google/wiki40b huggingface dataset:
Radigars

Radigars bija Rīgā dibināta mākslinieku apvienība.

Vēsture

Mākslinieku apvienība Radigars tika dibināta Rīgā 1927. gadā un apvienoja samērā nelielu dalībnieku skaitu, kas par savu mērķi izvirzīja sekošanu Teodora Ūdera mākslas pamatprincipiem: tautas dzīves, rakstura un darba mīlestības tēlošana. Nosacīti apvienības līderi bija Jēkabs Strazdiņš un Nikolajs Kūlainis. Apvienībā ilgāku vai īsāku laika posmu darbojās: Voldemārs Vimba, Žanis Ventaskrasts, Kārlis Padegs, Žanis Sūniņš u.c.
Apvienība bija diezgan kareivīgi noskaņota pret pastāvošajām mākslas institūcijām uzskatot tās par netaisnīgām un priviliģētām. Vēlējās tuvināt mākslu tautai. Iegājusi vēsturē ar pirmās brivdabas izstādes (Zem Liepām) organizēšanu Rīgā, Vērmanes dārzā 1934. gadā. Tajā galvenokārt tika izstādīti Kārļa Padega un Valda Kalnrozes darbi. Tolaik šī neierastā parādība tika uztverta ļoti pretrunīgi un kopumā šokējā Latvijas mākslas publiku.
Ģerānijskābe

Atrašanās dabā

Sastopama dabā kā dažu organismu feromons.
Zilaiskalns (kalns)

Kulta vieta (pilskalns)

Zilaiskalns ir sena kulta vieta un viena no hipotētiskajām Beverīnas pilskalna atrašanās vietām. Zilākalna kulta vietu komplekss sastāvēja no svētajiem kokiem, kalniem, birzs, avota, kultakmeņiem. Atsevišķie pauguri tiek dēvēti kā Dievu kalni, kuriem senāk esot bijis katram savs nosaukums — Upurkalniņš, Avotiņkalns, Oļu kalns, Jāņa kalns un citi. Tas mūsdienās kopā ar viduslaiku kapsētu ir valsts aizsargājamais kultūras (arheoloģijas) piemineklis.
Varis Brasla

Izglītība

1962. gadā Varis Brasla beidzis Ļeņingradas Teātra, mūzikas un kinematogrāfijas institūtu, 1968. gadā — Augstākos scenāristu un režisoru kursus Maskavā.

Darba pieredze

No 1965. gada Varis Brasla strādā Rīgas kinostudijā. Bijis režisora asistents un otrais režisors Rolanda Kalniņa, Oļģerta Dunkera, Aloiza Brenča un Rostislava Gorjajeva filmām.
Laikā no 1962. līdz 1965. gada un no 1993. līdz 1995. gadam strādājis par Valmieras Drāmas teātra režisoru. No 1995. gada līdz 2000. gadam ir Valmieras Drāmas teātra galvenais režisors.
Bart After Dark

Sižets

Līza un Mārdža dodas uz Springfīldas ezeru, lai palīdzēt pludmalē izskalotiem dzīvniekiem. Tikmēr Bārts tiek sodīts par vandalismu un viņu sūta strādāt uz bordeli.
Johans Georgs Hāmanis

Dzīves gājums

Dzimis Kēnigsbergā (Karalaučos) Austrumprūsijā, studējis teoloģiju un tiesības, tomēr universitāti nav pabeidzis. Tūlīt pēc tam 1752. gadā pārcēlies uz Vidzemi un Kurzemi, kur blakus pārvaldnieka darbam pie Gottarda Vilhelma Budberga Rīgā, pēc tam pie ģenerāļa fon Vitena (von Witten) Zaļeniekos, nodevies plašām privātām studijām. 1756. gadā iestājies darbā Bērensu tirdzniecības namā Rīgā un nākamajā gadā devies uz Londonu, kur pārdzīvojis smagu personisku krīzi un "apskaidrības mirkli". 1758. gadā, atgriezies Rīgā, strādājis par mājskolotāju pie Rīgas rātskunga un brīvmūrnieku ložas vadītāja Johana Kristofa Bērensa. Nesekmīgi vēlējies apprecēties ar sava drauga un namatēva māsu Katrīnu, Pēc tam, kad Krievijas impērijas karaspēks Septiņgadu kara laikā 1759. gadā ieņēma Kēnigsbergu, viņš atgriezās dzimtajā pilsētā pie slimā tēva. Pēc kara beigām viņš 1765. gadā strādāja par advokāta Totiena (Tottien) sekretāru Jelgavā, 1766. gadā bija pirmās Jelgavas avīzes — "Mītavas ziņas" (Mitauische Nachrichten) redaktors. Viņa uzskati spēcīgi ietekmēja tajā laikā Rīgā dzīvojošo Johanu Gotfīdu Herderu. 
1767. gadā pēc Imanuela Kanta ieteikuma viņš ieguva darbu Prūsijā, vēlāk pelnīja iztiku ar rakstniecību.

