google/wiki40b huggingface dataset:
Peters Podhradskis

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā spēlētāja karjeru Podhradskis uzsāka 1998. gadā, kad spēlēja Slovākijas Ekstralīgas kluba Bratislavas "Slovan" rindās. Pēc tam, kad 2000. gada NHL draftā Pēteru izvēlējās Anahaimas "Mighty Ducks" vienība, Podhradskis pārcēlās uz Ziemeļameriku, nākamās trīs sezonas aizvadot Amerikas hokeja līgas kluba Sinsinati "Mighty Ducks" rindās, bet debiju NHL tā arī nepiedzīvojot. 2003. gada vasarā Peters atgriezās Eiropā, pievienojoties Čehijas Ekstralīgas klubam HC Pardubice. Čehijas Ekstralīgā Podhradskis aizvadīja vēl vairākas sezonas, līdz 2006. gada vasarā pievienojās Vācijas hokeja līgas klubam Frankfurtes "Lions".
2007.—08. sezonu Peters aizvadīja Krievijas Superlīgas kluba Novokuzņeckas "Metallurg" rindās, bet 2008.—09. sezonā bija viens no Ņižņijnovgorodas "Torpedo" vadošajiem aizsargiem, sezonu noslēdzot kā līgas otrs rezultatīvākais aizsargs. 2009.—10. sezonā Pēters spēlējas Astanas "Baris" rindās, bet 2010.—11. sezonā — Minskas "Dinamo" rindās. Podhradskis piedalījās arī 2011. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē.
2012. gada vasarā hokejists pievienojās Doņeckas "Donbass" rindām. Divus gadus vēlāk, pēc tam, kad klubs atsauca dalību no līgas, Podhradskis pievienojās Toljati "Lada" rindām. Pēc "Lada" rindās aizvadītas sezonas 2015. gada septembrī pievienojās HK Nitra.
Slovākijas izlases rindās spēlējis četros Pasaules čempionātos, 2000. gadā kopā ar komandu izcīnot sudraba medaļas.
Ruta Spīrsa

Biogrāfija

Ruta Tīfentāle dzimusi 1913. gada 28. septembrī Jelgavā, valsts ierēdņa ģimenē. Mācījusies Angļu valodas institūtā Rīgā. Apprecējusies ar angļu valodas profesoru Džonu Spīrsu un kopā ar viņu 1939. gadā pārcēlusies uz Ēģipti. Viņi dzīvoja Kairā, un viņu māja bija atvērta visiem angļu literatūras mīļotājiem, kas vēlējās diskutēt par dzeju. Šajā laikā tiek publicēti R. Spīrsas veiktie R. M. Rilkes atdzejojumi.
Pēc kara Spīrsi 1946. gadā pārceļas uz Londonu. Džons strādā Ekseteras universitātē, bet Ruta pamazām pievēršas latviešu literatūras tulkošanai angļu valodā, turpmāko gadu desmitu laikā kļūdama par vienu no ražīgākajām un labākajām atdzejotājām trimdā. 70. gados viņa apciemo Latviju un sarakstās ar latviešu rakstniekiem. Līdzās atsevišķu autoru grāmatām un antoloģijām viņa publicējusi arī Veronikas Strēlertes, Andreja Irbes, Vizmas Belševicas, Valdemāra Kārkliņa, Anšlava Eglīša darbu tulkojumus. Viņa tulkojusi no vācu valodas H. Kipharta lugu, kas piedzīvojusi vairākus atkārtotus izdevumus.
Kad Džons 1979. gadā mirst, Rutai sākas finansiālas grūtības, kuras palīdz pārvarēt arī sadarbība ar Padomju Latvijas literātiem, kuru atdzejojumi angļu valodā tiek publicēti Rīgā. R. Spīrsa mirusi 2000. gadā Lielbritānijā. Viņas vēstuļu un atdzejojumu kolekcija atrodas Redingas Universitātes arhīvā.
2015. gadā Rilkes atdzejojumi, pie kuriem Spīrsa strādājusi visa mūža garumā, apkopoti un izdoti Lielbritānijas apgādā "TWo Rivers Press". Iepriekš šo darbu izdošana nebija iespējama autortiesību ierobežojumu dēļ.
Miervaldis Lūkins

