google/wiki40b huggingface dataset:
Juris Riekstiņš (politiķis)

Biogrāfija

Juris Riekstiņš piedzima 1891. gada 14. oktobrī Turlavas pagastā. Mācījies vidusskolā, strādājis par elektrotehniķi. Piedalījies arodbiedrību organizēšanā Liepājā un tās apkārtnē.
1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas (LSDSP) saraksta, īsi pēc ievēlēšanas kopā ar vairākiem partijas biedriem atšķēlies no LSDSP parlamentārās frakcijas un izveidoja Mazinieku partiju. Amatā bija līdz 1922. gadam.
Teutonia

Teutonia bija Tērbatas Universitātes vācbaltiešu studentu korporācija, kas dibināta 1908. gada 17. februārī kā universitātē studējošo Besarābijas vācu studentu korporācija. Tās krāsas — zaļš-rozā-balts, devīze "Ciets un Uzticams!" (Fest und Treu!).
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gada 1. aprīlī korporācijas darbību apturēja.
Mazie smirdīgie kociņi

Grupas vēsture

Grupu 2003. gadā dibināja basists Uģis Reķis un Simons Krasts. Neilgi pēc tam pievienojās vokālists Gvido Eriņš un blokflautiste Ilvija Bloka, kā arī bundziniece Zeltene. 2004. gadā grupa nospēlēja savus pirmos koncertus. Grupai vairākkārt tika nomainīts sastāvs, taču tajā vienmēr palika Krasts.
2006. gada beigās grupa ierakstīja vairākas dziesmas profesionālā studijā. 2007. gada sākumā tās tika izdotas kā debijas albums "Kraa!!". Grupā tobrīd spēlēja Simons Krasts (balss, ģitāra), Valdis Jauģietis (ģitāra, elektriskās ērģeles), Uģis Ezerietis (basģitāra), Ļešijs (perkusijas) un Zeltene (bungas).
2007. gada vasarā basģitāru sāka spēlēt Ulvis Urtāns, bet bungas — Juris Simanovičs. Togad iznāca arī grupas pirmais videoklips — dziesmai "Dramatiskā gramatika".  Šādā sastāvā tika ierakstīti albumi "Putni ir lohi" (2007. gada nogalē) un "Sintī paradize" (2008. gadā). 2008. gada beigās nomira grupas bijušais dalībnieks un talismans Gvido Eriņš.
2009. gadā grupu pameta Simanovičs, bet par tās dalībnieku kļuva taustiņinstrumentālists Filips Derums. 2013. gada augustā tika izdots albums "Putni ir lohi". 2015ajā tika izdots albums "Sintezatoru Pludmale". 2 albūmi palika neizdoti.
Konfliktoloģija

Konfliktoloģija (no latīņu: conflictus — "sadursme, nesaskaņa" un grieķu: λογία — "mācība, zināšanas par") — zinātnes nozare, kuras mērķis ir iegūt zināšanas par nesaskaņu, pretrunu un sadursmju rašanās, veidošanās, attīstības un izbeigšanās likumsakarībām dabā, cilvēkā un sabiedrībā.
Konfliktoloģijas mērķi tiek sasniegti, veicot zinātniskus pētījumus dabas zinātnēs, humanitārajās zinātnēs, sociālajās zinātnēs, arī šo zinātņu pētījumu laukus un priekšmetus apvienojot.
Konfliktoloģijas piedāvātās teorijas empīriski pārbaudot novērojumos un eksperimentos, tiek veidotas sabiedrības miera un sociālās veselības nodrošināšanai piemērotas sistēmas, procesi, metodes un instrumenti.