J.G.Hāmaņa piemiņa Rīgā

Johana Georga Hāmaņa vārdā Rīgā ir nosaukta Hāmaņa iela. Viņš, tāpat kā daudzi vietējie un no ārzemēm iebraukušie literāti un mākslinieki pulcējās ap bagātā lieltirgotāja Bērensa dēliem, kuru mājas pastāvīgais viesis bija arī Johans Gotfrīds fon Herders. Hāmanis dzīvoja Bērensa greznajā Hāgena muižiņā Daugavgrīvas ielā, ko vēlāk pazīst ar Švarcmuižas nosaukumu un mīlēja pastaigāties pa taku starp divsimtgadīgiem vītoliem — tā saukto filozofu aleju. Tagadējā Hāmaņa iela ir daļa no šīs takas.
Vankūveras "Canucks"

Spēlētāji

Savulaik komandā spēlējuši tādi spēlētāji kā vārtsargs Dens Klučjē un uzbrucēji Stens Simils, Marks Mesjē, Kems Nīlijs, Pāvels Burē, Tods Bertuci un Endijs Batgeits. 12 sezonas komandas sastāvā aizvadījis arī latviešu izcelsmes aizsargs Harolds Šnepsts.
Grāca

Vēsture

Romieši pilsētas pašreizējā vietā dibināja fortu. Pēc Rietumromas impērijas sabrukuma pilsētu ieņēma slovēņi un izveidoja nocietinātu apmetni. Bābenbergu laikā pilsētiņa kļuva par tirdzniecības centru. Vēlāk pilsētu savā īpašumā iegūst Hābsburgi, un 1281.gadā piešķir tai pilsētas privilēģijas.
14. gadsimtā Grāca kļūst par Iekšējās Austrijas (Innerösterreich) centru, no kuras tiek administrēta visa Štīrija un Karintija. 1585.gadā Kārlis II nodibina universitāti. Pilsēta vairākas reizes neveiksmīgi tiek aplenkta (ungāri 1481. gadā, turki 1529. un 1532. gadā).
1797.gadā Grācu ieņem Napoleona karaspēks. 1809. gadā, pamatojoties uz miera līgumu starp Napoleonu un Austriju, tiek nojaukta Grācas pils. Pilsētas iedzīvotāji samaksā Napoleonam izpirkumu, lai netiktu nopostīts pils zvanu tornis, kas kļuvis par pilsētas simbolu.
2.pasaules kara laikā Grācu ieņem PSRS karaspēks.
Sojuz TMA-05M

Lidojuma gaita

Starts notika 2012. gada 15. jūlijā 02:40:04 UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas.
Ar SKS kosmosa kuģis saslēdzās 17. jūljā 04:51 UTC pie Rassvet moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās operācijas notika automātiskā režīmā.
No stacijas Sojuz TMA-05M atvienojās 2012. gada 18. novembrī 22:26:03 UTC. 19. novembrī 01:53:30 UTC nolaidās Kazahstānas teritorijā 85 km uz ziemeļaustrumiem no Arkalikas.
Heinrihs fon Heimburgs

Hronikas liecības

Rusova Livonijas hronika:
1245.gadā Heimburgas Indriķis top iecelts no Prūsijas virsmestŗa par Livonijas mestri. Šī mestŗa, laikā Rīgas ceturtais biskaps bija Nikolājs. Viņš uzcēla Rīgā baskāju mūku klosteri. Šis mestris vājās veselības dēļ atteicās no sava amata pēc 2 gadu valdīšanas.
Rīga Plaza

