google/wiki40b huggingface dataset:
Ieva Kubliņa

Karjera

Karjeru sākusi Latvijā TTT Rapa sastāvā, 1999. gadā kļuvusi par Latvijas čempioni. 1999. gadā startējusi ASV vidusskolu čempionātā Trinity Episcopal School skolas sastāvā. Laikā no 2000. līdz 2004. gadam pārstāvējusi Virdžīnijas Tehniskās universitātes basketbola komandu Virginia Tech Hokies NCAA, pēdējā gadā tika iekļūts arī izslēgšanas spēlēs. 2014. gada septembrī tika paziņots, ka basketboliste tiks uzņemta universitātes slavas zālē. 2004. gadā Kubliņa kļuva pirmo latvieti, kas tikusi izraudzīta WNBA draftā — viņu Indiānas "Fever" izvēlējās ar kopējo 31. kārtas numuru. 2004.—2005. gada sezonā sākusi profesionāles karjeru, sezonas pirmajā pusē spēlējusi Ungārijas līgas klubā Miškolcas DKSK, sezonas vidū pārgāja uz Lietuvas Viļņas "Lietuvos Telekomas" klubu. "Lietuvos Telekomas" sastāvā šajā sezonā izcīnīja 3. vietu Eirolīgā, kā arī Lietuvas čempiones titulu. 2005.—2006. gada sezonā kluba sastāvā tika izcīnīta uzvara Lietuvas un Baltijas čempionātā, kā arī 4. vieta Eirolīgā.
2006.—2007. gada sezonā Kubliņa pārstāvēja Francijas līgas klubu Mondevilas USO, ar ko tika sasniegts astotdaļfināls Eirolīgā un pusfināls Francijas čempionātā. Nākamo sezonu aizvadīja Krievijas čempionāta klubā Maskavas "Dinamo", tā sastāvā tika izcīnīta 9. vieta Krievijas čempionātā un sasniegts ceturtdaļfināls Eirolīgā. 2008.—2009. gada sezonu uzsāka Rīgas TTT, kur bija komandas kapteine, tomēr sezonas vidū pārgāja uz Čehijas klubu Prāgas USK. Tā sastāvā 2009. gadā kļuva par Čehijas čempioni, 2010. gadā tika izcīnīts Čehijas kauss. 2010.—2011. gada sezonā spēlēja Ungārijas klubā SEAT Lami-Véd Győr.
2011. gada jūlijā parakstīja līgumu ar Francijas līgas klubu CJM Bourges Basket. Tā sastāvā kļuva par 2011.—2012. gada sezonas Francijas līgas čempioni, kā arī sasniedza Francijas kausa finālu. Pēc 2011.—2012. gada sezonas beigām pārgāja uz Ungārijas līgas klubu Ģēras "Uni Seat", kuru finansiālu problēmu dēļ pameta 2013. gada janvārī. Pēc tam viņa pievienojās Turcijas līgas klubam Stambulas "Fenerbahçe". 2013. gada janvārī kļuva par pirmo Latvijas basketbolisti, kas 21. gadsimtā Eirolīgā aizvadījusi vismaz 100 spēles (starp vīriešiem un sievietēm). "Fenerbahçe" sastāvā 2012.—2013. gada sezonā tika sasniegts fināls Eirolīgā, kurā tika zaudēts Anetes Jēkabsones-Žogotas pārstāvētajam Krievijas Superlīgas klubam Jekaterinburgas UGMK. Tāpat tika izcīnīta uzvara Turcijas čempionātā. 2014. gada janvārī pievienojās Ungārijas klubam Pēčas PEAC, kura sastāvā izcīnīja Ungārijas čempionāta sudraba medaļu.
2014. gada decembrī paziņojusi par karjeras beigšanu.