Vēsture

Terminu "konfliktoloģija" 1991. gadā kopīgi ieviesa Krievijas un ASV zinātnieki, izveidojot Krievijas- Amerikas konfliktoloģijas programmu.
Interese par konfliktoloģiju pasaules zinātnes telpā attīstās dinamiski. Konfliktoloģijas nozares pētījumi integrēti daudzu valstu zinātnes programmās, akadēmiskās un profesionālās izglītības studiju priekšmetos. Sadarbībā ar pasaules valstu universitātēm konfliktoloģijas un miera veicināšanas studiju programmas veido un attīsta Rotari kustība.
Vērienīgu konfliktoloģijas zinātnes un izglītības attīstību realizē Krievija. Konfliktu sistēmiska zinātniska izpēte Krievijā uzsākta 1993. gadā, izveidojot konfliktoloģijas studiju programmu Sanktpēterburgas Valsts Universitātes Filozofijas fakultātē. Informācija liecina, ka 2009. gadā Krievijā konfliktoloģijas studijas piedāvāja jau 25 universitātes. Sadarbībā ar Konfliktu risinājumu pētniecības resursu institūtu (ASV) Sanktpēterburgas Valsts Universitātē izveidota starptautiski atzīta konfliktologu (mediatoru) izglītības un sertifikācijas programma. Krievijas Zinātņu akadēmijas Sociālo zinātņu institūtā
darbojas Konfliktoloģijas centrs.
Konfliktoloģijas zinātnes un izglītības programmas darbojas arī daudzviet Eiropā. Starptautiska programma izveidota Spānijā, Katalonijas Atvērtajā Universitātē, kur konfliktoloģijas maģistrantūras kurss tiek piedāvāts virtuālo studiju formātā.
Latvijā valstiski atzītu akadēmisku un profesionālu konfliktoloģijas studiju programmu nav.
Laura Černikovska

Biogrāfija

2013. gadā izcīnījusi bronzas medaļu Polijas jauniešu šaha čempionātā U8 vecuma grupā. Divas reizes uzvarējusi Polijas jauniešu čempionātos ātrajā šahā U8 vecuma grupā (2012, 2013). 2013. gadā uzvarējusi arī Polijas jauniešu čempionātā šaha ātrspēlē U8 vecuma grupā.
Pārstāvējusi Poliju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvusi 2013. gadā, kad uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U8 vecuma grupā.
Pieminekļi Rīgā

Pieminekļi Rīgā ir monumentālās un dekoratīvās mākslas objekti (pieminekļi, skulptūras, piemiņas memoriāli), kas atrodas Rīgas teritorijā. Tie uzstādīti pilsētvidē par godu atsevišķiem vēstures notikumiem vai nozīmīgām vēsturiskām personām.
Jolla

Vēsture

2011. gadā Somijas mobilo telefonu ražotājs Nokia, kuram bija lieli zaudējumi, mainīja stratēģiju, atsakoties no pašu izstrādātas programmatūras (MeeGo un Symbian) par labu Microsoft Windows Phone. Tika plānota arī daudzu darbinieku atlaišana. Lai atbalstītu atlaistos darbiniekus, aprīlī tika izveidota Bridge programma jaunuzņēmumu (start-up) veidošanai.
Jaunais uzņēmums tikadibināts 2011. gada 29. martā un saņēma atbalstu no Nokia Bridge programmas. Oktobrī uzņēmums ieguva nosaukumu Jolla. Tajā iekļāvās daudzi bijušie Nokia darbinieki, tai skaitā daļa no MeeGo projekta komandas.
Jolla nolēma koncentrēties uz Ķīnas tirgu, kuru Nokia ir zaudējusi.
2012. gada jūlijā Jolla paziņoja, ka sācis izstrādāt jaunu operētājsistēmu Sailfish OS, kas bāzēta uz Mer, MeeGo atzara.
2012. gada decembrī 6,25 % kapitāldaļu tika pārdotas Ķīnas Jolla China Fortune Holdings Limited.
2013. gada 20. maijā uzņēmums prezentēja savu pirmo tālruni. 16. septembrī Jolla paziņoja, ka tās operētājsistēma Sailfish OS varēs darboties uz ierīcēm, kuras sākotnēji bijušas paredzētas Android. Viedtālrunis tirgū laists 27. novembrī, bet sākotnēji patērētājiem pieejami tikai 450 eksemplāri.
Pēc tam, kad izgāzās planšetdatora Jolla Tablet projekts sadarbībā ar Ķīnas ražotāju, 2015. gada 7. jūlijā Jolla paziņoja, ka aparatūras biznesu atdalīs atsevišķā uzņēmumā, Jolla turpmāk koncentrējoties uz Sailfish OS izstrādi un licencēšanu. Aizkavējoties finansējumam no investoriem, uzņemums bija spiests atlaist pusi darbinieku.
Meirānu pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu.
1945. gada 1. augustā pagastā izveidoja Aiviekstes, Degumnieku un Meirānu ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, teritoriju iekļaujot Madonas (Aiviekstes ciems) un Varakļānu (Degumnieku un Meirānu ciemi) rajonos. Mūsdienās bijušā pagasta teritorija ietilpst Indrānu, Ošupes un neliela daļa arī Praulienas un Barkavas pagastos.
Kā Lupatiņi precējās