Vēsture

Centra izbūve sākās 2007. gadā, to atklāja 2009. gadā. 
2010. gadā centrā tika atklāts kinoteātris "Multikino" ar 8 auditorijām 1524 cilvēkiem.
2016. gadā tirdzniecības centrs tika pārdots par 93.4 miljoniem € CPB Real Estate Services.
Neilgi pirms 2016. gada Ziemassvētkiem tehnisku iemeslu dēļ pašvaldības policijas pavadībā no centra tika evakuēti visi cilvēki, un daļa no tā bija uz laiku slēgta. Tajā brīdī daži no Prisma veikaliem Rīgā arī bija uz laiku slēgti.
2017. gada 3. maijā somu koncerns S-ryhmä, kura pārvaldībā ir Prisma lielveikals, kurš darbojās centrā, paziņoja, ka pamet Latvijas un arī Lietuvas tirgu, tas nozīmē, ka slēdz arī lielveikalu Rīga Plaza. Neilgi pēc tam tirdzniecības centrs paziņoja, ka tas ir vienojies ar SIA "Maxima Latvija", ka 2018. gada pavasarī centrā tiks atklāts jauns Maxima XXX veikals. To atklāja 2018. gada 7. jūnijā.
Golden Hammer

Golden Hammer ir sadarbībā ar Latvijas Reklāmas asociāciju rīkots starptautisks reklāmas festivāls, kas notiek katru gadu un pulcē reklāmas profesionāļus no Baltijas un citām Eiropas valstīm.
Tiek organizēts kopš 1994. gada, savukārt kopš 1999. gada tas ieguvis starptautisku skanējumu.
Reklāmas un mediju aģentūras iesniedz savus darbus festivāla žūrijas vērtēšanai. Golden Hammer apbalvošanas ceremonijā starptautiska žūrija godina gada labākās reklāmas. Darbiem tiek piešķirtas Grand Prix, Zelta un Sudraba Āmura balvas. Festivāla specbalvas - Creativity Case, Media Folder, Access Key un Network of the Year tiks piešķirtas izcilākām mediju un reklāmas aģentūrām. Festivāla ietvaros tiek organizētas arī visu iesniegto darbu izstāde, lekcijas un semināri.
2007. gada festivālā piedalījās vadošie reklāmas profesionāļi no 15 Eiropas valstīm (Baltkrievija, Čehija, Igaunija, Somija, Vācija, Ungārija, Latvija, Lietuva, Jaunzēlande, Rumānija, Krievija, Slovākija, Slovēnija, Nīderlande un Ukraina) un Golden Hammer festivālam tika iesniegti gandrīz 1000 darbi.
Peteri Nummelins

Spēlētāja karjera

Karjeras laikā spēlējis Zviedrijā, Somijā, NHL, Šveicē. 2000. gada NHL draftā viņu Kolumbusas "Blue Jackets" izraudzījās ar kopējo 133. kārtas numuru. NHL spēlējis "Blue Jackets" rindās vienu sezonu un Minesotas "Wild" sastāvā divas sezonas. Kopumā regulārajā sezonā aizvadījis 139 spēles, kurās guvis 9 vārtus un atdevis 36 rezultatīvas piespēles. Lielāko daļu karjeras aizvadījis Šveices hokeja līgas HK Lugāno sastāvā (ar pārtraukumiem kopš 1997.—1998. gada sezonas). Divas reizes kļuvis par Šveices čempionu, vienu reizi izcīnījis arī Somijas čempiontitulu.
Somijas izlases sastāvā izcīnījis 2006. gada ziemas olimpisko spēļu sudraba medaļu, tāpat vairākas medaļas izcīnījis Pasaules čempionātā (1 zelts, 4 sudrabi, 2 bronzas).
Viņa tēvs Timo Nummelins ir bijušais futbola un hokeja spēlētājs, māsa ir precējusies ar citu somu hokejistu — Anti Niemi.
Balasta dambis

