Kristobals Iē

Brûleurs de Loups

Iē karjeru sāka Magnus līgas klubā Brûleurs de Loups, kas atrodas viņa dzimtajā pilsētā Grenoblē. Tajā viņš aizvadīja 4 sezonas. Iē Magnus līgā debitēja 1994.—95. gada sezonā, 20 gadu vecumā. Komanda regulārajā sezonā palika 4. vietā, bet izslegšanas spēlēs viņa komanda piedzīvoja zaudējumu jau ceturtdaļfinālā. Nākamā sezona komandai bija līdzīga — 5. vieta regulārajā sezonā un atkal zaudējums ceturtdaļfinālā. Iē šajā sezonā tika pieteikts 25 no 28 komandas spēlēm regulārajā sezonā, bet izslēgšanas spēlēs nepiedalījās nevienā. 1996.—97. gada sezona gan komandai, gan Iē bija veiskmīgāka — trešā vieta regulārajā sezonā, kā arī bronzas medaļas izslēgšanas spēlēs, bet pats Iē ieguva Žana Ferrārda trofeju, ko katru sezonu pasniedz līgas labākajam vārtsargam. 1997.-98. gada sezona izvērtās vēl veiskmīgāka — Iē kopā ar klubu kļuva par Magnus līgas čempionu, kopā sezonā piedaloties 41 spēlē, kā arī viņš šajā sezonā ieguva arī divas individuālās trofejas — Alberta Haslera trofeju, ko pasniedz līgas labākajam pašmāju spēlētājam, un Žana Ferrārda trofeju, ko viņš ieguva jau otro gadu pēc kārtas.

HC Lugano

Pēc veiksmīgās sezonas Magnus līgā Iē pārcēlas un Šveices hokeja līgas klubu HC Lugano. Jau pirmajā — 1998.—99. sezonā —, kad Iē spēles laiku dalīja ar Larsu Veibelu, viņš kopā ar komandu kļuva par Šveices hokeja līgas čempionu. Šajā sezonā Iē ieguva Žaka Plantes balvu par mazāko vidēji spēlē ielaisto vārtu skaitu — regulārajā sezonā Iē aizvadīja 21 no 45 spēlēm un vidēji spēlē ielaida 2.73 vārtus, bet 10 aizvadītajās izslēgšanas spēlēs — 2.10 vārtus. Nākamajā sezonā kā Šveices čempioni HC Lugano piedalījās Eiropas hokeja līgā, kur iekļuva labāko četru komandu vidū, bet Šveices līgā regulārajā sezonā kļuva par čempioni, bet izslēgšanas spēļu finālā zaudēja Cīrihes "Lions". Šajā sezonā Iē ieguva lielāku spēles laiku, regulārajā sezonā aizvadot 31 no 45 spēlēm, bet izslēgšanas spēlēs — 13 spēles. Arī šajā sezonā Iē ieguva Žaka Plantes balvu. 2000.-01. gada sezonā pēc Veibela došanās prom uz HC Davos, Iē kļuva par stabilu komandas pamatvārtsargu, regulārajā sezonā aizvadot 39 spēles, bet izslēgšanas spēlēs — 18, tomēr komanda izslēgšanas spēļu finālā otro sezonu pēc kārtas piekāpās Cīrihes "Lions". Pēc šīs sezonas Iē 2001. gada NHL draftā 7. kārtā ar kopējo 214. numuru izvēlējās Losandželosas "Kings", tomēr nākamo sezonu viņš vēl aizvadīja HC Lugano sastāvā, kas gan klubam neizdevās tik veiksmīga — otrā vieta regulārajā sezonā un zaudējums izslēgšanas spēļu pusfinālā atkal Cīrihes "Lions", kas gan tosezon nekļuva par čempioniem. Iē regulārajā sezonā aizvadīja 39 spēles, bet izslēgšanas spēlēs — tikai vienu.

