google/wiki40b huggingface dataset:
Raundas scinks

Izskats

Garums no 30—40 cm. Īsās, bet spēcīgās kājas piemērotas bedru kašņāšanai un rakšanai. Šādi grāmatā "Zeltainie sikspārņi un sārtie baloži" Raundas scinku apraksta Džeralds Darels:
"Scinki bija skaistas ķirzakas ar smagnēju, stūrainu ķermeni, īsām kājām un garu asti... Āda ķirzakām bija tīkamā brūnā vai pelēkā krāsā, taču, kad uz tās noteiktā leņķī atmirdzēja saules stari, gludās zvīņas kā skaista mozaīka pēkšņi iezalgojās violetā, zaļā, koši zilā un zeltainā tonī, gluži kā varavīkšņaina eļļas kārtiņa ceļa grambā satecējušā peļķē".

Barība un uzvedība

Visēdāji, pārtiek no sēklām, augļiem, kukaiņiem un mazākām ķirzakām. Nav svešs kanibālisms, kad pieaugušie scinki nogalina un apēd jaunākos sugasbrāļus. To izturēšanos Darels pielīdzināja piejaucētu mājdzīvnieku uzvedībai: "Viņi droši nāca mums klāt un, it kā būtu nebrīvē dzimuši, rausās klēpī un ņēma tieši no rokas treknus, melnus prusakus un sulīgus banānu gabaliņus tik droši, ka mēs patiesi jutāmies glaimoti".
Aktīvi augu diennakti, atpūšoties vienīgi dienas karstākajā laikā. Vairošanās sezonā mitrā, smilšainā augsnē izdēj duci vai vairāk mīkstčaulainu olu, kuru inkubācijas periods ilgst divus mēnešus. Pēc izšķilšanās jaunās ķirzaciņas ir vārīgas, miniatūras savu vecāku kopijas.

Aizsardzība

Pirms kolonizācijas Telfera scinks bija izplatīts gan Maurīcijā, gan tai pieguļošājās saliņās. Ievazāto dzīvnieku — kazu, žurku un trušu un citu invazīvo sugu postošās darbības rezultātā līdz 19. gadsimta vidum tas saglabājās vairs tikai nomaļajā Raundas salā. 1976. gadā salu apmeklēja Džeralds Darels. Tika sagūstīti vairāki sugas pārstāvji un Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības tresta vadībā uzsākta veiksmīga scinku pavairošanas programma nebrīvē. Saliņu atbrīvoja no kazām un trušiem, kas ļāva sugai pamazām atgūties. 2011. gadā veiktie pētījumi liecināja, ka 25 gadus pēc trušu izskaušanas scinku skaits Raundā pieaudzis no 4500 īpatņiem līdz vairāk nekā 44000.
2007. gadā no Raundas 260 Telfēra scinkus pārveda uz Egretu Maurīcijas dienvidaustrumu piekrastē, 250 — netālo Ganerskveinu, palielinot sugas izplatības areālu par 40%. Pirms ķirzaku reintrodukcijas abas saliņas tika atbrīvotas no vairākām invazīvajām sugām, tādējādi panākot vairoties spējīgu populāciju izveidošanu.
HK 73

HK 73 - Vācijas kompānijas Heckler & Koch 5.56 mm kalibra vieglais ložmetējs, kas ir HK 23 pēctecis, līdzīgs arī HK 13. Tas ir ļoti īpatnējs ar to, ka izmanto īpašu munīcijas kasti. Kaut gan tas veic šaušanu ar aizslēgtu aizslēgu (kā G3), tas ir ļoti rets un maz pazīstams ierocis. Informācijas par to ir ļoti maz un arī pārdošanas apmēri ir nelieli.

