google/wiki40b huggingface dataset:
Jānis Ramans

Jānis Ramans (1871–1957) bija latviešu luterāņu mācītājs, Latvijas diplomātiskais pārstāvis, pēc tam pilnvarotais pārstāvis Igaunijā (1918–1920).

Dzīvesgājums

Dzimis 1871. gadā 17. augustā Bērzaunes pagastā. Studēja Tērbatas Universitātes Teoloģijas fakultātē (1899—1905), 1907. gadā ordinēts par Rīgas Sv. Jāņa draudzes mācītāja adjunktu un par Doles draudzes mācītāju.
Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā devās bēgļu gaitās uz Igauniju, kur bija ticības mācības skolotājs un latviešu bēgļu draudzes mācītājs.
1916. gada 9. un 10. martā viņš Pēterpilī piedalījās latviešu evaņģēlisko luterāņu mācītāju konferencē.
Igaunijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 18. februārī viņš kopā ar Latvijas militāro pārstāvi Igaunijā Jorģi Zemitānu parakstīja vienošanos ar Igaunijas Pagaidu valdības premjerministru un Kara ministru Konstantīnu Petsu par latviešu karaspēka daļu formēšanu Igaunijas teritorijā no tur esošo bēgļu un karavīru vidus, par sniegto palīdzību solot Valkas pilsētu, kā arī piecus Valkas apriņķa un divus Valmieras apriņķa pagastus.
Kad 1920. gada 5. janvārī par sūtni Igaunijā iecēla Markusu Gailīti, J.Ramans turpināja strādāt par sūtniecības padomnieku, vienlaikus izpildot Latvijas konsula pienākumus.
1920. gada 10. maijā viņš atlūdzās no amata un atgriezās dzimtenē, lai turpinātu strādāt par mācītāju Doles draudzē.
Viņš bija LELB vikārmācītājs Lielsalacas, Seces, Zasu un Doles draudzēs (1922—1931), tad Seces un Doles draudžu vikārmacītājs (1931—1935), pēc 1935. gada Seces draudzes mācītājs.
Otrā pasaules kara laikā 1942. gada jūlijā iecelts par Doles draudzes mācītāju.
Miris 1957. gadā.
Atlantijas slieksnis

Atlantijas slieksnis ir okeāna dibena pacēlums starp Grenlandi, Islandi, Fēru salām un Šetlendi, kas veido robežu starp Atlantijas okeānu dienvidos un salīdzinoši aukstākajām Norvēģu jūru un Grenlandes jūru ziemeļos. Tā dziļums ir ap 600 m. Veidojas no trijām daļām: Grenlandes—Islandes pacēlums Dāņu šaurumā, Islandes—Fēru slieksnis starp Islandi un Fēru salām un pacēlums starp Fēru salām un Šetlendu. Slieksnis traucē dziļūdens (700—800 m) apmaiņu starp Atlantijas okeānu, kur tā temperatūra ir ap 3—5 °C un jūrām ziemeļos, kur ūdens temperatūra šādā dziļumā ir mazāka par 0 °C. Starp Islandi un Šetlendu salām ziemeļu virzienā plūst siltā Ziemeļatlantijas straume, Dāņu šaurumā dienvidu virzienā — aukstā Austrumgrenlandes straume.
Jānis Dimza

Dzīvesgājums

Dzimis 1906. gadā Ipiķu pagastā. Arī viņa brālis Voldemārs bijis vieglatlēts, uzstādījis Latvijas rekordu desmitcīņā un augstlēkšanā. Jaunieša vecumā J. Dimza nodarbojās ar dažādiem sporta veidiem, tai skaitā grieķu—romiešu cīņu, boksu, futbolu. 1926. gada septembrī aizvadīja pirmās sacensības desmitcīņā.
Startēja desmitcīņā divās Olimpiskajās spēlēs (1932, 1936). Abās Olimpiskajās spēlēs nebeidza sacensības, taču 1932. gadā pēc astoņām disciplīnām atradās otrajā vietā ar 6636 punktiem. Vairākkārtējs Latvijas čempions dažādās distancēs, tāpat vairākkārtējs Latvijas rekordists dažādās distancēs. 1930. gadu sākumā strādāja policijā Ķemeros, pēc tam bija Rīgas dzelzceļa mezgla policijas priekšnieka palīgs.
Pēc Latvijas okupācijas un aneksijas 1940. gada 6. augustā viņu apcietināja un apsūdzēja sakarā ar sadursmēm Rīgas Stacijas laukumā 1940. gada 17. jūnijā. Ilgstoši atradās ieslodzījumā Rīgas Centrālcietumā, sākoties Vācijas iebrukumam Latvijā 1941. gada 24. jūnija naktī no cietuma aizvests nezināmā virzienā un nogalināts.

