google/wiki40b huggingface dataset:
Kropļojumnovērses filtrs

Optiskā pielietošana

Optiskā attēla parauga ņemšanā, kā arī attēla sensorā iekš digitālās kameras, kropļojumnovērses filtrs ir arī pazīstams kā optiskā zemas caurlaides filtrs (OLPF), aizmiglošanas filtru, vai AA filtru. Divu telpu dimensiju paraugu ņemšanas matemātika ir līdzīga laika domēna paraugu ņemšanas matemātikai. Tomēr, filtru ieviešanas tehnoloģijas, gan ir dažādas.
Punkta atdalīšanas vieta šādam filtram parasti prasa asumu, novērsi un pildīšanas koeficientu.
Ar Pentax K-3 no Ricoh ieviesa unikālu uz sensora bāzētu kropļojumnovērses filtru. Filtrs darbojas ar micro vibrācijas sensora elementa palīdzību. Lietotājs var ieslēgt un izslēgt vibrāciju, izvēlēties vai lietot, vai nelietot kropļojumnovērsi.

Audio pielietošana

Kropļojumnovērses filtru parasti lieto digitālo signālu apstrādes sistēmās, piemēram no analogās uz ciparu pārveidotājiem. Līdzīgi filtri tiek izmantoti kā rekonstrukcijas filtri kā izejas no šādām sistēmām, piemēram, mūzikas atskaņotājos. Pēdējā gadījumā, filtra pretējais process spektrālā kropļošana, ir tāds kur joslas frekvences tiek atspoguļotas no joslas.

Iztveršanas

Paņēmiens, kas pazīstama kā iztveršana, tiek plaši izmantots iekš audio ADCs. Ideja ir izmantot lielāku starpposma digitālo izlases tempu, lai gandrīz ideālu digitālo filtru var krasi nogriezt spektrālo kropļošanu pie zemas Nyquist fekvences. Kā arī, lai nodrošinātu labāku fāzes atbildi kamēr daudz elementārāks analogais filtrs spēj apstādināt jaunās augstās frekvences. Tā ir tāpēc, ka analogajiem filtriem ir augsta cena un ierobežots izpildījums, tādējādi atvieglojot prasības analogajiem filtriem var panākt ievērojamu spektrālās kropļošanas un cenas samazinājumu. 
Alternatīvi, signāls var būt apzināti pārtaisīts bez jebkādām starpfrekvencēm, lai samazinātu kropļojumnovērses filtra prasības. Piemēram, CD audio parasti sniedzas līdz 20 kHz, bet ar 22.05 kHz Nyquist likmi. Ar 2.05 kHz iztveršanu, gan spektrālā kropļošana un augstāka audio frekvences pavājināšana var tikt novērsta pat ar mazāk ideāliem filtriem.  augstākas skaņas frekvences, var novērst pat ar mazāk nekā ideāliem filtriem.

Bandpass signāls

Bieži vien, kropļojum novēršanas filtrs ir zemas apejas filtrs, tomēr, tā nav obligāta prasība. Nyquist–Shannon izlases teorēmas vispārināšana, ļauj paraugu ņemšanu no citem ierobežotiem diapazona passband signāliem, nevis no baseband signāla.

Signāla pārslodze

Tas ir ļoti svarīgi, izvairītos no ievades signāla pārslodzes, lietojot kropļojum novēršanas filtru. Ja signāls ir pietiekami spēcīga, tas var izraisīt apgriešanu, pat pēc filtrēšanas. Kad pēc kropļojum novēršanas filtra parādās izkropļojumi, tad var radīt sastāvdaļas ārpus passband kropļojum novēršanas filtra; Šīs sastāvdaļas, pēc tam, var veikt spektrālo kropļošanu, izraisot neharmoniski saistīto frekvenču reprodukciju.
Teikuma intonācija