Vēsture

Šī ieroča izstrādes sākumi saistās ar 80. gadu sākumu. 1984. gada decembrī HK Rudolf Brandl un Heinz Matt iesniedza ASV patenta pieteikumu neposmotās munīcijas padeves sistēmai ložmetējam HK 73, 1988. gada maijā šis patents tika reģistrēts. Šī unikālā neposmoto 150 ložu kaste patiesībā sacentās arī ar FN M249 DARPA izmēģinājumos ASV izdotajiem SAW ieročiem. Šī kaste pēc formas ir līdzīga posmotās munīcijas kastei, tomēr pēc darbības principa ir pilnīgi savādāka.

Raksturojums

Šis ierocis ir aprīkots ar divkāji un 4x tēmēkli. Stobra caurules nomaiņa notiek ar rokturīti, kas pie tās ir piestiprināts, ir arī nolokāms pārnēsājamais rokturis (tāds pats kā HK 21e). To var izmantot kā policijas vai citu militāro aprindu ložmetēju, bet kopumā tas ir ļoti maz pārdots ierocis, kaut gan tas ir precīzāks gan par FN Minimi, gan Negev un citiem tā paša kalibra ložmetējiem. Ir cilvēki, kas šo ložmetēju augstu novērtē, bet ir arī tādi, kas uzskata, ka to nemaz nedrīkst pieskaitīt pie ložmetējiem, jo tas nav barojams no patronlentes.
Rosa jūra

Robežas

Rosa jūra aizņem dziļu Antarktīdas līci starp Viktorijas Zemi rietumos un Mērijas Bērdas Zemi austrumos. Dienvidos atrodas Rosa šelfa ledājs, kura vistālākā dienvidu daļa saucas Gūlda krasts.
Rosa jūra plešas no Adēra raga rietumos (170° austrumu garums) līdz Kolbeka ragam (158° rietumu garums) austrumos. Tuvākā sauszeme ziemeļu virzienā ir Jaunzēlandes Dienvidsala.

Izpēte

Rosa jūru 1841. gadā atklāja britu pētnieks Džeimss Ross.
1911. gadā Roalds Amundsens uzsāka savu gājienu uz Dienvidpolu no Vaļu līča pie Rūzvelta salas.
Makmerdo līcis jūras rietumu daļā vasarās parasti ir brīvs no ledus un līdz ar to kalpo par salīdzinoši ērtu vietu, no kurienes uzsākt ceļu uz Dienvidpolu.
Kopš 1956. gada Makmerdo līča krastā darbojas ASV lielākā Antarktīdas zinātniskā stacija - Makmerdo, kas kalpo kā apgādes stacija Dienvidpolā izvietotajai Amundsena-Skota stacijai. 1957. gadā līdzās, nedaudz tālāk dienvidos tika izveidota Jaunzēlandei piederošā Skota stacija.
7. decembris

7. decembris ir gada 341. diena pēc Gregora kalendāra (342. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 24 dienas.
Mērkaķi

Izskats un īpašības

Mērkaķi ir lieli vai vidēji lieli primāti. Mazākais dzimtā ir pundurmērkaķis (Miopithecus talapoin), kura ķermeņa garums, galvu ieskaitot, mazākajiem indivīdiem ir 32 cm, papildus astes garums 36 cm, svars 0,8 kg. Toties lielākais dzimtā ir mandrila (Mandrillus sphinx) tēviņš, kura ķermeņa garums ir apmēram 90 cm, augstums skaustā 50 cm, svars līdz 50 kg.
Vairākām mērkaķu sugām piemīt specifiskas anatomiskas īpatnības. Kolobiem (Colobus), piemēram, nav īkšķu, to vietā ir nelieli izaugumi. Kalimantānas gardegunpērtiķim (Nasalis larvatus) ir ļoti garš un dīvainas formas deguns, bet strupdegunpērtiķiem (Rhinopithecus) deguna tikpat kā nav vispār.