Vēsture

Pirmais dambis, saukts arī par Ķīpsalas un Podraga dambi, celts no 1764. līdz 1784. gadam pēc Gustava Emanuēla fon Veismaņa projekta. 18. gadsimtā pie tā bija ierādīta vieta Rīgā iebraukušajiem buru kuģiem liekā balasta (kas pārsvarā bija laukakmeņi) izkraušanai, tādēļ tas nodēvēts par Balasta dambi, kā iezīmēts 1876. gada pilsētas plānā.
Pēc plūdu nodarītajiem bojājumiem dambis tika atjaunots 1869. un 1870. gadā, pašreizējais laukakmeņu krāvums ir no 1885. gada. Līdz Ķīpsalas ielas rekonstrukcijai 1970. gados Balasta dambis bija galvenā Ķīpsalas satiksmes iela ar sabiedriskā maršruta autobusu līniju.

Ielas raksturojums

Mūsdienu iela Balasta dambis sastāv no diviem savstarpēji nesaistītiem posmiem, kas sakrīt ar vēsturisko dambi. Iela sākas krustojumā ar Raņķa dambi Rīgas Pārdaugavas daļā, pa koka tiltu šķērso Zundu (Āzeni) un tālāk stiepjas cauri Ķīpsalai. Sākotnēji tā iet paralēli Āgenskalna līča krastam, tad pagriežas paralēli Daugavas krastam līdz beidzas krustojumā ar Krišjāņa Valdemāra ielu pie Vanšu tilta. Otrpus Kr. Valdemāra ielai Balsta dambis turpinās gar Daugavas krastu līdz Ģipša ielai.
Kopējais ielas garums ir 1730 metri. Balasta dambis ir klāts ar asfalta un bruģa segumu. Lielākajā daļā Balasta dambja apbūves dominē savrupmājas, taču ir arī vairākas sabiedriskas celtnes, tostarp ielas sākumā daudzstāvu nami ar vairāk kā 20 stāviem "Preses nams" un "Saules akmens". Garākajā ielas posmā ir tikai pāra numuru adresācija, jo nepāra numuru pusē ir Daugava. Šeit atrodas vairākas laivu un jahtu piestātnes, kā arī ir skatāma Vecrīgas un pasažieru ostas panorāma upes pretējā krastā.
Halovīna gambīts

Vēsture

Pirmoreiz šo gambītu saka lietot 19. gadsimta vidū Leipcigā.

Stratēģiskā ideja

Upurējot  zirdziņu, baltie izveido spēcīgu bandinieku centru un pārņem iniciatīvu.
Ivars Šķinčs

Dzīvesgājums

Dzimis 1969. gada 23. janvārī Daugavpilī. Mācījās Daugavpils 12. vidusskolā, studēja Daugavpils Pedagoģiskās universitātes Fiziskās audzināšanas un sporta fakultātē, kuru beidza 1993. gadā. Strādāja par skolotāju Daugavpils 12. vidusskolā un Daugavpils 17. vidusskolā, pēc tam — par Daugavpils 17. vidusskolas direktora vietnieku (1999—2001), no 2001. gada — par skolas direktoru.
2001. gadā viņu ievēlēja par Daugavpils domes deputātu no partijas "Latgales gaisma", 2003. gada 10. aprīlī ārkārtas domes sēdē Ivars Šķinču ievēlēja par Daugavpils pilsētas domes priekšsēdētāju. 2003. gada maijā viņš iestājās Latvijas Pirmajā partijā, bet 27. augustā paziņoja, ka atsakās no domes priekšsēdētāja amata, bija LPP/LC Daugavpils nodaļas vadītājs.
Pēc domes deputāta pilnvaru beigām turpināja strādāt par Daugavpils 17. vidusskolas direktoru, bija Daugavpils pilsētas izglītības pārvaldes un Izglītības kvalitātes valsts dienesta eksperts, pilnvarotā persona SIA "Daugavpils Olimpiskais centrs" un sieviešu volejbola kluba "Ezerzeme" valdes loceklis.
Davids Janovskis