Intonācija teikuma līmenī

Teikuma līmenī intonācijas raksturošani izmanto sekojošus apzīmējumus - kāpjošā intonācija nozīmē, ka balss tonis pakāpeniski paaugstinās; krītošā intonācija nozīmē, ka tonis pazeminās. Peldošā intonācija krītas un tad ceļas, bet kulminējošā intonācija kāpj un tad krīt.
Aka Aka

Vēsture

Pateicoties NSRD kontaktiem, Gobziņš 1980. gadu beigās iepazīstas ar Rietumberlīnes dīdžeju WestBam. Rietumniekus ieinteresē neparastais veids, kā ekspadomju dīdžejs Gobziņš spēlē diskotēkas, izmantodams magnetofona lentes, un 1990. gadā West Bam ierakstu kompānijā "Low Spirit Recordings" tiek izdots singls "Aka Aka", kurā bez divām dziesmas versijām ir arī vēl viena Rīgā ierakstīta kompozīcija.
Latvijā šī dziesma tika iekļauta skaņuplatē "Mikrofons '90" (1990), gada beigās tā iekļūst "Mikrofona" aptaujas populārāko dziesmu desmitniekā.
1993. gadā dziesma iekļauta Gobziņa pirmajā albumā, kasetes formātā izdotajā "Labākie dzejoļi un dejas".
Citā versijā šī dziesma iekļauta Roberta Lejasmeijera remiksu albumā "Restaurācija" (2008).
Tu, kas mīti debesīs

„Tu, kas mīti debesīs” ir Jāzepa Vītola garīga kora dziesma ar Alunāna latviskotā Gētes dzejoļa „Gājēja dziesma naktī” vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota 1910. gada Piekto vispārējo latviešu dziedāšanas svētku garīgajā koncertā. 1931. gada Septītajos Vispārējos latviešu Dziesmu svētkos tā skanēja ar oriģinālo nosaukumu Gājēja dziesma naktī.

Vēsture

Dziesma komponēta Zarečjes pilsētiņā Pleskavas guberņā, kur Vītols 1899. gada vasarā pie brāļa ārsta Anša pavadīja atvaļinājumu.
Vītols šo skaņdarbu pēc komponēšanas nosūtīja savam draugam Kalējam, rakstot: „...pielieku kādu mazu kori. Cik Jums viņš patiks, nezinu, jo viņš nav modernā, bet drīzāk Mocarta stilā sarakstīts. Bet domāju, ka Ģētes cēlie vārdi modernu apstrādājumu nepielaiž.”
Citāts rāda, ka Vītols pats nenoliedza gara radniecību ar lielajiem meistariem, un skaistā larghetto, cou molto espressione veidotā miniatūra ir tās zīmīgs paraugs, kaut Vītola izteiksmē aizvien atradīsim pa niansei, kas raksturīga tikai viņam. Te interesanti salīdzināt šo Vītola miniatūru ar tā paša teksta Šūberta darbu — atšķirība, neraugoties uz abu komponistu aptuveni vienādo skolas ievirzi, būs diezgan spilgta.
2013. gada 2. jūlija Jāzepa Vītola 150. jubilejai veltītajā koncertā „Gājēja dziesma naktī” skanēja ar ar Gētes oriģināltekstu vāciski.
Rīga Preču I

Vēsture

1903. gadā no Brasas—Rīgas-Krasta līnijas (toreiz tas bija atzarojums uz Andrejsalas elevatoru) 2. kilometra Ganību posteņa izbūvēja vēl vienu 2 km garu atzaru, kura galā iekārtoja Rīgas Preču staciju. Padomju laikā staciju dēvēja par 1. Preču staciju, lai atšķirtu no 2. Preču stacijas, kas atradās starp Jāņavārtiem un Aconi. Mūsdienās pēdējo sauc vienkārši par Rīgas Preču staciju. Agrāk arī tagadējo Torņakalna stacijas B parku sauca par Rīgas 3. Preču staciju.
Pēc stacijas nojaukšanas bija arī projekts ierīkot šeit otru pasažieru staciju un autoostu. Mūsdienās saglabāta vēsturiskā dzelzceļa noliktavas ēka Hanzas un Pulkveža Brieža ielas stūrī, kas pārbūvēta par multifunkcionālu kultūras centru.
2019. gada 17. augustā stacijas vietā tika atklāts kultūras un izklaides centrs "Hanzas perons".
2018. gada FIFA Pasaules kauss