Sižets

Visi Lupatiņi spēlē "Cirku". Tā kā Zeķītei neveicas, viņa izdomā, ka viņa grib darīt ko citu, piemēram, precēties. Spilventiņš, Cimdiņš un Lakatiņš piekrīt precēties ar saviem noteikumiem, tomēr tāda precēšanās Zeķītei nepatīk. Tomēr beigās atrodas kāds, ar kuru precēties būtu interesanti.
Fricis Deglavs

Biogrāfija

Dzimis 1898. gada 27. maijā Embūtes pagastā. Mācījās Nīkrāces pamatskolā. Darba gaitas sācis 1915. gadā kā laukstrādnieks. 1919. gadā iestājās Sarkanajā armijā, piedalījās kaujās pret Antona Deņikina un Pjotra Vrangeļa vadītajām armijām. 1923. gadā beidza Augstāko partijas skolu Petrogradā. 1923. gadā iesūtīts Latvijā, darbojās nelegālajā Latvijas Komunistiskajā partijā, par ko 1923. gadā apcietināts un 1926. gadā izsūtīts uz PSRS, kur strādāja žurnālos "Коммунистический Интернационал" (krievu: Komunistiskā Internacionāle), "Cīņu Biedrs" un "Krievijas Cīņa". 1931. gadā pabeidza Rietumtautu komunistisko universitāti Maskavā.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā iecelts par LKP CK biroja locekli un laikraksta "Cīņa" redaktoru, nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas deputāts. Pēc Latvijas inkorporācijas PSRS kļuva par Latvijas PSR Ministru padomes priekšsēdētāja Viļa Lāča pirmo vietnieku, LPSR Valsts plāna komisijas priekšsēdētāju.
No 1947. līdz 1951. gadam bijis LPSR Valsts plāna komisijas priekšsēdētājs, no 1951. gada strādājis zinātnisko darbu. Bijis LPSR Zinātņu akadēmijas viceprezidents un tās žurnāla redaktoru kolēģijas priekšsēdētājs. No 1957. gada bijis LPSR ZA Ekonomikas institūta direktors. Bijis vairāku PSRS un LPSR Augstākās padomes sasaukumu deputāts. Dzīves pēdējos gados slimojis ar hipertonisko slimību un asinsvadu aterosklerozi, 1957. gada 15. novembrī viņam bija insults. Miris 18. novembrī.
Apbalvots ar PSRS Ļeņina ordeni, Darba Sarkanā Karoga ordeni un ordeni "Goda Zīme". 1967. gadā nodibināta Zinātņu akadēmijas Friča Deglava prēmija (prēmija piešķirta līdz 1988. gadam). Lietojis pseidonīmus F. Dadzis, F. Krauze, Sūna un Klāvs.
Latvijas tiesu apgabali