Latvijas izlase

Latvijas izlasē debitējusi 2001. gada 14. maijā. Kopā ar Latvijas sieviešu izlasi ir izcīnījusi 6. vietu 2005. gada Eiropas čempionātā Turcijā, 4. vietu 2007. gada Eiropas čempionātā Itālijā, 8. vietu 2011. gada Eiropas čempionātā Polijā un dalītu 9.—12. vietu 2008. gada Pekinas Olimpiskajās spēlēs. Pēc starta 2011. gada Eiropas čempionātā viņa paziņoja par karjeras beigšanu izlasē.
Guzele Manjurova

Biogrāfija

Guzele Manjurova piedzima 1978. gadā Mordovijas galvaspilsētā Saranskā, kur viņas vecāki bija ieceļojuši no neliela Mordovijas tatāru ciema. Četrpadsmit gadu vecumā viņa sāka nodarboties ar aikido. 2001. gadā Maskavā viņa apmeklēja PSRS brīvās cīņas čempionātu. Redzētā iespaidā viņa pieņēma lēmumu — nomainīt sporta vedu un sāka trenēties brīvajā cīņā trenera A. Kolivanova vadībā. Jau pēc diviem gadiem, 2004. gadā viņa uzvarēja Eiropas brīvās cīņas čempionātā un ieguva sudraba medaļu olimpiskajās spēlēs Atenās. 
2005. un 2007. gadā Guzele uzvarēja Krievijas čempionātā. Uz 2008. gada olimpiādi viņa netika, jo vietu Krievijas olimpiskajā komandā ieguva Jeļena Perepjolkina (2008. gada Krievijas čempione), kas uzvarēja abus konkurenšu kontroles cīņā. 
2010. gadā Manjurova nomainīja pilsonību un sāka sacensībās piedalīties no Kazahstānas. Pārstāvot Kazahstānu viņa pēc kārtas uzvarēja trijos Āzijas čempionātos (2010—2012). 2011. gada pasaules čempionātā Stambulā ieņēma piekto vietu un ieguva tiesības piedalīties 2012. gada olimpiskajās spēlēs Londonā, kur izcīnīja bronzas medaļu. Pēc olimpiādes Manjurovu iecēla par Kazahstānas sieviešu izlases galveno treneri.
2016. gadā Manjurova izcīnīja sudraba medaļu olimpiskajās spēlēs Riodežaneiro.
Saranskā regulāri notiek brīvās cīņas turnīri, kurā izcīna Guzelas Manjurovas balvu.
Čudova

Vēsture

Čudovas ciems rakstos pirmoreiz minēts 1539. gadā. 1849. gadā netālu no ciema tika uzcelta Pēterburgas - Maskavas dzelzceļa līnija un pie stacijas sāka veidoties mūsdienu Čudova. 1871. gadā Čudova kļuva par dzelzceļa mezglu, jo Čudova kļuva par Novgorodas - Čudovas šaursliežu dzelzceļa līnijas galastaciju. 1923. gadā pilsēta kļuva par pilsētciematu, bet 1937. gadā tai tika piešķirtas pilsētas tiesības. Otrā pasaules kara laikā pilsēta no 1941. gada 20. augusta līdz 1944. gada 29. janvārim atradās vācu okupācijā. Pēc Černobiļas AES katastrofas 1986. gadā no radiācijas zonas uz Čudovu pārcēlās ievērojams skaits romu. 2006. gadā pilsētā bija 218 romu mājsaimniecību.

Cilvēki

Čudovā no 1871. līdz 1876. gadam vasaras pavadīja dzejnieks Nikolajs Ņekrasovs (Николай Алексеевич Некрасов, 1821 — 1877). Mūsdienās dzejnieka mājā iekārtots muzejs.
Dānijas karogs