Apbalvojumi

1932. gadā tika apbalvots ar V šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Voldemārs Leitis

Voldemārs Leitis bija rakstnieks un publicists, kas plašākai sabiedrībai bija vairāk pazīstams kā populāru ekonomikas jautājumiem veltītu darbu autors. Vēlāk izdeva brošūras sērijā "Āzijas
materiāli latviešu senvēsturei".
Latvijas svētku, atceres un atzīmējamās dienas

Latvijas svētku, atceres un atzīmējamās dienas nosaka Latvijas Republikas likums "Par svētku, atceres un atzīmējamām dienām". Saskaņā ar to Latvijā ir šādas oficiālas svētku, atceres un atzīmējamās dienas:
Iveta Vējone

Dzīvesgājums

Absolvējusi Madonas 1. vidusskolu, studēja Liepājas Pedagoģiskajā institūtā sākumskolas pedagoga specialitātē. 1986. gadā Iveta un Raimonds Vējoņi nodibināja ģimeni, kurā ir uzauguši divi dēli. Pēc augstskolas absolvēšanas strādāja par sākumskolas skolotāju Madonas 1. vidusskolā.
Vēlāk, kopā ar ģimeni pārceļoties uz Ogri, Iveta Vējone darbojās vides aizsardzības jomā. Viņa strādāja ar Daugavas krastu nostiprināšanas, atkritumu apsaimniekošanas un citiem ar vides jomu saistītiem projektiem.
I. Vējone dzīvesbiedra prezidentūras laikā par savām atbalsta prioritātēm izvirzījusi izglītības un sociālās jomas projektus, atbalstu bērniem, tajā skaitā ar īpašām vajadzībām un bez vecāku gādības palikušajiem.
Izvirzot izglītības un sociālās jomas projektus un atbalstu bērniem kā savas atbalsta prioritātes, Valsts prezidenta kundze kļuva par patronesi vairākiem projektiem.
Brīvajos brīžos Iveta Vējone aizraujas ar dārza darbiem, kopjot vecāku puķu dārzu Ķegumā.
Bādlībenverda

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1231. gadā. Pilsēta veidojusies ap pili. Līdz 1815. gadam Bādlībenverda atradās Saksijas sastāvā, bet pēc Vīnes kongresa - Prūsijā. Kā kūrorts attīstījuisies no 1905. gada. Pēc Otrā pasaules kara pilsēta atradās VDR sastāvā.
Stīvens Frānsiss Smits

Biogrāfija

Piedzimis Kanādas provincē Ontario, taču jau 1870. gadu vidū kopā ar ģimeni pārcēlies uz Angliju. Profesijas izvēlē sekojis tēva piemēram un kļuvis par ārstu – Karaliskās ķirurgu koledžas locekli un aptiekāru biedrības licenzes īpašnieku. Aizrāvies arī ar šahu. 1895. gadā uzvarējis Londonas pilsētas šaha kluba čempionātā, bet 1906. gadā šajā turnīrā ieņēmis 2. vietu. Vairākkārt piedalījies Lielbritānijas šaha čempionātos un tradicionālajos Hastingsas jaungada turnīros.
Pirmā pasaules kara laikā pametis Britu salas un pārcēlies uz Kanādu. 1915. gadā Vankūverā uzvarējis vietējā šaha kluba čempionātā, kas vienlaicīgi bijis arī Britu Kolumbijas labāko šahistu turnīrs. 
Pārstāvējis Kanādu 1924. gada neoficiālajā šaha olimpiādē. Bijis viens no 15 delegātiem, kas 1924. gada 20. jūlijā parakstījis Starptautiskās šaha federācijas (FIDE) dibināšanas aktu.
Cradle to the Grave

