Nepilsoņi (Latvija)

Statuss, atšķirības tiesībās

Nepilsoņiem Latvijā ir ievērojami plašākas tiesības nekā bezvalstniekiem — personām, kam nav valstiskās piederības. Nepilsoņiem turpretī ir, piemēram, Latvijas Republikas nepilsoņu pases, Latvijas Republikas diplomātiskā aizsardzība ārzemēs un tiesības dzīvot Latvijas teritorijā, neprasot uzturēšanās atļauju. Tā, Satversmes tiesa sprieduma par nepilsoņa statusa atņemšanas iespējām 17. punktā atzina, ka "nepilsoņu tiesiskā saikne ar Latviju tiek zināmā mērā atzīta un uz tās pamata ir radušies savstarpēji pienākumi un tiesības. Tas izriet no Latvijas Satversmes 98. panta, kas citastarp noteic, ka ikvienam, kam ir Latvijas pase, ir tiesības uz valsts aizsardzību un tiesības brīvi atgriezties Latvijā".
Latvijas Republika pamato viedokli, ka nepilsoņi nav ANO 1954. gada Konvencijas par apatrīdu statusu subjekti, atsaucoties uz to, ka nepilsoņiem paredzētas plašākas tiesības nekā šīs konvencijas subjektiem. ANO Augstā Komisāra bēgļu lietās pārvalde nepieskaita Latvijas nepilsoņus pie 1954. gada Konvencijas par apatrīdu statusu subjektiem, bet iekļauj viņus savā personu bez pilsonības statistikā; ANO Speciālais ziņotājs par mūsdienu rasisma formām, rasu diskrimināciju un saistītu neiecietību sauc nepilsoņus par apatrīdiem (stateless persons) un atsaucas uz 1961. g. konvenciju, iesakot pārskatīt naturalizācijas prasības. Latvijas Republikas Tiesībsargs R. Apsītis secināja, ka nepilsoņu īpašais tiesiskais statuss "ir apšaubāms no starptautisko tiesību viedokļa"
Latvijas nepilsoņiem nav vēlēšanu tiesību (arī pašvaldību vēlēšanās, atšķirībā no Igaunijas nepilsoņiem), kaut gan viņi var būt Latvijas partiju biedri un ziedot partijām. Pastāv arī ierobežojumi sociālajās un ekonomiskajās tiesībās: profesionālajā darbībā, nekustamo īpašumu iegādē, pensijas stāža aprēķināšanā (sk. Andrejeva pret Latviju), iespējās bez vīzām braukt virknē ārvalstu (2007. gada janvārī šī iespēja paverās nepilsoņiem vairumā ES valstu un Īslandē), studijās vairākas augstskolās, ieroču nēsāšanās un privatizācijas sertifikātu saņemšanas jomā u. c.