Rīkotājvalsts izvēle

Rīkotājvalsts izvēle sākās 2009. gada janvārī. Līdz 2. februārim vajadzēja interesentiem reģistrēties, ka vēlas organizēt šo turnīru. Uz šo turnīru nevarēja pieteikties Āfrikas valsts, jo 2010. gadā Pasaules kauss jau norisinājās šajā kontinentā (Dienvidāfrikā). Turnīru vēlējās organizēt ne tikai Krievija, bet Beļģija un Nīderlande kopā, kā arī Spānija un Portugāle kopā, Anglija, Japāna, Amerikas Savienotās Valstis un Austrālija. Pieteicās arī Meksika un Indonēzija, bet šīs divas valstis neizpildīja līdz galam reģistrācijas prasības. Vēlāk tika atsijātas kandidātvalstis, kas nebija no UEFA. Līdz ar to Eiropas valstis nevarēja vairs kandidēt uz 2022. gada FIFA Pasaules kausa organizēšanu.
2010. gada 2. decembrī, kad notika rīkotājvalsts galīgā izvēle, kandidātos palika vairs tikai Krievijas, Anglijas, Beļģijas/Nīderlandes un Spānijas/Portugāles kandidatūras. Pēc pirmās balsošanas kārtas tika izslēgta Anglijas kandidatūra. Bet pēc otrās balsošanas kārtas par turnīra norises vietu tika apstiprināta Krievija.

Grupu turnīrs

Spēļu sākumi doti pēc Latvijas laika
Fjodors Maļihins

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Maļihins sāka 2010.—11. gada sezonā, kad aizvadīja piecas spēles KHL kluba Jekaterinburgas "Avtomobilist" sastāvā. Pēc diviem gadiem uzbrucējs komandas sastāvā jau bija nostiprinājies, savukārt 2013.—14. gada sezonu noslēdza jau kā viens no visas līgas rezultatīvākajiem spēlētājiem, piedaloties arī līgas Zvaigžņu spēlē.
2014. gada maija nogalē noslēdza trīs gadu līgumu ar Kazaņas "Ak Bars".
Aida Prēdele

Biogrāfija

A. Prēdele ir beigusi Smiltenes vidusskolu, kā arī Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultāti (1974. gadā), iegūstot žurnālistes izglītību. 1993. gadā beidza Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultāti, iegūstot teoloģes izglītību.
Padomju laikā strādājusi avīzē „Padomju Jaunatne”, 20. gadsimta 80. gadu beigās Aida Prēdele kļuva par vienu no laikraksta „Padomju Jaunatne” vadošajām žurnālistēm.
Trešās Atmodas laikā sāka rakstīt neatkarīgajai, nacionāli noskaņotai presei, pievērsās kristietībai un atjaunoja kristīgo laikrakstu „Svētdienas Rīts”.
1991. gadā viņu mācītājas amatā ordinēja toreizējais luterāņu baznīcas arhibīskaps Kārlis Gailītis. A. Prēdele kalpoja par mācītāju Drustu, Torņakalna Rīgas Lutera, Cēsu, Rūjienas un Salaspils draudzēs. Dzīves pēdējos gados nekalpoja nevienā draudzē. Bijusi arī baznīcas ērģelniece.
Šķīrusies, uzaudzinājusi dēlu Kristapu.

