google/wiki40b huggingface dataset:
14. Saeimas vēlēšanas

Balsošanas sistēma

Latvijas Republikas Satversme nosaka, ka Saeimu ievēl vienlīdzīgās, tiešās, aizklātās, brīvās un proporcionālās vēlēšanās, piešķirot vietas partijām, kuras iegūst vismaz 5% balsu pēc Vebstera/Sainte-Laguë metodes. Vēlēšanas parasti notiek reizi četros gados, oktobra pirmajā sestdienā, bet Latvijas Valsts prezidentam ir tiesības rīkot ārkārtas vēlēšanas. Tiesības vēlēt ir pilntiesīgiem Latvijas pilsoņiem, kuri vēlēšanu dienā ir sasnieguši astoņpadsmit gadu vecumu. Saeimā var ievēlēt jebkuru pilntiesīgu Latvijas pilsoni, kurš vēlēšanu pirmajā dienā ir vecāks par divdesmit vienu gadu.
Tour Down Under

Tradīcijas

Sacensību fani radījuši tradīciju katru gadu izvēlēties salīdzinoši nezināmu braucēju, ko uzskatīt par slavenību, sekojot viņam viesnīcās, rakstot viņa vārdu uz asfalta un citādi atbalstot. Braucējam jābūt angliski nerunājošam gregari, kurš parasti pieved komandas biedriem ūdeni.
Joahimstāle

Vēsture

Pilsētu 1601. gadā dibināja Brandenburgas kūrfists Joahims III Frīdrihs pie viduslaiku Grimnicas pils. Šeit tika nodibināta stikla manufaktūra, un 1604. gadā Joahimstālei tika piešķirtas pilsētas tiesības. Tuvējā Verbelinzē krastā Prūsijas karalis Frīdrihs Vilhelms IV uzcēla medību rezidenci, un vēlākos laikos to lietoja daudzi ietekmīgi cilvēki, to skaitā Vilhelms II, Frīdrihs Eberts, Pauls fon Hindenburgs un Ērihs Honekers.

Cilvēki

Joahimstāle ir mineraloga Franča Ernsta Neimaņa (Franz Ernst Neumann, 1798 – 1895) dzimtā pilsēta.
Patērētājs

Patērētājs ir fiziska persona, kura lieto vai patērē nopirktās preces vai izmanto pakalpojumus (nepārdodot tālāk).

Ekonomika un mārketings

Patērētājs ir tas, kurš maksā, lai patērētu preces un pakalpojumus. Patērētājiem ir svarīga nozīme valsts ekonomiskajā sistēmā. Bez patērētāju pieprasījuma ražotājiem trūktu motivācijas ražot, lai pārdotu patērētājiem. Patērētājs arī ir daļa no izplatīšanas ķēdes.
Pēdējā laikā mārketinga speciālisti tā vietā, lai mērķētu reklāmu uz plašu demogrāfisko profilu, ir sākuši pielietot personalizētu mārketingu, atļaujas mārketingu un masu pielāgošanu.

Tiesības un politika

Likumos, galvenokārt, jēdziens "patērētājs" tiek izmantots sakarā ar patērētāju tiesību aizsardzības likumu, un patērētāja definīcija tiek attiecināta uz fiziskām personām un sevī neietver juridiskās personas.  Potenciālie vēlētāji ir arī patērētāji, līdz ar to, patērētāju tiesību aizsardzība ir aktuāls politiskais jautājums.
Mikāls Valgrens

Karjera

Par profesionāli Valgrens kļuva 19 gadu vecumā 2011. gadā, pievienojoties Dānijas kontinentālajai komandai Glud & Marstrand–LRØ, kuras sastāvā divreiz uzvarēja Ljēža—Bastoņa—Ljēža U23 sacensībās un guva vairākas citas uzvaras.
2014. gadā viņš pievienojās UCI Pasaules tūres komandai Tinkoff-Saxo. Jau pirmajā sezonā viņš uzvarēja Dānijas čempionātā grupas braucienā un Danmark Rundt sacensībās.
2017. gadā pievienojās Astana komandai.
2018. gada 24. februārī uzvarēja Omloop Het Nieuwsblad sacensībās, bet 15. aprīlī, līdzīgā stilā veicot atrāvienu vienatnē, arī Amstel Gold Race.
Pirms 2019. gada sezonas pārgāja uz Team Dimension Data.
Radiostacijas iela