Atšķirības no augstākajiem šaurdeguna pērtiķiem

Lielākajai daļai mērkaķu sugu ir astes, kuru nav augstākajiem šaurdeguna pērtiķiem, bet, salīdzinot ar Jaunās pasaules pērtiķiem, mērkaķiem nekad nav tvērējastes. Lai arī vairākas mērkaķu sugas ir lielākas nekā giboni, kas pieder pie augstākajiem šaurdeguna pērtiķiem, tomēr vidēji augstāko šaurdeguna pērtiķu sugas ir augumā lielākas. Augstāko šaurdeguna pērtiķu inteliģence, neņemot vērā cilvēkus, ir augstāka nekā zemākajiem šaurdeguna pērtiķiem, kuriem ir primitīvāka smadzeņu uzbūve.

Uzvedība un barība

Mērkaķi atkarībā no sugas var būt pilnībā dzīvojoši uz sauszemes, piemēram, paviāni, vai kokos, piemēram, kolobi. Lielākā daļa mērkaķu sugu ir visēdājas, tomēr priekšroka tiek dota augu izcelsmes barībai. Visveģetārākā no visām grupām ir lapēdājpērtiķi (Colobinae), kas pamatā barojas ar koku lapām, reižu reizēm apēdot kādus kukaiņus. Pārējās grupas pārsvarā barojas ar to, ko var atrast. Tie var būt ziedi, lapas, pumpuri, saknes, kukaiņi, gliemeži un neliela auguma mugurkaulnieki.

Vairošanās

Grūsnības periods mērkaķiem atkarībā no sugas var būt 5—7 mēneši. Parasti piedzimst viens mazulis, lai gan reizēm piedzimst dvīņi. Mazuļi piedzimst salīdzinoši labi attīstīti un jau tūlīt pēc piedzimšanas spēj pieķerties un cieši turēties pie mātes kažoka matojuma. Dzimumbriedumu lielākā daļa sugu sasniedz 4 - 6 gadu vecumā. Mērkaķiem meitas paliek kopā ar mātēm visu savu mūžu, tādējādi mērkaķu bara galvenā grupa ir mātes un to meitas. Tēviņi pamet dzimto baru un, sasniedzot dzimumbriedumu, pievienojas kādam no bariem. Daudzām sugām barā ir tikai viens pieaudzis tēviņš, bet ir sugas, kurām barā var būt vairāki tēviņi. Bara lielums var būt ļoti dažāds pat vienas sugas ietvaros. To parasti regulē barības un ūdens daudzums.
Šašliks

Šašliks (no Krimas tatāru: şışlıq; şış — ‘durklis, iesms’) ir uz iesma uz atklātas uguns vai uz oglēm cepti gaļas gabaliņi. Izmanto cūkas, aitas, liellopa vai vistas gaļu, bieži vien to iepriekš sagatavojot marinējot etiķī, augļu sulās, vīnā, majonēzē ar sīpoliem, zaļumiem un garšvielām. Cep uz speciāla grila vai mangala, kuros tiek kurinātas ogles vai malka līdz oglēm, gaļu periodiski apgriežot. Pasniedz atsevišķi kā pamatēdienu vai ar piedevām.
Tūra Bergere

Karjera

Septiņu gadu vecumā sākusi trenēties distanču slēpošanā, 1991. gadā pievērsusies biatlonam. T. Bergere ir dažāda vecuma Norvēģijas biatlona izlašu dalībniece kopš 1999. gada, Pasaules kausa posmos startē kopš 2001. gada. Šo gadu laikā ir vairāk nekā 40 reizes ierindojusies Pasaules kausu posmu pirmajā trijniekā, tai skaitā izcīnījusi 20 uzvaras.
Ziemas olimpiskajās spēlēs debitēja 2006. gadā Turīnā. Karjeras nozīmīgākā uzvara tika sasniegta nākamajās Olimpiskajās spēlēs: 2010. gada Vankūveras ziemas olimpiskajās spēlēs izcīnīja uzvaru 15 km klasiskā biatlona distancē. Šī uzvara bija 100. zelta medaļa Norvēģijai visu ziemas olimpisko spēļu vēsturē, kā arī pirmā olimpiskā zelta medaļa Norvēģijai sieviešu biatlona sacensībās.
Pasaules čempionātos izcīnījusi 8 zelta medaļas un 10 citu kalumu medaļas, kas padara T. Bergeri par vienu no vistitulētākajām biatlonistēm sporta veida vēsturē. Par veiksmīgāko čempionātu T. Bergeres karjerā kļuva 2013. gada Pasaules čempionāts biatlonā Nove Mesto Morāvijā, kur viņa izcīnīja četras zelta un divas sudraba medaļas sešās distancēs. Viņa uzvarēja 2012.—2013. gada sezonas Pasaules kausa kopvērtējumā.
2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs izcīnīja pilnu medaļu komplektu: zeltu Norvēģijas jauktās stafetes komandas sastāvā, sudrabu iedzīšanā un bronzu Norvēģijas sieviešu komandas stafetes sastāvā.
Ir paziņojusi, ka pēc 2013.—2014. gada sezonas beigs sportistes karjeru.
Augšupejošā zarna