Tiesu apgabali ir Latvijas apgabaltiesu un tiesu namu darbības teritorijas. Latvijas Republikā darbojas sešas apgabaltiesas: Rīgas apgabaltiesa, Kurzemes apgabaltiesa, Latgales apgabaltiesa, Vidzemes apgabaltiesa, Zemgales apgabaltiesa un Administratīvā apgabaltiesa. Apgabaltiesa var būt gan pirmās instances tiesa, gan arī apelācijas instances tiesa. Apgabaltiesa ir pirmās instances tiesa tajos gadījumos, kad Civilprocesa likumā vai Kriminālprocesa likumā ir skaidri noteikts, ka konkrēta lieta pirmajā instancē izskatāma apgabaltiesā. Parasti tās ir sarežģītākas vai apjoma ziņā lielākas lietas. Apgabaltiesa ir apelācijas instance civillietām, krimināllietām un administratīvajām lietām, kuras izskatījusi rajona (pilsētas) tiesa vai tiesnesis vienpersoniski.
Kaķis starp gaiļiem

Apraksts

Tā gleznota ar eļļas krāsu uz audekla; izmēri ir 103,5 x 126 cm.
Glezna atrodas Slovāku nacionālajā galerijā Bratislavā.

Analīze

Gleznā attēlota aina ar dzīvniekiem, kas tipiska baroka periodam Eiropā un īpaši 17. gadsimta nīderlandiešu mākslā. Darbā ir daudz reālistisku detaļu, izceļot izdzīvošanas grūtības, kaķim uzbrūkot cālēnam. Kreisajā apakšējā gleznas stūrī atrodams mākslinieka paraksts. Glezna tapusi mākslinieka labākajos gados, jo viņa agrīnie gadi, kas tika pavadīti Slovākijā, nav bijuši īpaši izceļami. Jakobs Bogdani nāca no aristokrātiskas protestantu ģimenes. No 1684. gada viņš radīja daudzus ziedu gleznojumus Amsterdamā. 1689. gadā viņš pārcēlās uz Angliju, kur bija Viljama III karaliskais gleznotājs. Bijis īpaši pazīstams ar putnu gleznojumiem.
Kriminālistika

Kriminālistika (no latīņu: criminalis — 'noziedzīgs') ir juridiskās zinātnes nozare, kurai ir visbūtiskākā loma noziedzīgu nodarījumu pētīšanā, nodrošinot līdzekļus un metodes to atklāšanai, izmeklēšanai un novēršanai.
Kriminālistika sistēmiski apkopo atziņas un ieteikumus, kas izstrādāti pētot dažāda veida likumsakarības, tajā skaitā ne vien kriminālprocesa tiesību un citu tiesību nozaru jomā, bet arī dažādās dabaszinātnēs un tehniskajās zinātnēs (piemēram, dažāda veida ekspertīžu metodiku izstrādē), juridiskajā psiholoģijā (piemēram, pratināšanas u.c. izmeklēšanas darbību taktikas izstrādei) utt. Kriminālistika ir cieši saistīta arī ar kriminoloģiju, kas pētī noziedzības pamatlikumsakarības.
Tāpēc būtībā kriminālistika ir integrālā zinātne jeb starpzinātņu joma, jo tās priekšmets ir ievērojami plašāks par vienīgi juridiskiem jautājumiem.
Latvijas Zinātņu padomes izstrādātajā zinātņu klasifikācijā šī joma definēta kā juridiskās zinātnes nozare — kriminālistika un operatīvās darbības teorija.

Vēsture

Pirmais sistematizētu kriminālistikas zinātni izveidoja austrietis Hanss Gross XIX gadsimta beigās, apkopojot citu kriminālistu publicētos darbus un atziņas. Kriminālistika kā zinātne sāka veidoties tikai XIX gadsimta vidū, līdz tam ar terminu "kriminālistika" apzīmēja visas krimināltiesību zinātnes kopumā, bet Latvijā vēl XX gs. trīsdesmitajos gados kriminālistikas termina vietā lietoja apzīmējumu "kriminālistiskās izmeklēšanas metode". Kriminālistika kā zinātne attīstījās, balstoties uz izmeklēšanas prakses pētījumiem, ka arī izmantojot dabaszinātņu un tehnisko zinātņu sasniegumus. Piemēram, ar fotogrāfijas ieviešanu sāka ieviest tiesu fotogrāfiju — noziedznieku fotografēšanā un ekspertīžu izdarīšanā, un mūsdienās jau fotogrāfija kalpo kā viens no svarīgākajiem līdekļiem kriminālistikas pētījumos.