Radiostacijas iela ir viena no Ulbrokas ielām.
Radiostacijas iela sākas pie autoceļa P4, simts metrus pirms tilta pār Piķurgas upi. Sākumā iela iet cauri mežam un pirmās ēkas atrodas 250 metru attālumā no ielas sākuma. Radiostacijas ielā ir gan nesen būvētas mājas, gan padomju laika celtnes, gan arī Ulbrokas muižas vēsturiskā apbūve.
Iela noslēdzas ar Ulbrokas muižas ēku, kurā ierīkota Rīgas radiostacija, no kā arī radies ielas nosaukums. Netālu atrodas arī retranslācijas torņi, kas ietilpst radiostacijas kompleksā.
Korelācija

Korelācija jeb saistība ir mērījums, kas parāda divu vai vairāku mainīgo saistību (t.i., vai, mainoties vienam mainīgajam, izmainās arī otrs). Absolūtā korelācija (|r|=1,00) var tikt citādi attēlota kā y = a + bx. Tomēr statistikā parasti nemēdz būt tik absolūtas sakarības. Tā vietā nosaka sakarības ciešumu, ko izsaka ar koeficientu r robežās [–1;1]. Ja koeficients tuvojas r=1,00, tad saka, ka, palielinoties vienam, palielinās arī otrs, bet, tuvojoties r=–1,00 — palielinoties vienam, otrs samazinās. Ja r=0 vai tuvu tam, tad sakarība nepastāv.
Tas, vai korelācijas koeficientu var uzskatīt par statistiski nozīmīgu, ir atkarīgs no izlases apjoma (jeb no rezultātu ticamības). Ja izlases apjoms ir 3, tad par statistiski nozīmīgu var saukt rezultātu r=0,805, ja apjoms ir 30, tad šis skaitlis ir r=0,296, bet ja izlasē ir 500 dati, tad statistiski nozīmīgs ir jau r=0,073.
Citā aspektā runā par sakarības ciešumu. Neatkarīgi no izlases apjoma, ja korelācijas absolūtā vērtība ir līdz 0,2, tad sakarība ir ļoti vāja, ja tā ir 0,2—0,4, tad sakarība ir vāja, no 0,4 līdz 0,7 sakarība ir vidēji cieša, virs 0,7 sakarība ir cieša.
Gustavs fon Bergmanis (ārsts)

Dzīvesgājums

Gustavs Bergmanis dzimis 1878. gada 24. decembrī Ernesta fon Bergmaņa (1836-1907) un viņa otrās sievas Paulīnes Vilhelmīnes Karolīnes Luīzes Augustes Margaretas Assbrandas fon Porbekas (1842-1917) ģimenē drīz pēc viņu pārcelšanās uz dzīvi Vācijā. No 1882. gada dzīvoja Berlīnē, kur viņa tēvs vadīja universitātes ķirurģijas klīniku.
Studēja medicīnu Berlīnes, Minhenes, Bonnas un Štrasburgas universitātēs, kur viņš 1903. gadā ieguva Dr.med. grādu par promocijas darbu Die Überführung von Cystin in Taurin im tierischen Organismus (Cistīna pārveide par taurīnu dzīvnieku organismā).
Pēc tam līdz 1912. gadam strādāja Berlīnes universitātes II. Medicīnas klīnikā un tās vadītāja profesora Frīdriha Krausa (1858-1936) vadībā aizstāvēja habilitācijas darbu (1908). 1916. gadā viņu ievēlēja par internās medicīnas katedras vadītāju Marburgas universitātē, bet 1920. gadā par katedras vadītāju Frankfurtes pie Mainas universitātē. 1922. gadā viņš universitātē nolasīja akadēmisko runu par dvēseles un ķermeņa jēdzienu internajā medicīnā. 1925. gadā viņš izdeva Internās medicīnas rokasgrāmatu (Handbuch der inneren Medizin) un kopā ar līdzautoriem apjomīgo Normālās un patoloģiskās fizioloģijas rokasgrāmatu (Handbuch der normalen und pathologischen Physiologie mit Berücksichtigung der experimentellen Pharmakologie) 18 sējumos (1925-1931). 1927. gadā Gustavs fon Bergmanis kļuva par Berlīnes universitātes medicīnas fakultātes Charité profesoru. Nacistiskā režīma laikā viņš 1944. gadā sadarbojās ar medicīnisko pētījumu koordinatoru Kārli Brantu (Karl Brandt), kuru pēc Nirnbergas tribunāla lēmuma vēlāk notiesāja ar nāvessodu. Pēc Otrā pasaules kara Gustavs fon Bergmanis pārcēlās uz dzīvi Minhenē, kur bija II. Medicīnas universitātes klīnikas direktors (1946-1953).
Miris Minhenē 1955. gada 15. septembrī.
Vācu Internās medicīnas biedrības augstākais apbalvojums ir Gustava fon Bergmaņa medaļa (Gustav-von-Bergmann-Medaille).