Cradle to the Grave (arī zināms kā Cradle 2 the Grave) ir dziesma no repera Tupaka Šakura un Thug Life. Dziesma ir no albuma Thug Life Vol. 1. Dziesmai tika izveidots video. Tā iekļuva ASV hip hopa topa 25. vietā un Billboard Hot 100 topa 91. vietā. Dziesma tika ierkastīta 1993. gadā bet izdota 1995. gadā.
Paulo Divala

Karjera

Divala karjeru sāka Argentīnas pēc spēka 2. līgas klubā Instituto. 2012. gadā Divala pievienojās Itālijas klubam U.S. Città di Palermo. 2015. gadā Divala parakstīja piecu gadu līgumu ar Turīnas "Juventus". Juventus viņš izcīnījis ir divus Itālijas čempionu titulus un divus Itālijas kausus.
Argentīnas izlasē debitēja spēlē pret Paragvajas futbola izlasi nākot uz maiņu.
Horācijs Boltons

Biogrāfija

Bijis admirāļa Horācija Nelsona attāls radinieks, tāpēc nosaukts viņam par godu. 1821. gadā beidzis Kembridžas Universitāti. Kalpojis par vikāru dažādās Norfolkas Anglikāņu baznīcas draudzēs.
Atstājis paliekošu mantojumu šaha kompozīcijā. Viens no pirmajiem radījis šaha uzdevumus - daudzvilčus un pašmatus. Boltona etīdes ar diviem zirdziņiem un bandinieku ir ietekmējušas Alekseju Troicki. Saglabājušās arī liecības, ka Boltons ir nodarbojies ar korespondencšahu un 1840.—1841. gados nospēlējis maču ar spēcīgāko tā laika Anglijas šahistu Hovardu Stauntonu.
Armēnijas administratīvais iedalījums

Armēnijas administratīvo iedalījumu veido 10 marzes (reģioni), kā arī atsevišķs administratīvs statuss ir valsts galvaspilsētai Erevānai. Katru marzu pārvalda marzpets (marzas gubernators), ko amatā apstiprina valdība. Erevānas pārvaldnieks ir pilsētas mērs, kuru ieceļ valsts prezidents. Marzes sīkāk tiek iedalītas 915 municipalitātēs (hamaynkner).
Viljama Skorsbija līcis

Viljama Skorsbija līcis (angļu: William Scoresby Bay) ir Sadraudzības jūras piekrastes līcis Antarktīdā uz robežas starp Mosona un Kempa krastiem. Līcis ir ap 9 km garš un 5,5 km plats, izvietojies starp Aivstongas pussalu rietumos un Viljama Skorsbija arhipelāgu austrumos. Krastus rietumos un dienvidos veido līdz pat 210 m augstie klinšainie Stilvela pakalni.
Līci 1936. gada februārī atklāja britu ekspedīcija Discovery Investigations ar kuģi William Scoresby, par godu kuram arī līcis tika nosaukts.
Līča austrumu krastā atrodas Mosonas polārstacijas vasaras nometne Līdingemdepo.
Džastins Azevedo

Spēlētāja karjera

No 2004. līdz pat 2008. gadam Azevedo spēlēja Ontārio hokeja līgas vienībā Kičeneras "Rangers", 2007.—08. gada sezonu noslēdzot kā turnīra rezultatīvākais spēlētājs, iegūstot arī čempiona titulu, sezonas vērtīgākā, kā arī izslēgšanas kārtas vērtīgākā spēlētāja balvu. Arī Memoriālā kausa turnīru Azevedo noslēdza kā tā rezultatīvākais spēlētājs, iegūstot arī gada labākā spēlētāja balvu.
2008.—09. gada sezonā uzsāka profesionāļa karjeru Amerikas hokeja līgas vienības Mančestras "Monarchs" rindās. Tās sastāvā aizvadīja nākamās četras sezonas, līdz 2012. gada vasarā pievienojās SM līgas vienībai Raumas "Lukko". 2012.—13. gada sezonu noslēdza kā SM līgas izslēgšanas kārtas rezultatīvākais spēlētājs.
2013.—14. gada sezonu aizvadīja KHL vienības Prāgas "Lev" rindās, to noslēdzot kā trešais rezultatīvākais komandas spēlētājs aiz Martina Ternberga un Jirži Sekāča. Sezonas izskaņā kopā ar "Lev" sasniedza Gagarina kausa finālu, tajā gan septiņās spēlēs piekāpjoties Magņitogorskas "Metallurg". Pēc paziņojuma par "Lev" dalības atsaukšanu no KHL, jūlijā pārcēlās uz Kazaņas "Ak Bars".
Greihaundi (glezna)