Uzdevumi

Kriminālistika pētī pierādījumu (par noziedzīgiem nodarījumiem) atrašanas, izpētes un izmantošanas likumsakarības, ievērojot kriminālprocesa nosacījumus. 
Kriminālistikā izstrādātā atziņu un ieteikumu sistēma paredzēta noziedzīgu nodarījumu atklāšanai un pierādīšanai, kā arī to cēloņu noskaidrošanai un novēršanai.
ANO Augstais komisārs bēgļu jautājumos

UNHCR darbība Latvijā

1991. gadā UNHCR Ziemeļvalstu reģionālā pārstāvniecība savā darbībā iekļāva arī Baltijas valstis. 1998. gada oktobrī UNHCR Baltijas valstu birojs uzsāka darbu arī Latvijā. Taču vēlāk birojs tika slēgts, un šobrīd par Latviju atbild UNHCR Ziemeļvalstu reģionālās pārstāvniecības birojs Stokholmā, Zviedrijā. Aģentūru Latvijā medijos pārstāv Didzis Melbiksis.
Mežaparka koncentrācijas nometne

Mežaparka koncentrācijas nometne (vācu: Konzentrationslager Kaiserwald) bija vācu koncentrācijas nometne  Mežaparka apkaimē pie dzelzceļa līnijas Rīga—Rūjiena. Nometnē no 1943. gada vidus līdz 1944. gada rudenim bija ieslodzīti ebreji no Latvijas, Lietuvas, Vācijas, Austrijas, Čehijas un Ungārijas.

Izveidošana

Nometnes celtniecība tika uzsākta 1943. gada martā. Celtniecību veica kriminālnoziedznieki no Vācijas. 21. jūnijā SS reihsfīrers Heinrihs Himlers izdeva pavēli par visu geto likvidāciju. Izpildot šo pavēli, līdz jūlija beigām apmēram 5000 Rīgas geto ebreju tika pārvietoti uz jaunuzbūvēto Mežaparka nometni. Nometne varēja uzņemt apmēram 2000 iemītnieku. Mežaparka nometne bija domāta vairāk kā vieta, kur ieslodzītos reģistrēja un nozīmēja uz citām satelītnometnēm un darba apmetnēm — rūpniecības, transporta un celtniecības uzņēmumiem, slimnīcām u.c. Nometni vadīja SD un atšķirībā no Salaspils un Jumpravmuižas ne tās iekšējā, ne ārējā apsardzē latviešu nebija.

Nometnes uzbūve

Nometne bija dzeloņstieplēm apjozts taisnstūris ar trīs vai četriem sargtorņiem. Aiz ieejas vārtiem sākās zona, kur atradās administrācijas, darba nodaļu barakas un virtuve. Ieslodzīto darbaspēku izmantoja vācu uzņēmums AEG (tas bija pārņēmis VEF rūpnīcu) — ieslodzītajiem vajadzēja sadalīt baterijas detaļu atkārtotai izmantošanai. Aiz šīs priekšējās zonas atradās nometnes sievietēm un vīriešiem, kuras bija atdalītas viena no otras ar dubultu dzeloņstiepļu žogu. Katrā nodaļā bija trīs līdz četras dzīvojamās barakas un baraka, kur ieslodzītajiem mazgāties. Vīriešu nodaļā atradās arī lazarete un morgs.