Naturalizācijas iespējas

Naturalizācija Latvijā sākās 1995. gada februārī, tomēr līdz 1998. gada beigām vairumam nepilsoņu nebija tiesību naturalizēties tā saucamo "naturalizācijas logu" dēļ. Līdz šim laikam daudziem nepilsoņiem naturalizācija ir liegta Pilsonības likuma 11. panta dēļ (personas, kas no padomju armijas demobilizējās Latvijā; virknes 1991. gada federālistisko organizāciju, ieskaitot LKP, darboņi; kriminālnoziedznieki; esošie ārvalstu publisko iestāžu darbinieki; bijušie VDK un ārvalstu speciālo dienestu darbinieki un aģenti; pēc tiesas sprieduma — "totalitārisma ideju vai nacionālā vai rasu naida vai nesaticības" paudēji un personas, kuras
"antikonstitucionālām metodēm vērsušās pret Latvijas neatkarību, demokrātisko parlamentāro valsts iekārtu vai pastāvošo valsts varu"). Reģistrācijas kārtībā LR pilsonību var iegūt latviešu mācībvalodas skolu pilnu kursu beidzēji un nepilsoņu bērni, kas piedzima pēc 1991. gada 21. augusta.
Pārējiem nepilsoņiem, lai naturalizētos, jāparaksta solījumu būt uzticīgam Latvijas Republikai, jāsamaksā valsts nodeva, jānokārto eksāmeni Satversmes un himnas zināšanās, latviešu valodā un Latvijas vēsturē (cita starpā iespējams tāds jautājums, kā 1940. gada notikumu Latvijā kvalifikācija, kur par pareizo tiek uzskatīta atbilde "okupācija"). Valsts tomēr var atteikt personai pilsonību, pat ja tā izpilda šīs prasības, tomēr tiek uzskatīts, ka personas rīcība bijusi pretrunā ar doto solījumu būt uzticīgam Latvijas Republikai (sk. Jurijs Petropavlovskis). Pēc Naturalizācijas pārvaldes datiem naturalizācijas process vidēji ilgst 7—8 mēnešus. Līdz 2011. gada septembra beigām bija naturalizējušies 136 897 cilvēki (pārsvara nepilsoņi, tomer arī bezvalstnieki un ārvalstnieki). Visvairāk naturalizācijas iesniegumu bija 2004. gadā — 21 297 (2009. gadā — 3470); respektīvi, visvairāk naturalizēto bija 2005. gadā — 19 169 (2009. gadā — 2080).
2003. gada aptaujā 6825 Latvijas nepilsoņiem atbildot uz jautājumu "Kāpēc jūs neizmantojat iespēju iegūt Latvijas pilsonību?", tika minēti šādi iemesli: pārliecība, ka pilsonība viņiem pienākas automātiski — 34,2%, latviešu valodas prasmes problēmas — 23,2%, vēstures eksāmena kārtošana — 20,5%, mazāki izdevumi Krievijas un citu valstu vīzām — 20,2%, nodevas apmērs — 20,2%.
2010. gadā Latvijas pilsonību naturalizācijas kārtībā ieguva 2336 cilvēki, bet Krievijas Federācijas pilsonību, atsakoties no Latvijas nepilsoņa statusa, pieņēma 5768 cilvēki. Savukārt 2011.gadā naturalizējās 2467, bet Krievijas pilsonību pieņēma 2884 nepilsoņi.
Šo procesu rezultātā Krievijas pilsoņu skaits Latvijā ievērojami palielinājās: ja 1997. gadā Latvijā dzīvoja ap 8000 cilvēku ar Krievijas pasi, tad 2011. gadā Krievijas pilsoņu skaits pārsniedza 40 000. To veicina Krievijas likumi, kas atvieglo pilsonības piešķiršanu bijušās PSRS iedzīvotājiem. Daudziem nepilsoņiem iegūt Krievijas pilsonību šķiet vienkāršāk, nekā nokārtot naturalizācijas eksāmenus, kuros tiek prasītas latviešu valodas un Latvijas vēstures zināšanas.
No naturalizācijas procesa sākuma 1995. gadā līdz 2016. gada beigām Latvijas pilsonība tika piešķirta 144 000 cilvēkiem, pilsonības pretendentu vidū sieviešu un vīriešu proporcija bija gandrīz vienāda, 66% no viņiem bija krievi.
2017. gada 11. septembrī Valsts prezidents Raimonds Vējonis Saeimas Prezidijam iesniedza likumprojektu "Par nepilsoņa statusa piešķiršanas izbeigšanu bērniem", kas paredzēja atzīt visus pēc 2018. gada 1. jūnija dzimušos bērnus, kuriem saskaņā ar likumu "Par to bijušajās PSRS pilsoņu statusu, kuriem nav Latvijas vai citas valsts pilsonības" būtu tiesības uz nepilsoņa statusu, par Latvijas pilsoņiem, ja vien bērna vecāki nebūtu vienojušies par citas valsts pilsonības piešķiršanu un bērns nebūtu citas valsts pilsonis. Nacionālā apvienība nolēma izmantot koalīcijas līgumā paredzētās veto tiesības, iebilstot pret šādu iecerei.
Par likumprojekta nodošanu komisijai balsoja tikai 39 12. Saeimas deputāti (visi opozīcijas frakciju deputāti un četri "Vienotības" frakcijā strādājošie partijas „Kustība Par” biedri), bet pret balsoja 38 valdošās koalīcijas deputāti, savukārt 14 atturējās.

Aptaujas rezultāti par piederības sajūtu Latvijai (2014)

2014. gada maijā un jūnijā veiktajā mazākumtautību Latvijas iedzīvotāju aptaujā 41,4 % no respondentiem bija Latvijas nepilsoņi. Apgalvojumam „es lepojos ar to, ka esmu Latvijas pilsonis/ iedzīvotājs” piekrita 50 % nepilsoņu, iepretīm 63 % nelatviešu izcelsmes pilsoņu.
Uz jautājumu „vai Jūs plānojat iegūt Latvijas pilsonību, naturalizējoties tuvāko 12 mēnešu laikā?” noliedzošu atbildi sniedza 81 %, apstiprinoši atbildēja 11 %, bet noteiktu atbildi atturējās sniegt 8 % aptaujāto.
Kā noliedzošās atbildes iemeslu visbiežāk nepilsoņi minēja to, ka nav vajadzības pēc pilsonības, var iztikt (30,5%), ir liels vecums (24,9%), sliktas, nepietiekamas valsts valodas zināšanas (11,4%), viedokli, ka pilsonībai jābūt automātiski piešķirtai (8,7%), ir citas valsts pilsonība, plāno pieņemt citu pilsonību (6,2%), izdevīgi braukt uz Krieviju bez vīzas (5,3%), grūts eksāmens, pazemojoša procedūra (4,5%) vai nav laika (4,2%).