Apraksts

Eļļas gleznas izmēri ir 100x73 centimetri, tā gleznota uz audekla. Glezna atrodas Žuze di Azeredu Perdžigau modernās mākslas centrā Lisabonā. Kalustes Gulbekjana muzejā Lisabonā glabājas divas skices, kas radītas gleznas tapšanas procesā.

Analīze

Glezna ir abstrakts jūgendstila darbs; tajā attēloti divi greihaundi (viens melns, viens balts) uz plakana fona, kur redzams saullēkts aiz kalniem. Suņiem pie kājām redzami nomedīti divi truši.
Pauls Tillihs

Dzīvesgājums

Dzimis Štarcedeles (Starzeddel) ciematā, toreiz Vācijas, bet tagad Polijas teritorijā, luterāņu mācītāja ģimenē. Studēja Berlīnes, Tībingenes un Halles universitātēs. 1911. gadā ieguva doktora grādu Breslavas Universitātē. Pirmā pasaules kara laikā strādāja armijā par kapelānu. Pēc kara pasniedza Berlīnes, Marburgas, Drēzdenes, Leipcigas un Frankfurtes universitātēs. Bija nacistu pretinieks, tāpēc 1933. gadā tika padzīts no darba, bet viņa vieta tika piešķirta Arnoldam Gēlenam.
Pēc Reinharda Nībūra ielūguma devās uz ASV, kur pasniedza Savienības teoloģijas seminārā (Union Theological Seminary in the City of New York) Ņujorkā, vēlāk pasniedza Hārvarda Universitātē, bet mūža beigās — Čikāgas Universitātē.
Klijas

Sistemātikas izmaiņas

Nesenā pagātnē kliju ģintī bija tikai divas sugas: melnā klija un sarkanā klija. Saskaņā ar jaunākajiem DNS pētījumiem viena no melnās klijas pasugām mūsdienās tiek sistematizēta kā atsevišķa suga — dzeltenknābja klija (Milvus aegyptius). Iespējams, arī sarkanās klijas pasuga — Kaboverdes klija (Milvus (milvus) fasciicauda), kas gan mūsdienās ir izmirusi, ir atsevišķa suga.

Kopīgās iezīmes

Klijas ir lieli plēsīgie putni ar gariem, platiem spārniem, robotu asti un salīdzinoši vājām, garām kājām un viegli liektiem nagiem. Knābis ir samērā šaurs, turklāt augšējā knābja daļas mala ir viļņota.
Pamatā barojas ar maitas gaļu, bet reizēm arī medī nelielus zīdītājus, putnus un bezmugurkaulniekus.
2014. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula

Šajā lapā apkopota informācija par medaļu kopvērtējumu 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
2014. gada ziemas olimpiskās spēles bija 22. ziemas olimpiskās spēles, kas notika Sočos, Krievijā, no 2014. gada 7. līdz 23. februārim. Kopumā Olimpiskajās spēlēs piedalījās apmēram 2880 sportisti, kas pārstāvēja 88 Nacionālās Olimpiskās komitejas. Kopumā tika sadalīti 98 medaļu komplekti 15 sporta veidos. 2014. gada Olimpiskajās spēlēs vismaz vienu medaļu izcīnīja 26 valstis, tai skaitā 21 valsts izcīnīja vismaz vienu zelta medaļu.
Kriss Ankers Serensens