Dzīves gājums

Dzimis 1894. gada 26. novembrī Burtnieku pagastā lauksaimnieka ģimenē. Mācījās Jelgavas reālskolā. 
Pirmā pasaules kara laikā mācījās Petrogradas Pāvila karaskolā (1916—1917), ko beidza praporščika pakāpē, no 1917. gada no maija dienēja Latviešu strēlnieku rezerves pulkā Tērbatā. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada februārī demobilizējās un devās uz vecāku mājām Burtnieku pagastā.
Latvijas brīvības cīņu laikā 1918. gada 24. decembrī Rīgā iestājās Latvijas Pagaidu valdības bruņotajos spēkos, kā leitnants ieskaitīts Atsevišķās studentu rotas sastāvā. 1919. gada 15. martā Liepājā iecelts par Ministru prezidenta Kārļa Ulmaņa adjutantu un paaugstināts par virsleitnantu, 1919. gada decembrī par kapteini, 1929. gadā paaugstināts par pulkvežleitnantu.  
1936. gada aprīlī iecelts par Valsts prezidenta Ulmaņa adjutantu, 1937. gadā paaugstināts par pulkvedi. 
Pēc Latvijas okupācijas un inkorporācijas PSRS sastāvā 1940. gada oktobrī atlaists no amata. Pēc PSRS—Vācijas kara sākuma 1941. gada 25. jūnijā apcietināts un pēc Latvijas PSR Valsts Drošības Tautas komisāra Simona Šustina 1941. gada 26. jūnija rīkojuma 28. jūnijā nošauts Rīgas Centrālcietuma pagalmā.
Apbedīts Rīgas Meža kapos, kas kļuva pazīstami kā Baltie krusti.
Wizz Air

Vēsture

Lidsabiedrība dibināta 2003. gada septembrī. Lielākais investors bija ASV privāto ieguldījumu uzņēmums Indigo Partners.
Pirmais lidojums notika 2004. gada 19. maijā no Katovices.
Desmit gados Wizz Air kļuva par Centrālās un Austrumeiropas lielāko zemo cenu lidsabiedrību.
2015. gada 25. februārī mātes uzņēmums Wizz Air Holdings pabeidza sākotnējo publisko piedāvājumu un tā akcijas sāka kotēt Londonas Fondu biržā.
2015. gada maijā Wizz Air paziņoja par pilnīgu zīmola atjaunināšanu un lidmašīnu apdrukas dizaina maiņu.

Flote

2016. gada janvārī Wizz Air flotē bija 63 Airbus A320-200 un 4 Airbus A321 CEO.

Rīgas bāze

2017. gadā Rīgas starptautiskajā lidostā bāzējās divas Wizz Air lidmašīnas un vairāk nekā 70 apkalpes locekļu darbojās klientu apkalpošanā, nodrošinot no Latvijas galvaspilsētas lidojumus uz 13 galamērķiem.
Lidsabiedrība 2016. gadā no Rīgas pārvadāja 476 200 pasažieru, kas bija par 0,7% vairāk nekā 2015. gadā.
Abstinences sindroms

Paģiras

Alkohola abstinences sindromu dēvē vienkārši par paģirām.
Alkohola izraisītas paģiras tiek saistītas ar dažādiem simptomiem, visbiežāk ķermeņa atūdeņošanos, nogurumu, galvassāpēm, sliktu dūšu, vemšanu, caureju, vājumu, paaugstinātu ķermeņa temperatūru, koncentrēšanās grūtībām, vieglu aizkaitināmību, siekalošanos, satraukumu, aizkaitināmību, jutīgumu pret gaismu un troksni, kustību traucējumiem un miega traucējumiem. Daudziem cilvēkiem paģiru laikā parādās nepatika, domājot par alkoholu vai garšojot to. Simptomi atsevišķos gadījumos var atšķirties un parasti sākas vairākas stundas pēc alkohola lietošanas.
Kernave