Ģimene

Gustavs fon Bergmanis bija 1904. gadā precējies ar fabrikanta meitu Augusti Ferveri (Verwer, 1882-1923), pēc viņas nāves otro reizi 1924. gadā ar Emīliju Zimokatu (Simokat, 1885-1972). Viņa dēls bija viens no Berlīnes Brīvās universitātes dibinātājiem Fricis fon Bergmanis (1907-1982).
Hidžra

Hidžra (arābu: هِجْرَة, hiǧra — ‘pārceļošana’) bija Muhameda un viņa sekotāju pārcelšanās no Mekas uz Jatrību (kas vēlāk tika pārsaukta par Medīnu) mūsu ēras 622. gada jūnijā. Ceļojums uz Jatrību, kas atrodas 320 km attālumā uz ziemeļiem no Mekas, ilga no 17. jūnija līdz 2. jūlijam.
Jatribā tika dibināta pirmā musulmaņu kopiena. Umars Ibnelhatābs 638. gadā gadu, kurā notika hidžra, noteica par pirmo gadu islāma kalendārā. Pastāv Saules hidžras un Mēness hidžras kalendārs.
Pārdozēšana

Pārdozēšana ir dažādu ķīmisko vielu lietošana lielākās devās nekā ir ieteicamas vai arī ir normāli lietotas. Vielu pārdozēšana izraisa saindēšanos vai nāvi.
Terminu pārdozēšana lieto vielām, kam normālos apstākļos tiek izmantotas, lai uzlabotu veselību un pašsajūtu (piemēram, zālēm), bet par pārdozēšanu nerunā indu gadījumos — vielu, kuru pat mazākā vienība izraisa veselībai nevēlamas sekas.
Pārdozēšanu var būt apzināta: kā paškaitējums vai pašnāvība. Tāpat apzināta pārdozēšana ir cenšoties pēc iespējas lielāku efektu gūt no vielas, lietojot to pārāk lielās devās. Neapzināta pārdozēšana var būt pēc abstinences sindroma, kad vielu uzsāk lietot tikpat lielos daudzumos kā pirms tam, vai, nelegālu vielu gadījumā, nezināmās vielas tīrības dēļ, kad aktīvās vielas sastāvs produktā var krasi atšķirties pie dažādiem tirgoņiem.
Galvenās vielas, ko parasti pārdozē, ir aspirīns, paracetamols, opioīdi, barbiturāti, benzodiazepīni, amfetamīns, kokaīns, antidepresanti un alkohols.
SIA Radikal