Karjera

Dzimis Hammelā, Serensens profesionālo karjeru uzsāka 2007. gadā ar Team CSC. Pēc daudzsološa snieguma 2008. gada Tour of Austria viņš kopā ar Niki Serensenu un Braienu Vandborgu pārstāvēja Dāniju 2008. gada Olimpiskajās spēlēs grupas braucienā, ierindojoties 12. vietā.
2010. gada sezonā Serensens uzvarēja vienā Giro d'Italia posmā.
2012. gada Tour de France Serensens finišēja 14. vietā kopvērtējumā un viņam tika piešķirta agresīvākā braucēja balva par daudzajiem kalnu posmos veiktajiem uzbrukumiem.
Ieva Puķe

Biogrāfija

Dzimusi aktrises Svetlanas Bless un dziedātāja Ādolfa Puķes ģimenē. 1997. gadā beigusi Latvijas Kultūras akadēmijas Ekrāna un teātra mākslas nodaļas Jura Rijnieka aktierkursu, strādājusi Latvijas Nacionālajā teātrī. Kopš 1997. gada strādā Valmieras drāmas teātrī.
Best of 2Pac Part 1: Thug

Topu pozīcijas

Pirmajā nedēļā albums iekļuva Billboard 200 65. vietā un otrajā nedēļā 126. vietā. Kopā pirmajā nedēļā pārdeva 22 500 eksemplārus un abās nedēļās 36 000 eksemplārus.
Vilis Krūmiņš

Dzīvesgājums

Dzimis 1919. gada 27. maijā Sēlpils pagastā sava vectēva Jāņa Krūmiņa dzimtas mājā. Mācījās Jēkabpils valsts reālģimnāzijā (1935-1940). Uzsāka studijas Latvijas Universitātes Matemātikas un dabaszinātņu fakultātes ģeoloģijas nodaļā.
Otrā pasaules kara laikā cīnījās 201. latviešu strēlnieku divīzijā, tika četrreiz ievainots un kontuzēts.
Pēc kara beigām darbojās komjaunatnē, pēc tam kompartijā. 1956.-1960. gadā bija Latvijas Komunistiskās partijas Centrālkomitejas Otrais sekretārs. Līdztekus 1959. gadā pabeidza P. Stučkas Latvijas Valsts universitāti finanšu un kredīta specialitātē.
1960. gada februārī tika atcelts no amata, pēc tam bija LPSR izglītības ministrs un Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieks kultūras jautājumos, bet no šā amata atbrīvots 1961. gada decembrī. 
Norīkots darbā par Latvijas Dabas muzeja direktoru, viņa vadībā muzeju paplašināja un izveidoja par Vissavienības Dabas muzeju metodisko centru dabas aizsardzības jautājumos un taksidermijā.
1988. gada septembrī V. Krūmiņš bija Latvijas Tautas frontes dibināšanas kongresa organizācijas komitejas loceklis, pēc tam LTF Domes loceklis.
Vilis Krūmiņš bija latviešu strēlnieku apvienības dibināšanas iniciators un tās priekšsēdētājs. PSRS tautas deputātu vēlēšanās 1989. gada 26. martā kandidēja 305. Jēkabpils vēlēšanu apgabalā, un 1990. gada LPSR Augstākās padomes vēlēšanās kandidēja Rīgas vēlēšanu apgabalā no LTF saraksta, bet netika ievēlēts.
Miris 2000. gada 26. augustā.
XXVI Vispārējie latviešu Dziesmu un XVI Deju svētki

Norise

Dziesmu un Deju svētku atklāšana notika 2018. gada 1. jūlijā ar tradicionālo garīgās mūzikas koncertu "ES esmu..." Doma baznīcā un Svētku dalībnieku gājienu, kurš, atšķirībā no iepriekšējiem svētkiem, notiek svētku atklāšanas dienā.
Deju lieluzvedums "Māras zeme" Daugavas stadionā notika 2 reizes – 6. jūlijā un 7. jūlijā. Tajā piedalījās vairāk nekā 18 tūkstoši dejotāju no visas pasaules.
Noslēguma koncerts "Zvaigžņu ceļā" Mežaparka Lielajā estrādē notika 8. jūlijā. Tajā piedalījās gan kori, gan deju kolektīvi, gan folkloras ansambļi u.c.