Karoga izcelsme

Kā vēsta leģenda, karogs esot nokritis no debesīm 1219. gada 15. jūnijā notiekošās Lindanises kaujas laikā starp Valdemāra II vadītajiem dāņu un vācu krustnešiem un karaļa vasaļa, rietumslāvu kņaza Viclava karadraudzi, kam uzbrukuši igauņu pagānu karaspēks. Karogs no debesīm esot nokritis brīdī, kad Valdemāra II vadītajam karaspēkam klājies smagi, un Lundas arhibīskaps Andreass Sunesens ar izmisīgām lūgšanām vērsies pēc Dieva pēc palīdzības. Tas esot bijis pagrieziena punkts kaujas gaitā un palīdzējis Valdemāra II karaspēkam tomēr izcīnīt uzvaru.
Livonijas hronikas Lindanises kaujas aprakstā gan par karogu nekas nav minēts, bet norādīts, ka kaujā nogalināts jaunieceltais Igaunijas bīskaps Teoderihs no Turaidas. Pēc citas, mazāk populāras leģendas, Dānijas karoga nokrišana no debesīm tiek minēta saistībā ar kādu citu Livonijā 1208. gadā notikušu kauju. Tomēr, neskatoties uz to, par Dānijas karoga dzimšanas dienu uzskata tieši 1219. gada 15. jūniju.
Pirmais avots, kas apstiprina tiešu Dānijas karoga saistību ar dāņu karali, atrodams nīderlandiešu ģerboņu kolekcijā, kas veidota laikā starp 1340. un 1370. gadu.
Aleksandrs Guļajevs

Dzīves gājums

Dzimis 1908. gadā Pēterburgā. Tēvs — metalurgs, māte — skolotāja. 1923. gadā kopā ar ģimeni pārcēlies dzīvot uz Maskavu.
Tehnisko zinātņu doktors, profesors, KPFSR Nopelniem bagātais zinātnes un tehnikas darbinieks. Zinātniskā darba profils — metālzinība un metālu termiskā apstrāde. Vairāk nekā 400 zinātnisku darbu autors, tai skaitā mācību grāmatām "Металловедение" (Metālzinība, 6 izdevumi), "Термическая обработка стали" (Tērauda termiskā apstrāde, 3 izdevumi). Strādājis I. P. Bardina vārdā nosauktā centrālā melnās metalurģijas zinātniski—pētnieciskā institūtā. Bijis žurnāla "Металловедение и термическая обработка металлов" galvenais redaktors.

Sasniegumi šaha kompozīcija

Kopš 1924. gada publicējis vairāk par 600 šaha šaha kompozīcijas, no tām vairāk nekā 350 apbalvotas, tai skaitā vairāk par 120 ar pirmo godalgu.).
A. Guļajevs bijis divkārtīgs PSRS čempions šaha kompozīcijā: 1. čempionātā (1947) divvilčos un 15. čempionātā (1984) trīsvilčos, četras reizes bijis otrais trīsvilčos.
1956. gadā FIDE viņam piešķīra starptautiskā tiesneša kategoriju un 1988. gadā lielmeistara titulu šaha kompozīcijā.
A. Guļajevs ieguvis 83,67 FIDE albumu punktus.
Nikolā Batēns

Karjera

Karjeru uzsāka Francijas augstākās līgas klubā Le Mans Sarthe Basket. 2008. gada NBA draftā viņu Hjūstonas "Rockets" izraudzījās ar kopējo 25. kārtas numuru, taču tiesības uz spēlētāju tika atdotas Portlendas "Trail Blazers". Individuāli veiksmīgākā sezona viņam bijusi 2010.—2011. gada NBA sezona, kad 80 spēlēs vidēji guva 12,4 punktus spēlē, savāca 4,5 atlēkušās bumbas. 2011. gada augustā, 2011. gada NBA lokauta laikā, parakstīja viena gada līgumu ar Francijas līgas klubu Nansī SLUC, kas bija spēkā līdz NBA lokauta beigām. Pēc tam atgriezās "Trail Blazers".
2015. gada 24. jūnijā, N. Batēns tika aizmainīts uz Šarlotas "Hornets" pret Džeraldu Hendersonu un Noā Vonlehu. 2016. gada 7. jūlijā noslēdza piecu gadu līgumu ar "Hornets" 120 miljonu dolāru vērtibā.
Francijas izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu 2011. gada Eiropas čempionātā, zelta medaļu 2013. gada Eiropas čempionātā un bronzas medaļu 2014. gada Pasaules kausā.
2019. gada UEFA Čempionu līgas fināls