Vēsture

Grupa izveidota 2008. gadā, lai ar Metallica dziesmu kaverversijām uzstātos tā Latvijas fanu kluba rīkotā pasākumā, pēc kura dalībnieki nolēma darbību turpināt. 2009. gada 18. februārī SIA Radikal laida klajā dziesmu „Tas nav tev vienam”, 2009. gada 15. jūnijā — dziesmu „Tavs sapņu kredīts”, 2010. gada 3. jūnijā — dziesmu „Samelo sev”, bet 2010. gada 9. augustā — ceturto dziesmu „Voldim!” no gaidāmā albuma.
2011. gadā Pump Recordings digipack formātā laida klajā grupas debijas albumu „Monokarš”, kura atvēršana un grupas 3. gadadienas koncerti 22. aprīlī notika Rīgas klubā Nabaklab, bet 23. aprīlī Liepājas klubā Fontaine Palace. Albumu SIA Radikal ierakstīja no 2010. gada decembra līdz 2011. gada aprīlim skaņu inženiera Ginta Lundberga vadībā, albuma vāciņu veidojis Armands Ērglis, bet albuma dziesmā „Vēl tur ir ceļš” piedalās arī Terzena sieva čelliste Undīne Balode. 
2013. gada 11. decembrī grupa paziņoja par savas darbības pārtraukšanu, kā iemeslu minot radošo izsīkumu grupā, tomēr norādot, ka tās dalībnieki turpinās darboties citos mūzikas projektos. 2015. gada 25. jūlijā SIA Radikal apvienojās uz vienu pēdējo uzstāšanos rokfestivālā „Klang!”.
1970. gada NHL drafts

1970. gada NHL drafts bija 8. NHL drafts, kurš notika 1970. gadā Monreālā.
Menas Sala

Vēsture

Menas Sala no Lielbritānijas un Īrijas salām atdalījās aptuveni 8000 gadus p.m.ē., kad, ledājiem no ledus laikmeta intensīvi kūstot, pacēlās jūras līmenis. Pirmie cilvēki salā ieradās aptuveni 6500 gadus p.m.ē. 1. gadu tūkstotī Menas Salā apmetās ķelti. 9. gadsimtā ķeltiem regulāri uzbruka vikingi. No 885. līdz 1266. gadam Menas Sala bija Norvēģijas pakļautībā. 1266. gadā to iekaroja Skotija. Pēc tam tā nonāca Anglijas pakļautībā, bet 1866. gadā kļuva par kroņa teritoriju (Crown dependency).
IEEE 802.16

802.16 standarti

Pirmais standarts tika apstiprināts 2001. gada decembrī. Tas aprakstīja punkts-daudzpunkts platjoslas bezvadu datu pārraides sistēmas, darbojošās 10-66 GHz frekvenču joslās, izmantojot vienas nesējfrekvences (Single carrier) fizikālā līmeņa (PHY) realizāciju.
802.16a bija pirmais papildinājums, kas aprakstīja sistēmas 2-11 GHz frekvencēs, pievienojot imainītu PHY standartu, kas tagad ietvēra arī OFDM un OFDMA modulācijas. 802.16a tika apstiprināts 2003. gada janvārī.
802.16c papildināja 802.16a ar 10-66 GHz frekvenču joslām.
2003. gada septembrī tika uzsākts projekts 802.16REVd, kura uzdevums bija saskaņot 802.16 ar Eiropas Telekomunikāciju Standartu institūta (European Telecommunications Standards Institute - ETSI) izstrādāto HIPERMAN standartu. Projekts noslēdzās 2004. gadā un tika apstiprināts jauns standarts — IEEE 802.16-2004, kurš aizstāja agrākos 802.16 a/b/c
2006. gada sākuma IEEE darba grupa ir pabeigusi darbu arī pie ilgi gaidītās standarta mobilās versijas. 2006. gada 28. februārī ir publicēts papildinājums IEEE 802.16e-2005, kurš specificē fiksētas un mobilas platjoslas bezvadu sistēmas, uzturošas mobilus lietotāju terminālus, licencētajās frekvenču joslās līdz 6GHz.
Šobrīd notiek darbs pie 802.16eRev2, kurš konsolidētu 802.16-2004, 802.16e un citus (piemēram, 802.16f-2005 — Management Information Base) šīs grupas standartus vienotā dokumentā.

Iesakām aplūkot

WiMAX
Da Vinči kods

Sižets

Galvenajam romāna tēlam, Hārvarda Universitātes reliģiskās simboloģijas profesoram Robertam Lengdonam, jāatšķetina Luvras kuratora Žaka Sonjēra slepkavību. Sonjēra līķis tika atrasts Luvras muzeja zālē, pilnīgi kails "Vitrūvija cilvēka" pozā un ar šifrētu uzrakstu sev blakus. Šis šifrs norāda uz to, ka risinājuma atslēga jāmeklē Leonardo da Vinči darbos. Lengdons tiek nepatiesi apsūdzēts kuratora slepkavībā. Atrisināt mīklas un atrast īsto slepkavu Robertam palīdz kriptogrāfe, Žaka Sonjēra mazmeita - Sofija Nevē.
Romānā ir vairākas paralēlas sižeta līnijas, kurās piedalās dažādi romāna personāži.