Dalībnieki

Svētkos piedalījās 43 000 dalībnieku no 118 Latvijas novadiem, kā arī citām pasaules valstīm. Ap 17 000 dejotāju un 12 000 dziedātāju un citi kolektīvu pārstāvji piedalījās vairākos svētku pasākumos. Tika plānots, ka svētkus apmeklēs ap 500 000 skatītāju.

Svētku logo

Dziesmu un Deju svētku logo ir pilns svētku nosaukums, kas izvijas cauri Latvijas simtgades zīmes veidolam, parādot to, ka šie svētki notiek valsts simtgades ietvarā.
Tumša nakte, zaļa zāle

Tumša nakte, zaļa zāle ir populāra latviešu tautasdziesma Emiļa Melngaiļa apdarē, kas izdota krājuma "Birzēs i norās" otrajā burtnīcā (1912).
Dziesma blakus "Lokatiesi, mežu gali" (1903), "Bārenītes slavināšana" (1911) un "Rīgas torņa gala zīle" (1921) tiek uzskatīta par vienu no labākajām E. Melngaiļa tautasdziesmu apdarēm jauktajam korim.

Vēsture

Emilis Melngailis 1901. gadā beidza mācības konservatorijā Pēterburgas mūzikas konservatorijā jau 1902. gadā iznāca viņa kora dziesmu krājuma "Birzēs i norās"  pirmā burtnīca. 1904. gadā E. Melngailis devās uz Taškentu, kur strādāja par pedagogu kadetu korpusā. 1912. gadā iznāca "Birzēs i norās" otrā burtnīca, kurā bija iekļauta arī tautasdziesmas "Tumša nakte, zaļa zāle" apdare.
Kopumā no 1902. līdz 1956. gadam iznāca 10 "Birzēs i norās" burtnīcas.
Artjomovska (Sverdlovskas apgabals)

Vēsture

1665. gadā kazaks Jegorša Koževins Bobrovkas upītes krastā saņēma zemes īpašumu, kur izveidojušos ciemu sāka saukt par Jegoršinu (Егоршино). 1871. gadā, padziļinot viena no ciema iedzīvotāju akām, tika atklāta akmeņogļu iegula, ko jau nākamajā gadā sāka rūpnieciski izstrādāt. 1914.—1916. gadā Jegoršina tika savienota ar dzelzceļu ar pārējiem Urāla rūpniecības centriem. 1921. gadā Bobrovkas ogļraktuves tika pārdēvētas par godu revolucionāram Fjodoram Sergejevam (segvārds «Artjoms»), vienlaikus pārdēvējot arī strādnieku ciematu pie raktuvēm. 1924. gadā Jegoršina kļūst par rajona centru. 1925. gadā Artjomovskas ciemats tiek apvienota ar apkārtējiem strādnieku ciematiem uz turieni pārcelts rajona centrs, bet 1935. gadā Jegoršinas ciemu iekļauj Artjomovskā. 2. pasaules kara laikā uz Artjomovsku tika evakuēta Skopinas mehāniskā rūpnīca; sākās intensīva kara materiālu rūpnīcu būvniecība.
Jāns Poska

Jaunības gadi

Jāns Poska dzimis 1866. gada 24. janvārī (pēc vecā stila — 12. janvārī). Viņš bija piektais bērns divpadsmit bērnu ģimenē. Viņa brālis Gavrila (vai Gabriels, 1875-1929) strādāja par advokātu.
Viņš tika audzināts krievu pareizticīgo tradīcijās, krievu valoda bija viņa dzimtā valoda. Runāja igauņu valodā ar nelielu krievu akcentu. Viņš mācījās Tuhalānes draudzes skolā. Kad Jānam bija 16 gadi, viņa tēvs nomira, un viņa māte ar bērniem pārcēlās uz Jurjevu, kur universitātē studēja viņa brālis Mihels, kurš vēlāk kļuva par tautskolu inspektoru.
Tulkojis igauņu valodā Aleksandra Puškina "Pīķa dāmu" un daudzus citus darbus. Parakstījās ar pseidonīmu Jāns Karū (Jaan Karu).