Stadions

Šī ir piektā reize, kad UEFA Čempionu līgas (ieskaitot Eiropas čempionvienību kausu) fināls notiek Madridē. Iepriekšējās reizes (1957, 1969, 1980, 2010) tas tika rīkots Santiago Bernabéu stadionā. Par 2019. gada UEFA Čempionu līgas fināla norises vietu Wanda Metropolitano stadions tika izvēlēts 2017. gada 20. septembrī UEFA izpildkomitejas sanāksmē Nionā. Tas ir Madrides "Atletico" mājas spēļu stadions. Pēc pēdējās renovācijas tas tika atvērts 2017. gada septembrī. Stadiona ietilpība pārsniedz 67 000 vietu.
Virca kolba

Virca kolba jeb destilācijas kolba ir destilēšanai paredzēta apaļkolba ar slīpu novaduli Lībiga dzesinātāja pieslēgšanai. Trauks nosaukts franču ķīmiķa Šarla Virca (Charles Adolphe Würtz) vārdā. Virca kolbu tilpums var būt no 75 ml līdz 1,5 l. Virca kolbai nemēdz būt šlifa kakls. Kā Virca kolbu var izmantot arī parasto apaļkolbu, pievienojot tai tā saucamo Virca pāreju.

Izmantošana

Virca kolbu kopā ar Lībiga dzesinātāju izmanto destilēšanai atmosfēras spiedienā, kā arī gāzu iegūšanai. Šo kolbu iestiprina laboratorijas statīvā un karsē ar Bunzena degli vai citu sildierīci. Kolbas kakliņā ievieto aizbāzni ar termometru destilējamā šķidruma temperatūras kontrolei.
20. ieroču SS grenadieru divīzija (igauņu Nr. 1)

20. ieroču SS grenadieru divīzija (igauņu Nr. 1) (vācu: 20.Waffen-Grenadier-Division der SS (estnische Nr. 1)) bija igauņu militārs formējums Otrā pasaules kara laikā, kas tika izveidots 1944. gada 25. maijā. Divīzija cīnījās ar Sarkano armiju austrumu frontē un kapitulēja 1945. gada maijā, padodoties Sabiedrotajiem.
Pokémon: Indigo League

Tēli

Ešs Kečums
Mistija
Broks
Džesija
Džeimss
Eša Pikačū
Raķešu komandas Mjau
Organizācija

Organizācija (franču: organisation) ir indivīdu apvienība, kas apvienojusies vai ir apvienota, kādu kopīgu mērķu realizēšanai. Ar šo vārdu var saprast arī noteiktu struktūru, uzbūvi, sistēmu, kurā ir organizēta kāda grupa, cilvēka apvienība.
Tiek izdalītas sabiedriskās un politiskās organizācijās. Sabiedriskās organizācijās cilvēki apvienojas brīvprātīgi un to vieno kopīgs mērķis, kas ir fiksēts statūtos vai citos dokumentos. Politiskā organizācijā cilvēki arī apvienojas brīvprātīgi, tomēr tai ir raksturīga institucionalizēta, strukturēta uzbūve. Tā pauž noteiktus politiskos mērķus un realizē politisko programmu, piedaloties politikā, valsts pārvaldīšanā un citviet. Politiskā organizācija parasti ir partija. Objektīvi abos gadījumos šīs cilvēku apvienības veic politisko darbību, jo tās piedalās sabiedrības pārvaldīšanā.
Organizācija var būt arī struktūra, uzbūve, piemēram, uzņēmuma uzbūve vai arī ražošanas vadīšanas sistēma.
Pansija pilī