Reliģiozā kritika

Romāns varbūt būtu palicis kristietības piekritēju nepamanīts, ja tas nebūtu kļuvis tik populārs un ja romāna sākumā nebūtu teikts, ka visi mākslas darbu, arhitektūras, dokumentu un slepeno rituālu apraksti atbilst īstenībai. Romāna kritizētāji vērš uzmanību uz neprecīzu vēstures izklāstu un vēsturisku faktu skaidrošanu, kā arī uz neapstiprinātu leģendu izmantošanu.
Jaunzēlandes papagaiļi

Evolūcija

Jaunzēlandes papagaiļu virsdzimta no pārējiem papagaiļiem atdalījās pirms apmēram 82 miljoniem gadu, laikā, kad Jaunzēlande atdalījās no Gondvānas. Toties dzimtas ģintis (nestori un kakapo) sadalījās apmēram pirms 60—80 miljoniem gadu.

Ekoloģija

Jaunzēlandes ģeogrāfiskais novietojums, atrodoties samērā tālu no kontinentiem, kalpojis kā nepārvarams šķērslis dažādiem sauszemes zīdītājiem sasniegt salas. Tas atspoguļojas faktā, ka Jaunzēlandes vienīgie vietējie zīdītāji ir sikspārņi. Galvenie salu plēsēji ir plēsīgie putni: piemēram, ērgļi, piekūni un pūces. Jaunzēlandes putnu morfoloģija un veids kā tie ir attīstījušies atspoguļo salu unikālo dabu. Šis balanss tika izjaukts, kad salās ieradies polinēzieši, sev līdzi atvedot Polinēzijas žurkas un Polinēzijas suņus. Vēlākos gados, kad salās ieradās eiropieši, līdz ar viņiem ieradās jaunas, salām svešas dzīvnieku sugas, lielos zālēdājus un plēsējus ieskaitot.
Katra no trijām mūsdienās dzīvojošajām Jaunzēlandes papagaiļu sugām ieņem atšķirīgu ekoloģisko nišu. Piemēram, kakapo ir nelidojošs putns, aktīvs naktī, raibais apspalvojums to lieliski noslēpj dienas plēsīgajiem putniem, bet Jaunzēlandes pūces, kas medī naktī, ir pārāk mazas, lai uzbruktu kakapo. Kea savukārt piemērojies dzīvei kalnos. Tos bieži var novērot kalnu slēpošanas kūrortos. Tā kā augstkalnos trūkst koku, kea ligzdo zemes alās, nevis koku dobumos kā lielkā daļa papagaiļu sugu.

Kopīgās īpašības

Jaunzēlandes papagaiļu izskats, salīdzinot ar citiem papagaiļiem, ir unkāls, atšķirīgs, arī uzvedībā ir daudzas atšķirības. Piemēram, Jaunzēlandes papagaiļi, neveido pārus uz mūžu. Kea ir poligāmi, un vienam tēviņam ir vairākas mātītes. Toties kakapo vispār neveido pārus, bet vairošanās sezonas sākumā pulcējas riestos.
Visas Jaunzēlandes papagaiļu sugas ir liela auguma papagaiļi. Vislielākais dzimtā ir nelidojošais kakapo, kura ķermeņa garums ir apmēram 64 cm, svars var sasniegt 3 kg. Mazākais ir Jaunzēlandes nestors, kura ķermeņa garums ir apmēram 45 cm, svars 550 g.
Frederiks Lazārs

