World of Warcraft spēlējamās rases un klases

Cilvēks (Human)

Cilvēki apdzīvo Azerotas austrumu daļu. Kopš Liesmojošā leģiona uzbrukuma caur Tumšo portālu cilvēki ir iesaistīti asiņainā karā ar orkiem, pēc zaudējuma Pirmajā karā, kurā tika nogalināts viņu karalis un nopostīta galvaspilsēta, cilvēki bija spiesti atkāpties uz Lordaeronu, kur septiņas cilvēku tautas kopā ar elfiem, rūķiem un gnomiem izveidoja Aliansi. Drīz pēc Alianses izveidošanas sākās Otrais karš, kurā Alianse uzvarēja Ordu un aizvēra Tumšo portālu, un nogalināja vairumu atlikušo orku. Orkiem izdevās atvērt portālu vēlreiz, tomēr tas atkal tika aizvērts un cilvēki piecpadsmit gadus dzīvoja mierā. Alianse sāka šķelties, tāpēc, ka Lordaeronai uzbruka nemirušie un orku vadonim Trallam kopā ar grupu citu orku izdevās izmukt no gūsta, Alianse nespēja pretoties un sākās Trešais karš.

Gnoms (Gnome)

Ģeniālie gnomi ir tehnoloģijas meistari. Agrāk tie apdzīvoja Gnomeregānu, taču tagad tie dzīvo kopā ar rūķiem Aironfordžā un sadarbojas ar Aliansi. Otrajā karā gnomi Aliansei palīdzēja, būvējot zemūdenes un lidmašīnas, kas Aliansei palīdzēja uzvarēt Ordu, taču tādēļ nespēja atgūt savu galvaspilsētu. Cataclysm paplašinājumu pakā gnomi jau ir daļēji atguvuši Gnomeregānu. Pēc dabas gnomi ir izslavēti kā diezgan ekscentriskas būtnes.

Nakts elfs (Night elf)

Nakts elfi ir gara auguma, ar neparastu matu krāsu un spīdošām acīm. Pēc Trešā kara nakts elfi zaudēja savu nemirstību, jo karā, lai apturētu Liesmojošo leģionu, tika iznīcināts Pasaules koks (Nordrassils). Nakts elfu druīdi mēģināja izgatavot jaunu Pasaules koku (Teldrassils), taču viņu mēģinājums izgāzās, jo jaunais koks izraisīja vājprātu un agresivitāti ikvienā, kas tam tuvojās, taču nakts elfi ir spējuši ierīkot tur mājas, kur tie dzīvo pašlaik.

Rūķis (Dwarf)

Aironfordžas rūķi ir sena humanoīdu rase, kas dzīvo zem Kazmodana sniegotajām galotnēm. Rūķi vienmēr ir bijuši cieši cilvēku sabiedrotie, un tie izceļās gan cīņā, gan stāstu stāstīšanā. Rūķiem ir īpašas spējas atrast dažādas apslēptas bagātības.

Dranejs (Draenei)

Draneji ir sena rase, kura pirms vairākiem tūkstošiem gadu ir radušies planētā, ko sauca par Argusu. Tur nāri viņiem dāvāja atamala kristālus, pateicoties kuriem tie uzcēla plašu un brīnumainu sabiedrību. Šie kristāli paaugstināja draneju intelektu un palīdzēja tiem izzināt visuma noslēpumus.

Viņu kultūras plaukumā Sardžerass vērsās pie trim viņu rases valdniekiem: Kildžeidena, Arkimonda un Velena. Sardžerass bija pārtsteigts par viņu sasniegumiem un piedāvāja tiem sniegt vēl vairāk varas un zināšanu apmaiņā pret to lojalitāti viņam. Ar pareģošanas spējām apveltītais Velens redzēja vīziju, kura parādīja viņam, kas notiktu, ja valdnieki piekristu Sardžerasa vilinošajam aicinājumam. Viņš par to runāja ar Kildžeidenu un Arkimondu, bet viņi tomēr piekrita pasauļu iznīcinātāja aicinājumam. Tā radās Liesmojošais leģions.

Pēc šī notikuma viņu apgaismoja kāds nārs, kurš Velenam paskaidroja, ka nāri ir radīti, lai apturētu Liesmojošo Leģionu, tādēļ nārs piedāvāja Velenu un visiem līdzīgi domājošiem eredāriem nokļūt drošībā. Eredāri pameta Argusu ar Ošugunu (dimensionālais kuģis - dimants). Viņi apciemoja neskaitāmas planētas. Kildžeidens pavēlēja Talgātam iznīcināt dranejus (pametuši Argusu tie sevi pārdēvēja par dranejiem, kas ereduna valodā nozīmē "izsūtītie"), taču tajā pašā laikā nāri apdāvināja dranejus vēlreiz. Reiz viņi atrada Dranoru ("izsūtīto patvērums"), kur tie dzīvoja 25 000 gadu, kuru laikā tie sadraudzējās ar neskaitāmajiem orku klaniem. Pēc 25 000 gadiem, kurus tie pavadīja drošībā Dranorā Talgāts atrada dranejus un paziņoja par to Kildžeidenam.