Apraksts

Augšupejošā zarna atrodas vēdera dobuma labajā pusē. Tās stāvoklis nav fiksēts. Ķermenim atrodoties vertikālā stāvoklī augšupejošā zarna ir vērsta uz augšu, turpinot aklo zarnu. Tā ir nedaudz tievāka par aklo zarnu. Augšupejošās zarnas savienošanās zona ar šķērszarnu saucas par lokzarnas labo jeb aknu izliekumu. Augšupejošo zarnu no priekšas un sāniem sedz vēderplēve. Augšupejošās zarnas garums pieaugušam cilvēkam ir ap 24 cm. Zarnas iekšējais diametrs — ap 7 cm. Augšupejošās zarnas parasimpātisko inervāciju nodrošina klejotājnervs. Simpātisko inervāciju veic krūšu viscerālie nervi.
Lilita Zatlere

Biogrāfija

No 1960. līdz 1968. gadam mācījusies Rīgas 15. astoņgadīgajā skolā, no 1968. līdz 1971. gadam — Rīgas Tirdzniecības tehnikumā rūpniecības preču prečziņa specialitātē.
1971. gadā uzsākusi darba gaitas sporta un kultūras preču tirdzniecības uzņēmumā "Mākslas antikvariāta veikals", kur līdz 1993. gadam bijusi prečzine. No 1992. līdz 1993. gadam Zatlere bijusi arī eksperte Rīgas pilsētas Centra rajona izpildkomitejas Represēto pilsoņu mantisko zaudējumu kompensāciju izmaksas komisijā. No 1995. līdz 2007. gadam vadījusi individuālo komersantu "Ortopēdijas privātprakse", kas piegādājis Zatlera vadītajai Traumatoloģijas un ortopēdijas slimnīcai mugurkaula implantus.
Laikā, kad vīrs bija Latvijas prezidents, viņai tikuši piešķirti vairāku valstu ordeņi oficiālo vizīšu ietvaros.

Privātā dzīve

Bijusi precējusies ar mākslinieku Aivaru Manguli, kas pašlaik dzīvo Vācijā. Laulībā dzimusi meita Agnese Mangule. 20. gadsimta 90. gados iepazinusies ar Valdi Zatleru, ar kuru dzimis dēls Kārlis Zatlers.
Radamantijs

Radamantijs (grieķu: Ῥαδάμανθυς) sengrieķu mitoloģijā ir dievu valdnieka Zeva un Eiropas dēls, Minosa un Sarpedona brālis.
Dzimis Krētas salā. Kad viņa māte kļuva par Krētas valdnieka Asterija sievu, Radamantijs tika audzināts kā paša valdnieka bērns. Pieaudzis viņš izgudroja krētiešiem likumus. Vēlāk apprecēja Hērakla māti Alkmeni. Pēc nāves Radamantijs, kā gudrs un taisnīgs cilvēks, kļuva par vienu no tiesnešiem mirušo Aīda pazemes valstībā.
Francijas Pirmā impērija