Kernave jeb Ķērnava (lietuviešu: Kernavė, vācu: Kernowen) bija Lietuvas dižkunigaitijas galvaspilsēta no ķēniņa Traideņa (1269-1282) līdz ķēniņa Ģedimina valdīšanas laikam (1316-1341), kad par Lietuvas dižkunigaitijas jauno galvaspilsētu ap 1323. gadu kļuva Viļņa.
Atrodas Širvintu rajonā pie Neres upes, ap 35 km uz ziemeļrietumiem no Viļņas. 
1989. gadā Kernavē tika nodibināts Lietuvas valsts kultūras rezervāts, 2004. gadā Kernaves arheoloģisko kompleksu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Vēsture

Neres krastos vienuviet atrodas četri pilskalni, kuriem pieeju sargājis vēl viens pilskalns. Ķēniņa pils bija Ziedokļa kalnā (2 ha), amatniecība un tirdzniecība koncentrējās Pils kalnā. Senpilsētā bija blīva apbūve un plēstiem kokiem klātas ielas.
Netālu atrodas 6 ha liela senpilsēta un uzkalniņu kapulauks.
Kernaves pils pirmo reizi rakstos minēta Livonijas Atskaņu hronikā sakarā 1279. gada karagājienu uz Kernavi Lietuvas-Livonijas kara (1262—1282) laikā. Kernaves pilsētu un pili Livonijas ordeņa karavīri nopostīja 1390. gadā un pēc tam tā vairs netika atjaunota.
Vēl 1413. gada ziemā Žilbērs de Lanuā, kas no Daugavpils uz Viļņu cauri tagadējai Aukštaitijai divas dienas un divas naktis ceļoja pāri septiņiem vai astoņiem lieliem aizsalušiem ezeriem cauri milzīgam mežam, neatrodot nevienas cilvēku mītnes, līdz nonāca vienā no ķēniņa Vītauta pilīm, ko viņš nosaucis par Court de Roy (franciski - Ķēniņpils). No šīs pils līdz Viļņai bija daudz ciemu, lieli ezeri un meži.
Vairāk kā 450 gadus Kernaves pilskalni bija pamesti un apauguši ar mežu. Pirmos arheoloģiskos izrakumus 19. gs. vidū veica brāļi Tiškeviči, vēlāk V. Sirokomla. Kopš 1967. gada lietuviešu studenti Kernaves pilskalnos sāka pulcēties uz Rasas svinībām, ko padomju varas iestādes mēģināja izskaust. 
1979. gadā izrakumus atsāka Viļņas universitātes arheologi 1979. gadā, ko turpināja Lietuvas Vēstures institūta arheologi (1980–1983).

Mūsdienās

Mūsdienās Kernavē ir izveidots muzejrezervāts.
511 Deivida

Orbīta un fiziskie parametri

Deividai ir neregulāra forma, virsma tumša ar ļoti zemu albedo. Virsmu klāj oglekļa hondrītu meteorītiem līdzīgi materiāli. Asteroīds ir liels, tā masa atbilst apmēram 1,5 % no kopējās asteroīdu joslas masas, to ierindojot starp 10 smagākajiem asteroīdu joslas objektiem.
No 2002. gada līdz 2007. gadam Deividu pētīja ar Keka 2. teleskopu, kuram ir adaptīvā optika. Iegūtajos attēlos bija redzams, ka asteroīdam ir vismaz 2 asi izvirzījumi un viens ap 150 km diametra krāteris, līdzīgs kā 253 Matildei.
Krievijas mēru sistēma

Krievijas mēru sistēma tika lietota Krievijas impērijas, Krievijas PSFR un PSRS teritorijā no 1797. līdz 1925. gadam. Latvijas Republikā šīs sistēmas izmantošana pārtraukta 1924. gada 1. janvārī.

