google/wiki40b huggingface dataset:
Slapjdeguna pērtiķi

Evolūcija

Slapjdeguna pērtiķu apakškārtā ir 7 mūsdienās dzīvojošas dzimtas, kas sadalās 2 virsdzimtās. Pirmā ir lemuri (Lemuroidea) un otrā virsdzimta ir lori (Lorisoidea). Jaunākajās sistemātikās abas kopā veido lemurveidīgo infrakārt (Lemuriformes). Zinātnieki 2005. gadā izdalīja trešo slaidpirkstaiņu virsdzimtu (Chiromyiformes).
Pirms 63 miljoniem gadu senie primāti sadalījās divās lielās grupās: slapjdeguna pērtiķos un sausdeguna pērtiķos (Haplorrhini). Ilgu laiku zinātniekiem nebija vienprātības par to, kurā brīdī slaidpirkstaiņi nodalījās no pārējiem slapjdeguna pērtiķiem. Ja slaidpirkstaiņi bija priekšteči visiem slapjdeguna pērtiķiem, tad tie nodalījās no senajiem primātiem pirms 63 miljoniem gadu, toties pirms 50 miljoniem gadu izveidojās lemurveidīgo grupa. Ja pieņem, ka slaidpirkstaiņi ir viena no lemuru grupas dzimtām, tad tie atdalījās no lemuriem pēc tam, kad pirms 50 miljoniem gadu slapjdeguna pērtiķi sadalījās lemuros un loros.
Pēc DNS pētījumu veikšanas 2008. gadā slaidpirkstaiņi atkal tika klasificēti kā lemurveidīgo dzimta, jo ģenētiskā izpēte liecināja, ka slaidpirkstaiņi ir radniecīgi lemuriem.

Īpašības

Slapjdeguna pērtiķiem kā lielākajai daļai zīdītāju ir mitrs deguns, un šīs īpašības dēļ šī primātu grupa ieguva savu nosaukumu. To mitrais deguns ir savienots ar augšlūpu, ierobežojot lūpas kustības iespējas un veidojot dzīvniekiem raksturīgo purniņu. Piedevām tas ir pagarināts un atgādina suņa purnu, lai gan dažiem mērkaķiem arī ir suņiem līdzīgs purns. Smadzeņu lielums pret ķermeņa masu ir mazāks kā brālēniem no sausdeguna pērtiķu apakškārtas, kas liecina par zemāku inteliģenci. Toties tiem ir labāk attīstīta oža. Slapjdeguna pērtiķi atšķirībā no sausdeguna pērtiķiem spēj paši saražot C vitamīnu.
Visiem slapjdeguna pērtiķiem, izņemot slaidpirkstaiņus, ir zobu-ķemme: priekšzobi un ilkņi aug tādā veidā, kas ir piemēroti kažoka tīrīšanai un izķemmēšanai. Kažoka kopšanai ir vēl viena adaptācija - tualetes nags, kas aug uz pēdas otrā pirksta, toties īkšķis gan plaukstām, gan pēdām novietots pretī pārējiem pirkstiem. 
Apmēram 75% no slapjdeguna pērtiķiem ir nakts dzīvnieki, un visiem, dienas dzīvniekus ieskaitot, acīs ir gaismas paklājs (tapetum lucidum), kas atstaro gaismu un uzlabo redzi tumsā. Daudzām nakts sugām ir ļoti laba dzirde, un ausis tie spēj grozīt katru atsevišķi, ļaujot labāk noteikt skaņas avotu. Atšķirībā no sausdeguna pērtiķu vienkāršās dzemdes slapjdeguna pērtiķiem ir ragveida dzemde un vairāki piena dziedzeru pāri.
Brašova

Iedzīvotāji

Brašovas pašvaldībā ir 284,596 iedzīvotāji. Tās etniskais iedalījums ir sekojošs:
Rumāņi: 258,042 (90.66%)
Ungāri: 23,204 (8.54%)
Vācieši: 1,717 (0.60%)
Čigāni: 762 (0.26%)

citi (krievi, grieķi, itālieši): 871 (0.31%)
Žarnovica

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1332. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Nova Baņa gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Žarnoca (Zsarnóca). Attīstījusies ap 15. gadsimtā celto pili. Pēc Pirmā pasaules kara apdzīvotā vieta iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā. 1996. gadā ieguvusi pilsētas tiesības.