Likvidācija

1944. gada martā nometnē bija 11 878 ieslodzīto. Sakarā ar Sarkanās armijas tuvošanos, no 1944. gada augusta līdz oktobra sākumam ebreji tika izvesti uz Vāciju, galvenokārt uz Štuthofu un Hamburgu, un nometne tika noārdīta. Daļa ebreju tika izvesti uz Liepāju, kur tie tika turēti līdz 1945. gada sākumam.
Pēc Kurzemes cietokšņa kapitulācijas nometnē tika turēti vācu karavīri, kuri tika nodarbināti Rīgas atjaunošanas darbos.
Ēdamais pandāns

Apraksts

Mūžzaļš dakšveidā zarots koks ar gludu stumbru. Tā augstums var pārsniegt 20 m. Bagātīgi veidojas gaisa saknes, no kurām daļa, sasniedzot zemi, kļūst par balstsaknēm. Sakņu sistēma koku ne tikai noenkuro, bet spēcīgu vētru laikā spēj to noturēt vertikālā stāvoklī.
Tumši zaļās līdz zilgani zaļās lapas stīvas, šauri lineāras, var pārsniegt 2 m garumu. To maliņu un vidusdzīslu klāj sarkanīgi, 1—4 mm gari dzeloņi, virsmu — plāna vaska kārtiņa. Lapām nav kāta, bet ir skaujošs lapas pamats. Katra zara galā tās veido spirāliskus pušķus.
Divmāju augi. Vīrišķie īpatņi uz garām vārpām producē smaržīgus, košus un sīkus ziedus. Sievišķie īpatņi attīsta savāda izskata nokarenu augli, kas līdzinās ananasam vai pārlieku lielam priedes čiekuram. Nobriestot auglis no zaļa pārtop spilgti oranžs, bet pilnībā nogatavojies, kļūst sarkans. Tā diametrs 15—20 cm. Auglis var palikt kokā vairāk nekā 12 mēnešus.

Izplatība un veģetācija

Ēdamā pandāna izcelsmes vieta nav līdz galam skaidra. Ilgu laiku par tādu uzskatīja Madagaskaru, bet samērā nesen izvirzīts viedoklis, ka šīs sugas dzimtene ir Maskarēnu salas. Garā kultivēšanas vēsture un pārvešana uz daudzām zemeslodes vietām apgrūtina izcelsmes noteikšanu. Literatūrā nereti norādīti abi šie Indijas okeāna rietumu daļas apgabali.
Augs tiek kultivēts vismaz 200 gadus, un to audzēja ne tikai Madagaskarā, Maurīcijā un Reinjonā, bet arī Āfrikas kontinentālajā daļā — Senegālā, Beninā, Tanzānijā, Zimbabvē, Mozambikā. Galvenokārt kā krāšņumaugs introducēts Centrālamerikā, Karību jūras reģionā, Floridas dienvidos, Puertoriko, Brazīlijā, Indijā, Indonēzijā un citur. Savvaļas populācijas nav zināmas.
Suga labi pielāgota sāļūdens videi un parasti sastopama okeānu krastos. Īpaši bieži aug gar Reinjonas piekrasti. Tas ir izteikts tropu reģionu koks, kas nespēj izdzīvot vēsumā.

Ekoloģiskā nozīme

Izcelsmes zemēs daudzās balstsaknes satur kopā augsni un tur nosprūdušās organiskās vielas, nostiprinot pret eroziju krastus un kāpu joslu. Vētru laikā kalpo arī kā vējlauzējs.

Saimnieciskā izmantošana

Sugas latīniskais nosaukums utilis nozīmē "derīgs", "noderīgs" un atspoguļo ēdamā pandāna plašo iespējamo lietojumu saimniecībā. Maskarēnu salās un Madagaskarā no pandāna lapām pin virves, grozus, šķīvjus, cepures, paklājiņus, tīklus un citas sadzīvē izmantojamas lietas, lieto jumtu segumam un pat gatavo papīru. Vaska kārtiņa lapas padara ūdensnecaurlaidīgas, kas ir īpaši svarīgi jumtu klājumiem. Reinjonā lapas sāk ievākt no 3—4 gadus veciem pandāniem.
Arī sakņu šķiedras izmantojamas virvju gatavošanai un aušanas darbiem. Saknes noder arī kā lāpas. Cieti saturošais auglis ir ēdams pēc pagatavošanas.
Napoleons Bonaparts