Vēsture

Vienotas Krievijas impērija mērvienību sistēmas ieviešana tika sākta pēc imperatora Pāvila I 1797. gada 29. aprīļa rīkojuma (Указ об учреждении повсеместно в Российской империи верных весов, питейных и хлебных мер). 1807. gadā garumu mērvienību standartus apstiprināja imperators Aleksandrs I un to paraugus izsūtīja ieviešanai impērijas guberņās. 
1875. gadā Krievijas impērija līdz ar 16 citām valstīm parakstīja "Metrisko konvenciju par starptautiskā metra un kilograma prototipa pieņemšanu". Zināms, ka pirmo reizi Rīgas pilsētas zemes gabalu, ielu un kvartālu plāni tolaik vēl Krievijā
nepieņemtajā metrisko garuma mēru sistēmā sastādīti no 1880. līdz 1882. gadam. Lai arī ar 1899. gada 4. jūnija likumu Krievijas impērijā tika pieļauta arī Starptautiskās mērvienību sistēmas lietošana, tomēr līdz pat Oktobra revolūcijai turpināja dominēt tradicionālā Krievijas mēru sistēma. Pēc Krievijas PSFR Tautas Komisāru padomes 1918. gada 14. septembra dekrēta jaunajos mērījumos bija obligāti jālieto Starptautiskā mērvienību sistēma (SI). PSRS ieviesa obligātu SI lietošanu tikai 1925. gada 21. jūlijā. 
Arī Latvijas Republikā pāreja uz Starptautiskā mērvienību sistēmu notika pakāpeniski un Krievijas mēru sistēma tika pilnīgi atcelta tikai 1924. gada 1. janvārī.
FK Panevėžys

Vēsture

2015. gadā dibināts futbola klubs un izņēmuma kārtā spēlēja Pirmajā līgā.
Pēskila (stacija)

Vēsture

Dzelzceļa stacija līnijā Baltijas osta - Rēvele - Sanktpēterburga tika atklāts vien 45 gadus pēc līnijas izbūves, proti, 1915. gadā Pēskilas ciemā tika izveidots pieturas punkts Peetri aedlinn (krievu: Петровская Слобода). Tās izveide un uzturēšana tika nodrošināta ar ciema iedzīvotāju ziedojumiem. Tomēr gadu vēlāk stacijas infrastruktūra tika nodota dzelzceļa pārvaldes bilancē. 1919. gadā pieturas punkts tika pārdēvēts par Pēskilu. 
Jaunu lappusi stacijas attīstībā pavēra dzelzceļa līnijas elektrifikācija. 1924. gadā Pēskila kļuva par Igaunijas pirmā elektrificētā dzelzceļa iecirkņa Tallina - Pēskila gala staciju. 1962. gadā stacijas tuvumā tika uzbūvēts elektrovilcienu depo.
2012. gadā Pēskilas stacijas platformas tika pārbūvētas atbilstoši Eiropas standartiem ar augstuma atzīmi 550 mm.

Stacijas ēka

1916. gadā Pēskilā tika izbūvēta historicisma stilā ieturēta vienstāva koka stacijas ēka, kas 1926. gadā tika papildināta ar otrā stāva mezonīna izbūvi. Stacijas ēkā tika izvietotas biļešu kases, uzgaidāmā telpa, kā arī dzelzceļa operatora dienesta telpas ar atsevišķu ieeju. Otrajā stāvā atradās stacijas priekšnieka birojs un dzīvoklis. Stacijas siluets ir samērā vienkāršs, tomēr ēkas fasādes ir papildinātas ar atsevišķiem izteiksmīgiem dekoratīvās apdares elementiem. 
1997. gadā stacijas ēka tika iekļauta valsts kultūras pieminekļu sarakstā  , bet 2004. gadā tā piedzīvoja vērienīgus restaurācijas darbus, atgūstot savu oriģinālo izskatu un krāsojumu. Pēskilas stacijas kultūrvēsturisko nozīmību pasvītro arī Igaunijas kultūras ministra Urmasa Paeta (igauņu: Urmas Paet) piedalīšanās atjaunotās stacijas atklāšanas ceremonijā. Pašlaik atjaunotajā celtnē darbojas Nemmes senioru dienas centrs.
Drakona ordenis

Drakona ordenis (latīņu: Societas Draconistrarum, vai Societas Draconis; ungāru: Ordo equestris Draconis; vācu: Drachenorden) — 1408. gadā Vācu nācijas Sv. Romas impērijas imperatora un Ungārijas karaļa Sigismunda I Luksemburga dibināts elitārs bruņinieku ordenis.
Ordeni veidoja 24 bruņinieki, lielākā daļa monarhi, kuru atšķirības zīme bija medaljons ar attēlotu drakonu, kurš krusta ēnā mīda kājām pusmēnesi. Devīzes: „O quam misericors est Deus” (Dievs ir žēlsirdīgs), arī „Justus et patiens” (Taisnīgi un miermīlīgi).