"Pansija pilī" ir latviešu rakstnieka Anšlava Eglīša atmiņu romāns, sarakstīts 1962. gadā, laikā, kad autors dzīvoja emigrācijā ASV. Romānā darbība noris Inciemā, autors apraksta savu jaunību Latvijas Republikas starpkaru periodā. Romānā aprakstītas daudzas ievērojamas tālaika Latvijas kultūras personības, kas viesojušās pie Eglīšu ģimenes. Autors pats zīmējis ilustrācijas.
Aleksandrs Lakazets

Karjera

2010. gada vasarā Lakazets parakstīja savu pirmo pofesionālo līgumu ar Lionas "Olympique". Lakazets pavisam Lionā guva 100 vārtus.
2017. gada vasarā Lakazets pievienojās Londonas klubam Arsenal FC. Debijas spēlē Premjerlīgā Lakazets guva vārtus jau 94. sekundē un palīdzēja Arsenal uzvarēt Leicester City.
Francijas futbola izlasē 11 spēlēs guvis 1 vārtus.
Pašvaldība

Pašvaldība jeb municipalitāte (latīņu: municipium — 'pilsēta ar pašpārvaldes tiesībām') ir administratīvi teritoriāla vienība valsts sastāvā ar noteiktu teritoriju un tajā dzīvojošiem iedzīvotājiem. Parasti pašvaldība izvietota ap pilsētu vai citu apdzīvotu vietu vai to grupu. Vairumā valstu pašvaldība ir mazākā administratīvi teritoriālā vienība.

Pašvaldības Latvijā

Pēc vietējo pašvaldību administratīvi teritoriālās reformas, kas noslēdzās ar vietējo pašvaldību vēlēšanām 2009. gada 6. jūnijā, Latvijā ir viena līmeņa pašvaldības — 110 novadi un deviņas republikas pilsētas (Rīga, Jūrmala, Liepāja, Ventspils, Daugavpils, Rēzekne, Jēkabpils, Valmiera un Jelgava).
Līdz reformai Latvijā bija 26 rajonu pašvaldības un 527 vietējās pašvaldības, tai skaitā — 53 rajona un 7 republikas pilsētas; 35 novadi.
Reformas rezultātā pagasti un pilsētas varēja apvienoties, izveidojot plašākas administratīvi teritoriālas vienības — novadus. Līdz ar to tika panākta lielāka mēroga ekonomija un racionālāk tiek sadalīti vietējie resursi. Vienlaikus tika veikta rajona pašvaldību reorganizācija, to funkcijas nododot novadiem un plānošanas reģioniem.
Reformas mērķis bija izveidot ekonomiski attīstīties spējīgas administratīvās teritorijas (novadus) ar vietējām pašvaldībām, kas nodrošinātu pakalpojumu sniegšanu iedzīvotājiem augstākā kvalitatīvā līmenī, nekā tas bija iespējams līdz šim.
Pašvaldību kompetencē ietilpst svarīgāko sociālo pakalpojumu sniegšana tās teritorijā dzīvojošiem iedzīvotājiem. Tai skaitā, komunālie pakalpojumi, teritorijas labiekārtošana un tās sanitārā tīrība, nodrošināt iedzīvotāju izglītību, rūpēties par kultūras pasākumiem, sekmēt vietējo un nacionālo tradīciju un kultūras vērtību saglabāšanu. Pašvaldības nodrošina veselības aprūpes pieejamību, kā arī veicina iedzīvotāju veselīgu dzīvesveidu, nodrošina iedzīvotājiem sociālo palīdzību, sniedz palīdzību iedzīvotājiem mājokļu jautājumu risināšanā, sekmē uzņēmējdarbību, rūpējas par nodarbinātību, gādā par sabiedrisko kārtību, nosaka zemes izmantošanas un apbūves kārtību, organizē sabiedriskā transporta pakalpojumus. Plašāk pašvaldību kompetenci, tiesības un pienākumus Latvijā regulē likums "Par pašvaldībām".
Morzes kods