Francijas Pirmā impērija (franču: Empire Français) ir Francijas valsts Napoleona vadībā no 1804. gada 8. maija līdz 1814. gada 11. aprīlim, kā arī t..s. Simts dienu laikā 1815. gadā. Tā bija dominējošā valsts Eiropā 19. gadsimta sākumā. Radās 1804. gada 18. maijā, kad Francijas senāts piešķīra Napoleonam imperatora titulu, tā izbeidzot Francijas Pirmās republikas pastāvēšanu.
Francijas impērija Napoleona karos būtiski paplašināja teritoriju un ietekmi. Savas ietekmes kulminācijā 1812. gadā Francijā bija 130 departamenti, tās iedzīvotāju skaits bija 44 miljoni, tai bija vairākas satelītvalstis, bet Prūsija un Austrija bija tās nomināli sabiedrotie. Franču militārās uzvaras eksportēja uz pārējo kontinentu daudzas franču ideoloģijas iezīmes un juridiskās sistēmas — tika ieviests Napoleona kodekss. Vairāku valstu vadībā Napoleons iecēla savus radiniekus vai domubiedrus.
Sestās koalīcijas karā no 1812. līdz 1814. gadam Napoleons tika sakauts, 1814. gada 11. aprīlī viņš atteicās no troņu, un tika izsūtīts uz Elbas salu. Impērija tika atjaunota Simts dienu laikā 1815. gadā, tomēr pēc Vaterlo kaujas Francijā tika atjaunota Burbonu vara.
Hanss Millers

Biogrāfija

1930. gados bijis viens no spēcīgākajiem Austrijas šahistiem. 1933. gadā kopā ar Ernstu Grīnfeldu dalījis pirmo vietu Trebiča memoriālā un uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Vīnē. Austrijas izlases sastāvā 5 reizes (1928-1930, 1933-1935, 1950) piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs, kā arī 1936. gada neoficiālajā šaha olimpiādē Minhenē, kurās izcīnījis individuālo bronzas (1933) medaļu. Pēc Otrā Pasaules kara ieņēmis godalgotas vietas Austrijas šaha čempionātos: 1947. gadā - dalījis 1.-4. vietu, bet 1949. gadā - 2.-3. vietu. 1950. gadā FIDE viņam kā vienam no pirmajam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. No 1928. gada līdz 1970. gadam publicējis vairākas grāmatas par šaha sacensībām un teoriju. Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā, sevišķi simetriskās aizsardzības attīstībā.
2010. gada FIFA Pasaules kausa tiesneši

2010. gada Pasaules čempionātu futbolā tiesās 30 galvenie un 60 līnījtiesneši no visām FIFA konfederācijām. Tiesnešu atlases process sākās jau 2007. gadā, kad 54 kandidāti tika uzņemti īpašā tiesnešu treniņu programmā. 2008. gada oktobrī tika izziņoti tie 38 tiesneši, no kuriem tiks izvēlēti tie 30, kas dosies uz finālturnīru. 30 tiesnešu komandas, kas dosies uz čempionātu tika paziņotas 2010. gada 7. februārī Cīrihē. No 25. februāra līdz 6. martam tika aizvadītas īpašas medicīniskās pārbaudes visiem izvēlētajiem tiesnešiem  2010. gada 27. maijā FIFA paziņoja ka divi tiesnešu trio - Mohameds Benuza un Karloss Amarilja - tiek atsaukti no dalības čempionātā, jo divi līnījtiesneši neizturēja medicīniskās pārbaudes. Kā aizvietotāji uz čempionātu dosies Urugvajas tiesnesis Martinsu Vaskess un viņa līnījtiesneši.
Aizkaukāza Komisariāts