Cilvēki

Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (95,59 %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (78,73 %) un nereliģiozi (15,25 %).
Ilmārs Dzenis

Dzīvesgājums

Dzimis 1931. gadā Daugavpilī skolotāju ģimenē, vēlāk ģimene pārcēlās uz Jelgavu. Otrā pasaules kara laikā māte ar Ilmāru devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur nonāca Eslingenas bēgļu nometnē. Muzicēja vietējā ballīšu ansamblī.
Pēc pārcelšanās uz dzīvi ASV bija strādnieks metalurģijas uzņēmumā Čikāgā, līdztekus studēja augstskolā, ieguva būvinženiera tiesības. 
1961. gadā sāka darboties ASV latviešu grupā "Čikāgas piecīši", kur bija solists. 1972. gadā Dzenis pameta "Čikāgas piecīšus" un uzsāka solokarjeru, kuras laikā izlaida 12 albumus. 
Kopš 1991. gada Ilmārs Dzenis vairākkārt (1991, 1994, 1997, 2001) rīkoja apjomīgas koncertturnejas pa Latviju, 2002. gadā kopā ar grupu "Emburgas zēni" arī Kanādu un ASV.
2007. gada FIBT pasaules čempionāts

2007. gada FIBT pasaules čempionāts bobslejā un skeletonā norisinājās no 2007. gada 24. janvāra līdz 4. februārim, Sanktmoricā, Šveicē. Tā bija divdesmit pirmā reize, kad Sanktmoricā norisinājās pasaules čempionāts, kas ir rekords FIBT vēsturē.
Centrālā nervu sistēma

Centrālā nervu sistēma (latīņu: Systema nervosum centrale) jeb CNS ir nervu sistēmas daļa, kurai pieder galvas smadzenes un muguras smadzenes. Tā aizņem lielāko nervu sistēmas daļu un kopā ar perifēro nervu sistēmu, tai ir būtiska pamatloma uzvedības kontrolēšanā. Caur CNS realizējas arī refleksi. Galvas smadzenes ir aizsargātas ar galvaskausu, bet muguras smadzenes ar skriemeļiem.
Nils Melngailis

Biogrāfija

Nils Melngailis ir dzimis 1965. gada 14. janvārī ASV. 1973. gadā viņš pirmoreiz ieradās Latvijas teritorijā. 1986. gadā Vīnē apguvis Centrāleiropas studiju programmu, bet 1987. gadā absolvējis Bostonas koledžu ar bakalaura grādu politiskajās zinātnēs. 1986. gadā piedalījies Čatokvas konferencē Jūrmalā.
Mācījies Flečera tieslietu diplomātijas skolā Tafta universitātē ASV, 1992. gadā skolu beidzis kā doktora kandidāts. 1988. gadā viņš kļuva par firmas Hori Productions menedžeri Tokijā. 1992. gadā Nils Melngailis bija eksporta menedžeris firmā China Business Associates (Sanfrancisko) un izpilddirektors Baltic Ventures Inc., tāpat kļuva par konsultantu auditoru firmā Coopers & Lybrand, kas auditēja "Banku Baltiju". 1993. gadā kļuva par uzņēmuma Latvijas nodaļas direktoru. 1996. gadā Nils Melngailis tika iecelts par Coopers & Lybrand Austrumeiropas nodaļas valdes locekli un Baltijas valstu atbildīgo partneri. 1998. gadā kļuva par PriceWaterhouseCoopers Baltijas biroja vadītāju.
2004. gada martā kļuva par "Lattelekom" (vēlāk — Lattelecom) izpilddirektoru. Pēc tam iecelts uzņēmuma valdē un paralēli kļuvis par valdes priekšsēdētāju. 2007. gada nogalē uzņēmuma akcionāri nolēma nepagarināt Melngaiļa pilnvaras, 2008. gada 1. aprīlī viņa pilnvaras beidzās. 4. jūlijā viņš dibināja uzņēmumu "J Enterprises", bet septembrī pieņēma uzņēmuma Blackstone piedāvājumu pārstāvēt investorus darījumos Baltijas reģionā.
2008. gada 6. decembrī Nils Melngailis kļuva par nacionalizētās "Parex bankas" valdes priekšsēdētāju. Viņš banku vadīja līdz 2010. gada 1. augustam, kad no tās atdalīja "Banku Citadele". Par jauno bankas vadītāju kļuva Kristofers Gviljams.
2017. gadā Melngailis kļuva par banku grupas Luminor Group Padomes priekšsēdētāju.
Kapteinis Nulle