Morzes kods, saukts arī par Morzes alfabētu, ir metode, ar kuru pārraida burtus, ciparus un pieturzīmes, izmantojot speciālas garu un īsu signālu sekvences jeb tā saucamās svītras un punktus. Kodu izgudroja un ieviesa Semjuels Morze 19. gadsimta sākumā telegrāfa vajadzībām.
Vienas svītras ilgums vienāds ar trīs punktu kopējo ilgumu. Pauze starp vienā burtā ietilpstošām signālu sekvencēm vienāda ar viena punkta ilgumu. Pauze starp diviem burtiem vienāda ar vienas svītras (3 punktu) ilgumu. Pauze starp vārdiem vienāda ar 7 punktu ilgumu.
Eižens Zinkelis

Dzīvesgājums

Dzimis 1880. gada 26. augustā Daugavpilī. Studēja Augstākajā tehniskajā skolā Vācijā, ko beidza ar inženiera-mašīnbūvētāja diplomu. Bija Daugavpils brīvprātīgās ugunsdzēsēju biedrības priekšnieks, darbojās Daugavpils pilsētas pašvaldībā. Latvijas SPR laikā 1919. gadā apcietināts un apsūdzēts par mēģinājumu veikt politisko apvērsumu, izglābies no nošaušanas.
Pēc Daugavpils atbrīvošanas 1920. gada 12. janvārī ievēlēts par Daugavpils pilsētas galvu (1920-1923), pēc tam Daugavpils pilsētas domes loceklis (1922-1928). Vēlāk strādāja par dzelzceļa inženieri.                                              
1939. gadā izceļoja uz Vācijas okupēto Polijas daļu. 
Miris 1947. gadā Berlīnes tuvumā.

Ģimene

Sieva Vilhelmīne Zinkelis, dzimusi Varkalns, meita Florence, dēls Leo.
Koka aizsargmehānisms bojājumu ierobežošanai

Teorētiskais pamatojums

Tradicionālā koncepcija par bojājuma izplatīšanos dzīvā koksnē tika izstrādāta 19. g.s. To izstrādāja vācu mežsargs Roberts Hartings (Robert Hartig), kas bija pirmais meža patologs. Tradicionālā teorija uzskata, ka no bojājuma dzīvā koksnē sēnes un baktērijas tajā izplatās nekontrolēti un haotiski. Teorija, ko izstrādāja   Alekss Šaigo (Alex Shigo) 1977.gadā, apstiprina, ka patogēni kokā iekļūst caur brūci, bet turpmākā mikroorganismu attīstība ir cieši saistīta ar koka reakciju uz bojājumu ar ķīmiskām un fizikālām izmaiņām šūnās. Pamatojoties uz daudzu gadu novērojumiem un arboristu praksi, Dr. A. Šaigo  kompartmentalizāciju, kas ir dabisks fizioloģisks process, nosauca par KABI (angliski CODIT) - koka aizsargmehānismu bojājuma ierobežošanai.

Praktiskā nozīme

Izprotot to, kā koki reaģē ar CODIT uz bojājumu, iespējams pasargāt kokus no pārsteidzīgas nociršanas. Piemēram, arboristi bieži tiek aicināti, lai novērtētu cilvēku nodarījumu kokam, kā arī koka apdraudējumu īpašumam un cilvēkiem. Zinot kā koks reaģē uz bojājumu un patogēnu izplatību tajā, kokaugu vērtējums ir precīzāks, tādējādi novēršot nevajadzīgas koku ciršanu, īpašumu bojājumus vai apdraudējumu cilvēkiem. Piemēram, bērzu sulu tecināšanai kokā tiek urbti caurumi, neatgriezeniski bojājot koku, kas nākotnē kļūst potenciāli par bīstamo koku un rada apdraudējumu īpašumiem un cilvēkiem. Izprotot šo koku fizioloģijas procesu ir iespējams efektīvāk rūpēties par kokiem, kuriem ir jau redzami trupes bojājumi. CODIT ir palīdzējis koku īpašniekiem labāk saprast sekas koku galotņošanai.
Carmen Horrendum