Politiskā darbība

Padomju gados A. Prēdele bija PSKP biedre no 1982. līdz 1987. gadam. Par izstāšanos no PSKP zaudēja darbu.
Trešās Atmodas laikā iesaistījās Latvijas Tautas frontes darbībā. 1993. gadā iestājās Kristīgi demokrātiskajā savienībā (KDS). No tās saraksta ievēlēta 5. Saeimā, kur vadīja KDS Saeimas frakciju. 1995. gadā ievēlēta 6. Saeimā no Latvijas Zemnieku savienības, Kristīgi Demokrātiskās savienības un Latgales Demokrātiskās partijas kopējā saraksta. 1997. gadā izstājās no KDS un pievienojās „Tēvzemei un Brīvībai”/LNNK Saeimas frakcijai. Nākamajā gadā kļuva arī par šīs partijas biedri. 2002. gadā kandidēja 8. Saeimas vēlēšanās, taču netika ievēlēta.
No 2003. līdz 2007. gadam A. Prēdele bija ievēlēta un darbojās Nacionālajā Radio un TV padomē.
MariaDB

MariaDB ir relāciju datu bāzu pārvaldības sistēma (RDBMS). Projekts sākts kā MySQL relāciju datu bāzu pārvaldības sistēmas sazarojums un arī tālākajā izstrādē tiek uzturēta augsta saderība ar MySQL, nodrošinot “drop-in” aizvietojamību — lietotnes starpģīmis (API) gandrīz pilnībā sakrīt ar MySQL API .
MariaDB izstrāde uzsākta 2009. gadā, kad uzņēmumu Sun iegādājās Oracle. MySQL sākotnējie izstrādātāji 2008. gadā bija pārdevuši savu produktu (ar visu MySQL AB kompāniju) Sun, taču Oracle veiktā pārpirkšana radīja bažas par brīvā un atvērtā koda principu ievērošanu. Tāpēc tika radīts sazarojums MariaDB, kas turpinātu piedāvāt šo RDBMS ar GNU GPL.
MariaDB vadošais izstrādātājs ir Miķelis “Montijs” Vidēniuss, kurš ir arī MySQL galvenais autors un bija tās vadošais izstrādātājs līdz 2009. gadam, kad evakuējās no Sun, lai dibinātu pats savu kantori. MariaDB nosaukta Montija meitas Marijas vārdā.
Saskaņā ar tradīciju atvērtā koda projektu logo attēlot dzīvniekus, MariaDB logo ir uzzīmēts ronis .
Debesu templis

Debesu templis

Debesu templis jeb Tjeņtaņs tika uzcelts Minu dinastijas laikā un ir viens no lielākajiem tempļu kompleksiem Ķīnā. Tas ir arī spilgts piemērs harmonijas un simbolisma nozīmei ķīniešu arhitektūrā. Tieši šeit imperators veica ziedojumus, kā arī godināja debesis un senčus ziemas saulgriežu laikā. Plāksnītes templī simbolizēja dievu garus. Būdams Debesu dēls, imperators aizlūdza šos dievus par savu tautu un labas ražas sezonu. Minu un Cinu dinastiju laikā templī netika ielaisti parastie ļaudis. Mūsdienās tā plašajā parkā agrās rīta stundās ir novērojami taiči praktizētāji.

Kompleksa apraksts

Sarkanais soļu tilts, kas savieno galvenās tempļa kompleksa daļas, stiepjas no ziemeļiem uz dienvidiem (vislabvēlīgākais virziens arhitektūrā pēc fen šui principiem) un veido parka centrālo ainavu. Apaļais altāris ir veidots no koncentriskiem akmens plākšņu riņķiem. Plākšņu skaits katrā riņķī ir tāds, kas dalās ar deviņi, - vislabvēlīgākais skaitlis. Apaļā Atbalss siena spējot atbalsos čustus no vienas sienas puses otrā.
Trīs vārti - imperatoram (austrumos), valsts ierēdņiem (rietumos) un dieviem (pa vidu). Imperatora debesjums glabā dievu garu piemiņas plāksnes. Apaļais altāris ir imperatora ziedojumu vieta.