Taču Kildžeidenu visvairāk fascinēja orki, kurus tas ar sava protežē, Guldāna palīdzību drīz vien korumpēja. Drīz vien orki, bijušie draneju draugi kļuva par viņu ļaunākajiem ienaidniekiem. Orki karā pret dranejiem nogalināja 80% draneju un daļa no viņiem kļuva kroplīgāki, jo tos ietekmēja dēmoniskās enerģijas. Draneji paslēpās purvainajā Zangarmaršā, līdz tie pavisam nesen pameta to, jo asins elfi, kuri atklājuši Vētras pils (Vētras pils ir liels dimensionāls kuģis) varu. Šo notikumu izmantoja draneji, lai vienu no pils spārniem, kurš (Eksodaru) pakļautu savā varā, taču asins elfi paspēja sabojāt "spārna" dzinēju un kosmosa kuģis nogāzās Azerotā, uz kādas salas Kalimdoras ziemeļrietumu krastā. Tur viņi savāca visus resursus un visus izdzīvojušos no traģiskās katastrofas un avarējušajā dimensionālajā kuģi uzcēla galvaspilsētu. Tajā pašā laikā tie sāka izpētīt Azerotu un pievienojās Aliansei, kura spētu tiem palīdzēt atkopties.

Dranejiem ir zilgana ādas krāsa, tie ir gara auguma un dažiem no tiem ir ragi uz galvas. To acis spīd zilā krāsā un uz pieres tiem ir kvadrātveida raksti.

Vorgens (Worgen)

Pirmo reizi parādījušies World of Warcraft, pirmie vorgeni atdalījās no senas druīdu grupas, ko sauca par „Druids of the Scythe”, kuri pielūdza vilku vārdā Senais Goldrins. Izvēlētā pārvēršanās forma bija Vorgena forma, bet šie druīdi zaudēja savaldību mežonīgās dabas priekšā un nu tiem bija zvēraina uzvedība. Pēdējie dzīvie druīdi piekrita, ka viņus jāsūta projām un jāiemidzina mūžīgā miegā pie kāda koka Gilneasas zemē

Taurs (Tauren)

Tauri ir seni klejotāji, kuru kultūra balstās uz saskaņu ar dabu. Tie apvienojās ar orkiem, lai cīnītos ar saviem mūžsenajiem ienaidniekiem kentauriem. Patlaban taurenu ciltis ir apvienojušās un apmetušās uz dzīvi jaunā mājvietā Mulgoras līdzenumā.
Tauri ir liela auguma vēršveidīgi humanoīdi ar buļļveidīgām galvām. Vīrieši parasti ir 218-274cm gari, bet sievietes parasti ir nedaudz īsākas un ar gaišāku vilnas krāsu. Vilnas krāsa mēdz variēt no melnas līdz blondai, vai pat baltai, un reizēm tā mēdz būt ar lāsumiem citās krāsas. Tauri lielākoties ir muskuļoti, ar neticami attīstītu un spēcīgu ķermeņa uzbūvi, kas ir ļoti piemērota cīņai. Tauru ādu klāj mīksta, (parasti diezgan īsa) vilna un krēpes. Tauriem gandrīz vienmēr ir gari mati, un vīrieši mēdz audzēt garas bārdas. Katrai rokai ir trīs pirksti. Lai arī visiem tauriem ir ragi, ievērojamāki ragi ir vīriešiem. Tauri lielākoties velk dabisku ādas un auduma apģērbu. Tie augsti vērtē juvelierizstrādājumus un gatavo lieliskas ziloņkaula, kaula un dzintara rotaslietas. No šiem materiāliem tauri izgatavo rokassprādzes un kaklarotas, bet dažreiz tie arī izgrezno savus ragus un cirtas ar skaistām un mākslinieciskām rotaslietām. Spēlējamie tauri ir aptuveni 2 metrus un 50 centimetrus gari.
Tā kā par tauru vēsturi nav saglabājušies gandrīz it nekādi avoti, tad ir grūti uzzināt kaut ko jaunu par viņu vēsturi pirms to sastapšanās ar orkiem. Vienīgie avoti, kas vēstī par tauru vēsturi ir viņu mitoloģija, kurā visticamāk ir daļa taisnības. Tiek uzskatīts, ka tauru rase ir vismaz tikpat sena kā nakts elfu rase, jo abas rases ir izcēlušās ap pasaules radīšanas laiku.

Orks (Orc)