Sižets

2. pasaules kara laiks Krievijas kara hospitālī, kur ārstējas sievietes, kurām dzīves sakropļojis karš. Lielākā daļa no dzīves vairs neko negaida, un tikai Inga tic nākotnei.
Jānis Ločmelis

Dzīvesgājums

Dzimis 1936. gada 28. oktobrī Briežuciema pagasta Briežusalas ciemā zemnieka Jāzepa Ločmeļa un viņa sievas Anastasijas 13 bērnu ģimenē kā 9 bērns. Mācījās Rekavas vidusskolā, kuru beidza 1955. gadā un iestājās PSRS Kara flotes Krasta artilērijas augstskolā (krievu: Краснознаменное училище береговой артиллерии ВМС) Rīgā, mācības turpināja Nahimova Melnās jūras kara flotes augstskolā Sevastopolē. 
Dienēja PSRS Melnās jūras karaflotē, no 1970. gada Baltijas jūras kara flotē, sākumā Daugavgrīvā, no 1973. gada Liepājas Karostā kā brigādes komandiera vietnieks. 
Bija viens no 1975. gada 9. novembra kaujas operācijas vadītājiem pret Rīgas jūras līcī esošo pretzemūdeņu kuģi Storoževoj (Сторожевой), uz kura bija sākusies pret PSRS vadību vērsta sacelšanās.
1985. gadā viņu iecēla par Latvijas PSR paramilitārās organizācijas ДОСААФ (Добровольное общество содействия армии, авиации и флоту) Centrālkomitejas priekšsēdētāju un 1988. gadā paaugstināja kontradmirāļa pakāpē. 
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas sāka nodarboties ar uzņēmējdarbību, bija azartspēļu firmas “Admirāļu klubs” līdzīpašnieks, SIA “Reho” valdes līdzpriekšsēdētājs un SIA “Apsardzes centrs “Jaguārs” līdzīpašnieks. Iegādājās zemi (22,3 ha) un lauku mājas Sēmes pagastā. 
Iestājās 1994. gadā izveidotajā Tautas saskaņas partijā, ievēlēts par Rīgas domes deputātu (2001— 2005), bija Drošības un kārtības komitejas vadītāja vietnieks. Kandidēja 9. Saeimas vēlēšanās no partiju apvienības "Dzimtene" saraksta, taču netika ievēlēts.
Pēc 2017. gada Rīgas domes vēlēšanām atkārtoti kļuva par Rīgas domes deputātu.
Vasīlijs Kļimenko

Dzīvesgājums

Dzimis 1868. gada 13. aprīlī Odesā kara inženiera Nikolaja Kļimenko ģimenē. Studēja Pēterburgas kara medicīnas akadēmijā (līdz 1893. gadam). Strādāja par kara ārstu (1893—1900), 1895. gadā aizstāvēja Dr. med. grādu. Papildinājās Cīrihes Pedagoģiskajā institūtā (1901—1903) un Bernes bakterioloģiskajā institūtā (1904).                 
Sākoties krievu—japāņu karam, V. Kļimenko 1904. gadā atgriezās Krievijas impērijā, vadīja Čitas Sarkanā Krusta lazareti. Pēc kara beigām bija Pēterburgas eksperimentālās medicīnas institūta asistents (1905—1913), vēlāk nodaļas vadītājs (1913—1918). Līdztekus privātdocents Pēterburgas Kara medicīnas akadēmijā (1908) un Nikolaja bērnu slimnīcas nodaļas vadītājs (1909—1915).                 
Krievijas pilsoņu kara laikā medicīniskās bakterioloģijas profesors Samaras Universitātē (1919).               
1920. gadā V. Kļimenko emigrēja uz Latviju, 1921. gada 15. augustā tika ievēlēts par LU iekšķīgo un lipīgo slimību profesoru un Latvijas Universitātes medicīnas fakultātes Iekšķīgo slimību diagnostikas un propedeitikas katedras vadītāju. Pensionējās 1938. gadā.               
Miris 1941. gada 19. oktobrī, apglabāts Pokrova kapos.
FK Venta