Cjinjeņdjeņa

Cjinjeņdjeņa jeb Labas ražas lūgšanu zāle tika uzcelta 1420. gadā un bieži vien to kļūdaini dēvē par Debesu templi. Patiesībā nevienai celtnei Tjeņtaņa kompleksā nav šāda nosaukuma. Tjeņtaņšs tulkojumā nozīmē "Debesu altāris" un tas attiecas uz visu kompleksu. Cjinjeņdjeņā imperators aizlūdza par labu ražu. Zelta smaile ir 38 m augsta un ir pakļauta zibens spēriena draudiem.
Zāles jumtu balsta 28 smalki izgreznoti pīlāri. Vidū ir četras lielas kolonnas, ko dēvē par Pūķa alas pīlāriem un kas simbolizē gadalaikus.
Krāšņo apaļo kesona griestu vidū ir attēlots apzeltīts pūķis un fēnikss. Zāle ir celta tikai no koka, neizmantojot nevienu naglu.

Marmora platforma

Marmora plātnes trīs līmeņos viedo diametrā 90 m lielu un 6 m augstu apli. Augstākā līmeņa balustrāde ir greznota ar marmora pūķu tēliem, kas uzsver šīs struktūras imperiālistisko nozīmi.
Marmelāde

Marmelāde (portugāļu: marmelada — 'cidoniju ievārījums') ir ar cukuru savārīts un sarecināts augļu vai ogu biezenis. Vārīšanas laikā, kas rūpnieciski ražotajai marmelādei parasti notiek vakuumiekārtā, biezenim vēl pievieno cukuru un recinātājus (piemēram, pektīnu vai agaru), kas marmelādei nodrošina tai raksturīgās želejveida konsistences veidošanos. Tad savārīto masu atdzesē, iepilda veidnēs un atstāj sarecēt. Sarecējušo marmelādi izņem no veidnēm, apkaisa ar cukuru, lai tā neliptu un iesaiņo.
Angļu valodā runājošajās valstīs ar vārdu „marmelāde” (angļu: marmelade) saprot citrusaugu (visbiežāk apelsīnu) džemu ar mizas gabaliņiem.
Oksihidrohinons

Atrašanās dabā

Oksihidrohinona atvasinājums — azarons — atrodams dažādās ēteriskās eļļās, piemēram kumeļpēdu sugas Asarum arifolium, kā arī kalmju eļļās.

Iegūšana

Iegūst, karsējot para-benzoldisulfonskābi vai hidrohinonu kopā ar sārmu.
Viegli iegūstams no hinona un acetanhidrīda koncentrētas sērskābes klātienē.

Īpašības

Spēcīgs reducētājs, tāpat kā pirogallols.
2015. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm

2015. gada Pasaules sieviešu šaha čempionāts notika no 2015. gada 16. marta līdz 7. aprīlim Krievijas pilsētā Sočos. Finālistes noskaidroja 64 spēlētāju izslēgšanas turnīrā.
Sākotnēji tas bija plānots no 2014. gada 11. līdz 31. oktobrim, bet problēmas sponsoru un uzņēmējvalsts atrašanā, visbeidzot, piespieda starptautisko šaha organizāciju FIDE 2014. gada 24. septembrī paziņot par čempionāta atlikšanu, plānojot to 2015. gada sākumā Sočos.
Finālā, Ukrainas šahiste Marija Muzičuka, uzvarēja Krievijas pārstāvi Natāliju Pogoņinu. Šīs uzvaras rezultātā Muzičuka ieguva lielmeistara (GM) titulu, kvalificējās 2015. gada FIDE pasaules kausa turnīram, un ieguva tiesības aizstāvēt savu titulu 2016. gada Pasaules sieviešu šaha čempionātā pret sieviešu 2013.—2014. gada FIDE Grand Prix uzvarētāju Hou Jifaņu.
Ogres pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
Līdz Pirmajam pasaules karam šeit atradās Ogresmuiža, ko pēc 1920. gada zemes reformas sadalīja 90 vienībās 1208 ha kopplatībā un Mazozolu muiža, ko sadalīja 28 vienībās 420 ha kopplatībā.
1935. gadā pagasta platība bija 91 km² un tajā bija 1269 iedzīvotāji.
1945. gada 8. oktobrī pagastā izveidoja Mazozolu un Ogres ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Ērgļu rajonā. Mūsdienās Ogres pagasta teritorijas lielākā daļa iekļauta Ogres novada Mazozolu pagastu un nelielas daļas Ērgļu novada Ērgļu un Sausnējas pagastos.
Ziyuan 3