Dranoras orki dzīvoja šamanistiskā sabiedrībā Nagrandas zālainajos līdzenumos vairāk kā 5000 gadu. Tie dzīvoja mierā ar dranejiem un karoja ar cilvēkēdājiem milžiem. Laika gaitā draneju klātbūtne uz Dranoru atveda Liesmojošo Leģionu. Pēc šīs planētas izpētes, Kildžeidens, dēmonu kungs, pierunāja ievērojamo orku šamani Neržūlu noslēgt ar viņu vienošanos. Kildžeidens pārliecināja Neržūlu, ka draneji bija sazvērējušies pret orkiem un plānoja uzbrukt. Apmaiņā pret kalpošanu Liesmojošajam Leģionam Neržūls un visi pārējie orki saņemtu spēku un resursus, kas nepieciešami, lai ieņemtu jaunas zemes un Kildžeidens iegūtu armiju, lai reizi par visām reizēm iznīcinātu dranejus. Lai iegūtu šo enerģiju, vispirms orkiem vajadzēja dzert Mannorota Iznīcinātāja asinis. Groms Hellskrīms bija viens no pirmajiem, kas izdzēra šīs asinis un pārliecināja pārējo orku cilšu virsaišus un tiem padotos arī dzert Mannorota asinis. Šis solis pakļāva orkus asiņu lāstam, kā rezultātā orki zaudēja savu brūno ādas krāsu, tās vietā iegūdami zaļu un acis kļuva sarkanas.
Pēc tam, kad orki bija nogalinājuši jau daudzus dranejus, elementi atteicās turpināt palīdzēt orkiem viņu karā, tādējādi orku šamaņi vairs nespēja burt. Ticot, ka elementi ir viņus pametuši, orki vērsās pie Neržūla pēc palīdzības. Lai saprastu, kāpēc tas tā noticis, Neržūls devās uz Ošugunu, kur sazinājās ar senču gariem, kas viņam pavēstīja, ka Kildžeidens visu laiku ar viņu ir manipulējis. Neržūls vairs nevēlēdamies redzēt savu rasi to iznīcinām vēlējās nodot Kildžeidenu, bet nepaguva, jo Neržūla māceklis, Guldāns, kas sekoja Neržūlam, mantkārīgi vēlēdamies pats nokļūt pie varas, paziņoja Kildžeidenam par šamaņa (Neržūla) nodevību. Pamazām gandrīz visi orku klani (izņemot divus) kļuva korumpēti un izveidoja cilšu savienību, kas vēlāk tapa zināma ar nosaukumu Orda.

Nākamo dažu desmitgažu laikā draneji un vairākas citas Dranoras rases tika gandrīz pilnībā iznicinātas. Pilnībā pakļauti asiņu lāstam un bez jauniem ienaidniekiem, pret kuriem cīnīties, daudzi orku klani sāka karot viens pret otru. Niecīga sāncensība drīzumā pieauga apjomīgās asinspirtīs, tādējādi izraisot apjomīgu haosu orku sabiedrībā. Daži izdzīvojušie draneji to izmantoja un izbēga no bīstamās teritorijas. Guldānam bija vienalga, kas notiek ar Ordu un turpināja kalpot Kildžeidenam, lai saņemtu vēl vairāk varas. Kara orku cilšu starpā laikā Guldāns atdeva varu Blekhendam.

Guldāns sapulcināja visus orku burvjus, kuri bija varaskāri un vēlējās prast sazināties ar mirušajiem. Daudzi mira, bet tie kas izdzīvoja dibināja ēnu koncilu. Ar akurātām manipulācijām un nežēlīgām mahinācijām ēnu koncils kļuva par patieso Ordas varas orgānu un pakļāva cilšu virsaišus savā varā. Izmantojot solījumu, ka orki iegūs jaunas zemes ārpus Dranoras ēnu koncils spēja atkal apvienot visas Ordas orku ciltis. Guldāns un viņa burvji izmisīgi uzsāka jaunu planētu meklēšanu, pirms orki asiņu lāsta ietekmē atkal neuzsāk karu savā starpā. Šajā laikā Guldāns dibināja nekromantijas skolas, lai izplatītu demoniskās zināšanas orku vidū.
Kādu nakti īpaši spēcīga būtne ielauzās vairāku orku burvju prātos. Guldāns, vēlēdamies uzzināt, kas varētu būt šī jaunā klātbūtne, vērsās pēc palīdzības pie Kildžeidena, taču saviem jautājumiem atbildes viņš nerada. Ja Guldāna pavēlnieks Kildžeidens baidījās no šīs būtnes, tad atjaunojot kontaktu ar to viņš varētu iegūt vēl vairāk varas. Pēc vairākām nedēļām Guldāns veiksmīgi sāka sazināties a Medīvu, Azerotas burvi. Guldāns mēģināja izzināt kaut ko vairāk par Medīvu, taču viņa prāts bija pārāks par Guldāna prātu, tādēļ Guldāns nespēja neko uzzināt. Guldāns zināja, ka arī Medīvs vēlas izdarīt to pašu, tādēļ, nevēlēdamies, lai Medīvs gūst iespēju, strauji pārtrauca kontaktu ar viņu.

Arī pēcāk Medīvs atgriezās orku burvju prātos, rādot tiem Azerotas attēlus. Ēnu Koncila biedri ilgi strīdējās par Medīva īstajiem nodomiem, tādēļ nolēma izpildīt Medīva prasību, ja viņš spētu izveidot portālu starp Dranoru un Azerotu. Tie orku burvji, kas redzēja šīs vīzijas, bet nebija Ēnu Koncila biedi tika nogalinati, lai paturētu plānu par iespējamo iebrukumu Azerotā noslēpumā. Pagāja vairājas nedēļas un Medīvs kopš Medīvs ne ar vienu nebija sazinājies, tādēļ vairāki Koncila biedri nodomāja, ka Medīvs ar viņiem jokojas, līdz uzradās neliels portāls, kas bruģēja ceļu orku iebrukumam Azerotā.
Laika gaitā un ar lielām pūlēm orku burvji spēja padarīt portālu starp abām planētām pietiekami lielu, lai orki varētu tam izspraukties cauri. Lai gan pirmie spiegi, kas šķērsoja portālu kļuva traki, vai nu portāla ietekmē, vai arī tā, ko viņi bija redzējuši dēļ, Koncils apstiprināja, ka portāla otrā pusē atrodas ta pati pasaule, kuru tiem parādījis Medīvs. Neliela orku grupa tika izsūtīta caur nu jau stabilizējušos portālu, kurš zināms kā Tumšais Portāls, lai spiegotu un uzceltu pirmo orku atbalsta punktu Azerotā.