Sižets

Valdis Nulle ir jauns un ambiciozs zvejas traļa "Dzintars" kapteinis. Viņam ir savs, mūsdienīgs uzskats par zvejas paņēmieniem, bet jūra diktē savus noteikumus. Kolhoza vadība vadoties pēc situācijas ir spiesta ekipāžā iekļaut bijušo kapteini Bauzi, kluso dzērāju Juhanu un citus, ne mazāk apšaubāmus darbiniekus. Jaunajam kapteinim trūkst iemaņu un pieredzes darbā ar tik daudz piesaistītajiem zvejniekiem.
Negaidīti tieši uz šī kuga ierodas daiļā inženiere Sabīne izmēgināt jauno trali, un nonāk ar kapteini "ražošanas konfliktā", kurš pāraug savstarpējās simpātijās un beidzas ar atzīšanos mīlestībā.
Spektroskopija

Spektroskopija (vācu: Spektroskopie; cēlies no latīņu: spectrum — ‘aina, parādība’ un grieķu: -σκοπία, -skopein — ‘skatīties’) ir fizikas nozare, kas pēta elektromagnētiskā starojuma spektrus.
Spektroskopija tiek iedalīta dažādās nozarēs pēc elektromagnētisko viļņu diapazona (piemēram, redzamā starojuma spektroskopijā, gamma spektroskopijā).
Tiek pētīti gan dažādi elektromagnētiskā starojuma veidi un diapazoni, gan paši starojumu avoti vai vielas mijiedarbība ar starojumu. Uz šīs nozares pamata izveidojās gan kvantu mehānika, gan kvantu elektrodinamika. 
Spektroskopijā pirmos novērojumus 1666. gadā veicis angļu fiziķis Īzaks Ņūtons.

Pielietojums

Ar spektroskopijas metodēm var tikt iegūta visbagātākā informācija par vielas uzbūvi. Tā, piemēram, izmantojot spektroskopijas analīzi zvaigžņu pētniecībā, no zvaigznes izstarotās gaismas ir iespējams noteikt tās ātrumu, temperatūru, kā arī ķīmisko sastāvu.
Saratov

Vēsture

Kuģis tika uzbūvēts 1888. gadā Kopenhāgenā, Dānijā un nosaukts par Leopold II. To izmantoja Apvienoto kuģniecību kompānija (dāņu: Det Forenede Dampskibs-Selskab, DFDS).
1911. gadā kuģi nopirka Krievijas Ziemeļrietumu kuģniecības sabiedrība (Русское Северо-Западное Пароходство) un pārdēvēja Saratovas pilsētās vārdā. Kuģa pieraksta osta bija Liepāja, tas uzturēja satiksmi starp Liepāju un Hallu Lielbritānijā. 
Pēc Liepājas ostas ieņemšanas Pirmā pasaules kara laikā 1915. gada maijā Saratov konfiscēja Vācijas okupācijas iestādes un to izmantoja kā munīcijas noliktavu. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gadā atkal to nodeva īpašnieku, "Krievu Ziemeļrietumu tvaikoņu sabiedrības" rokās. 
Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 8. janvārī kuģi ar Latvijas Pagaidu valdības rīkojumu konfiscēja (Apsardzības ministra pavēle N°707) un novietoja Liepājas reidā britu kara kuģu apsardzībā, Latvijas karogu uz tā pacēla 1919. gada 10. janvārī. Pēc Aprīļa puča uz tā patvērās Latvijas Pagaidu valdība.
1920.—1921. gados veica reisus uz Baltijas jūras un Lielbritānijas ostām, izmantots militāro kravu piegādei armijai.
Pēc kara beigām pārvadāja pasažierus, pārtikas preču, koku un ogļu kravas. 
1920. gada 12. decembrī uzbrauca uz sēkļa pie Helsinkiem, remontēts Liepājā. Pēc Latvijas-KPFSR miera līguma noslēgšanas kuģi atdeva Padomju Krievijai. 1923. gada 2. janvārī kuģis Rīgā tika nodots apkalpei no KPFSR, bet 1923. gada 14. janvārī Saratov uzskrēja sēklim iepretim Akmeņraga bākai. Kuģa vraku iznīcināja, saspridzinot 1934. un 1936. gados.
Bads Holovejs