Lidojuma gaita

Ziyuan 3 tika palaists 2012. gada 9. janvārī 03:17 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 4B no Taijuaņas pavadoņu palaišanas centra Ķīnas vidienē. Kopā ar to palaida mikropavadoni VesselSat2.
30. jūlijā, pēc testēšanas pabeigšanas, pavadonis oficiāli tika nodots pasūtītājam Ķīnas Zemes un resursu ministrijai.
Kolpina

Vēsture

Pilsēta attīstījusies ap 1722. gadā dibināto Ižoras rūpnīcu. Otrā pasaules kara laikā netālu no Kolpinas atradās frontes līnija, kur vācu pusē cīnījās Spānijas Gaišzilā divīzija.

Klimats

Kolpinas klimats ir mērens, mitrs. Dienas ilgums šeit mainās no 5 stundām un 51 minūtes 22 decembrī līdz 18 stundām 50 minūtēm 22 jūnijā. Pilsētai raksturīga gaisa masu bieža maiņa, kas ir galvenokārt biežas ciklonu darbības dēļ.

Cilvēki

Kolpina ir padomju darbinieka Mihaila Tomska (Михаил Павлович Томский, 1880-1936) dzimtā pilsēta.
Dagdas vidusskola

Dagdas vidusskola ir vispārējās izglītības iestāde Dagdas pilsētā.

Interešu pulciņi

Tautas deju kolektīvi, ansambļi, vokāli instrumentālais ansamblis, jauktais koris, 2.- 4. klašu koris, novadpētniecības pulciņš „Dagdānieši”, volejbols, rokdarbu pulciņš, kokapstrādes pulciņš, mazpulki, jaunsargi.
Kārlis Robačs

Biogrāfija

Ar šahu sācis nodarboties studiju gados Grācā, kur bijis biežs viesis vietējā šaha klubā. Ātri izvirzījies labāko Austrijas šahistu skaitā. 1960. gadā uzvarējis Austrijas šaha čempionātā. 1957. gadā FIDE viņam piešķirusi starptautiskā meistara nosaukumu (IM), bet 1961. gadā - starptautiskā lielmeistara nosaukumu (GM). Pārstāvējis Austrijas izlasi dažādos komandu čempionātos. Vienpadsmit reizes (1954-1956, 1960-1962, 1972-1980, 1992-1994) piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs, no tām desmit reizes bijis savas komandas līderis. Lielāko panākumu guvis 1960. gadā, kad izcīnījis individuālo zelta medaļu pie 1. galdiņa, apsteidzot toreizējo Pasaules šaha čempionu Mihailu Tālu un nākamo Pasaules šaha čempionu Robertu Fišeru. Austrijas izlases sastāvā 1961. gadā uzvarējis Klāras Benediktas kausā. 1977. gadā izcīnījis zeltu gan komandu, gan individuālajā vērtējumā Viduseiropas šaha komandu kausā. 1992. gadā bijis Austrijas izlases līderis Eiropas komandu šaha čempionātā.
Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā - bijis viens no modernās aizsardzības pamatlicējiem. Šo atklātni bieži dēvē arī par Robača aizsardzību.
Pēc izglītības bijis botāniķis un visu mūžu nodarbojies ar orhideju šķirņu selekciju. Aprakstījis 21 jaunu orhideju taksonu. Par izciliem sasniegumiem botānikā saņēmis Austrijas federālā prezidenta apbalvojumu.
Miris pēc ilgstošas cīņas ar kuņģa un rīkles vēzi.
Godfrijs Hiskots

Šaha kompozīcija

Sastādījis aptuveni 500 tiešā mata uzdevumus. Ieguvis 148 atzinības, tai skaitā 49 pirmās godalgas. Bijis Britu šaha problēmistu biedrības priekšsēdētājs (1951—1952).
Orgānu transplantācija

Orgānu transplantācija ir ķirurģiska operācija, kuras laikā dzīvas vai mirušas personas (donora) audi vai orgāni tiek pārstādīti citas personas (recipienta) organismā. Orgāni, kas var tikt pārstādīti, ir plaušu, sirds, aknu, nieru, aizkuņģa dziedzera un zarnu transplanti. Audi tiek ņemti no radzenes, ādas, kauliem, asinsvadiem, skrimšļiem un saitēm.