Uzmanība, kuru bija radījis Ēnu Koncils strauji noplaka, kad orki uzzināja, cik vāji bija vietējie cilvēki, kas dzīvoja Tumšā Portāla apkārtnē. Asinskāre drīz vien kļuva stiprāka par pacietību un orki sāka uzbruka stiprākajai cilvēku karaļvalstij apkārtnē, Stormvindas Karaļvalstij. Čogalla no Pusnakts āmura cilts un Kilroga Nāvesacs no Asiņojošās alas cilts, šis uzbrukums beidzās ar Ordas pazemojošu zaudējumu. Ikviens orku virsaitis vainoja pārējos par šo izgāšanos, tādēļ viņi atkal izvēlējās Blekhendu kā Ordas vadoni.
Blekhenda valdīšanas laikā kārtība tika atjaunota. Medīvs atkal atjaunoja kontaktu ar Guldānu. Medīvs šķita daudz spēcīgāks, bet nesaprātīgāks. Medīvs pavēlēja Guldānam iznīcināt Stormvindas Karaļvalsti, lai padarītu Medīvu par jauno Stormvindas karali. Guldāns atteicās pildīt Medīva prasību, jo Ordai tagad bija citi mērķi un Guldānam Medīvs vairs nebija vajadzīgs. Izmisīgi cenšoties iegūt savu plānu piepildījumu, Medīvs iekārdināja Guldānu apsolot tam atklāt Sardžerasa, Liesmojošā Leģiona valdnieka un Kildžeidena pavēlnieka, kapeņu atrašanās vietu. Tā arī sākās Pirmais karš starp orkiem un cilvēkiem, kas beidzās ar Stormvindas Karaļvalsts bojāeju.

Nedaudz pirms šī kara sākuma, Frostvolfu cilts, kas bija viens no tiem dažiem orku klaniem, kas atteicās pieņemt Kildžeidena dāvanas, tika izsūtīts uz Azerotu. Šīs cilts virsaiti, Durotanu nogalināja Guldāns, lai brīdinātu pārējāa orku ciltis, kas notiek, ja nepievienojas Liesmojošajam Leģionam. Viņa dēls, zīdainis, tika atstāts nomirstam, taču viņu paņēma kāds dižciltīgs vīrs no Lordaronas, kas bēga no Stormvindas asinspirts. Frostvolfu cilts bez vadoņa devās uz ziemeļu kalniem. Tuvojoties kara beigām, Stormvindas cilvēki nogalināja Medīvu. Neilgi pirms viņa nāves Guldāns izjuta fizisku traumu un saprata, ka Medīvam uzbrūk. Guldāns saprata arī to, ka viņa iespēja atrast Sardžerasa kapenes var izzust. Guldāns iegāja Medīva prātā, kamēr Medīvs bija novājināts un novērsies, lai mēģinātu atrast Sardžerasa kapeņu atrašanās vietu, taču tajā brīdī Medīvs mira un Guldāns nokļuva komā.

Kad Guldāns atguvās no komas, viņš uzzināja, ka Ordā notikusi ievērojama varas pārdale. Pēc tam, kad Orgrimms Dūmhammers uzzināja, kāda bija Blekhenda loma Ordas korumpēšanā, viņš nogalināja Blekhendu. Dūmhammers bija daudz patstāvīgāks valdnieks, tādējādi viņš drīz vien nojauta Ēnu Koncila klātbūtni orku sabiedrībā. Viņš pilnībā izskāva Ēnu Koncilu izmantojot apsūdzības nodevībā. Guldāns izdzīvoja tikai tāpēc, ka bija zvērējis uzticību Dūmhammeram un apgādāt Ordu ar lielu nemirušo armiju. Viņš izveidoja Stormrīveru klanu un atdzīvināja kritušos orku bruņiniekus.