Aizkaukāza Komisariāts, pagaidu varas orgāns dibināts Tbilisi 1917. gada 11. novembrī, pastāvēja līdz 1918. gada 26. martam. Komisariātu veidoja vietējās gruzīnu, armēņu un azerbaidžāņu sociāldemokrātu un nacionālistu partijas, kā arī Kaukāza frontes kareivju padomes, kas neatzina boļševiku veikto Krievijas Pagaidu valdības gāšanu. 
Sociāldemokrātu vadītais Komisariāts aizvietoja Pagaidu valdības izveidotos pārvaldes orgānus un plānoja pastāvēt līdz Krievijas Satversmes sapulces sanākšanai. Komisariāts darbojās situācijā, kad aizvien biežāk notika armēņu un musulmaņu (kas sāka saukties par azerbaidžāņiem) savstarpējie slaktiņi, boļševiku nemieri un Osmaņu impērijas militāra iebrukuma draudi. 
Pēc tam kad 5. janvārī boļševiki Satversmes sapulci padzina jau pēc pirmās sēdes, 1918. gada 12. janvārī Komisariāts pieņēma lēmumu izveidot vietējo likumdošanas orgānu Aizkaukāza Sejmu, kas 26. martā pieņēma Komisariāta demisiju un izveidoja Aizkaukāza Pagaidu valdību. 1918. gada 22. aprīlī Sejms pasludināja Aizkaukāza Demokrātiskās Federatīvās Republikas izveidošanu.
Mikva

Mikva (ivritā: מִקְוֶה, "vieta, kur pulcējas ūdens", daudzskaitlī — mikvaot) ir īpašs baseins ebrejiem, kurā var ienirt, lai attīrītos. Mikva ir nepieciešama, lai pildītu Jūdaisma likumus par ģimenes tīrību. Šie likumi ir tik svarīgi, ka ebreju kopienai mikva ir jāuzceļ agrāk nekā sinagoga.
2008. gadā sākās mikvas rekonstrukcija Rīgas sinagogā Vecrīgā. 2008. gada 27. maijā Aizputē ieradās Jeruzalemes Mākslas centra eksperti, lai apsekotu un izpētītu Aizputes sinagogu un pirti. Pirts aprises saglabājušās Tebras upes krastā, labi redzamas arī bijušās iekšējas konstrukcijas. Tā ir, iespējams, vienīgā tādā apjomā saglabājusies mikva visā Liepājas rajonā.
Mīlestības tiltiņš (Jēkabpils)

Aizsardzība

Mīlestības tiltiņš ir iekļauts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā kā pašvaldības nozīmes kulturvēsturisks objekts industriālo objektu sadaļā.
Zādzība

Zādzība ir neatļauta svešas mantas ņemšana un iegūšana savā īpašumā bez tās iepriekšējā īpašnieka atļaujas. Zādzība parasti notiek slepeni — brīdī, kad mantas īpašnieks to neredz un nezina. Dažreiz zādzība ir saistīta ar ielaušanos kāda ēkā vai teritorijā. Daudz retāk notiek atklātas zādzības. Personu, kas veidz zādzību, sauc par zagli.
Svešas mantas iegūšanu ar vardarbību vai tās piedraudēšanu sauc par laupīšanu. Savukārt piesavināšanās ir svešas mantas izmantošana prettiesiski vai izšķērdēšana, ja tā ir bijusi uzticēta vai nodota lietošanai personai, kas to piesavinājās. Kā atsevišķs zādzības gadījums ir krāpšana, kad svešas mantas iegūst, izmantojot uzticēšanos vai ar viltu.

Likumdošana Latvijā

Latvijā zādzība ir prettiesiska darbība. Latvijas krimināllikuma 175. pants paredz atbildību zādzības gadījumā. Šī paša likuma 176. pants paredz kriminālatbildību laupīšanas gadījumā, bet 177. pants — krāpšanas gadījumā, savukārt 179. pants — par piesavināšanos.
Sandagdorja Handsurena

Biogrāfija

No 1960. gadu sākuma līdz 1970. gadu sākumam bijusi viena no vadošajām Monoglijas šahistēm. 1968. gadā uzvarējusi Mongolijas sieviešu šaha čempionātā. Piedalījusies 1961. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Vrņačka Baņā, kurā ierindojusies 17. vietā (uzvarēja Nona Gaprindašvili). Divas reizes pārstāvējusi Mongoliju sieviešu šaha olimpiādēs (1963, 1972).
Par panākumiem turnīros FIDE 1972. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Rūpnieciskā lopkopība