Spēlētāja karjera

Pēc četrām Rietumu hokeja līgā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Holovejs sāka 2008.—2009. gada sezonā Amerikas hokeja līgas kluba Mančestras "Monarchs" rindās. Komandas sastāvā hokejists aizvadīja vēl nākamās divas sezonas.
2011.—12. gada sezonu Holovejs aizvadīja jau Šellefteo AIK rindās. 2012.—13. gada sezonu noslēdza kā Zviedrijas Elitsērijas rezultatīvākais spēlētājs, iegūstot arī līgas vērtīgākā spēlētāja balvu un kopā ar AIK izcīnot arī līgas čempiona titulu. 2013. gada aprīlī hokejists līgumu ar AIK pagarināja uz vēl vienu gadu.
Vladimirs Deņisovs

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Deņisovs uzsāka 2001.—02. gada sezonā, debitējot Baltkrievijas Ekstralīgas kluba HK Vitebska sastāvā. Dažādos Baltkrievijas Ekstralīgas klubos Deņisovs spēlēja līdz pat 2006. gada vasarai, kad pievienojās Krievijas Superlīgas kluba Toljati "Lada" rindām.
Vēlēdamies spēlēt NHL, 2007.—08. un 2008.—09. gada sezonas Deņisovs aizvadīja Amerikas hokeja līgā, taču tad pievienojās KHL klubam Minskas "Dinamo". 2010.—11. gada sezonu hokejists aizvadīja Šveices hokeja līgas klubā HC Ambrì-Piotta, taču tad atgriezās Minskā.
Baltkrievijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2010. gada olimpiskajās spēlēs, kā arī septiņos Pasaules čempionātos.
Chevrolet Lacetti

ASV

ASV automobilis tiek tirgots kā Suzuki Forenza un Reno, kas 2004. gadā nomainīja Daewoo Nubira modeli.
Amerikas modeļu klāstā ir iekļauts 4 cilindru benzīna dzinējs 2.0L E-TEC II, ko izstrādājusi kompānija Holden (126 Zs).

Citas valstis

Citos automobiļu tirgos automobilis pazīstams kā Buick Excelle/HRV, Chevrolet Nubira, Chevrolet Optra, Chevrolet SRV, Holden Viva, Vauxhall Viva.

Gāzi grīdā!

Sedans Chevrolet Lacetti tika izmantots raidījuma "Gāzi grīdā!" rubrikā "Zvaigzne automobilī par saprātīgu cenu", sākot ar 2006. gada pavasara sezonu līdz 2010. gada sezonai.

Pasaules salonautomobiļu čempionāts (WTCC)

Kopš 2005. gada Eiropas sedans Lacetti ir bijis bāzi sporta sacīkšu bolīdiem, kas piedalās Pasaules salonautomobiļu čempionātā (WTCC).
Izaks Grīnfelds