Vēsture

Drakona ordenis tika atvasināts no serbu kņaza Miloša Obiliča dibinātā „Sv. Jura, drakona kāvēja, bruņinieku ordeņa“. To izveidoja 12 serbu bruņinieki (pēc Obiliča ģerbonī esošās saules 12 stariem), kā ordeņa pamatmērķi izvirzot cīņu ar Osmaņu impēriju.
Kosovas kaujā krita visi šī ordeņa bruņinieki, izdzīvoja tikai gospodara Lazara dēls Stefans, kurš pēc sakāves patvērumu rada Ungārijā, karaļa Sigismunda galmā.
1408. gada 13. decembrī tika nodibināts Drakona ordenis kā Sv. Jura ordeņa tiesību pārmantotājs.
1431. gadā tika ieviestas jaunas hierarhijas pakāpes, papildināts iesvētīšanas rituāls.
Pēc Sigismunda I nāves 1437. gadā ordeņa darbība apsīka.
Riteņbraukšana 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — vīrieši, individuālais brauciens

Pirmssacensību favorīti

Pēc uzvaras 2016. gada Tour de France 18. posmā — pēdējā Tūres individuālajā braucienā, kas notika kalnainā trasē, par galveno favorītu tika uzskatīts Lielbritānijas pārstāvis Kriss Frūms. Citu favorītu vidū minēti individuālā brauciena speciālisti Šveices pārstāvis Fabians Kančellāra, Vācijas pārstāvis Tonijs Martins, nīderlandietis Toms Dimulēns un esošais individuālā brauciena pasaules čempions no Baltkrievijas Vasiļs Kirijenka.
Piedalīties plānojuši bija arī Ričijs Ports no Austrālijas, Vinčenco Nibali no Itālijas un Vauts Pūlss no Nīderlandes, bet savu dalību viņiem nācās atsaukt pēc gūtajām traumām grupas braucienā.

Distance

Vīriešu brauciena distance bija divi apļi 29,8 km garumā Grumari aplī, veidojot kopējo distances garumu 54,5 km. Sacensību starts un finišs būs Tim Maia laukumā (Estrada do Pontal), pēc tam iebraucot Grumari aplī pulksteņa rādītāja virzienā, sasniedzot Grumari kāpumu pēc 9,7 un otro kāpumu (Grota Funda) pie 19,2 km atzīmes.
Rīgas miera līgums ar kuršiem

Rīgas miera līgums ar kuršiem (latīņu: Rigensium et Fratrum Militiae compositio cum Curonibus) ir Rīgā 1230. gada sākumā noslēgts miera līgums starp Abavas ielejas kuršu ciemu vecākajiem, Rīgas domkapitulu, Zobenbrāļiem un Rīgas pilsētas rāti. Tas izbeidza karadarbību, kas bija sākusies pēc 1228. gada kuršu un zemgaļu uzbrukuma Daugavgrīvai un turpinājās kā 1229. gada karagājiens uz Abavas kuršu zemi. 1230. gada deviņu Abavas kuršu ciemu miera līgums ar Rīgas krustnešiem ir senākais precīzi saglabājies līgums ar Senlatvijas iedzīvotājiem.

Līguma priekšvēsture

Pēc tam, kad Rīgas karaspēks izpostīja Abavas ielejas kuršu zemi, tajā izcēlās bads un iedzīvotāji lūdza labību no Rīgas tirgotājiem, pretī solot pāriet katoļu ticībā un kļūt par Rīgas bīskapa vasaļiem. 1230. gadā ciemu vecākie svinīgā ceremonijā Rīgā slēdza miera līgumu, ko no krustnešu puses parakstīja Rīgas domkapituls, Zobenbrāļu ordenis un Rīgas rāte, bet no kuršu puses Rendas, Valgales, Pedvāles, Matkules, Vānes, Pūres, Iģenes, Kandavas un Ansiņu ciemu vecākie. Vēlāk šo apgabalu sāka dēvēt par Miera Kursu (latīņu: Vredecuronia, senvācu: dat Vredecuren land).
Rīgas pilsēta un Zobenbrāļu ordenis šo līgumu izmantoja ka pretargumentu cīņā pret Alnas Balduīna centieniem 1231. gadā nodibināt tieši Romas pāvestam pakļautu Kurzemes bīskapa valsti: par spīti Rīgas namnieku sūtņiem Visbijā 1230. gada jūlijā apzvērētam solījumam neaizkart Rīgas pilsētas īpašumus, Balduīns esot atņēmis rīdziniekiem viņu zemes Kursā.
Blekmara—Dīmera gambīts