Biogrāfija

Pēc profesijas žurnālists. Dzīvojis Parīzē un regulāri piedalījies pilsētas šaha čempionātā, kurā 1920. gadā izcīnījis uzvaru. Nākamajos gados nav vairs izdevies atkārtot šo panākumu: 1922. gadā palicis 2. vietā, 1927. gadā bijis 13. vietā, 1928. gadā dalījis 10.-11. vietu, 1929. gadā palicis 7. vietā, 1930. gadā dalījis 3.-5. vietu, bet 1933. gadā ieņēmis 10. vietu. Vairākkārt piedalījies arī Francijas šaha čempionātos, kuros 1924. gadā ieņēmis 9. vietu, 1925. gadā dalījis 2.-3. vietu, bet 1926. gadā kopā ar Andrē Šeronu dalījis 1.-2. vietu. Pārstāvējis Franciju 1924. gada neoficiālajā šaha olimpiādē.
Vairāk nekā 100 šaha etīžu autors, daudzas no kurām ir tikušas godalgotas konkursos. Sastādījis arī šaha uzdevumus. 1928. gadā publicējis savu etīžu un uzdevumu krājumu Mes problèmes et études d'échecs ar toreizējā Pasaules šaha čempiona Aleksandra Aļehina priekšvārdu.
Maurīcijas pelēkā baltactiņa

Izplatība

Maurīcijas pelēkā baltactiņa uzturas kā mežos, tā ciematu un pilsētu dārzos. Sastopama gan zemienēs, gan kalnos, no jūras līmeņa līdz apmēram 800 m virs jūras līmeņa, izņemot neapmežotos apvidus.

Izskats

Maurīcijas pelēkā baltactiņa ir neliels, ķauķim līdzīgs putns. Ķermeņa garums 10,7—11,4 cm, svars tēviņam 7,7—10 g, mātītei 7,5—11 g. Ķermeņa apspalvojums kopumā pelēks vai pelēkbrūns, mugurpusē pelēkāks un tumšāks nekā ķermeņa apakšpusē. Muguras lejas daļa un virsaste ir baltas, arī zemaste ir balta vai gandrīz balta. Atšķirība no citām baltactiņām Maurīcijas pelēkajai baltactiņai nav balto gredzenu ap acīm. Abi dzimumi izskatās līdzīgi.
Šādi savu tikšanos ar Maurīcijas pelēko baltactiņu apraksta Džeralds Darels:
"Pēkšņi zaros man virs galvas uzradās bariņš sīku, trauslu, zaļu briļļuputniņu ar palsas smilšu krāsas apļiem ap acīm un, kā īsti akrobāti vingrodami starp garajām skujām, meklējot sīkus kukainīšus, sāka varen uztraukti vīterot un čivināt. Es savilku lūpas un pasvilpoju augstā, smalkā tonī... Putniņi uz vietas pārtrauca vīterošanu un vakariņu ēsmas meklēšanu, salasījās ap mani un ņēmās mani vērot platām, "brillēs" ietvertām acīm."

Uzvedība un barība

Maurīcijas pelēkā baltactiņa ir izteikts nometnieks. Tā ir sabiedriska, visu gadu uzturas nelielos bariņos, kuros ir apmēram 6—20 īpatņi. Galvenokārt barojas ar nektāru un kukaiņiem, bet pārtiek arī no maziem augļiem. Kukaiņus uzlasa no lapām, zariem un citām augu daļām, reizēm ķer lidojumā.
Ligzdošanas sezona ilgst no septembra līdz martam ar intensīvāko periodu no oktobra līdz decembrim. Dējumā 2—3 gaiši zilas olas. Ligzda kausveida, vīta no smalkiem zāļu stiebriņiem.
Dzimumdimorfisms

Dzimumdimorfisms (dimorfisms no grieķu: di- — 'divi', 'divreiz', un morphe — 'forma') ir pazīmju atšķirība starp vienas sugas mātītēm un tēviņiem. Šāda atšķirība pastāv arī cilvēkiem.

Cilvēka dzimumdimorfisms

Cilvēkiem, kā arī citiem dzīvniekiem, dzimumdimorfisms saistīts ar vairošanās īpatnībām  un divu tipu gametu (dzimumšūnu) veidošanos. Turklāt atšķirības starp sievieti un vīrieti balstās arī uz konstitūciju (ķermeņa uzbūvi) un dažu orgānu (sekundāro dzimumpazīmju) attīstīšanās līmeni.
Manierisms