Biogrāfija

Pirms Otrā pasaules kara pārstāvējis Lodzas šaha klubu Makabi. 1930. gadu beigās regulāri piedalījies Lodzas pilsētas šaha čempionātos. 1938. gadā Krakovā dalījis 3.-4. vietu Polijas šaha čempionātā. Pēc kara sešas reizes (1946–1953) piedalījies Polijas šaha čempionātos. 1946. gadā Sopotā sasniedzis savu labāko rezultātu šajos turnīros, dalot 3.-4. vietu (uzvarējis Bogdans Sļiva). 1950. gadā piedalījies starptautiskā turnīrā Ščavnozdrojā, kurā ieņēmis 18. vietu (uzvarējis Pauls Keress). 1952. gadā starptautiskā šaha turnīrā Meņdzizdrojē dalījis 15.-16. vietu. Pārstāvējis Polijas komandu Pasaules šaha olimpiādē, kurā piedalījies 1952. gadā un individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu. Jāatzīmē, ka Polijas komandā nokļuvis pēc daudzu vadošo, bet toreizējai varai politiski neuzticamo šahistu (tādu kā Kazimežs Makarčiks) izslēgšanas no izlases.
1954. gadā mainījis savu vārdu un uzvārdu uz Ignācijs Braņickis (Ignacy Branicki), kā arī uzdevis 1920. gadu par savu dzimšanas gadu, bet 1958. gadā emigrējis no Polijas uz Izraēlu. Līdz 1970. gadiem daudz uzturējies Nīderlandē, kur piedalījies vietējos turnīros un 1959. gadā uzvarējis Nīderlandes atklātajā šaha čempionātā. Savu pēdējo zināmo šaha turnīru partiju nospēlējis 1992. gadā. Par viņa tālāko likteni trūkst drošu ziņu.
Els Makiniss

Spēlētāja karjera

NHL karjeru Makiniss sāka 1981.—82. gada sezonā, kad aizvadīja divas spēles Kalgari "Flames" sastāvā. Lai gan jau 1983.—84. gada sezonā Makiniss bija ārkārtīgi rezultatīvs, "Flames" rindās aizsargs nostiprinājās vien 1984.—85. gada sezonā, kad atzīmējās ar 66 punktiem 67 spēlēs. 1988.—89. gada sezonā "Blues" izcīnīja pirmo Stenlija kausu kluba pastāvēšanas vēsturē. Makiniss izslēgšanas sēriju noslēdza kā komandas rezultatīvākais spēlētājs, iegūstot arī Kona Smita balvu, ko piešķir sērijas vērtīgākajam spēlētājam.
Spēlējot kā komandas kapteiņa palīgs, 1990.—91. gada sezona izvērtās rezultatīvākā Makinisa karjerā - to viņš noslēdza ar 103 punktiem.
1994. gada vasarā Makinis noslēdza līgumu ar Sentluisas "Blues" vienību, taču 1994.—95. gada sezonā traumas un lokauta dēļ aizvadīja vien 32 spēles.  1998. gada aprīlī viņš kļuva par sesto aizsargu NHL vēsturē, kas karjeras laikā guvis 1000 rezultativitātes punktus. 1999. gadā kā līgas labākais aizsargs Makiniss ieguva Džeimsa Norisa balvu, taču gan 1999.—2000., gan arī 2002.—03. gada sezonu noslēdza kā visas līgas rezultatīvākais spēlētājs. 2003.—04. gada sezonā traumas dēļ Makiniss aizvadīja vien trīs spēles, un pēc 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta paziņoja par karjeras beigšanu.
Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 2002. gada Olimpisko čempionu. Makiniss spēlējis arī 1998. gada Olimpisko spēļu turnīrā, kā arī 1990. gada Pasaules čempionātā un 1991. gada Kanādas kausa izcīņā, kurā kopā ar izlasi svinēja uzvaru.
Viktors Palčausks

Biogrāfija

Piedzimis Lietuvā. Otrā pasaules kara gados ģimenē devusies bēgļu gaitās un apmetusies Vācijas pilsētā Augsburgā. 1949. gadā viņi izceļojuši uz ASV, kur apmetušies Čikāgas priekšpilsētā. Šeit Palčausks ir ieguvis izglītību, beidzis Ilinoisas universitāti un 1969. gadā aizstāvējis fizikas doktora grādu teorētiskajā fizikā. Nākamos četrpadsmit gadus turpinājis savu akadēmisko karjeru kā ģeofizikas profesors Ilinoisas universitātē.
Šahu iemācījies spēlēt piecu gadu vecumā, bet trīspadsmit gadu vecumā radusies nopietnāka interese par šo spēli. Pirmais panākums ir bijusi uzvara Čikāgas lietuviešu kopienas turnīrā. No 1958. gada līdz 1963. gadam piedalījies vairākos ASV Vidējo rietumu štatu turnīros. 1959. un 1961. gados ieņēmis 5. vietu ASV junioru čempionātos. 1963. gada ASV atklātajā čempionātā arī ierindojies 5. vietā. Vēlākajos gados darba aizņemtības dēļ pievērsies korespondencšaham, kurā guvis labus panākumus. Otrā Ziemeļamerikas šaha čempionāta (1975-77) uzvarētājs. 1984. gadā uzvarējis 10. Pasaules čempionātā korespondencšahā.
Papīra mašīna