Vēsture

Sākotnēji 1882. gadā amerikāņu šahists A. Blekmars izstrādāja variantu: 1. d2-d4 d7-d5 2. e2-e4 e5xd4 3. f2-f3. Piecdesmit gadus vēlāk 1932. gadā vācu šahists E. Dīmers to modificēja, vispirms spēlējot 3. Zb1-c3 un, tikai pēc 3. ... Zg8-f6, turpinot 4. f3-f3. Atklātnes nosaukums veltīts abiem šahistiem.

Stratēģiskā ideja

Baltie upurē bandinieku, lai iegūtu pārsvaru attīstībā. Ja melnie upuri pieņem, tad balto iniciatīva ir pietiekoša kompensācija par upurēto bandinieku. Mūsdienu praksē sastopams reti, jo melnie abos variantos ar triecienu centrā 3. ... e7-e5 iegūst pārsvaru.
Valkas ģerbonis

Heraldiskais apraksts

Ģerboņa vairogs zaļā krāsā, vairoga labajā pusē pelēks mākonis no kura laukā izbāzta roka, kas tērpta zilās bruņās ar zelta apkalumiem. Roka tur zobenu ar zelta rokturi. Bruņās tērptā roka simbolizē bruņinieku varu. Mākoni saista ar pilsētas nosaukuma izcelšanos, jo mākonis vācu valodā ir Wolke. Starp zobenu un roku ir attēlota viena zelta piecstaru zvaigzne, bet rokas apakšējā daļā vēl divas tādas pašas zvaigznes.

Vēsture

Pilsētas ģerbonis izveidots un apstiprināts 1590. gadā. Izveidojoties Latvijas valstij, 1925. gadā apstiprināja pilsētas ģerboni, tam par paraugu ņemot veco. Ģerbonī attēlotā roka tika pagriezta uz pretējo pusi un zaļajā laukā pievienotas trīs Latvijas Republiku simbolizējošās zelta zvaigznes. Valkas ģerbonis ir ļoti līdzīgs tās kaimiņu pilsētas Igaunijā Valgas ģerbonim.
Seņūnija

Seņūnija (lietuviešu: seniūnija) vai stārastija ir mazākā Lietuvas administratīvi teritoriālā iedalījuma vienība. Seņūnijas tika ieviestas 1994. gada 7. jūlijā, aizvietojot apīlinkas. 2010. gadā Lietuvā bija 546 seņūnijas, kurās dalās rajoni un pilsētas. Seņūnijas ir ļoti dažādas pēc iedzīvotāju skaita un platības. Lielākās pēc iedzīvotāju skaita ir Kauņas seņūnijas Šilaiņi un Dainava ar vairāk nekā 70 000 iedzīvotāju. Seņūniju vada vēlēts stārasts.
OMX Nordic 40

OMX Nordic 40 (OMXN40) ir reģionāls virtuāls biržas indekss. Tas rāda lielākos indeksus 40 uzņēmumiem ar visvairāk pārdotajām akcijām Nasdaq Nordic ietilpstošajās biržās: Kopenhāgenas, Helsinku, Reikjavikas un Stokholmas (lai gan neviens Islandes uzņēmums pašlaik nav pārstāvēts).
Aleksejs Hromčenkovs