Losandželosas "Kings"

Pēc tās sezonas Iē devās uz Ziemeļameriku, uz klubu, kurš iepriekšējā gadā viņu draftēja NHL — Losandželosas "Kings". Iē NHL debitēja 2003. gada 20. februārī, aizvadot ap 15 minūtēm spēlē pret Filadelfijas "Flyers", atvairot 10 no 12 pretinieku metieniem, tādējādi kļūstot par otro Francijas hokejistu NHL aiz Filipa Bozona. Savā pirmajā sezonā NHL — 2002.-03. gada sezonā — Iē "Kings" sastāvā aizvadīja 12 spēles, ar komandu nekvalificējoties izslēgšanas spēlēm, tomēr lielāko daļu sezonas Iē aizvadīja "Kings" fārmklubā AHL — Mančestras "Monarchs", kas kvalificējās AHL izslēgšanas spēlēm, tomēr pirmajā kārtā zaudēja Bridžportas "Sound Tigers". Iē aizvadīja vienu no trīs izslēgšanas spēlēm Nākamajā sezonā Iē ieguva lielāku spēles laiku, kopā sezonā aizvadot 42 spēles, arī šajā sezonā neiekļūsot izslēgšanas spēlēs. Pēc 2003.-04. gada sezonas Iē aizmainīja uz Monreālas "Canadiens", kas ar viņu parakstīja viena gada līgumu.

Manheimas "Adler"

Tā kā 2004.—05. gada NHL sezonā bija lokauts, Iē bija spiests meklēt darbu citur. To viņš atrada Vācijas DEL līgas klubā Manheimas "Adler", kur regulārajā sezonā aizvadīja 36 spēles. "Adler" kvalificējās izslēgšanas spēlēm, kurās tika līdz finālām, tajā trīs spēlēs zaudējot Berlīnes "Eisbaren".

Monreālas "Canadiens"

2005.—06. gada sezona bija pirmā Iē sezona Monreālas "Canadiens" sastāvā. Pirmo spēli šīs komandas sastāvā viņš aizvadīja 2005. gada 17. decembrī — zaudējums 3—4 papildlaikā pret Minesotas "Wild". Regulārajā sezonā viņš aizvadīja 36 spēles, bet "Canadiens" Austrumu konferencē izcīnīja 7. vietu, tādējādi kvalificējoties NHL izslēgšanas spēlēm, kurās Iē piedalījās pirmo reizi savā karjerā.
Šīs sezonas marta pirmajā nedēļā Iē ieguva labākā aizsardzības spēlētāja balvu pārspējot tādus vārtsargus kā Reju Emeriju un Martinu Brodēru. Tajā nedēļā Iē vidēji spēlē ielaida 1,67 vātus. Otro reizi gadā par NHL labāko aizsardzības spēlētāju Iē nosauca 3. aprīlī, kad iepriekšējā nedēļā viņš vidēji spēlē ielaida tikai 0,65 vārtus un atvairīja 97,9 procentus metienu.
Iē pirmās NHL izslēgšanas spēles sākās 23. aprīlī, kad viņa komanda ar 6-1 pirmās kārtas pirmajā spēlē uzvarēja nākamos Stenlija kausa ieguvējus Karolīnas "Hurricanes". Šajā spēlē Iē atvairīja 42 no 43 metieniem. Nākamajā spēlē "Canadiens" uzvarēja papildlaikā ar 6-5 un sērijā nokļuva vadībā ar 2-0. Tomēr pēc tam "Hurricanes" uzvarēja nākamās 4 spēles un uzvarēja sēriju ar 2-4. Iē sargāja vārtus visās sešās šajās spēlēs.
Pēc 2005.-06. gada sezonas Iē ieguva Rodžera Krozera balvu par labāko atvairīto metienu procentu NHL regulārajā sezonā. Pēc šīs veiksmīgās sezonas viņš pagarināja līgumu ar "Canadiens" uz 2 gadiem par 5,75 miljoniem dolāriem — 3 miljoniem pirmajā gadā, un 2.75 miljoniem otrajā gadā.
Iē savā otrajā sezonā "Canadiens" sastāvā aizvadīja 42 spēles. 2007. gada 13. janvārī viņš tika izvēlēts kā viens no trim NHL zvaigžņu spēles Austrumu konferences komandas vārtargiem. Pēc mēneša Iē guva savainojumu, kas lika viņam izlaist lielāko daļu no sezonas pēdējiem diviem mēnešiem. "Canadiens" sezonā ieņēma 10. vietu Austrumu konferencē un neiekļuva izslēgšanas spēlēs.
2007.—08. gada sezonā, kas bija otrā viņa divu gadu līgumā, Iē "Canadiens" sastāvā aizvadīja 39 spēles, bet 2008. gada 26. februārī Iē tika aizmainīts uz Vašingtonas "Capitals". "Canadiens" pret viņu saņēma drafta 2. kārtas izvēli.

