāliem līmeņiem var sasniegt 4—5 metrus. Ūdens līmenis Levenstrautā ir cieši atkarīgs no ūdens līmeņa Mazās Juglas upē. Palu vai plūdu laikā Mazās Juglas ūdeņi ieplūst arī Levenstrauta lejtecē, ceļot kopējo ūdens līmeni, applūdinot zemās palieņu pļavas upes krastos iepretī mājām "Annītes" un "Ceriņi" Juglas ciemā. Upes izteka ir 74 m, bet ieteka 50 m virs jūras līmeņa, upes kopējais kritums 11 km garajā tecējumā ir aptuveni 24 m jeb vidēji 2,18 m/km.
Sems Bērds

Formula 1 karjera

2010. gada 16. novembrī Bērds piedalījās Jauno pilotu testā Abū Dabī Mercedes GP sastāvā. 2012. gada sezonā bija Mercedes F1 komandas testpilots.
Kaijas

Latvijā

Latvijā dzīvo vai vismaz vienu reizi ir novērotas 9 kaiju ģints sugas: kajaks (Larus canus), sudrabkaija (Larus argentatus), reņģu kaija (Larus fuscus), melnspārnu kaija (Larus marinus), Kaspijas kaija (Larus cachinnans), Vidusjūras kaija (Larus michahellis), Kamčatkas kaija (Larus schistisagus), lielā polārkaija (Larus hyperboreus) un mazā polārkaija (Larus glaucoides). Visbiežāk sastopamās kaijas Latvijā ir sudrabkaija un kajaks.

Sistemātikas diskusijas

Izsekot sudrabkaijas sistemātikai informācijas avotos ir diezgan sarežģīti. Informācijas avotos, autoritatīvus ieskaitot, sudrabkaijai kopā ar reņģu kaiju (Larus fuscus) tiek izdalītas 2 vai 8 sugas, kurām kopā veidojas cirkumpolāra izplatība.
Sudrabkaija un reņģu kaija vienmēr tiek izdalītas kā divas atsevišķas sugas, bet Eiropas sistemātiķi kā atsevišķas sugas papildus izdala: Amerikas sudrabkaiju (Larus smithsonianus), Kaspijas kaiju (Larus cachinnans), Vidusjūras kaiju (Larus michahellis), Austrumsibīrijas kaiju (Larus vegae) un Armēnijas kaiju (Larus armenicus). Visas šīs sugas savā starpā nepārojas, pat, ja izplatītas vienā un tai pašā areālā.