Šie bija pirmie nāves bruņinieki. Kopā ar citiem projektiem Orda drīz vien kļuva pietiekoši stipra, lai cīnītos pret visām atlikušajām cilvēku karaļvalstīm (Lordarona, Stromgarda, Kul Tairasa, Gilneiasa, Alteraka un Dalarana). Augsto elfu tauta sniedza Aliansei palīdzību, un pēc tam, kad Orda atņēma rūķiem un gnomiem daļu viņu zemes, arī viņi lepni pievienojās Aliansei. Kad nelielā Alterakas Karaļvalsts nodeva Aliansi, šķita, ka Ordas uzvara ir neizbēgama, taču Ordai bija jāizcieš pašiem sava nodevība.
Ar uzvaru "pie apvāršņa", Guldāns pārliecināja Čogallu no Pusnakts Āmura klana, ka zin Sardžerasa kapeņu atrašanās vietu. KMopā ar Stormrīveru klanu, viņi pameta savus atbalsta punktus pasludināja dēmonisko varu kā viņiem piederošu. Trešdaļa ordas karavīru zaudējums lika Ordas kampaņai pret Aliansi apstāties. Dūmhammers, satracināts par šādu rīcību tik svarīgā brīdī sūtīja lielu daļu savas armijas uzbrukt ciltīm un to līderiem, kas nepiedalās uzbrukumā. Šāda rīcība atļāva Aliansei sagraut Ordas armiju, kamēr viņi bija sadalījušies grupās. Ar Tumšā Portāla iznīcināšanu beidzās Otrais karš. Lai gan daudzi Lordronieši vēlējās iznīcināt atlikušos orkus, Lordaronas karalis Terenass Menetils II ieslodzīja viņus koncentrācijas nometnēs ar cerību, ka viņi kādu dienu zaudētu savu asinskāri. Tur, prom no saviem dēmoniskajiem pavēlniekiem un bez jebkāda veida kā iztērēt dēmonisko enerģiju, kas tiem dota, orki sāka nīkuļot un laika gaitā ieslīga letarģijā.
Dažus gadus pēc otrā kara, Tralls, Durotana dēls, izbēga no sava cietsirdīgā kunga, Eidelasa Blekmūra Durnholdas koncentrācijas nometnē un sāka uzmeklēt atlikušo savas tautas daļu. Sava ceļojuma laikā viņš sastapa Gromu Hellskrīmu, kurš kopā ar savu Vārsonga cilti, kura bija slēpusies no cilvēkiem, cerībās, ka varās atsākt karu. Tralls sadraudzējās ar Gromu un vēlāk satika arī Orgrimu Dūmhammeru, kurš bija izbēdzis no koncentrācijas nometnes pirms dažiem gadiem. No Dūmhammera viņš uzzināja par savu tēvu un Frostvolfu cilti, un to kā Ēnu Koncils nodeva viņa tēvu. Pēc tam, kad Tralls šo visu bija uzzinājis, viņš devās uz Frostvolfu klana cietoksni, kur šamanis, Drektars pastāstīja viņam par orku izcelsmi un, kā viņus korumpēja dēmoni. Tralls zvērēja atbrīvot savus cilvēkus no ķēdēm, kas tos saistīja, un kā Drektara jaunais māceklis kļuva par šamani. Kopā ar Gromu un Dūmhammeru Tralls sekmīgi vairākkārt uzbruka koncentrācijas nometnēm, lai atbrīvotu ieslodzītos orkus. Grūti bija atmodināt orkus no viņu letarģiskā miega, bet Tralls spēja pierādīt, ka viņu liktenim nebija lemts beigties. Orku ciltis atkal apvienojās, lai veidotu Ordu atka. Diemžēl pēdējās koncentrācijas nometnes uzbrukuma laikā Dūmhammers tika nogalināts. Godājot šo lepno un dižo orku, Tralls ar viņa bruņām un āmuru, kas nesa viņa vārdu veda savu tautu uz brīvību. Šo koncentrācijas nometni vēlāk pārņēma Orda un nosauca par Hammerfolu.

Tralls zināja, ka cilvēku tautas nebūs slinkas un neļaus Ordai pamest viņu zemes. Trallam laimīgā kārtā, viņam parādījās pareģis kraukļa veidolā (kas patiesībā bija Medīvs) un ieteica tam pamest Austrumu kontinentus, lai dotos uz Kalimdoru. Tā kā Trallam nebija labākas alternatīvas, tad viņš sagūstīja vairākus cilvēku kuģus un kuģoja uz jauno zemi, savācot visus orkus prom no Lordaronas. Ceļojuma laikā orki palīdzēja kādai troļļu ciltij izbēgt no viņu grimstošajām mājām. Dārskpīra troļļi bija pateicīgi par Tralla palīdzību un zvērēja uzticību jaunajai Ordai. Kad viņi ieradās Kalimdorā viņus sveicināja Keirns Blādhufs un viņa tauri. Orki palīdzēja Keirnam atbrīvoties no uzbrūkošajiem kentauriem un apmaiņā pret to, viņš pateica orkiem orākula atrašanās vietu. Vārsonga klans tika izsūtīts uz Ašenveilu iegūt kokmateriālus, kur tas tika sodīts par uzbrukumu cilvēkiem bez atļaujas. Tur viņi sāka cīnīties pret nakts elfiem. Mannorots izmantoja situāciju, ka orki zaudēja, lai stiprinātu tos ar savām asinīm un atkal pakļautu savai varai. Tralls un Džeina Praudmūra kļuva par sabiedrotajiem. VIņi sagūstīja Gromu Hellskrīmu un atkal padarīja viņu normālu. Pēcāk Tralls kopā ar Gromu devās nogalināt Mannorotu. Kaujas Groms zaudēja dzīvību, taču bija spējis atbrīvot savu tautu.
Pēc Hidžala kalna kaujas beigām, Ordas virsaitis Tralls pavēlēja dibināt jaunas mājas orkiem Kalimdorā. Viņš nosauca jauno zemi par Durotaru par godu savam tēvam un orku galvaspilsētu par Orgrimmaru par godu Orgrimam Dūmhammeram. Ar orku jauno sabiedroto, tauru un Lordaronas bēgļu Džeinas Praudmūras vadībā palīdzību Tralls spēja pabeigt pilsētu ātri. Diemžēl mieram nebija lemts ilgt ilgi. Admirālis Deilins Praudmūrs, Džeinas tēvs, ieradās Kalimdorā un uzsāka uzbrukumu pret orku tautu. Uzbrukuma laikā Dārskpīra troļļi zaudēja savas mājas Atbalss salās un ar Reksara no Moknatala cilts palīdzību apmetās pie orkiem Durotarā. Troļļu vadonis Voldžins zvērēja troļļu mūžīgu uzticību Ordai apmaiņā pret orku palīdzību.