Dzīves gājums

Dzimis Korsikā, nabadzīga advokāta ģimenē, mācījies par artilērijas virsnieku kontinentālajā Francijā. Ieguva karavadoņa slavu cīņā pret Pirmo un Otro koalīciju. 1799. gadā veica apvērsumu, izveidoja Konsulātu un iecēla sevi par Pirmo konsulu, bet 1804. gadā kronējās par Franču imperatoru. XIX gadsimta pirmajā desmitgadē Napoleona vadītā Francijas impērija militāri un politiski dominēja Eiropas kontinentā, iesaistoties Napoleona karos. 1812. gada neveiksmīgais iebrukums Krievijā bija pagrieziena punkts Napoleona liktenī. Sestā koalīcija 1813. gadā sakāva Napoleonu pie Leipcigas, iebruka Francijā un izsūtīja Napoleonu uz Elbu. Mazāk kā pēc gada Napoleons atgriezās Francijā, atguva kontroli pār valsti, tomēr tika sakauts Vaterlo kaujā.
Pēc sakāves Napoleons tika izsūtīts uz britiem piederošo Svētās Helēnas Salu, kur 1821. gadā mira.
Tartu Universitātes slimnīca

Vēsture

Tartu akadēmiskās medicīnas pirmsākumi ir rodami 1632. gadā, kad pēc karaļa Gustava II Ādolfa rīkojuma dibināta Zviedru Vidzemes un Igaunijas provinču augstskola Academia Gustaviana (1632-1656) ar medicīnas fakultāti. Napoleona karu laikā 1802. gadā Krievijas impērijas valdība universitāti atjaunoja un par patoloģijas un terapijas profesoru uzaicināja Danielu Georgu Balku, kas 1804. gadā kā universitātes rektors Rīgas pakalnā esošajā Dālstrēma namā nodibināja Tērbatas Universitātes klīniku (latīņu: Clinicum Universitatis Dorpatensis). 1843. gadā izveidoja atsevišķu ginekoloģisko klīniku, vēlāk arī daudz citu atsevišķu klīniku dažādās Tērbatas pilsētas daļās. 
Pēc Igaunijas neatkarības atjaunošanas 1990. gadā Tartu Universitātes dažāda profila mācību klīniku pārveide par vienotu Igaunijas medicīnas kultūras centru kļuva par augstākā līmeņa politisko debašu objektu. 1993. gadā daudzās universitātes klīnikas juridiski apvienoja vienotā Tartu Universitātes slimnīcā, bet 1998. gadā Igaunijas valdība, Tartu Universitāte un Tartu pilsēta noslēdza vienošanos par patstāvīga nodibinājuma (fonda) "Tartu Universitātes Slimnīca" kā Igaunijas medicīnas vadošās institūcijas izveidi.

Misija un galvenais mērķis

Tartu Universitātes slimnīcas misija ir nodrošināt Igaunijas medicīnas nepārtrauktību un attīstību ar augstākā līmeņa intergrētas medicīniskās ārstniecības, izglītības un zinātnes palīdzību.
Galvenais mērķis ir sniegt pacientiem augstas kvalitātes ārstēšanu, Tartu universitātes studentiem un docētājiem nodrošināt apmācības iespējas un kopā ar universitāti attīstīt medicīnas zinātni.

Pārvalde

Tartu Universitātes slimnīcu pārvalda Padome ar astoņiem locekļiem, kurai pakļaujas Valde ar četriem locekļiem. Valdei padotas Universitātes klinikas un dienesti.