Orgānu donori

Organismu, no kura ņemts orgāns vai audi transplantācijai, sauc par donoru, bet to, kam pārstāda — par recipientu. Orgānu donori var būt no dzīvas vai mirušas personas. Transplantācija no dzīviem donoriem var būt iespējama tikai tad, ja persona joprojām var dzīvot bez šī auda vai orgāna un ir gatava to ziedot. Dzīvie donori var ziedot reģeneratīvos audus, kuri pēc noņemšanas atjaunojas (piemēram, audi kaulu smadzenēs vai asinsvados) un orgānus, kuri neatjaunojas, bet cilvēks var dzīvot arī bez tiem (piemēram, daļa aknas vai nieres). Lielākā daļa donoru ir radinieki vai personas, kurām nav radniecīgu saišu, bet ir saistība ar recipientu (piemēram, laulības partneris vai draugs). Mirušie donori var būt miruši no galvas smadzeņu traumas vai nāves, kas nav saistīta ar galvas smadzenēm. Ir nepieciešams veikt imunoloģisko saderību starp donoru un recipientu. Pēc transplantācijas pacients uzsāk ilgu atveseļošanās ceļu. Atgrūšana ir process, kura laikā pacienta imūnā sistēma cīnās ar jauno orgānu. Saņēmēja imūnā sistēma uzbrūk orgānam vai audiem. Imūnās sistēmas mērķis ir atšķirt transplantantu un mēģināt to iznīcināt. Lai traucētu imūnās sistēmas aktivitāti, pacientiem ir jālieto spēcīgas imūnsupresīvas zāles, lai antivielu līmenis būtu pietiekoši zems.

Transplantācijas veidi

Autotransplantācija — orgānu vai audu pārstādīšana vienā un tai pašā organismā.
Hоmotransplantācija — orgānu vai audu pārstādīšana no viena tās pašas sugas organisma otram.
Ksenotransplantācija — vienas sugas organisma orgānu vai audu pārstādīšana citas sugas organismam.
Alotransplantācija — mākslīga orgāna vai sintētisko materiālu pārstādīšana.

Ētikas jautājumi

Ētikas problēmas pasaulē mainās. Kas bija neticams pirms 100 gadiem, mūsdienās ir kļuvis par realitāti. Ziedoto orgānu skaits pēdējos gados paliek diezgan nemainīgs, bet cilvēku skaits, kam ir nepieciešami orgāni, pieaug. Apskatot ētikas jautājumus, tiek runāts par taisnīgumu, kur orgāni tiek piešķirti saskaņā ar vienlīdzīgiem kritērijiem starp pacientiem, pamatojoties uz objektīviem faktoriem, kuru mērķis ir ierobežot aizspriedumus par rases, dzimuma, ienākumu līmeni un ģeogrāfisko stāvokli. Tas nosaka, ka nav viena pareizā veida, kā sadalīt orgānus. Orgāni vai audi tiek piešķirti saskaņā ar vienlīdzīgu sadali starp pacientiem, pamatojoties uz objektīviem faktoriem, kuru mērķis ir ierobežot aizspriedumus un netaisnīgu sadali. Otrs veids ir iegūt maksimālu labumu, kura mērķis ir palielināt veiksmīgu transplantāciju skaitu. Tas sevī ietver medicīnas nepieciešamību un iespējamos panākumus transplantācijas jomā, transplantējot orgānus personām, kas, visticamāk, nodzīvotu visilgāk.
Andrejs Cīrulis