Papīra mašīna ir iekārta, kas paredzēta papīra iegūšanai no šķiedru masas (parasti koksnes celulozes) nepārtrauktā procesā. Papīra mašīnas tiek izvietotas papīrfabrikās.

Vēsture

Pirms nepārtraukta procesa izgrudrošanas papīru izgatavoja individuālās loksnēs. 1799. gadā francūzis Luijs Nikolā Robērs (Louis-Nicolas Robert) ieguva patentu par nepārtraukta procesa papīra mašīnu. Pēc Franču revolūcijas Robēra patents un prototipa mašīna nonāca brāļu Fourdrinier rokās. Tie finansēja uzlabotas Robēra papīra mašīnas izgatavošanu, un 1803. gadā Frogmorā (Frogmore), Anglijā tika pabeigta pirmā papīra mašīna.
Svetlana Išmuratova

Biogrāfija

Mīlestību uz slēpošanu Išmuratovai ieaudzina viņas tēvs. 1990. gados viņa kļuva par vienu no valsts labākām slēpotājām. 1996. gadā iekļuva eksperimentālā biatlona komandā, kas tika komplektēta no slēpotājām. No 1998. gada kļuva par valsts biatlona izlases dalībnieci.
2006. gada olimpiskajās spēles Turīnā Išmuratova ieguva zelta medaļas 15 km individuālā distancē un 4x6 km sieviešu stafetē. Viņas aktīvā ir arī Soltleiksitijā  izcīnītā 2002. gada olimpisko spēļu bronzas medaļa 4x7,5 km sieviešu stafetē.
Pieckārtēja pasaules čempione — stafetē (2001, 2003, 2005), jauktajā stafetē (2005) un komandu braucienā (1998). Divu sudraba medaļu (2003. gadā masu startā un 2004. gadā stafetē) un vienas bronzas medaļas (2003. gadā iedzīšanā) ieguvēja. Divkārtēja pasaules čempione vasaras biatlonā (1999). 
Labākais rezultāts Pasaules kausā — sestā vieta 2000. un 2006. gadā.
1996. gadā startēja arī vienā no etapiem pasaules kausa izcīņā distanču slēpošanā.
2007. gada 2. decembrī S. Išmuratova tika ievēlēta par Krievijas Federācijas Valsts domes piektā sasaukuma (2008—2011) deputāti no partijas "Vienotā Krievija".
1999. gadā beigusi Urālu Valsts fiziskās kultūras un sporta akadēmiju. Viņa ir Krievijas Federācijas bruņoto spēku apakšpulkvede. Ar Aizsardzības ministra pavēli 2016. gada februārī iecelta par futbola kluba CSKA priekšnieka vietnieci.
Voldemārs Dambergs