Manierisms bija mākslas virziens, kas izveidojās Eiropā vēlīnās renesanses periodā no 1515. gada līdz 17. gadsimta sākumam, kad to sāka aizstāt baroks. 
Manierismam bija raksturīgs stilistisks artistiskums un tieksme pēc vizuāliem efektiem. Termina nozīmē jēdziens "manierisms" radies 20. gadsimta pirmajā pusē, atvasināts no itāļu valodas vārda maniera un tiek attiecināts uz Eiropas mākslu laika periodā no 1515. līdz 1610. gadam.
Itāļu manierisms radās kā renesanses kultūras attīstības antagonisms. Radies šajā vidē, tas turpināja pastāvēt līdzās renesanses mākslas formas un satura stereotipiem, no kuriem manierisms ļoti daudz aizguva tieši stilistikas ziņā. Risinājās arī atgriezeniski procesi - manierisma elementi ieplūda vēlās renesanes mākslā.
Liela nozīme manierisma uzplaukumā ir jezuītiem, kuri pievērsa uzmanību sakrāli virzītās mākslas atbalstīšanai un veicināšanai.
Metakomets

Biogrāfija

Metakomets bija vampanoagu augstākā sačema Masasoita otrais dēls. Par virsaiti viņš kļuva 1662. gadā pēc brāļa Vamsutas nāves. Metakomets bija precējies ar Vamsutas atraitnes, Pokasetu cilts virsaites Veetamoo jaunāko māsu Vootonekanuski, bet ar Veetamoo saglabāja draudzīgas attiecības visu atlikušo mūžu.
Metakomets strikti atteicās pieņemt kristietību un uzskatīja šo reliģiju par ārkārtīgi ļaunu, taču sākumā centās dzīvot saticībā ar kolonistiem un saglabāt ar tiem miermīlīgas attiecības. Viņš uzturēja aktīvus tirdznieciskos sakarus, akceptēja eiropiešu personvārdu Filips un Bostonā iegādājās eiropiešu drēbes.
Taču eiropiešu kolonijas Jaunanglijā turpināja strauji izplesties, un kolonistiem bija nepieciešamas aizvien jaunas teritorijas. Savukārt no rietumiem savu ekspansiju austrumu virzienā aktivizēja irokēzu konfederācija, ielaužoties vampanoagiem piederošajās zemēs.
Turklāt 1671. gadā Plimutas kolonijas vadība pieprasīja Metakometam atbruņot cilti un pakļauties angļu likumiem. Attiecībām turpinot saasināties, 1675. g. naidīgums pārauga bruņotā konfliktā, kas nosaukts viņa vārdā kā Karaļa Filipa karš.

Karaļa Filipa karš

1675. g. janvārī dīķī tika atrasts Džona Sasamona līķis. Sasamons bija kristīts indiānis un Metakometa padomnieks, kurš angļiem slepeni ziņoja par virsaiša nodomiem. Tāpēc kā nodevējam viņam saskaņā ar cilts tradīcijām piesprieda nāvessodu. Atbildot tika arestēti, apsūdzēti slepkavībā un pakārti trīs vampanoagi. Pēc šīs provokācijas Metakomets vairs nespēja savaldīt savus karotājus. Lai iegūtu kaimiņu atbalstu, viņš pie Cerību kalna (Mount Hope) sapulcināja Jaunanglijas cilšu sačemus. Metakometa rīcībā bija ap tūkstots vampanoagu karotāju, turpretī kolonistu skaits bija sasniedzis jau ap 50 000. Nipmuki, pokomtuki, kā arī daļa abenaku un penakuku bija gatavi pievienoties vampanoagiem un sākt bruņotu cīņu. Savukārt naraganseti, kurus saistīja līgums ar angļiem, nolēma saglabāt neitralitāti.
1675. g. 20. jūnijā indiāņi veica pirmo uzbrukumu Svansejai un to pilnībā nodedzināja, apglabājot zem pelniem lielāko daļu no tās 70 iedzīvotājiem un ievadot Karaļa Filipa karu. Angļi katrā lielākajā uzbrukumā vainoja Metakometu, kas, protams, nebija iespējams. Metakomets bija vairāk organizators un politisks līderis, kamēr tiešus uzbrukumus vadīja sačemi Anavons, Tispakuins, Sagamors Sams un Sankumaču.
Pēc daudzkārtējām sakāvēm angļi 1676. g. pavasarī pakāpeniski guva virsroku. Metakomets meklēja patvērumu Asovamseta purvā Rodailendā, kur 1676. g. 12. augustā tika nogalināts. Pēc sačema nāves viņa sievu un astoņgadīgo dēlu pārdeva verdzībā Bermudā. Virsaiša galvu uzsprauda uz pīķa un izlika publiskai apskatei pie Plimutas vārtiem, kur tā palika vairāk kā divdesmit gadus, bet ķermeni sagrieza četrās daļās un pakāra kokā.
Pēc Metakometa nāves karš nebūt nebeidzās. Tieši otrādi, tas tikai sākās un ilga nākamos 50 gadus. Cīņu pret angļu kolonizatoriem turpināja abenaku un penakuku ciltis, kuru vidū patvērumu atrada arī daudzi Karaļa Filipa karā izdzīvojušie Jaunanglijas indiāņi.
Valandova