Dzīvesgājums

Andrejs Cīrulis dzimis 1946. gada 18. oktobrī. Beidzis Līgatnes vidusskolu, strādājis papīrfabrikā. Bijis laikraksta "Līgatnes Papīrnieks" redaktors. Strādājis par Latvijas Radio Lauksaimniecības nodaļas vadītāju, bijis laikraksta "Cīņa" redaktora vietnieks.
Organizēja pirmsatmodas grāmatas “Jūrmalas dialogi” sagatavošanu un izdošanu par PSRS – ASV Čatokvas konferenci Jūrmalā 1986. gada septembrī (konferencē ASV vēstnieks Dž. Metloks, būdams Jūrmalā, publiski apliecināja, ka ASV nekad nav atzinušas Baltijas inkorporāciju PSRS).
Bijis viens no iniciatoriem V. Lāča Valsts bibliotēkas grāmatu glābšanas kampaņai, kas vainagojusies ar Latvijas PSR Ministru Padomes lēmuma pieņemšanu un līguma slēgšanu ar Gunāru Birkertu par bibliotēkas jaunas ēkas (Gaismas pils) celtniecību.
Piedalījies mītiņu 1988. gada 25. martā un 14. jūnijā organizēšanā, būdams tolaik populārā Latvijas dienas laikraksta “Padomju Jaunatne” (vēlāk „Latvijas Jaunatne”) redaktors. 1988. gada 19. jūlijā „Padomju Jaunatne” publicēja aicinājumu veidot Latvijas Tautas fronti (LTF).
Būtiski ietekmējis daudzus Trešās Atmodas procesus un iniciatīvas, tai skaitā sarkanbaltsarkanā karoga atzīšanu, latviešu valodas kā valsts valodas statusa apstiprināšanu.
Laikraksti «Padomju Jaunatne» un «Sovetskaja molodež» 1988. gada 19. maijā rosināja Latvijas iedzīvotājus telefonaptaujā nosaukt savus pārstāvjus uz nozīmīgo Vissavienības Kompartijas XIX konferenci. Līdz tam nekas tāds nebija darīts. Tā nu uz Maskavu brauca arī tautas atbalstītie Jānis Peters, Anatolijs Gorbunovs, Ēriks Hānbergs,  Ivars Priedītis  un arī Dainis Īvāns, kurš bez plaša mēroga sabiedriska atbalsta par Vissavienības partijas XIX konferences delegātu noteikti nebūtu kļuvis.
1989. gadā Andris  ievēlēts par PSRS Tautas deputātu. 
1990. gadā kā LTF kandidāts Jēkabpils vēlēšanu apgabalā kandidēja LPSR Augstākās padomes vēlēšanās, taču netika ievēlēts. 
No 1994. līdz 1997. gadam bija Rīgas domes deputāts no partijas "Saimnieks". 1998. gadā kandidējis 7. Saeimas vēlēšanās no Nacionālās Progresa partijas, taču nav ticis ievēlēts.
2011. gadā ar domubiedriem izveidoja nodibinājumu "Barikadopēdijas fonds" un radīja resursu internetā ar Trešās atmodas vēstures materiāliem. 2015. gadā ievēlēts par "Līgatnes novada gada cilvēku 2015" par ieguldījumu Līgatnes vēstures apkopošanā un popularizēšanā.
Lielais, resnais melis

Sižets

Džeisons Šepards ir zēns, kam visa dzīve sastāv no meliem. Situācijā, kad Džeisonam ir izvēle - uzrakstīt sacerējumu, vai mācīties vasaras skolā, viņš uzraksta sacerējumu par lielo resno meli. Viņš avarē uz divriteņa un savtīgs filmu režisors Mārtijs Volfs nozog viņam sacerējumu, un uztaisa no tā filmu. Taču Džeisons netaisās padoties. Viņš ar draudzeni aizbrauc uz Holivudu, un dara visu, lai pierādītu, ka vienreiz mūžā viņš beidzot nemelo.