Dzīvesgājums

Dzimis 1899. gadā Rīgā. Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā iesaukts Krievijas impērijas armijā, no 1918. gada aprīļa Sarkanās armijas Latviešu kavalērijas pulku sastāvā piedalījās Krievijas pilsoņu karā. Latvijas brīvības cīņu laikā bija Latvijas SPR armijas skolas kavalērijas nodaļas priekšnieks. Pēc Maskavas kavalērijas kursu beigšanas no 1919. gada novembra komandēja Sarkanās armijas 85. kavalērijas pulku, no 1920. gada aprīļa kavalērijas eskadronu.
Pēc pilsoņu kara beigām 1922. gadā beidza Augstāko kavalērijas skolu, līdz 1928. gadam ieņēma dažādus amatus Sarkanās armijas kavalērijas vienībās, pēc tam mācījās M. Frunzes Kara akadēmijā (1928-1932). Pēc tās beigšanas bija 10., pēc tam 11. kavalērijas divīzijas štāba priekšnieks. Lielā terora laikā 1938. gada jūlijā Dambergs tika arestēts un apsūdzēts kā "latviešu fašistiskās organizācijas" dalībnieks, tomēr 1939. gada februārī viņu atbrīvoja un nozīmēja par pasniedzēju M. Frunzes Kara akadēmijā.
Otrā pasaules kara laikā komandēja 28. strēlnieku brigādi, 15. kavalērijas korpusu Irānā (1942-1943), 43. gvardes latviešu strēlnieku divīziju un 308. latviešu strēlnieku divīziju Latvijā. 1944. gada februārī iecelts par 130. latviešu strēlnieku korpusa komandiera vietnieku. Pēc kara Dambergs līdz atvaļināšanai 1959. gadā ieņēma dažādus amatus Padomju armijā, no 1952. gada bija Latvijas PSR kara komisārs.
Miris 1965. gada 17. jūlijā Rīgā, apglabāts Raiņa kapos.
Semjons Budjonnijs

Dzīvesstāsts

Dzimis Donas Karaspēka apgabalā t.s. "citpilsētnieku" (иногородние) ģimenē, t.i. nepiederēja kazaku sociālajam slānim. Strādāja dažādus darbus līdz 1903. gadā tika iesaukts Krievijas armijā. Kazaku karaspēka sastāvā piedalījās Krievu-japāņu karā. Pirmajā pasaules kara laikā kā apakšvirsnieks karoja vācu, austriešu un Kaukāza frontē. Par drošsirdību ieguva Jura krustu pilnu komplektu. 
Pēc Oktobra revolūcijas atgriezās dzimtajā staņicā. 1918. gadā šeit nodibināja kavalērijas vienību, kas darbojās pret baltajiem Donas apgabalā. Apvienojot vairākas citas daļas, 1919. gada 17. novembrī tika nodibināta 1. kavalērijas armija - viena no pazīstamākajām sarkano vienībām Krievijas pilsoņu kara laikā. Armija izcēlās kaujās Krievijā un Ukrainā pret Deņikina karaspēku. Poļu-padomju kara laikā Budjonnija armija cieta smagu sakāvi Komarovas kaujā no 1920. gada 30. augusta līdz 2. septembrim, kas bija viena no lielākajām kavalērijas kaujām kopš 1813. gada, un pēdējā lielā kauja vēsturē, kuras rezultātu izšķīra kavalērija.
Starp pasaules kariem 1932. gadā beidza Mihaila Frunzes Kara akadēmiju. 1935. gadā kļuva par vienu no pieciem pirmajiem PSRS maršaliem. Pilnībā atbalstīja Josifa Staļina politiku, tai skaitā represijas pret citiem karavadoņiem. 
Pēc Vācijas iebrukuma PSRS Budjonnijs tika iecelts par dienvidrietumu virziena komandieri (главком). Vadīja PSRS karaspēka kaujas Ukrainā. Pēc tam, kad Umaņas kaujas un Kijevas kaujas rezultātā simtiem tūkstošu padomju karavīru krita vai tika sagūstīti, Budjonnijs tika pārcelts par Rezerves frontes komandieri. 1942. gada maijā-augustā  komandēja Ziemeļkaukāza fronti. No 1939. līdz 1952. gadam bija PSKP CK loceklis. Pēc Staļina nāves ieņēma vairākus, lielākoties ceremoniālus amatus. Miris 90. gadu vecumā.
Budjonnija vārdā nosaukts Budjonija zirgs un karavīru cepure budjonovka.
Jevgēņijs Dadonovs