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Hromčenkovs sāka 1991.—92. gada sezonā, kad spēlēja PSRS hokeja līgas klubā Rīgas "Stars". Jau nākamajā sezonā turpināja spēlēt Starptautiskās hokeja līgas klubā Rīgas "Pārdaugava". "Pārdaugavā" spēlēja līdz komandas izformēšanai 1995. gadā, tad pievienojās Rīgas "Juniors" rindām. No 1998. līdz 1999. gadam spēlēja dažādos Norvēģijas, Ziemeļamerikas un Itālijas klubos, taču tad atgriezās Latvijā.
1999.—2000. gada sezonu aizvadīja HK Liepājas Metalurgs rindās, tās sastāvā kļūstot jau par divkārtēju Latvijas čempionu. 2001. gadā pievienojās HK Rīga 2000 rindām. HK Rīga 2000 sastāvā Hromčenkovs aizvadīja septiņas sezonas, bija viens no komandas rezultatīvākajiem spēlētājiem un ieguva vēl piecus Latvijas čempiona titulus. Vēl 2010.—11. gada sezonā pa trim spēlēm aizvadīja HK Concept Riga un HK Ozolnieki/Monarhs sastāvos.
Latvijas hokeja izlases rindās aizvadījis 26 spēles, atzīmējies ar 10 rezultativitātes punktiem. Pasaules čempionātos nav piedalījies.
Daina Kazāka

Biogrāfija

Studēja Vestminsteres koledžā (Westminster College) Soltleiksitijā, ASV, Latvijas Universitātē un Rīgas Tehniskās universitātes Rīgas Biznesa institūtā.
D. Kazāka ir bijusi Latvijas Progresīvās izglītības biedrības valdes locekle, uzņēmuma "Skolmeistars" valdes locekle, darbojas NVO "Nauda seko bērnam".
2011. gadā kļuva par Zatlera Reformu partijas biedri, ievēlēta par partijas Ētikas komisijas vadītāju. 2011. gada rudenī notikušajās Saeimas ārkārtas vēlēšanās netika ievēlēta parlamentā, taču ieņēma vietu 11. Saeimā uz laiku, kamēr viņas partijas biedrs Edmunds Sprūdžs pildīja ministra pienākumus.
Bosnijas un Hercegovinas Federācija

Vēsture

1991. gada oktobrī, pēc tam kad Bosnijas un Hercegovinas parlaments bija pieņēmis suverenitātes memorandu, serbu deputāti izveidoja atsevišķu parlamentu. 
1992. gada 29. februārī—1. martā Bosnijā un Hercegovinā notika referendums, kurā piedalījās 64% republikas balstiesīgo iedzīvotāju (serbi to boikotēja), no kuriem 98% nobalsoja par neatkarību. 3. martā Bosnija un Hercegovina pasludināja neatkarību. 7. aprīlī serbu apdzīvotās Bosnijas un Hercegovinas teritorijas pasludināja izstāšanos no Bosnijas un Hercegovinas.
Tas izraisīja Bosnijas karu, kurā Bosnijas serbus militāri atbalstīja Dienvidslāvijas Federatīvā Republika. 1995. gada augustā konfliktā iesaistījās NATO gaisa spēki, bombardējot Bosnijas serbu armijas pozīcijas, kas piespieda serbus uzsākt miera sarunas. Gada nogalē tika noslēgta Deitonas vienošanās, saskaņā ar kuru Bosnijas un Hercegovinas sastāvā tika izveidotas divas autonomas teritorijas — Bosnijas un Hercegovinas Federācija un Serbu Republika.
Ahmadiji

Ahmadiju musulmaņu kopiena (arābu: الجماعة الإسلامية الأحمدية, al-Jamā'ah al-Islāmiyyah al-Aḥmadiyyah, urdu: احمدیہ مسلم جماعت) ir globāla musulmaņu kustība. To 1889. gadā izveidoja Britu Indijā, Pendžābā, dzīvojošais Mirza Gulāms Ahmads, kurš pats sevi pasludināja par dievišķi apsolīto mahdī (mesiju), kuru musulmaņi gaidīja, lai mierīgā ceļā panāktu islāma triumfu. Viņš apgalvoja, ka iemieso arī citu lielo reliģiju eshatoloģiskās figūras, piemēram, Višnu un Jēzu Kristu. Kustība ir zināma arī kā Ahmada musulmaņi vai vienkārši ahmadi.
Lielākā daļa no ahmadijiem dzīvo Pakistānā. 1970. gados Pakistānā ahmadiji tika atzīta par nemusulmaņu kopienu un viņiem tika aizliegts saukties par musulmaņiem.
Zakumi

