Kouls Porters

Jaunības gadi

Kouls Porters dzimis 1891. gada 9. jūnijā Peru, Indiānā. Viņa tēvs bija farmaceits Semjuels Fenviks Porters un māte Keita Koula. Portera Vectēvs, J. G. Kouls, bija multimiljonārs, kurš nodarbojās ar ogļu un rietumu koksnes biznesu. Kouls uzauga 750 akros dārzkopības rančo. Keita Koula apprecēja Semjuelu Porteru 1884. gadā, un viņiem piedzima divi bērni, Luiss un Reičela, kuri abi mira agrā bērnībā. Kouls sāka jāt ar zirgiem sešu gadu vecumā, un astoņu gadu vecumā sāka mācīties klavierspēli Indianas Mariona konservatorijā. Desmit gadu vecumā viņš jau bija sācis komponēt dziesmas, un viņa pirmais darbs saucās „Putnu dziesmas”. Viņa māte iepazīstināja viņu ar vijoli un klavierēm. Viņš arī apmeklēja Vorčesteras akadēmiju, Vorčesterā, Masačūsetsā 1905. gadā, un kādu privātskolu, kuru viņš pabeidza 1909. gadā kā pasniedzējs. Tajā vasarā viņš ceļoja pa Eiropu, tā bija izlaiduma dāvana no viņa vectēva. Tajā pašā gadā viņš uzsāka mācības Jēlas universitātē, un dzīvoja viens pats. 1910. gadā viņš publicēja savu pirmo dziesmu „Bridžeta MakGuaira”. Kamēr Porters mācījās Jēlā, viņš rakstīja futbola cīņas dziesmas iekļaujot Jēlas Bulldogu dziesmu un Bingo Eli Jēla, kas tika atskaņota Jēlas pusdienu hallē tieši pusdienu laikā. Divi viņa klasesbiedri bija dzejnieks Arhibalds Makleišs un Bils Krokers no Krokeru Banku ģimenes. Vēlāk viņš jau bija universitātes Glī kluba prezidents un futbola komandas kapteinis. Porters pabeidza Jēlas universitāti 1913. gadā un ieguva Bakalaura grādu. No 1913. gada līdz 1914. gadam viņš apmeklēja Hārvardas likumu skolu, un no 1914. līdz 1915. gadam Hārvārdas mūzikas skolu. Viņš dzīvoja vienās kopmītnēs kopā ar topošo ASV ģenerālsekretāru Dīnu Ačesonu, un viņi bija labi draugi.

Parīze un laulības, seksuālā orientācija

1917. gadā viņš devās uz Franciju un palīdzēja piegādāt pārtiku kara izpostītajiem ciematiem. 1918. gada aprīlī viņš pievienojās trīsdesmit otrajam lauka artilērijas pulkam un sadarbojās ar ASV kara atašeja biroju. Šajā laikā viņš satika savu nākamo sievu — Lindu Lī Tomasu. Tas notika brokastu laikā Ricas viesnīcā Parīzē. 1919. gadā viņš īrēja dzīvokli Parīzē un iestājās skolā, kas specializējas mūzikas komponēšanā. Porters mācījās kopā ar Vincentu Dindiju. 1919. gada 18. decembrī viņš apprecējās ar Lindu Lī Tomasu un devās medusmēnesī uz Francijas dienvidiem. Šīs laulības bija tīri „profesionālas”, jo Porters patiesībā bija homoseksuālis. Linda bija precējusies un šķīrusies ar avīzes redaktoru, un par viņu runāja kā par skaistu un ļoti slavenu sievieti Eiropā. Porteri apmetās Rū Monseirā Parīzē, kur viņi rīkoja vērienīgas viesības. 1923. gadā viņi pārcēlās uz Venēciju, Itālijā, kur viņi dzīvoja Rezzoniko pilī — bijušajā Elizabetes Baretas Brovningas un dzejnieka Roberta Brovninga mājvietā. Viņiem pat bija ekstravagants peldošs klubs, kas vienlaicīgi varēja uzņemt līdz pat 100 viesu.

Pusmūža gadi

1937. gada 24. oktobrī Ņujorkā kādās viesībās viņš nokrita no zirga un guva nopietnus savainojumus, abas viņa kājas bija sadragātas un bija arī nervu bojājumi. Viņš bija piesaistīts ratiņkrēslam uz pieciem gadiem, kuru laikā viņš pārcieta vairāk kā 30 operācijas, lai glābtu viņa kājas. Kamēr viņš atveseļojās, viņš uzrakstīja vairākus Brodvejas mūziklus.

Vēlākie gadi

1952. gada 3. augustā viņa māte mira no insulta. 1954. gada 20. maijā mira viņa sieva. 1958. gada 3. aprīlī viņš pārcieta savu 33. operāciju un viņa labā kāja tika amputēta, jo viņš visu laiku izjuta hroniskas sāpes. Viņš atteicās valkāt jebkādas protēzes vai palīgierīces, un dzīvoja kā atstumtais savā Ņujorkas dzīvoklī. Porters sāka rast mierinājumu alkoholā. Viņš pilnībā atteicās apmeklēt jebkādus viņam veltītus pasākumus, pat viņa pašā 70 gadu jubilejas svinības, ko viņa draugi noorganizēja Orfeja teātrī, Ņujorkā. Pēc šķietami veiksmīgās nierakmeņu operācijas 1964. gada 15. oktobrī viņš mira no nieru mazspējas.