Jaunbūve

Tartu Universitātes slimnīcas jaunās daļas būvēšanai piesaistīja Somijas arhitektu biroju ar lielu pieredzi slimnīcu celtniecībā. Jaunās slimnīcas celtniecības pirmā fāze tika pabeigta 2008. gadā.
2013. gada nogalē tika ielikts pamatakmens trīs ēku kompleksam, kurā ietilpst onkoloģijas, acu slimību, internās medicīnas un ķirurģijas klīnikas, kā arī laboratorija un aptieka. Jaunbūves otro fāzi 39 tūkstošu m² platībā pabeidza 2015. gada beigās. Pusi no 77 miljonu eiro lielajām izmaksām piesaistīja no Eiropas Reģionālās Attīstības Fonda. Tiek plānota arī būves trešā fāze. Kad uzcels bērnu slimnīcas korpusu, jaunajā slimnīcā būs apvienotas visas galvenās medicīnas nozares.
Dzimumdziņa

Dzimumdziņa (arī dzimumtieksme, libido) ir personas tieksme pēc seksuālās aktivitātes. Dzimumdziņa ir universāla cilvēka seksualitātes parādība. Tās izpausmes katram cilvēkam var būt ļoti atšķirīgas un ir atkarīgas arī no laika un apstākļiem. Pastiprinātu dzimumdziņu dēvē par hiperseksualitāti.
Dzimumdziņas konceptu, kam tika dots nosaukums libido, ieviesa vācu psihiatrs Zigmunds Freids. Dzimumtieksmi Freids skaidroja kā instinktīvu enerģiju jeb spēku, kas rodas cilvēka psihes neapzinātajā stāvoklī — zemapziņā. Ietekmējoties no Karla Abrahama, Freids attīstīja idejas par dažādiem posmiem, kā dzimumdziņa rodas cilvēka dzīves laikā dažādās erogēnās zonās (tādējādi tā pastāv visu cilvēka dzīves laiku). Pirmā ir orālā stadija (piemēram, zīdaiņa labpatika no barošanas ar krūti), nākamā ir anālā stadija (tikko staigājoša bērna labpatika par savas gremošanas orgānu sistēmas kontrolēšanu — defekācijas nosacījuma refleksa izveidošanās), tālāk seko falliskā un latentā stadija, kurā seksuālās tieksmes tiek apsiestas ar citām dzīves aktivitātēm līdz tās atkal atjaunojas pubertātes periodā (ģenitālajā stadijā).
Cilvēka dzīves laikā zemapziņas dzimumdziņa bieži nonāk konfliktā ar cilvēka sociāli morāli pārstāvošo stāvokli — superego. Sociālās pakļaušanas gadījumā izveidojās aizsargāšanās mehānisms, kurš dzimumdziņas enerģiju novada citās formās. Pastiprināts aizsargāšanās mehānisma lietojums (dzimumdziņas apspiešana), pēc Freida psihoanalīzes teorijas principiem, cilvēkos var radīt nopietnas psiholoģiskās problēmas un neirozi.
23. jūnijs

23. jūnijs ir 174. gada diena (garajā gadā 175. diena). Līdz gada beigām ir 191 diena.
Hazēliusa vārti

Hazēliusa vārti jeb Hazeliusporten ir vieni no muzeja Skansens vārtiem — ieejām, kas atrodas Stokholmā, Jūrgordenā.
Šie vārti tika uzcelti reizē ar muzeja atklāšanu 1891. gadā un toreiz saucās Haselbaka vārti. Vārti atrodas Skansena kalna pakājē. Tā ir mūra pakavveida klasiska celtne. Vēlākos gados pēc muzeja dibinātāja Artūra Hazēliusa nāves vārtiem tika dots Skansena radītāja nosaukums.
Ieejot muzejā pa šiem vārtiem, augšā Skansena kalnā var nokļūt, braucot ar Skansena kalnu vilcieniņu.
Apkārtne pie šiem vārtiem arī tiek saukta par Hazēliusportenu, tā piemēram, Bioloģijas muzejs atrodas Hazēliusportenā.
2014. gada FIFA Pasaules kausa tiesneši

2014. gada Pasaules čempionātu futbolā tiesās 25 galvenie un 50 līnijtiesneši, kas pārstāv visas FIFA konfederācijas. Papildu galvenajiem tiesnešiem tika izvēlēti 8 asistējošu tiesnešu pāri.