Šahista karjera

Piedzimis Polijas ebreju ģimenē Krievijas impērijā. 1890. gadā pārcēlies uz dzīvi Parīzē. 1894. gadā sācis profesionāla šahista karjeru. Janovskis izcēlies ar ļoti ātru un agresīvu spēli, bijis labs taktiķis, bet diezgan vājš tehniskās pozīcijās un galotnēs. Šahu uztvēris vairāk kā mākslu. Tas gan neliedza Janovskim sasniegt vērā ņemamus panākumus turnīros. Viņš ir uzvarējis Vācijas šaha savienības čempionātā Hanoverā 1902. gadā (apsteidzot Hariju Pilsberiju), starptautiskajā turnīrā Ševeningenā (Nīderlande) 1913. gadā (apsteidzot Aleksandru Aļehinu) un daudzos citos turnīros.
1909. gadā Parīzē Janovskis nospēlēja divus mačus ar toreizējo Pasaules šaha čempionu Emanuelu Laskeru, kas gan neskaitījās oficiālie mači par čempiona titulu. Pirmo Janovskim izdevās nospēlēt neizšķirti 2:2 (+2-2=0), bet otrajā mačā viņš cieta sagrāvi ar 2:8 (+1-7=2). 1910. gadā Berlīnē jau notika oficiāls mačs par Pasaules čempiona nosaukumu starp Janovski un Laskeru, taču Janovskis cieta vēl smagāku sagrāvi ar 1½:9½ (+0-8=3). Laskers šajos mačos pielietoja psiholoģiski pamatotu stratēģiju. Zinot, ka viņa pretiniekam nepatīk spēlēt vienkāršas pozīcijas, viņš labprāt centās ar nomaiņām vienkāršot spēli un galotnēs apliecināja savu parākumu.
1914. gadā Janovskis piedalījās Manheimas starptautiskajā šaha turnīrā, kurš tika pārtraukts sakarā ar Pirmā pasaules kara sākumu. Visi spēlētāji, tajā skaitā arī Janovskis, kuri pārstāvēja valstis, kas atradās karastāvoklī ar Vāciju, tika internēti. Tomēr Janovski drīzumā atbrīvoja, un viņš caur Šveici izceļoja uz ASV, kur Ņujorkā nodzīvoja 9 gadus.
ASV viņam sākumā izdevās gūt labus panākumus turnīros: dalīta pirmā vieta Ņujorkā 1916. gadā, uzvara ASV 8. šaha kongresā 1921. gadā. Janovskis tika uzskatīts par trešo spēcīgāko šahistu ASV pēc Hosē Raula Kapablankas un Frenka Māršala. Tomēr dažu gadu laikā situācija mainījās, radās daudz jaunu talantīgu meistaru, un pēc neveiksmes lielajā 1924. gada Ņujorkas turnīrā, kurā Janovskis ieņēma pēdējo vietu, viņš nolemj atgriezties Francijā.
Dzīve Ņujorkā bija atstājusi arī ietekmi uz Janovska veselību. Viņš slimoja ar tuberkulozi, kuru tā arī neizdevās izārstēt. 1927. gada ziemā Janovskis nomira Vidusjūras kūrortā Francijā šaha turnīra laikā.
Pāleni

Pāleni (vācu: von der Pahlen, krievu: фон дер Пален) ir vācbaltiešu dzimta, kuras izcelsme tiek saistīta ar Pomerāniju un kas 15. gadsimta sākumā ieceļojusi Livonijā.
Pālenu dzimtas devīze ir Constantia et zelo (latviešu: Pastāvība un centība).

Izcelsme

Saglabājies nostāsts par Pālenu dzimtas atzarošanos no Rīgas arhibīskapijas Līvu gala bruņinieku Koskulu dzimtas 14. gadsimtā. Zināms, ka Koskuliem 14. gadsimtā piederējusi  Ozolu muiža ar Kalnamuižu (Lappier mit Carlsberg), kas senāk saucās par Stumpeni (Stumpen) vai Koskuļu (Koskullshof) muižu un Budenbrokas muiža, kas tolaik saucās par "Skuju Pālenu" muižu (Schujenpahlen). Brāļiem Koskuliem piederējusi arī Šķirstiņu (Napkul) muiža ap Āsteres ezeru. Pēc mantojuma sadales viens no brāļiem palicis neapmierināts un ezerā kā robežzīmi iedzinis ozolkoka pāli ar metāla riņķi augšdaļā, kā arī nomainījis Koskulu uzvārdu jeb pievārdu pret Pālenu (lejasvācu valodā pālis rakstās Pael). Pēc fiksētajiem vēstures dokumentiem 1372. gadā Liepupes draudzes novadā tiešām pastāvējusi Pāles kunga sēta.