Rūpnieciskā jeb intensīvā lopkopība ir lopkopības veids, kurā dzīvnieku audzēšanai izmanto rūpnieciskās ražošanas metodes.
Pēc rūpnieciskās revolūcijas arī lopkopībā tika ieviesti dažādi jauninājumi un jaunas metodes. Industrializētajās dzīvnieku audzētavās tika sākta sistemātiska darbības optimizācija, lai, ieguldot pēc iespējas mazākus līdzekļus, būtu iespējams gūt iespējami lielāku peļņu. Audzētavu darbību maksimāli mehanizēja, dzīvniekus audzējot ar tādu barību un tādos apstākļos, kas dod lielākos ienākumus ražotājam.
Ciešās saspiestības dēļ šajās dzīvnieku audzētavās mēdz izmantot antibiotikas un pesticīdus, lai mazinātu infekciju izplatīšanās risku. Tomēr dažādās pasaules vietās ir atšķirīgas metodes, ko izmanto rūpnieciskajā lopkopībā.
Kundziņsala

Ģeogrāfija

Kundziņsalas apkaimes kopējā platība ir 5,554 km², kas ir tikai nedaudz vairāk nekā vidējais apkaimes platības rādītājs Rīgā. Pa perimetru apkaimes robežas garums ir 10 623 metri. Ņemot vērā Kundziņsalas apkaimes ģeogrāfisko novietojumu, kad no visām pusēm to apņem virszemes ūdens objekti, un savienojumi ar citām apkaimēm tai ir tikai pa 2 tiltiem (3, ja ieskaita dzelzceļa savienojumu) Kundziņsala būtu skaidri identificējama kā telpiski vienota teritorija, taču reālo situāciju sarežģī fakts, ka funkcionāli šī apkaime nav vienota, un ostas saimnieciskā darbība norisinās pilnīgi nesaistīti ar Kundziņsalas D daļā izvietoto dzīvojamo rajonu.

Attīstības perspektīvas

Lielā mērā Kundziņsala uzskatāma par anklāvu Rīgas brīvostas teritorijā, kuram ir ļoti niecīgs attīstības potenciāls kā dzīvojamam rajonam, ja vēl vairāk tiks intensificēta ostas saimnieciskā darbība. Ja tiks attīstītas 2006. gada Rīgas teritorijas plānā iestrādātās idejas par visas Kundziņsalas teritorijas pielāgošanu Rīgas brīvostas saimnieciskās darbībai, nodrošinot pašreizējos Kundziņsalas iedzīvotājus ar jauniem mājokļiem citviet pilsētā, tad visa Kundziņsala varēs tikt attīstīta kā telpiski vienota, lai gan monofunkcionāla pilsētas apkaime. Ņemot vērā daudzveidīgo ietekmi uz vidi un cilvēkiem (troksnis, vibrācija, putekļi, smakas un tamlīdzīgi), kas rodas no aktīvas ostas saimnieciskās darbības, šajā gadījumā apkaimes monofunkcionalitāte būtu ne tikai pieļaujama, bet pat vēlama.
Antiohs II Teos