Tralls nezinādams kuri cilvēki viņam uzbrukuši turēja aizdomās Džeinu Praudmūru, taču viņas uzticība tika pierādīta, kad viņa palīdzēja orkiem iznīcināt sava tēva Admirāļa Praudmūra iebrukušo armiju.
Lai izvairītos no vēl viena Liesmojošā leģiona uzbrukuma, virsaitis un daudzi citi pēc vairākiem gadiem atgriezās bijušajā Dranorā, kas tagad zināma kā Outlanda. Tur Tralls satika Garrošu Hellskrīmu, Groma Hellskrīma dēlu. Tralls parliecināja Garrošu pievienoties Ordai un atgriezties Azerotā kā viņa padomnieku. Garrošs bija vadošais komandieris kara pret Mirušo karali laikā Nortrendā un ieguva popularitāti savas ugunīgās personalitātes dēļ.

Neskatoties uz to, ka Tralls bija Ordas virsaitis, viņš bija šamanis ar ciešām saitēm ar elementiem. Kad pēc Kataklizmas viņš ievēroja lielus traucējumus elementu garos, viņš zināja, ka viņam vajadzēja pamest virsaiša amatu, lai spētu izpētīt sitāciju, citādi visa Azerota nokļūtu haosā. Tralls ticēja, ka Garrošs būs labākā izvēle, taču impulsīvais jaunais Hellskrīms ir daudz agresīvāks kā viņa diplomātiskais priekštecis. Ar tikpat impulsīvo karali Veirianu Vrinnu Stormvindas tronī, šķiet, ka orkiem vajadzēs viņu izslavēto spēku vairāk nekā jebkad agrāk.
Orki var spēlēt kā mednieki, magi, mūki, laupītāji, šamaņi, burvji, kareivji, nāves bruņinieki.

Trollis (Troll)

Troļļi ir gari un lempīgi, bieži vien ar ilkņiem. Viņus uzskata par primitīvu mežoņu rasi. Gandrīz pilnībā iznīcināti no neganto murloku uzbrukumiem viņu dzimtenei, tie apvienojās ar orku karavadoni Trallu un vēl tagad ir sabiedrotie Hordē. Troļļi ir lieli vūdū cienītāji.

Nemirušais (Undead)

Nemirušie kādreiz bija cilvēki, taču pēc tam, kad tos pakļāva Mirušo Karalis, tie kļuva par ne īsti dzīvām, ne mirušām būtnēm, kas izpildīja visas Karaļa iegribas. Neliela daļa nemirušo izrāvās no Karaļa pakļautības. Tie izveidoja savu pilsētu zem Lordaeronas drupām un solījās atbalstīt Ordu.

Asins elfiem un nemirušajiem ir labas attiecības savā starpā, kuras tādas ir visticamāk tāpēc, ka daudzi tagadējie nemirušie reiz bija ausgtie elfi.

Asins elfs (Blood elf)

Pirms 10 000 gadiem Karalienes Azšaras valdīšanas laikā daļa nakts elfu bija pievienojušies maģijas lietotāju sektai, kura zināma ar vārdu augstdzimušie. Viņi izmantoja Mūžības aku (tās ūdenim bija maģiskas spējas) savām vajadzībām. Lojāli savai karalienei viņi atvēra neskaitāmus portālus, kuri beigu beigās ieveda Azerotā Liesmojošo Leģionu aizsākot seno karu. Neilgu laiku pēc kontinentu sadalīšanās (kas notika seno kara noslēgumā) daļa no viņiem pameta Kalimdoru un devās uz jauno Austrumu kontinentu. Sākotnēji tie apmetās Lordaeronā, bet zem tās zemes valdīja kāds nezināms ļaunums, kas lika elfiem sajukt prātā, tādēļ tie devās vēl nedaudz tālāk uz ziemeļiem, kur tie nodibināja Kveltalasa karaļvalsti. Izmantojot Mūžības akas ūdeni tie radīja Saules aku, kuru tie izmantoja līdzīgiem mērķiem. Izmantojot to augstie elfi pārslēdzās uz diennakts nomoda režīmu. Viņu violetā āda ar laiku kļuva bālāka, tagad tā ir bālā persiku krāsā, tādā kā dažiem cilvēkiem un rūķiem.

Tā kā Asins elfi bija dibinājuši savu karaļvalsti uz troļļu svētās zemes sākās konflikts starp abām rasēm. Troļļi kļuva par aizvien lielāku ienaidnieku gan cilvēkiem, gan arī elfiem. Drīz starp troļļiem un elfiem sākās karš, un lai spētu saglabāt neatkarību elfi vērsās pēc palīdzības pie cilvēkiem. Elfi iemācīja cilvēkiem uguns maģiju un abas rases kopā uzveica troļļus.

