Bostonas "Bruins"

Pirms Otrā pasaules kara

1924. gadā Čarlzam Ādamsam izdevās pārliecināt Nacionālās hokeja līgas vadību izplesties līdz ASV. Ādamsam izdevās parliecināt NHL vadību, lai tā viņam piešķir franšīzi Bostonā. Ādamss noalgoja agrāko hokejistu Artu Rosu kā topošās komandas ģenerālmenedžeri. Nākamos trīsdesmit gadus Ross bija viens no redzamākajiem "Bruins" personāžiem, vairākkārt ieņemot arī komandas galvenā trenera amatu.
Pirmo spēli "Bruins" aizvadīja 1924. gada 1. decembrī, kad tā ar 2—1 pārspēja Monreālas "Maroons". Pirmajā sezonā gan komanda izcīnīja tikai sešas uzvaras, to noslēdzot pēdējā vietā. 1928. gadā atklāts tika Boston Garden, kurā komanda aizvadīja savas mājas spēles līdz pat 1995. gadam.
1926.—27. gada sezonā komandas sniegums ievērojami uzlabojās. "Bruins" rindām pievienojās arī Edijs Šors, kas kļuva par vienu no komandas pirmajām zvaigznēm. "Bruins" sasniedza Stenlija kausa finālu, taču tajā piekāpās Otavas "Senators". Divus gadus vēlāk komandai gan izdevās izcīnīt Stenlija kausu, finālsērijā pārspējot Ņujorkas "Rangers". Nākamajā sezonā "Bruins" uzvarēja 38 no 44 regulārās sezonas spēlēs, taču finālā zaudēja Monreālas "Canadiens" hokejistiem.
1930. gados komandas rindās vadošie spēlētāji bija Edijs Šors, Tainijs Tomsons, Dits Klepers, Beibs Zīberts un Kūnijs Veilands. Šajā desmitgadē "Bruins" piecas reizes bija regulārās sezonas spēcīgākā komanda, taču vienīgi 1939. gadā komandai izdevās izcīnīt tās otro Stenlija kausa titulu. 1939. gadā Tomsons tika aizmainīts pret līgas debitantu Frenku Brimseku, savukārt 1940. gadā komandu pameta arī Edijs Šors. Par spīti tam, 1940.—41. gada sezonā "Bruins" izcīnīja vēl vienu Stenlija kausa titulu.

Otrās pasaules kara un Oriģinālā sešinieka ēra

Otrais pasaules karš "Bruins" ietekmēja vairāk nekā citas NHL komandas — gan Brimseks, gan arī vēl vairāki komandas vadošie spēlētāji tika iesaukti armijā. Vadošie spēlētāji "Bruins" atgriezās 1945.—46. gada sezonā, kurā Dits Klepers kā spēlējošais treneris aizveda komandu līdz Stenlija kausa finālam. Pēc nākamās sezonas Klepers beidza spēlētāja karjeru, taču pildīja trenera pienākumus vēl nākamos divus gadus.
1950. gados mainījās komandas īpašnieki. "Bruins" spēlēja ar mainīgām sekmēm. Lai gan komanda sasniedza 1953., 1957. un 1958. gada Stenlija kausa finālu, visas trīs reizes tā piekāpās Monreālas "Canadiens". No 1960. līdz pat 1967. gadam "Bruins" ne reizi neiekļuva NHL izslēgšanas kārtā. Šajā periodā "Bruins" sistēma nebija tik attīstīta kā pārējām komandām, līdz ar tā meklēja spēlētājus, kurus nav aizsargājušas citas līgas vienības. Tā 1958. gadā tieši "Bruins" rindās vairākas spēles aizvadīja Villijs O'Rī — pirmais tumšādainais NHL spēlētājs.