Dzīvesgājums

Antiohs II Teos dzimis Sīrijā sava tēva Antioha I Sotera un viņa sievas Sīrijas Stratonīkes ģimenē. Pēc sava vecākā brāļa Seleika sodīšanas ar nāvi kļuvis par troņmantinieku. Pēc sava tēva nāves 262. gada ziemā kļuva par valdnieku.
Jau uzreiz pēc kāpšanas tronī Antiohs II bija spiests iesaistīties karā ar Ptolemaju Ēģipti (Otrajā Sīrijas karā), kas pamatā noritēja Anatolijas pussalas piekrastē. Daudz raižu sagādāja arī dumpīgās Anatolijas pussalas pilsētvalstis. Vēlākajos gados mēģināja atgūt sava tēva atstātos iekarojumus Trāķijā, bet nesekmīgi.
Antioha II laikā notika pirmie lielie teritorijas zaudējumi. Kamēr noritēja karš ar Ēģipti, Partijas satraps (vietvaldis) Andragors pasludināja neatkarību. Tajā pašā laikā arī valsts austrumu provincē Baktrijā vietējais satraps Diodots sacēlās pret centrālo varu un 255. g.p.m.e. izveidoja neatkarīgu indo—grieķu Baktrijas karalisti, kas turpmākajos gados turpināja izplesties Indijas rietumos. Vēlāk ap 238 g. p.m.e. turpinājās sacelšanās Partā kur satrapa Andragora vietā nāca Aršaks un tika izveidota Partas valsts, kas vēlāk pārtapa par impēriju. Šie notikumi pilnībā pārtrauca Seleikīdu impērijas kontaktus ar Indiju.
253. g.p.m.e. tika izbeigts Otrais Sīrijas karš, kad Antiohs II noslēdza mieru ar Ptolemaju II Filadelfu. Lai nostiprinātu mieru, Antiohs II apprecēja Ptolemaja II meitu Bereniki saņemot milzīgu pūru, pirms tam šķirot laulību ar savu iepriekšējo sievu Laodīki I un izsūtot viņu trimdā Efesā. Izsūtījumā Efesā Laodīke turpināja vērpt intrigas un meklēt ceļus kā atgriezties valdnieces tronī.
246. gadā pēc Ptolemaja II nāves Antiohs pameta Bereniki un jaundzimušo dēlu Antiohā un atgriezās pie Laodīkes Anatolijā. Laodīke izmantoja situāciju un noindēja Antiohu II, un viņas sabiedrotie tikmēr Antiohā nogalināja Bereniki un viņas dēlu.
Pēc visu konkurentu nogalināšanas Laodīke par jauno valdnieku pasludināja savu dēlu Seleiku II. Antioha II solis pamest Bereniki bija iegansts Trešajam Sīrijas karam, kas sākās tūdaļ pēc viņa nāves.
Tiantuo 1

Lidojuma gaita

Tiantuo 1 tika palaists 2012. gada 10. maijā 07:06:04 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 4B no Taijuaņas pavadoņu palaišanas centra Ķīnas vidienē un ievadīts solārsinhronā orbītā. Tas bija sekundārā krava Zemes novērošanas pavadonim Yaogan 14.
Fanerozojs

Fanerozojs (grieķu: φανερός, fanerós — ‘atklāts, redzams’; ζωή, zo̱í̱ — ‘dzīvība’) ir Zemes ģeoloģiskās vēstures posms, kas sācies pirms apmēram 542 miljoniem (541,0 ± 1,0) gadu, kad parādījās attīstītas dzīvības formas. Sīkāk tiek iedalīts paleozoja, mezozoja un kainozoja ērā.
Pirms šī laikposma Zemes atmosfērā bija mazs brīvā skābekļa daudzums, un dzīvnieki, kam skābeklim ir milzīga nozīme, nespēja attīstīties. Fanerozoja laikā Zeme pamazām ieņēma savu pašreizējo izskatu un fiziskās īpašības. Fanerozojs veido tikai aptuveni ¹⁄₈ daļu kopš laika, kad sāka veidoties Zemes garoza.
Terminu ‘fanerozojs’ 1930. gadā ieviesis amerikāņu ģeologs Dž. Čedviks.
Whatcha Think About That

Videoklips

Dziesmas videoklips tika uzņemts 2008. gada 9. un 10. septembrī Losandželosā, par tā režisori kļuva Diāna Martela. Videoklipā netika izmantota dziesmas albuma versija, bet gan Urban Club remikss. Pirmie aizkulišu un reklāmas video internetā parādījās jau 2008. gada 16. septembrī. Dziesmas videoklipam ir divas versijas.