Vašingtonas "Capitals"

Pirmā spēli "Capitals" sastāvā Iē bija 2008. gada 29. februārī 4—0 uzvara pret Ņūdžersijas "Devils", kur Iē atvairīja visus 18 pretinieku metienus. "Capitals" ieņēma 3. vietu Austrumu konferencē, iekļūstot izslēgšanas spēlēs, kur pirmajā kārtā 7 spēļu sērijā ar 3-4 zaudēja Filadelfijas "Flyers". Iē sargāja vārtus visās šajās spēlēs, kas viņam bija otrās izslēgšanas spēles NHL karjerā.
2008. gada 1. jūlijā Iē kļuva par neierobežoti brīvo aģentu un tajā pašā dienā parakstīja četru gadu līgumu ar Čikāgas "Blackhawks" 22,4 miljonu dolāru vērtībā (5,625 miljoni par sezonu).

Čikāgas "Blackhawks"

"Blackhawks" ģenerālmenedžeris Dale Tallons paziņoja, ka komandas vārtus sargās Iē un Nikolajs Habibuļins. Tomēr Habibuļins bija pārāks un Iē vairāk atrādās uz rezervistu soliņa nekā spēlēja. Taču pēc kāda laika Iē sāka atk=gūt spēļu praksi un gandrīz trīs mēnešus viņš un Habibuļins sargāja vārtus pārmaiņus, līdz Habibuļins guva savainojumu februāra sākumā. Februāra 3. nedēļa Iē ieguva NHL nedēļas trešās zvaigznes balvu, tajā nedēļā trīs spēlēs no 72 metieniem ielaida tikai piecus. "Blackhawks" pārliecinoši kvalificējās izsslēgšanas spēlēm, ieņemot 4. vietu Rietumu konferencē. Tomēr tām kā pirmais vārtsargs tika pieteikts Habibuļins, ar kuru "Blackhawks" 1. kārtā uzvarēja Kalgari "Flames" un 2. kārtā — Vankūveras "Canucks". Iē nākamo reizi laukumā parādijās Austrumu konferences fināla trešajā spēlē. Viņš aizstāja savainoto Habibuļinu un atvairīja visus 6 metienus "Blackhawks" uzvarā papildlaikā. Tā kā Habibuļins vēl aizvien atguvās no savainojuma, Iē tika pieteikts 4. spēlei kā pirmais vārtsargs. Tajā viņš ielaida 5 no 21 metiena un viņu nomainīja Korijs Krofords. Sērijas pēdējā spēlē Iē atvairīja 44 metienus, bet "Blackhawks" papildlaikā zaudēja ar 2—1.
2009.—10 gada sezona pirmo reizi Iē karjerā viņam iesākās kā neapstrīdamam komandas pirmajam numuram. Tomēr sezonas sākums Iē neizdevās ļoti labs, tikmēr otrais vārtsargs Anti Niemi spēlēja labi. Pēc vājas spēles vairāku mēnešu garumā, pirmā vārtsaga pozīcijā viņu aizstāja Niemi. "Blackhawks" regulārajā ieņēma 2. vietu Rietumu konferecē. 2010. gada NHL izslēgšanas spēlēs Iē aizvadīja vien 20 minūtes konferences pusfinālu pirmajā spēlē zaudējumā 1—5 pret Vankūveras "Canucks", nomainot Niemi pirms trešā perioda sākuma un atvairot visus 3 metienus. Neskatoties uz šo zaudējumu, "Blackhawks" spēja uzvarēt šo sēriju, pēc tam konferences finālā arī Sanhosē "Sharks", bet, Stenlija kausa finālā sērijā līdz četrām uzvarām ar 4—2 pārspējot Filadelfijas "Flyers", tādējādi iegūstot šo prestižo trofeju. Iē kļuva par pirmo Fracijas hokejistu, kas ir ieguvis Stenlija kausu.

