google/wiki40b huggingface dataset:
Džo Nīvendaiks

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Nīvendaiks uzsāka 1986.—87. gada sezonā, kad, pabeidzis Kornela universitāti, debitēja NHL kluba Kalgari "Flames" rindās. Nākamajā sezonā Nīvendaiks bija kļuvis jau par "Flames" pamatsastāva spēlētāju, sezonu noslēdzot jau kā visas līgas trešais rezultatīvākais spēlētājs, iegūstot arī Kaldera balvu, taču 1988.—89. gada sezonā kopā ar klubu pirmo reizi karjerā izcīnīja Stenlija kausu.
Arī turpmākajās sezonā Nīvendaiks demonstrēja stabilu sniegumu, negūstot mazāk par 82 punktiem sezonā. 1991.—92. gada sezonā uzbrucējs kļuva arī par "Flames" kapteini, šādā statusā aizvadot nākamās četras sezonas.
1995.—96. gada sezonas ievadā Nīvendaiks pēc ilgām cīņām panāca savu maiņu uz Dalasas "Stars" vienību, karjeru turpinot jaunajā klubā. 1998.—98. gada sezonā Nīvendaiks kopā ar "Stars" izcīnīja Stenlija kausu, kā izslēgšanas kārtas vērtīgākais spēlētājs iegūstot arī Kona Smita balvu.
2001.—02. gada sezonas gaitā Nīvendaiks tika aizmainīts uz Ņūdžersijas "Devils" vienību. "Devils" rindās 2002.—03. gada NHL sezonā uzbrucējs izcīnīja savu trešo Stenlija kausa titulu.
2003. gada vasarā Nīvendaiks pievienojās Toronto "Maple Leafs" rindām, 2004.—05. gada lokauta laikā nespēlēja, taču 2005. gada vasarā parakstīja divu gadu līgumu ar Floridas "Panthers", 2006. gada decembrī paziņojot par savas profesionālā spēlētāja karjeras beigšanu.
Kanādas hokeja izlases rindās spēlējis 1998. un 2002. gada Olimpiskajās spēlēs, 2002. gadā izcīnot zeltu. Piedalījies arī 1990. gada Pasaules čempionātā.
Tūska

Tūska ir ūdens, elektrolītu un olbaltumvielu maiņas traucējumi, kad šķidrums uzkrājas kādas ķermeņa daļas starpšūnu telpā vai serozos dobumos, tūska var būt vispārēja. Vietēju tūsku un pietūkumu izraisa asinsvadu inervācijas traucējumi, indīgas vielas (bišu inde, ķīmiskas vielas), asinsrites traucējumi (piemēram, sakarā ar vēnu paplašināšanos), iekaisumi un citi. Tūskas pamatā ir šķidruma pastiprināta pāriešana no kapilāriem audos.

Sirds tūska

Sirds tūska veidojas sirds mazspējas gadījumā. Pavājinoties sirdsdarbībai, asinis sakrājas venozajos asinsvados, kapilāros paaugstinās spiediens un asins šķidrā daļa pāriet audos. Līdz ar to samazinās asins daudzums artērijās, cieš orgānu asins apgāde. Nierēs samazinās urīna veidošanās, un kopējais šķidruma daudzums organismā palielinās. Pastiprinās virsnieru hormona aldesterona un hipofīzes hormona vazopresīna darbība (aldosterons palielina sāls aizturi, vazopresīns — ūdens aizturi organismā). Līdz ar to palielinās asins tilpums, asinis vēl vairāk uzkrājas vēnās, pieaug šķidruma pāreja audos. Sirds tūska vispirms parādās zemākajās ķermeņa daļās, kur venozo asiņu aizplūdes traucējumi rodas vispirms.

Nieru tūska

Nieru tūska veidojas sakarā ar olbaltumvielu daudzuma samazināšanos asinīs dažu nieru slimību gadījumā. Līdz ar to samazinās asiņu spēja aizturēt ūdeni un asinis šķidrā daļa pastiprināti pāriet audos. Pievienojas sāls un ūdens hormonāla aizture organismā. Lai samazinātu tūsku, mēdz ierobežot sāls daudzumu uzturā.
Arturs Bisgaiers

Biogrāfija

Šahu iemācījies spēlēt četru gadu vecumā. 1948. un 1949. gadā divas reizes uzvarējis ASV junioru šaha čempionātā. 20. gadsimta piecdesmitajos gados kļuvis par vienu no spēcīgākajiem ASV šahistiem. Trīs reizes (1950, 1956, 1959) uzvarējis ASV atklātajos šaha čempionātos, bet 1954. gadā kļuvis par ASV šaha čempionāta uzvarētāju. Sekmīgi piedalījies daudzos starptautiskos šaha tunīros, tajā skaitā uzvarējis 1950. gadā Portsmutā (kopā ar Saveliju Tartakoveru) un 1952. gadā Vīnē. Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempiona izcīņas ciklu starpzonu turnīros. 1955. gadā Gēteborgā ieņēmis 18. vietu, bet 1962. gadā Stokholmā bijis 16. vietā. Pasaules šaha olimpiādēs ASV izlases sastāvā piedalījies 5 reizes (1952, 1958-1960, 1964, 1972) un komandu kopvērtējumā izcīnījis sudraba (1960) medaļu.
1950. gadā FIDE Bisgaieram kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1957. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Daudzus gadus bijis amerikāņu šaha žurnāla Chess Life redaktors. 2003. gadā izdevis savu autobiogrāfisko grāmatu The Art of Bisguier (ISBN 0-9740156-0-1).
Dagmāra Beitnere-Le Galla