Septiņdesmitie gadi

1964. gadā Vestons Ādamss, "Bruins" dibinātāja Čārlza Ādamsa dēls, atpirka komandu. Ādamss noslēdza līgumu ar aizsargu Bobiju Oru, kurš "Bruins" rindās sāka spēlēt 1966. gadā. Sezonas izskaņā kā līgas labākais debitants Ors ieguva Kaldera balvu. Vēlāk no Čikāgas "Black Hawks" komanda ieguva arī jaunos uzbrucējus Filu Espozito, Kenu Hodžu un Fredu Stenfildu. Visi trīs kļuva par ārkārtīgi nozīmīgiem "Bruins" spēlētājiem. Kopā ar tādiem spēlētājiem kā Džonam Makkenzijam, Derekam Sendersonam, Dalasam Smitam un Gerijam Čīversam "Bruins" kļuva par vienu no spēcīgākajām līgas komandām.
1969.—70. gada sezonā pēc 29 gadu pārtraukuma "Bruins" izcīnīja Stenlija kausu, finālsērijā pārspējot Sentluisas "Blues". Ors guva finālsērijas izšķirošos vārtus. Viņš jau astoto sezonu pēc kārtas izcīnīja Džeimsa Norisa balvu, kā arī ieguva Arta Rosa, Kona Smita un Harta balvas. 1970.—71. gada sezonā "Bruins" laboja desmitiem rezultativitātes rekordu, taču izslēgšanas kārtas spēlēs piekāpās Monreālas "Canadiens" ar debitantu Kenu Draidenu vārtos. Gan 1970.—71., gan 1971.—72. gada sezonās Espozito un Ors bija divi rezultatīvākie līgas spēlētāji, un 1972. gadā "Bruins" izdevās vēlreiz izcīnīt Stenlija kausu.
1972.—73. gada sezona komandai ne bija pārlieku veiksmīga, taču gadu vēlāk komanda atguvās. Espozito, Ors un Hodžs sezonu noslēdza ar vairāk nekā 100 rezultativitātes punktiem, savukārt "Bruins" vien finālsērijā negaidīti piekāpās Filadelfijas "Flyers". 1974.—75. gada sezonā par "Bruins" treneri kļuva Dons Čerijs. Komandas rindas papildināja spēka uzbrucēji un policisti, un "Bruins" arvien spēlēja pārliecinoši. 1974.—75. gada sezona bija pēdējā, kuru Ors un Espozito noslēdza kā divi rezultatīvākie līgas spēlētāji. Daudzo ceļa traumu dēļ tā bija arī Bobija Ora pēdējā pilnā sezona NHL.
1975.—76. gada sezonā Fils Espozito tika aizmainīts uz Ņujorkas "Rangers". Jau otro sezonu pēc kārtas komanda sasniedza izslēgšanas cīņas, pirmajā kārtā piekāpjoties Filadelfijas "Flyers". 1977. gadā "Bruins" atgriezās Čīverss, kurš vairākas sezonas bija aizvadījis WHA. Komanda sasniedza Stenlija kausa finālsēriju, tajā piekāpjoties Monreālas "Canadiens". Arī 1978. gadā "Bruins" finālā piekāpās "Canadiens", savukārt 1979. gadā "Bruins" ar "Canadiens" tikās pusfinālā, arī šoreiz atzīstot pretinieku pārākumu. Izšķirošajā spēlē vēl pāris minūtes pirms pamatlaika beigām "Bruins" atradās vadībā, taču saņēma noraidījumu par skaitliskā sastāva pārkāpumu. "Canadiens" izdevās rezultātu izlīdzināt un pagarinājumā izcīnīt uzvaru. Pēc šīs sezonas Čerijs atstāja komandas galvenā trenera amatu.

Astoņdesmitie un deviņdesmitie gadi

1979. gada NHL draftā "Bruins" ar kopējo astoto numuru izvēlējās aizsargu Reju Burku. Astoņdesmitajos gados tieši Burks, Breds Pārks un Riks Midltons bija komandas vadošie spēlētāji, pateicoties kuriem "Bruins" neizlaida nevienu izslēgšanas kārtu. Burks, Kems Nīlijs un Kīts Krauders ļāva 1988. gadā "Bruins" sasniegt Stenlija kausa finālsēriju, kurā gan komanda ar 0—4 piekāpās Edmontonas "Oilers". Pēc diviem gadiem "Bruins" vēlreiz sasniedza finālsēriju un vēlreiz atzina "Oilers" pārākumu.
Pēc 1992.—93. gada sezonas "Bruins" līdz pat 2011. gadam neizdevās sasniegt Stenlija kausa izcīņas otro kārtu. Pēc 1994.—95. gada sezonas "Bruins" pārcēlās no Boston Garden uz FleetCenter. 1996.—97. gada sezona bija pirmā pēdējo trīsdesmit gadu laikā, kurā "Bruins" neizdevās iekļūt izslēgšanas kārtā.

Divdesmit pirmais gadsimts

Pēc neveiksmīga 2000.—01. gada sezonas ievada "Bruins" šķīrās no tās trenera Peta Bērnsa, viņa vietā stājoties Maikam Kīnanam. Komanda gan vēlreiz neiekļuva izslēgšanas kārtā, un Kīnans amatu zaudēja. Nākamajā sezonā komanda izcīnīja divīzijas čempiones titulu, taču izslēgšanas kārtā zaudēja jau konferences ceturtdaļfinālā. Komandas kodolu šajā periodā veidoja Džo Torntons, Sergejs Samsonovs, Braiens Rolstons, Bils Gerins un Maiks Knuble.
2007. gadā par komandas galveno treneri kļuva Klods Žuljens. 2010.—11. gada sezonā "Bruins" sasniedza Stenlija kausa finālu, kurā ar 4—3 pārspēja Vankūveras "Canucks". Divus gadus vēlāk "Bruins" vēlreiz izdevās sasniegt Stenlija kausa finālu, taču šoreiz komanda sērijā ar 2—4 piekāpās Čikāgas "Blackhawks". Nākamajā sezonā komanda izcīnīja pirmo vietu līgas regulārajā sezonā, taču jau play-off otrajā kārtā piekāpās Detroitas "Red Wings". 2015. un 2016. gadā komandai Stenlija kausa izcīņā iekļūt neizdevās. Žuljens par komandas treneri strādāja līdz 2017. gadam, tādējādi kļūstot par visu laiku ilgāko "Bruins" treneri. 2018.—19. gada sezonā "Bruins" sasniedza Stenlija kausa finālsēriju, taču tajā septiņās spēlēs piekāpās Sentluisas "Blues".