Vēsture

Valandovas apkaime bijusi apdzīvota jau 10.-7. gs. p.m.ē., kad šeit atradās Mal Konstantinopol (Mazās Konstantinopoles) apmetne.
Stīvens Ročs

Personīgā dzīve

Ročs dzīvo Antibā Azūra krastā. Viņš joprojām ir iesaistīts sportā, organizējot riteņbraukšanas nometnes Maļorkā, organizējot sacensības un strādājot par riteņbraukšanas komentētāju Eurosport.
Ročam ir četri bērni no bijušās sievas Lidijas; abi izšķīrās 2004. gadā. Viens no dēliem, Nikolass Ročs, šobrīd ir profesionāls riteņbraucējs un uzvarēja 2009. gada Īrijas čempionātā grupas braucienā.
Stīvena brālis Lorenss Ročs arī bija profesionāls riteņbraucējs, kurš 1991. gadā vienīgo reizi piedalījās Tour de France. Viņi abi bija komandas biedri Ton Ton Tapis komandā.
Roča brāļadēls Denjels Mārtins arī ir profesionāls riteņbraucējs, 2008. gada Īrijas čempionātā grupas braucienā.
2008. gadā Ročs noskrēja Ņujorkas maratonu ar rezultātu 4:21:09.
Vedējsekotājkopne

Vedējsekotājkopne ir vedējsekotājsistēmas veida datorsistēmas vai tīkla kopnes arhitektūra, kurā kāds mezgls (saukts par kopnes vedēju) kontrolē vienu vai vairākus mezglus (sauktus par kopnes sekotājiem). Datu pārraidi iniciē vedējs, sekotāji tikai atbild. Ja datu pārraide sinhrona, vedējs nodrošina taktētāja funkcijas datu sūtīšanai abos virzienos.
Daļa vedējsekotājkopņu ļauj vedēja funkcijas veikt vairākiem mezgliem. Šādā vairāku vedēju (multi-master) sistēmā jābūt kopnes arbitrāžai, kas atrisina konfliktus, kad vairāki vedēji vienlaicīgi cenšas iegūt kontroli pār kopni. Vienlaikus vedēja režīmā var darboties tikai viens mezgls.
Andris Ābelīte

Biogrāfija

Dzimis 1973. gada 11. maijā Rīgā.
Māte Renāte Ābelīte ir žurnāliste, tēvs Juris Ābelīte ir izbijis vieglatlēts. Andrim ir dēls un vecāka māsa, kura nodarbojas ar keramiku un gleznošanu. 
Mācījies Rīgas 6. vidusskolā, beidzis Rīgas 1. Bērnu mūzikas skolu trompetes klasi, pēc tam Jāzepa Mediņa mūzikas koledžas trompetes klasi. No 1992. Līdz 1996. gadam mācījies Latvijas Mūzikas akadēmijā (LMA), kur absolvējis trompetes klasi, bet 1998.gadā kļuvis par maģistru. Paralēli no 1997. līdz 2000. gadam studējis LMA vokālajā klasē pie profesora Arvīda Lustes. 1996. gadā stažējies pie trompetes pasniedzējiem Luksemburgā, 2000. gadā - Norvēģijā. Kopš astoņpadsmit gadu vecuma komponē, galvenokārt dziesmas.