Iegūtās vietas Latvijas čempionātā

* Neskaitot Virslīgas klubu otrās komandas, kuras 1. līgas čempionātā startēja ārpus konkurences.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Venecuēlā

Sarakstā apkopotas tās vietas Venecuēlā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Venecuēlas ir iekļautas 3 vietas (2 kultūras objekti un 1 dabas objekts), savukārt 3 vietas ir iekļautas kandidātu sarakstā. Koro un tās osta ir iekļauta Apdraudēto objektu sarakstā. Venecuēla Pasaules mantojuma konvenciju ratificējusi 1990. gada 30. oktobrī.
Labvēlīgais Tips

Biogrāfija

Labvēlīgo Tipu 1992. gadā dibināja solists Andris Freidenfelds un ģitārists Ģirts Lūsis. Iesākumā grupas darbība bija vairāk kā joks, nekā nopietns pasākums, grupa uzstājās dažādos Latvijas mūzikas pasākumos. Reāli grupas darbība aizsākās 1995. gadā, kad tai pievienojās taustiņinstrumentālists Normunds Jakušonoks, Andris Ābelīte un Kaspars Tīmanis. Grupas debijas albums "Alumīnija cūka" klajā nāca 1995. gada 1. aprīlī, kas aizsāka grupas tradīciju albumu izdot tieši 1. aprīlī. Albums saņēma Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvu kā labākais pop & rock & dance albums. 1996. gadā klajā nāca otrais Labvēlīgā Tipa albums "Pilots Antons Šmits", savukārt 1997. gadā - albums "Pumpa", kas tika ieguva Gada balvu par labāko šlāgeru mūzikas albumu. 1997. gadā grupai pievienojās Ainis Zavackis un Pēteris Liepiņš.
1998. gadā iznāca nākamais Labvēlīgā Tipa albums "Tā, lūk, man iet", savukārt 1999. gadā klajā nāca pirmā grupas labāko dziesmu izlase "Tipa labākās dziesmas". 2000. gadā grupa atgriezās ar piekto albumu "Atkārtot!". 2001. gadā grupa pagaidām vienīgo reizi piedalījās Latvijas Eirovīzijas nacionālajā atlasē ar dziesmu "Koka klucis Konstantīns". Dziesmai sekoja arī albums "Eiropa mūs nesapratīs". Grupa turpināja katru gadu izdot pa albumam, tādējādi 2002. gadā klajā nāca alums "Mūzika iereibušiem cilvēkiem". 2003. gadā Labvēlīgais Tips izdeva nākamo izlasi - "Tipa dejas", kurā tika ievietotas populārāko dziesmu deju mūzikas versijas. 2004. gads bija pagaidām vienīgais kopš 1995. gada, kad netika izdots neviens albums, bet 2005. gadā klajā nāca Labvēlīgā Tipa pirmā albuma "Alumīnija cūka" jubilejas disks - "Alumīnija cūka (10 gadu jubilejas izdevums)".
2005. gada pavasarī Latvijas radiostacijās parādījās dziesma "Pīrādziņ, nāc ārā", kas kļuva par vienu no grupas vispopulārākajām dziesmām. Šai dziesmai 2006. gadā sekoja Labvēlīgā Tipa albums "Naukšēnu disko", no kura pazīstamākās dziesmas ir "Laptops", "Mazās kalnu ielas samurajs" un "Aizlidot". "Naukšēnu disko" tika atzīts par gada labāko pop albumu. 2007. gadā grupa izdeva albumu "Svīres tango". Šajā pašā gadā grupu atstāja trompetists Andris Ābelīte, bet viņa vietā nāca Oskars Ozoliņš. 2010. gadā tika izdots nākamais albums "Kurvis". Tad 7 gadus vairāk netika albumi izdoti. Bet 2017. gadā izdeva, pagaidām, jaunāko albumu "Kaste".