Politiskā karjera

Bija zvērināts advokāts Rēvelē (tagad Tallina). Kopš 1904. gada bija Rēveles pilsētas valdes loceklis ar lēmēja tiesībām, 1905. gadā bija tās priekšsēdētājs. 1907. gadā tika izveidota Tallinas Māju īpašnieku biedrība, un viņš tika izvēlēts par tās priekšsēdētāju. No 1913. līdz 1917. gadam — Rēveles pilsētas galva.
1914.—1915. gadā viņš veica medicīnisko reformu, 1915. gadā izveidoja sieviešu komercskolu, 1916. gadā — mākslas  skolu. Viņš bija pirmais etniskais igaunis, kas ieņēmis Rēveles pilsētas valdes priekšsēdētāja amatu un otrais igaunis, kas kļuvis par Rēveles pilsētas galvu.
Pēc tam, kad Igaunija ieguva autonomijas statusu, 1917. gada martā Jāns Poska tika iecelts par autonomās Igaunijas guberņas Pagaidu valdības komisāru, paliekot šajā amatā līdz boļševiku apvērsumam tā paša gada novembrī. 1917. gada rudenī viņš tika ievēlēts Viskrievijas Satversmes sapulces asamblejā.
1918. gada 24. februārī Igaunijas Glābšanas komiteja (Eestimaa Päästekomitee или Päästekomitee) iecēla Jānu Posku par jaunizveidotās valsts ārlietu ministru. Pēc tam Poska darbojās Konstantīna Petsa vadītajā Igaunijas pagaidu valdībā kā premjerministra vietnieks un tieslietu ministrs. 1919. gadā viņš panāca neatkarīgas Igaunijas atzīšanu Rietumeiropā un piedalījās Parīzes Miera konferences darbā.
Pēc atgriešanās Igaunijā viņš tika iecelts par Igaunijas delegācijas vadītāju miera sarunās ar padomju Krieviju, kuras beidzās 1920. gada 2. februārī ar Tartu miera līguma parakstīšanu. 
Viņš tika ievēlēts Igaunijas Satversmes sapulcē. Par pilsoniskiem nopelniem viņam piešķirts pirmās pakāpes trešās kategorijas Brīvības krusts. 
Miris Tallinā 1920. gada 7. martā, apglabāts Tallinā Aleksandra Ņevska kapsētā.
Igaunijā darbojas Jāna Poskas fonds. Tallinas Kadriorgā ir atvērta Jāna Poskas māja-muzejs. Viņa vārdā nosaukta Tartu ģimnāzija.
Einārs Jaunbrālis

Biogrāfija

Dzimis 1962. gada 10. oktobrī Rīgā. Mācījies spēlēt trompeti Pāvula Jurjāna mūzikas skolā, gadu vēlāk pārcēlās uz dārziņskolu. 1980. gadā Latvijas mūzikas vidusskolu audzēkņu konkursā Einārs izcīnīja 1. vietu trompetes spēlē. Sekoja studijas konservatorijā Georga Sniķera trompetes spēles klasē. Kopš mazotnes Jaunbrālis bija aizrāvies ar džezu, klausījās skaņuplates un magnetofona ierakstus, mēģināja spēlēt un improvizēt pats. 80. gadu sākumā Jaunbrālis pie Rīgas džeza kluba nodibināja Rīgas diksilendu, kur pats spēlēja trompeti, paralēli pelnot naudu Operas un baleta teātra orķestrī.
Vēlāk Jaunbrālis sāka komponēt mūziku. Tapa mūzika Dailes teātra studentu diplomdarba izrādei. Jaunbrālim kopš 80. gadu vidus Latvijas Radio tika uzticēti gan akadēmiskās mūzikas ieskaņojumi, gan popmūzikas ieraksti. To vidū bija arī slavenās "Līvu" dziesmas "Dzimtā valoda" iemūžinājums, un, pietuvojies Latvijas popmūzikai, 1988. gada rudenī tieši Einārs Jaunbrālis nomainīja Imantu Kalniņu taustiņinstrumentālista amatā grupā "Turaidas Roze".
Vēl pirms tam Jaunbrālis sacerēja mūziku Krāmu ielas teātra izrādēm, kā skaņu režisors sadarbojās ar grupu "Sīpoli". Kad nesaskaņu dēļ pajuka grupa "Turaidas Roze", tapa jauns projekts "Jumis", kurā apvienojās "Turaidas Rozes" un "Sīpolu" mūziķi Eināra Jaunbrāļa vadībā. Vispirms dzima jauni aranžējumi Imanta Kalniņa dziesmām, kas ieskaņotas platē Sky’s Ey, bet drīz vien sāka komponēt paši grupas dalībnieki, un 1989. gadā Jaunbrāļa dziesma "Putnu ceļš" ar Ojāra Vācieša vārdiem "Jumja" priekšnesumā ierindojās 8. vietā Mikrofona aptaujā. 
90. gadu sākumā Einārs Jaunbrālis kopā ar Uģi Rozi devās peļņā uz Vāciju, līdz 90. gadu vidum samērā aktīvi darbojās kā skaņu režisors, taču pēc šī laika viņa vārds un veikums mūzikas dzīvē figurējis reti.
Džibutijas karogs