Zakumi ir 2010. gada FIFA Pasaules kausa oficiālais talismans. Tas izveidots kā sportisks un jautrs dzeltens leopards ar zaļiem matiem. Talismana vārds veidots no Dienvidāfrikas ISO 3166-1 divburtu koda ZA un skaitli desmit vairākās afrikāņu valodās apzīmējoša vārda "kumi". Talismana autors ir mākslinieks Andrīss Odendāls (Andries Odendaal) no Keiptaunas.
Par Zakumi dzimšanas dienu tiek uzskatīts 1994. gada 16. jūnijs, kas sakrīt ar Jaunatnes dienu Dienvidāfrikā. Zakumi krāsas un ietērps sakrīt ar Dienvidāfrikas futbola izlases formas tērpu. Zakumi moto ir "Zakumi spēle ir godīga spēle" (Zakumi's game is Fair Play).
Kontinuants

Kontinuants ir skaņa, kas tiek izrunāta, nepilnīgi noslēdzot balss traktu. Kontinuants ir jebkura cita runāta skaņa, izņemot slēdzeņus (eksplozīvos un nazālos). Afrikātas tiek uzskatītas par saliktu skaņu, kas sastāv gan no slēdzeņa, gan kontinuanta.
Nactus

Izplatība

Ģints gekoni sastopami Okeānijā, Papua-Jaungvinejā, Kvīnslendā Austrālijas ziemeļos un Maskarēnu salās.
Aleksandrs Bērnss

Biogrāfija

Dzimis Montrozā Skotijā, vietējā provo ģimenē, viņa tēvs bija skotu dzejnieka Ričarda Bērnsa brālēns. Aleksandrs kopš 16 gadu vecuma atradies Britu Austrumindijas kompānijas dienestā, tur apguvis farsi un hindi valodas un 1822. gadā nonāca Sūratā par tulku. 1826. gadā nonāca Kačhā kā britu politiskā aģenta palīgs un tur ieinteresējies par ziemeļrietumu Indijas un tās kaimiņvalstu vēsturi un ģeogrāfiju, kas tajā laikā bija vāji izpētītas. 1831. gadā tika norīkots delegācijā uz Lahoru, kurai vajadzēja nogādāt turienes maharadžam karaļa Viljama IV dāvinātos zirgus. Veicot ceļojumu pa Indu, tika izpētīta upes ieleja. Vēlākajos gados Bērnss kopā ar rakstnieku un diplomātu indieti Mohanu Lālu apceļoja Afganistānu un šķērsoja Hindukušu, nonākot Buhārā. 
1834. gadā, atgriežoties Anglijā, izdotā grāmata ar ceļojuma atskaiti kļuva par vienu no populārākajām sava laika grāmatām un ievērojami papildināja britu zināšanu līmeni par Centrālāziju. Tajā pašā gadā viņš tika uzņemts par Karaliskās biedrības biedru. Atgriežoties Indijā, 1836. gadā viņš devās politiskā misijā uz Kabulu pie turienes valdnieka Dosta Mohammeda. 1838. gadā karaliene Viktorija Bērnsam piešķīra bruņinieka titulu. Bērns gāja bojā pūļa nemieros Pirmā angļu-afgāņu kara laikā 1841. gadā.
Bērnsam par godu nosaukts neliels Indas ielejā mītošs dziedātājputns Prinia burnesii.
Ēze

Ēze ir vaļēja krāsns metālu karsēšanai un kausēšanai. Kalšanai nepieciešamā dzelzs temperatūra ir 1100—1300°С, un ēze bija pirmais un vienkāršākais līdzeklis tādu sasniegt. Vēsturiski to lietoja kalēji metāla nokaitēšanai pirms apstrādes — kalšanas un rūdīsanas. Pirmās ēzes zināmas no vairāk kā 4000 gadu senatnes, bet Latvijas teritorijā tās pazīstamas kopš mūsu ēras sākuma. Ēze sastāv no ar ķieģeļiem izlikta, vaļēja pavarda, kurā ievieto degošo vielu — agrāk koku vai ogles, mūsdienās biežāk koksu, mazutu vai deggāzi,— un pievieno tajā vai virs tās karsējamo materiālu. Pavarda sānos vai tā dibenā atstāj caurumus — dūkas, caur kuriem ar plēšām, ventilatoriem vai kompresoriem pievada spēcīgākai degšanai vajadzīgo papildus gaisu. Virs pavarda atrodas dūmgāzu savācējs, parasti ar dūmvadu un skursteni.