Elfiem bija zināmi arī Aironfordžas rūķi, taču abām rasēm nebija īpašu attiecību, abas rases drīzāk pat sliecās pasliktināt savas attiecības. Cilvēki rūķus iepazina tikai pēc vairāk nekā 1 000 gadiem. Kad tika nodibināta Alianse abas rases saistīja tikai attiecības ar cilvēkiem.

Pēc teju 3 000 gadiem Azerotā ieradās orki, tie kļuva par troļļu, goblinu un ogru sabiedrotajiem un viņi visi uzbruka Kveltalasam, kā rezultātā tika nodedzināti meži un iznīcināti Kveltalasa dienvidu daļā atrodošies rūnakmeņi, kas pasargāja Kveltalasu. Lielākā daļa augsto elfu bija dusmīgi uz cilvēkiem, ka viņi karā tiem maz palīdzēja. Savukārt, trešā kara laikā Lordaeronas princis Artass Menetils uzbruka Kveltalasam, lai izsauktu Kildžeidenu. Viņš izlauza ceļu caur Kveltalasu, kā rezultātā meži atkal tika nodedzināti un galvaspilsēta iznīcināta. Kad viņš nokļuva pie Saules akas viņš izsauca Kildžeidenu, tādējādi korumpējot Saules aku.

90% augsto elfu tika nogalināti šī uzbrukuma laikā, savukārt 90% no atlikušajiem prinča Keieltasa vadībā pārdēvēja sevi par asins elfiem, lai godātu mirušos, kuri miruši šo uzbrukumu laikā. Atlikušie augstie elfi turpināja būt uzticīgi Aliansei, bet asins elfi to pameta, jo Alianse nebija spējīga palīdzēt tad, kad tas bija visvairāk vajadzīgs. Daudzi elfi bija kļuvuši par nemirušajiem, tai skaitā arī Silvāna Vindranera, kura ir nemirušo valdniece, tādēļ asins elfiem un nemirušajiem ir lieliskas attiecības. Atkal zaudējuši maģijas avotu elfi sāka jukt prātā un zaudēt kontroli pār savu maģijas atkarību, tādēļ elfi izmisīgi sāka meklēt kādu, kurš spētu tos atbalstīt. Viņu mīļotais princis Keieltass Sanstraiders kļuva par Illidana (kurš atradās Outlandā) sabiedroto. Taču lai nokļūtu Outlandā tie kļuva par Ordas sabiedrotajiem. Pēc neilga laika Keieltass nespēdams sasniegt iecerēto lauza savienību ar Illidanu. Viņš solīja savu uzticību dēmonu karalim Kildžeidenam, tam pašam, kurš radīja postu un, kura rīcības dēļ tika izpostīts Kveltalass. Asins elfi saprazdami, ka viņu iemīļotais princis Keieltass ir viņus nodevis un izmantojis viņu uzticību pameta Keieltasu, tomēr vēl joprojām palika uzticīgi Ordai.

Starp trešo karu un World of Warcraft asins elfi bija fiziski identiski augstajiem elfiem, jo abas rases sērojot par briesmīgajiem zaudējumiem trešajā karā tērpās galvenokārt melnos un sarkanos apģērbos. Daudzi, lai atvairītu dēmonus, svinētu vai izskatītos biedējoši zīmēja rūnas un mistiskus tetovējumus uz savām sejām, rokām un pleciem - tas bija kaut kas tāds, ko augstie elfi nedarītu nekad. Tāpat viņi pieņēma jaunas frizūras, kas pārkāpa visas augsto elfu sabiedrības normas. Lai izvairītos no uzbrukuma asins elfi tuvojoties Alianses apdzīvotajām vietām bieži maskējas par augstajiem elfiem. Tomēr asins elfu un augsto elfi dzīves ilgums ir līdzīgs. Pastāv pierādījumi, ka daži asins elfi ir pietiekami veci, lai būtu paspējuši piedzīvot pārvākšanos uz Austrumu kontinentiem.

Asins elfu vīriešiem parasti ir slaidi, muskuļoti un atlētiski ķermeņi. Tāpat tiem piemīt garas ausis, asas maņas un spēja redzēt tumsā. Kamēr nakts elfiem ir garas un atpakaļ augošas ausis, asins elfu ausis sliecas būt īsākas un uz augšu augošas. Arī asins elfu sievietēm piemīt līdzīgas īpašības. Tāpat kā citi elfi, arī asins elfi, pēc citu rašu standartiem, tiek uzskatīti par ļoti pievilcīgiem.