Vēsture

Džibutijas karogs tika radīts 1972. gadā, un valsta karoga statusā pirmoreiz pacelts 1977. gada 27. jūnijā. Tas ir nedaudz pārstrādāts "Afrikāņu tautas līgas par neatkarību" karogs, kuru šī politiskā partijas lietoja cīņā par neatkarību. Līgas karogā bija balta zvaigzne uz sarkana fona, un pats karogs pastiepts garumā.

Vēsturiskie karogi

Džibutijas teritorijas vēsturē ir izmantoti šādi karogi:
Glxgears

fglrx uzstādījuma statusa pārbaude

# fglrxinfo
# glxinfo
# vi /var/log/Xorg.0.log
# dmesg
Jebkuras no augstākminēto komandu lietojums demonstrē fglrx moduļa statusu. Lai pārliecinātos, vai tas tiek pareizi inicializēts un vai DRI ir ielādēts, pārbaudiet, vai uz glxinfo izsaukumu tiek atbildēts ar "yes". Ja atbilde uz prasījumu par tiešo renderēšanu ir "no" vai arī, ja OpenGL renderētājs tiek uzrādīts kā "Mesa", tad tiek izmantota programmatūras, nevis paātrinātā renderēšana.
Aleksejs Gusarovs

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Gusarovs sāka 1981.—82. gada sezonā, spēlējot PSRS hokeja līgas kluba Ļeņingradas "SKA" rindās. 1984.—85. gada sezonā hokejists pārcēlās uz Maskavas CSKA, tās rindās spēlējot līdz pat 1990.—91. gada sezonas vidum, kad Gusarovs pārcēlās uz Ziemeļameriku.
1990.—91. gada sezonā aizsargs debitēja NHL klubā Kvebekas "Nordiques". Kad 1995. gadā franšīze pārcēlās uz Denveru, Gusarovs turpināja spēlēt jaunizveidotajā Kolorādo "Avalanche", kopā ar klubu izcīnot Stenlija kausu.
2000.—01. gada sezonā Gusarovs tika aizmainīts vispirms uz Ņujorkas "Rangers", bet tad — Sentluisas "Blues" rindām.
Atklātais uzbrukums

Atklātais uzbrukums ir taktisks paņēmiens, kurā vienai figūrai vai bandiniekam aizejot, atveras citas tās pašas krāsas figūras (dāmas, torņa, laidņa) darbības līnija, radot draudus kādam pretinieka objektam. Atklātais uzbrukums var būt ļoti spēcīgs, jo draudus var radīt gan gājienu izdarošā figūra, gan atklātā figūra un pretinieks nevar vienlaikus divus draudus atvairīt. Ja atklātais uzbrukums vērsts pret pretinieka karali, tad to sauc par atklāto šahu.

Papildu literatūra

Н. И. Журавлев. Шаг за шагом (krievu). Москва : ФиС, 1986. 178.—185. lpp.