Vēsture

Pirmais zināmais Pālenu dzimtas pārstāvis bija Johannes de Pala (1290-1325).
Zviedrijas armijas pulkvežleitnats Johans fon der Pālens (1602–1694) bijis Umurgas (Ubbenorm) draudzes novada Astravas muižas (Astrau) un   Madlienas (Sissegal) draudzes novada Taurupes muižas (Taurup, Trauen, Tauren) īpašnieks.
1679. gada 18. septembrī Zviedrijas karalis Kārlis XI pieciem Pālenu dzimtas dēliem un viņu pēcnācējiem piešķīra baronu titulus. 1799. gadā Krievijas imperators Pāvils I Pēterim Ludvigam fon der Pālenam piešķīra grāfa titulu. Saskaņā ar Krievijas impērijas valdības rīkojumu 1755. un 1865. gadā lielākā daļa Pālenu dzimtas locekļu saņēma Krievijas impērijas baronu titulus.
Kopš 18. gadsimta Pālenu dzimtas pārstāvji ir spējuši sadarboties gan ar Zviedrijas karaļnamu, gan vēlāk arī ar Krievijas impērijas monarhu dinastijām. No Pālenu dzimtas ir cēlušies daudzi ievērojami valstsvīri, militārpersonas, rūpnieki un zinātnieki.
Gunta Liepiņa

Biogrāfija

Mācījās Jūrmalas 3. vidusskolā.
1983. gadā absolvēja Rīgas Kultūras un izglītības darbinieku tehnikumu svētku režisores specialitātē. 2001. gadā pabeidza studijas Latvijas Universitātes Pedagoģijas un psiholoģijas fakultātē, iegūstot grādu sociālajā psiholoģijā, bet 2009. gadā pabeidza Latvijas Lauksaimniecības universitāti, iegūstot profesionālo maģistra grādu sabiedrības pārvaldē.
2011. gadā nesekmīgi kandidējusi 11. Saeimas vēlēšanās no Nacionālā apvienības "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" saraksta. Piedalījusies 2013. gada pašvaldību vēlēšanās, ievēlēta Jūrmalas domē kā vienīgā Nacionālās apvienības pārstāve. 2014. gadā aprīlī kļuvusi par 11. Saeimas deputāti, mandātu uz laiku noliekot Romānam Naudiņam.
Nikolajs Sjakste

Dzīves gājums

Dzimis 1955. gada 11. maijā Rīgā. Pēc Rīgas 21. vidusskolas beigšanas studēja biofiziku 2. Maskavas valsts medicīnas institūta Medicīnas bioloģijas fakultātē (1972-1978). Pēc studiju beigām strādāja par jaunāko zinātnisko līdzstrādnieku Latvijas Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūta (LEKMI) Vēža šūnas ķīmijas laboratorijā (1978-1980), tad turpināja studijas aspirantūrā Maskavā, Vissavienības onkoloģijas zinātniskā centra Audzēju bioķīmijas laboratorijā (1980-1983). 
Pēc atgriešanās dzimtenē turpināja strādāt par zinātnisko līdzstrādnieku LEKMI Vēža šūnas ķīmijas laboratorijā (1983-1990), 1984. gadā Maskavā aizstāvēja bioloģijas zinātņu kandidāta disertāciju.
Kopš 1990. gada bija Bioķīmijas laboratorijas vadītājs Latvijas Organiskās sintēzes institūtā. 1992. gadā Pēterburgā aizstāvēja bioloģijas zinātņu doktora disertāciju. Papildinājās Francijas Nacionālā zinātnisko pētījumu centra (CNRS) Žaka Mono institūta Diferencēšanas bioķīmijas laboratorijā Parīzē (1995, 1998). 
Kopš 1998. gada ir Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesors, Medicīnas bioķīmijas katedras vadītājs.
OA-7