Lai gan kādreiz tika uzskatīts, ka asins elfi un augstie elfi bioloģiski ir viena un tā pati rase, kuras vairāk atšķiras kulturāli nevis bioloģiski. Kopš tā laika ir noskaidrots, ka patiesībā tās ir atšķirīgas rases, jo asins elfi ļoti intensīvi izmanto korumpētu maģiju. Šī atkarība no korumpētās maģijas ir likusi asins elfu acīm iegūt zaļu krāsu un sārtāku vai bālāku ādas krāsu salīdzinājumā ar augstajiem elfiem. Asins elfs var izskatīties kā augstais elfs, bet tā mati un āda vienmēr ir bālāka, acis vienmēr ir zaļas un tie vienmēr vēlk sarkanus apmetņus. Tās ir nozīmīgākas atšķirības starp asins elfiem un augstajiem elfiem, kas arī norāda uz asins elfu evolūciju. Daži uzskata, ka laika gaitā asins elfi var kļūt psihiski tikpat attāli no augstajiem elfiem, kā satīri ir no nakts elfiem.

Tos asins elfus, kas bija visvairāk uzticīgi Keieltasam Sanstraideram Kildžeidens apdāvināja ar privilēģiju izmantot dēmonu asinis neierobežotos daudzumos, manāmi paātrinot viņu dēmonisko evolūciju, tādējādi radod felasiņu elfus, kuriem attīstījušās vairākas dēmoniskas iezīmes. Tie augstie un asins elfi, kuri pakļaujas savai maģijas atkarībai, nolaižas līdz ārprātam un kļūst par nožēlojamajiem.
Asins elfi var spēlēt kā mednieki, magi, mūki, paladini, priesteri, laupītāji, burvji, kareivji un nāves bruņinieki.

Goblins (Goblin)

Pirmo reizi parādās spēlē „Warcraft II: Tides of Darkness”, goblini ir sīki un zaļi cilvēkveidīgie, kas dzimuši Azerotā. Agrāk viņu vēsturē, goblini bija dumja rase un ļaunie cilšu troļļi viņus paverdzināja savā galvenajā salā Kezanā. Rokot ļoti retu rūdu sauktu par Kajamīti izraisīja viņus par ļoti, ļoti inteliģentu rasi, kas drīz vien sadumpojās pret saviem paverdzinātājiem un izveidoja jaunu civilizāciju. Taču, rūdu krājumi beidzās un tas veicināja zinību zušanu, bet goblini izpētīja jaunas zemes meklējot jaunus šīs krājumus. Notiekot Otrajam karam viņu pievienojās Ordai sniedzot savas tehnikas noslēpumus, ko viņi nozaga no rūķiem un gnomiem un papildināja ar savējām.

Pandarens (Pandaren)

Pandareni ir bipedāla humanoīdu rase, kura ļoti atgādina pandas. Pandareni apdzīvo paši savu kontinentu, Pandāriju, kura līdz pat paplašinājumu pakai World of Warcraft: Mists of Pandaria bija maģiski apslēpta miglā. Visticamāk pandarenu civilizācija ir tikpat sena kā nakts elfu civilizācija. Pirms Kalimdoras sadalīšanās pandareni mainījās ar nakts elfiem ar pārtiku, resursiem, idejām un mistiskām zināšanām.

Sākotnēji World of Warcraft spēlētājiem jaunā spēlējamā rase, pandareni, tika iepazīstināti kā pirmā aprīļa joks, taču Mists of Pandaria paplašinājumu pakā šī rase pievienojusies divpadsmit pārējām spēlējamajām rasēm un tiem ir iespēja izvēlēties, pie kura no diviem grupējumiem piederēt: Ordas vai Alianses. Pirmoreiz pandareni World of Warcraft spēlētājiem tika iepazīstināti uzdevumā spēlē Warcraft III: The Frozen Throne un kopš tā laika ir "ierakstīti" World of Warcraft vēsturē.

Pandareniem pieejamas mednieka, maga, laupītāja, priestera, šamaņa, kareivja un mūku klases.

Posts (Scourge)

Nemirušu Mirušo karaļa kareivju armija, jeb posts ir armija, kas paredzēta, lai iznīcinātu visu Azerotas dzīvību. Pirmoreiz tas tika iepazīstināts spēlē Warcraft III. Tā sevī iekļauj nemirušus cilvēkus, elfus, nerubiešus un dažas citas rases. Postu radīja Liesmojošais Leģions, lai novājinātu Azerotas saprātīgās rases, it īpaši cilvēkus, lai sagatavotu vietu paša Leģiona ienākšanai Azerotā. Leģions atņēma orku šamaņa Neržula dvēseli un piespieda viņam kļūt par Mirušo Karali. Līdzko Neržula vara auga viņš kļuva pietiekami spēcīgs, lai pakļautu savā varā pat paladinus, lai tie pievienotos postam kā nāves bruņinieki, viens no kuriem bija Artass Menetils, Lordaeronas karaļvalsts troņmantnieks. Neržuls sāka gatavot plānu, lai izkļūtu no Liesmojošā Leģiona gūsta. Kad to saprata Kildžeidens viņš sūtīja Illidanu iznīcināt Sala troni un Neržulu, lai izbeigtu viņa nodevību. Tomēr Neržuls pavēlēja Artasam, lai viņš nāktu Neržulam palīgā. Pēc tam, kad Artass cīņā sakāva Illidanu Artass devās uz Aiskraunu un uzliekot Neržula cepuri sev uz galvas iznīcināja Sala troni. Neržula un Artasa prāts un ķermenis apvienojās un kļuva par vienu no stiprākajām Azerotas būtnēm, kā Neržuls bija plānojis. Tomēr Artass iznīcināja Neržula garu un kļuva stiprāks.