Spēlētāja karjera

Pēc vairākās Čeļabinskas "Traktor" sistēmā aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Dadonovs uzsāka 2006.—07. gada sezonā, kad aizvadīja 24 spēles kluba pirmajā sastāvā Krievijas Superlīgā. Dadonovs "Traktor" aizvadīja vēl divas sezonas, līdz 2009. gada vasarā pārcēlās uz Ziemeļameriku.
2009.—10. gada sezonu hokejists aizvadīja AHL klubā Ročesteras "Americans", uz četrām spēlēm gan tiekot izsaukts arī NHL vienības Floridas "Panthers" rindās. Nākamajā sezonās uzbrucējs "Panthers" rindās aizvadīja jau 36 spēles, taču kluba sastāvā Dadonovam tā arī neizdevās nostiprināties, 2012. gada 18. janvārī tiekot aizmainītam uz Karolīnas "Hurricanes" un atlikušo sezonas daļu aizvadot Čarlotes "Checkers" sastāvā.
2012. gada vasarā hokejists pievienojās KHL klubam Doņeckas "Donbass". Tajā viņš drīz vien kļuva par vienu no komandas vadošajiem uzbrucējiem, pildot arī kapteiņa palīga funkcijas. 2014. gada vasarā Dadonovs noslēdza trīs gadu līgumu ar Sanktpēterburgas SKA, tās sastāvā 2015. un 2017. gadā izcīnot Gagarina kausu.
2017. gada jūlijā noslēdza trīs gadu līgumu ar NHL klubu Floridas "Panthers".
Krievijas hokeja izlases rindās kļuvis par 2014. gada Pasaules čempionu.
Švarcenieku muiža

Vēsture

Ēka celta 1826. gadā kā Rīgas patriciešu Švarcu ģimenes vasaras mītne Piņķu draudzes novadā, kas tika izmantota medību un atpūtas mērķiem. 
Pēc dzimtbūšanas atcelšanas 19. gadsimta vidū Švarcu muižas zemes sāka dalīt gruntsgabalos. 
20. gadsimta sākumā Švarci muižu pārdeva, kopš 1910. gadam muižā atradās Mazcenas pamatskola. Bermontiādes laikā 1919. gadā pie Švarcenieku muižas notika 9. Rēzeknes pulka kaujas pret bermontiešu pulkveža Pesecka vadīto nodaļu. Otrā Pasaules kara laikā muiža kalpoja kā kara hospitālis, bet 1971. gadā tajā iekārtoja bibliotēku. No sākotnējā interjera ir saglabājušās kāpnes uz otro stāvu.
Saimniecības ēkas nav vairs saglabājušās, tikai varenas egles un dīķītis liecina par agrāko parku.
2016. gada 15. janvārī Švarcenieku muižas ēku pēc Mārupes pašvaldības lūguma iekļāva valsts aizsargājamo kultūras pieminekļu sarakstā.

Apraksts

Muižas kungu māja ir vienstāvu koka konstrukcija celtne ar stāvu divslīpju jumtu, kura gali daļēji nošļaupti. Abās gala fasādēs ir piebūves – ceļa pusē vēsturiska, otrā galā šķūnis. Galvenās fasādes centrā atrodas lievenis ar divslīpju jumtu un galvenā ieeja. Saglabātas vēsturiskās detaļas – stūru rusti, slēģi, daļa logu, logailu apmales, durvju vērtnes.
Belinda (pavadonis)

Atklāšana un nosaukums

Pavadonis tika atklāts 1986. gada 13. janvārī, Voyager programmas zinātniekiem izpētot starpplanētu zondes „Voyager 2” attēlus. Tam tika piešķirts pagaidu apzīmējums S/1986 U5.
Starptautiskā Astronomijas savienība pavadonim vēlāk piešķīra nosaukumu Belinda. Belinda ir tēls Aleksandra Poupa poēmā „The Rape of the Lock”.

Orbīta un fizikālie parametri

Belindas diametrs ir apmēram 90 ± 16 km. Pavadonis ietilpst Porcijas grupā (nosaukta Porcijas vārdā). Tajā vēl atrodas Bjanka, Kresīda, Dezdemona, Džuljeta, Rozalinda, Kupidons, Porcija un Perita. Visiem šiem pavadoņiem ir līdzīgas orbītas un fotometriskās īpašības. Belinda ir mazizpētīts pavadonis. „Voyager 2” attēlos tas izskatās kā garens objekts, kura ass vērsta uz Urānu. Pavadoņa garuma pret platumu attiecība ir 0,5 ± 0,1 (stipri izstiepts). Belindas virsma izskatās pelēka.
6. aprīlis

6. aprīlis ir gada 96. diena pēc Gregora kalendāra (97. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 269 dienas.