Derīgā krava

Kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā atradās 3376 kg kravas: lietas apkalpei (pārtika, apģērbs, higiēnas materiāli; 954 kg), rezerves daļas stacijas iekārtām (1214 kg), zinātniskās ierīces, to skaitā nanopavadoņi un to izmešanas mehānismi (940 kg), datoru, foto un video iekārtas (1,8 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aprīkojums (73 kg), krava Krievijas segmentam (18 kg).
Ar Cygnus hermētiskajā nodalījumā uz staciju nogādāti 34 Eiropas Komisijas finansētās Zemes apakšējās termosfēras izpētes programmas QB50 CubeSat formas nanopavadoņi. Tos paredzēts palaist brīvā lidojumā no stacijas Kibo moduļa NRCSD izmešanas iekārtas.
Kosmosa kuģa ārpusē bija uzstādīts nanopavadoņu izmešanas mehānisms ar četriem Lemur-2 kosmiskajiem aparātiem (kopējā masa 83 kg).

Lidojuma gaita

Cygnus tika palaists 2017. gada 17. aprīlī 15:11 UTC ar nesējraķeti Atlas V/401 (lidojums AV-070) no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-41.
22. aprīlī Cygnus pietuvojās stacijai. 10:05 UTC kosmosa kuģi satvēra ar stacijas manipulatoru Canadarm2, kuru vadīja Toma Peskjē. 12:39 UTC Cygnus bija pievienots pie Unity moduļa apakšējās pieslēgvietas.
1. jūnijā NASA paziņoja, ka Cygnus tiks atvienots no SKS mēnesi agrāk nekā plānots, lai apkalpi atslogotu nākamajā saspringtajā grafikā. Gatavojoties atvienošanai, 2. jūnijā tas tika satverts ar Canadarm2. 4. jūnijā tika atbrīvots saslēgšanās mehānisms, un 11:05 UTC Cygnus tika atvienots no Unity moduļa. 13:10 UTC kravas kuģis palaists brīvā lidojumā.
4. jūnijā aptuveni 20:00 UTC kravas kuģa iekšienē tika veikts eksperiments Saffire |||, lai pētītu materiālu degšanu kosmosā. 8. jūnijā no ārpusē uzmontētās CubeSat izmešanas iekārtas Nanoracks NRCSD-E palaisti četri nanopavadoņi Lemur-2; palaišana notika 17:53 UTC un 21:03 UTC.
11. jūnijā tika iedarbināts Cygnus galvenais dzinējs, un kravas kuģis nogāja no orbītas. Aptuveni 17:02 UTC tas sadega Zemes atmosfērā virs Klusā okeāna dienvidu daļas. Sadegšanas laikā aktīvi darbojās ierīce RED-Data2, kas vāca datus par to, kas notiek ar augstas temperatūras noturīgiem materiāliem, kā arī, lai palīdzētu saprast, kā kosmiskais aparāts sadalās.
Austrumāzija

Austrumāzija ir pasaules reģions, kurš atrodas Āzijas austrumu daļā. Austrumāzijas platība ir 11 839 074 km² un tajā dzīvo apmēram 1 555 784 500 iedzīvotāju (131 iedz./km²).
Lords Voldemorts