HC Fribourg-Gottéron

Pēc šīs sezonas "Blackhaws" nosūtīja Iē uz Šveices hokeja līgas klubu HC Fribourg-Gottéron, kurā viņš nospēlēja divas sezonas. Pirmajā sezonā viņš regulārajā sezonā aizvadīja 41 spēli, spēlē vidēji ielaižot 2.84 vārtus. Komanda šo sezonu beidza astotajā vietā, kas ļāva kvalificēties izslēgšanas spēlēm, bet to pirmajā kārtā piekāpās HC Lugano. Otrā sezona Iē izdevās labāka, viņš regulārajā sezonā aizvadīja 39 spēles, vidēji spēlē ielaižot 1.99 vārtus, un Fribourg-Gottéron sezonu to beidza trešajā vietā. Play-off ceturtdaļfinālā sešās spēlēs Frīburgas komanda uzvarēja HC Lugano, bet pusfinālā zaudēja SC Bern. Iē šajā sezonā kļuva par Šveices hokeja līgas vārtsargu ar vismazāk ielaistajiem vārtiem vidēji spēlē — regulārajā sezonā Iē vidēji spēlē ielaida 2.12 vārtus.
Pēc šīs sezonas beigās Iē četru gadu līgums ar līgums ar "Blackhawks" un viņš kļuva par neierobežoti brīvo aģentu.

Lausanne HC

Tā kā Iē neizdevās iekļūt kādā NHL komandā, viņš atgriezās Šveicē, parakstot 4 gadu līgumu ar NLB līgas (Šveices 2. līgas) klubu Lausanne HC. Jau pirmā sezonā izdevās veiksmīga gan Iē, gan visai komandai — tā uzvarēja NLB līgu, NLB līgas finālā uzvarot EHC Olten un Iē regulārajā sezonā aizvadot 36 spēles un 19 spēles izslēgšanas spēlēs, bet pārspēlēs par iekļūšanu Šveices hokeja līgā uzvarēja Langnavas "Tigers", tādējādi gan Lausanne HC, gan pats Iē atgriezās Šveices augstākajā līgā.
2013.—14. gada sezonā Iē aizvadīja 45 no komandas 50 spēlēm regulārajā Šveices hokeja līgas čempionātā, kur komanda ieņēma 8. vietu un kvalificējās izslēgšanas spēlēm. Tajās 1. kārtā Lausanne HC sērijā līdz 4 uzvarām ar 3-4 zaudēja nākamajiem Šveices čempioniem Cīrihes "Lions". Viņš aizvadīja 6 no 7 izslēgšanas spēlēm. Šajā sezonā Iē trešo reizi savā karjerā tika atzīts par Šveices hokeja līgas labāko vārtsargu, kā arī otro reizi kļuva par vārtsargu, kurš ielaidis vismazāk vārtus vidēji spēlē regulārajā sezonā — šoreiz tie bija 2.05 vārti.
2014.—15. gada sezonu, kas bija trešais no četriem Iē līguma gadiem, komanda aizvadīja ar līdzīgām sekmēm — regulārajā čempionātā ieņemta 7. vieta (Iē aizvadīja 37 no 50 spēlēm), bet izlēgšanas spēlēs 1. kārtā tika zaudēts ar tādu pašu rezultātu kā iepriekšējā gadā — 3-4, tikai šoreiz pret SC Bern (Iē aizvadīja visas septiņas spēles). Pēc šīs sezonas viņš ieguva balvu kā līgas labākais vārtsargs mediju vērtējumā un tika iekļauts Šveices hokeja līgas visu zvaigžņu komandā.
Iē Lozannas komandā pavadīja vēl trīs sezonas, lielākoties kā komandas pamatvārtsargs. Pēc 2017.—18. gada sezonas Iē 42. gadu vecumā beidza karjeru, bet palika komandā, kļūstot par Lausanne HC vārtsargu treneri.

Karjera izlasē

Iē Francijas izlases sastāvā ir piedalījies 2 olimpiskajās spēlēs (1998., 2002.), 13 augstākās divīzijas Pasaules čempionātos (1997., 1998., 1999., 2000., 2004., 2008., 2011., 2012., 2013., 2014., 2015., 2016., 2017.), divos Pirmās divīzijas pasaules čempionātos (2001., 2002.), četrās olimpisko spēļu kvalifikācijas sacensībās (2001., 2005., 2013., 2017.), vienā Pasaules čempionāts hokejā junioriem (B divīzijā, 1995.).