Dzīves gājums

Lords Voldemorts ir Salazara Slīdeņa vienīgais pēctecis. Melsudora māte bija ragana, bet tēvs vientiesis, tādēļ Toms mainīja savu vārdu uz lordu Voldemortu, lai viņam nebūtu jānēsā sava tēva "vientieša" uzvārds.
Toms uzauga bāreņu namā un jau agrā bērnībā bija pamanījis, ka viņš ir citāds, viņš ir īpašs. Nereti, kādās ekskursijās viņš saviem biedriem kaut ko nodarīja. Parasti, nodarot kaut ko saviem upuriem, viņš savāca kādu trofeju. Šīs trofejas viņš glabāja kastītē, skapī.
Cūkkārpas skolā Toms tika iedalīts Slīdeņa namā. Skolotāji nespēja neapbrīnot Toma gudro galvu un izskatu. Viņš spēja samulsināt kuru katru, tikai ne Dumidoru, kurš tolaik strādāja par pārvērtību pasniedzēju. Skolā Tomam apkārt vienmēr bija atbalstītāju pulciņš, bet viņam nebija neviena īsta drauga. Toms sevi uzskatīja par augstāku un priviliģētāku, un gudrāku burvi nekā pārējie.
Pēdējo skolas gadu laikā viņš nogalināja savu tēvu. Sāka vervēt sekotājus "nāvēžus" — cilvēkus, kuri necieta draņķasiņus un vientiešus. Nāvēži, pēc sava valdnieka pavēles, nogalināja, tomēr Voldemorts palika nepārspēts savās tumšajās zintīs un gudrībā. Un tad Severuss Strups, viens no viņa nāvēžiem, pateica Melsudoram pareģojumu, kas gāzīs Voldemortu no troņa. Pareģojumā minēts tika zēns, kurš dzimis jūlija beigās. Un kā par nelaimi, tas bija Harijs Poters vai Nevils Lēniņš. Tikai sev zināmu apsvērumu dēļ Voldemorts izlēma, ka tas ir Harijs Poters. Voldemorts centās Hariju nonāvēt.
Autoceļš A12 (Latvija)

Vēsture

2016. gada augustā tika izsludināts konkurss par A12 posma Dubinova-Ludza (114,3-125,1km) segas pārbūvi, kurā 2017. gada janvārī ar līgumcenu 9 862 780 EUR uzvarēja AS A.C.B..

Posms Rēzekne-Ludza

2004. gadā tika veikta A12 posma Rēzekne-Ludza uzlabošanai un attīstībai. Projekta  ietvaros  notika 
būvniecības  ieceres  publiskā  apspriešana, kuru rezultātā  pašvaldības  bez  iebildumiem  atbalstīja vienu no paredzētajiem trases variantiem. 2007. gadā tika izstrādāts posma tehniskais projekts, taču līdzekļu trūkuma dēļ projekts netika realizēts. 2011. gadā tika izstrādāts trases sociāli ekonomiskais novērtējums. 2015. gadā tika pabeigts un publiskots autoceļa posma ietekmes uz vidi novērtējums. Paredzams, ka Ludzas apvedceļa posmu izbūvēs līdz 2025. gadam, bet pārējo trasi - līdz 2035. gadam.

Posms Ludza-Ploski

2007. gadā sākti darbi lai uzlabotu A12 maršrutu. 2008. gadā pabeigta posma Nirza-Ploski būvniecība, taču lai pievienotu šo posmu A12 maršrutam, bija jāizbūvē arī otrs posms Ludza-Nirza. 2014. gada 1. oktobrī tikai pabeigta posma Ludza-Nirza izbūve, tādējādi posmā no Ludzas līdz Zilupei tika mainīts autoceļa maršruts. Jaunajā ceļa posmā izbūvēts jauns tilts pār Isnaudas upi, izbūvēti četri caurbraucamie tuneļi krustojumos ar vietējās lietošanas ceļiem. Savukārt, lai samazinātu pieslēgumu skaitu, šosejai ir izbūvēti blakusceļi aptuveni septiņu kilometru garumā.
Īstie augstākie vēži

Morfoloģija

Īstajiem augstākajiem vēžiem ir pastāvīgs ķermeņa segmentu skaits: galva sastāv no 5, krūtis no 8 un vēders no 6 segmentiem, un ķermenis nobeidzas ar telsonu. Krūšu segmenti ir saauguši ar galvu, veidojot galvkrūtis. Vēders sastāv no sešiem segmentiem un telsona, bet saaugšanas dēļ vēdera posmu var būt arī mazāk (piemēram, krabjiem). Krūšu kājas var būt divzarainas vai vienzarainas; ja tās ir vienzarainas, izzūd eksopodīts, kas divzarainajām kājām vājāk attīstīts nekā endopodīts. Vēderkājas ir īsas; pēdējais kāju pāris parasti ir kopā ar anālo segmentu jeb telsonu, veidojot astes spuru.

Attīstība

Postembrionālā attīstība var būt gan tieša (sānpeldēm un daļai desmitkāju), gan ar metamorfozi. Desmitkājiem metamorfoze var sākties ar brīvi dzīvojošu naupliju, kam seko citas kāpuru fāzes.