Izglītība un zinātniskā darbība

Ieguvusi izglītību Ventspils 1. vidusskolā. 1980. gadā ieguvusi maģistra grādu vēsturē Latvijas Valsts universitātē. Kļuvusi par LVU Filozofijas vēstures un vēsturiskā materiālisma katedras pasniedzēju, bijusi šīs katedras aspirante, izstrādājusi pētījumu "Ateisms un mūsdienu ideoloģiskā cīņa".
Atmodas laika sākumā strādājusi PSRS Zinību biedrībā kā lektore ideoloģiskajam aktīvam par reliģisko svētku un rituālu izcelšanos un jauniešu ateistiskās audzināšanas problēmām. 1990. gadā Dagmāra Beitnere par šo savu karjeras periodu stāstīja: "...Trīs gadus LU lasīju lekcijas tādā kursā, ko oficiāli sauca par zinātnisko ateismu, bet ko lekcijās centos interpretēt kā reliģijas un brīvdomības vēsturi."
1992. gadā pievērsusies Ernesta Brastiņa izpētei un dievturībai, apgalvojot, ka "iepazīstoties ar latvisko dievestību jutusies kā mājās atgriezusies, jo iepriekš izdzīvojusi, izslimojusi visas citas".
Latvijas Universitātē ieguvusi doktora grādu socioloģijā 2003. gadā. Bijusi Latvijas Mūzikas akadēmijas prorektore.

Politiskā darbība

20. gadsimta septiņdesmitajos gados, darbojoties komjaunatnē, vairākus gadus bijusi internacionālā draudzības kluba «Sārtā neļķe» prezidente.
1994. gadā kandidējusi Jūrmalas domes vēlēšanās no Gvido Harija Volbruga vadītā Latvijas Kristīgo demokrātu savienības saraksta, nav tikusi ievēlēta.
2017. gadā ievēlēta Jūrmalas domē no partijas "Tev, Jūrmalai" un Jaunās konservatīvās partijas apvienotā saraksta. Tur viņa strādāja Finanšu, Sociālo, veselības un integrācijas jautājumu un Tūrisma un kūrortoloģijas komitejā.
2018. gada rudenī ievēlēta 13. Saeimā no Jaunās konservatīvās partijas. Pirmajā Saeimas sēdē kandidēja uz Saiemas priekšsēdētajas amatu, taču piekāpās Inārai Mūrniecei. D. Beitnere-Le Galla toties tika ievēlēta Saeimas priekšsēdētājas biedra amatā, pārspēdama Gundaru Daudzi.

Privātā dzīve

Precējusies ar franču inženieri Ervē Le Gallu, ir divas meitas. Ar vīru dzīvo Jūrmalā.
Patagonijas zebiekste

Izskats un īpašības

Patagonijas zebiekstes ķermeņa garums ir 30—35 cm, astes garums 6—9 cm, svars vidēji 225 g. Tai ir ļoti mazas austiņas, kas gandrīz pilnībā ir noklātas ar kažoka spalvām, īsas kājas, un salīdzinoši īsā astīte ir kupla.
Kažoka matojums jaukts; gaišas, gandrīz baltas splavas jauktas ar melnām vai tumši brūnām. Pavēdere un kājas melnas. Galva tumša, bet tās virsa balta vai gaiši dzeltena, ausis vienā krāsā ar pakausi. Aiz ausīm sākas gaišas svītras, kas beidzas priekškāju padusēs, šķērsojot kaklu un plecus. Patagonijas zebiekstes zīmējumu var apskatīt šeit.

Uzvedība

Patagonijas zebiekste ir nakts dzīvnieks, un tā ir vientuļniece. Katrai zebiekstei ir sava teritorija. Tēviņa teritorija pārklājas ar vairāku mātīšu teritorijām. 
Patagonijas zebiekste medī sīkus grauzējus, kā kalnu jūrascūciņas (Microcavia) un tukotuko (Ctenomys). Zebiekste medī, ielienot grauzēju alu labirintā.
Vīnes Tautas opera

Dibināšana

Operas ēka tika uzcelta 1898. gadā kā Kaiser-Jubiläums-Stadttheater (Ķeizara jubilejas valsts teātris), kurā sākotnēji uzveda tikai lugas. Teātris tika uzcelts ļoti īsā laikā — 10 mēnešos. Tā pirmajam direktoram nācās saskarties ar lielām finanšu problēmām, kas netika pārvarētas un pēc piecu gadu darbības, 1903. gadā teātris bankrotēja.

Mūzikas teātris no 1903. līdz 1950. gadiem

1903. gada 1. septembrī ēku pārņēma Rainers Simons un pārdēvēja to par Kaiser-Jubiläums-Stadttheater — Volksoper (tautas opera). Viņš paralēli teātra izrādēm iestudēja arī vairākas operas un operetes. Operu "Toska" un "Salome" pirmizrādes Vīnē notika tieši Tautas operā, attiecīgi 1907. un 1910. gadā. Šajā teātrī uzstājās tādi pasaulslaveni dziedātāji kā Marija Jerica, Leo Slezaks un Ričards Taubers. Par pirmo operas diriģentu kļuva Aleksandrs Zemļinskis (1871—1942).
Laikā līdz Pirmajam pasaules karam Tautas opera kļuva par otru prestižāko operas namu Vīnē. 1919. gadā Fēlikss Vaingartners kļuva par operas māksliniecisko vadītāju un galveno diriģentu. Viņam sekoja režisors Hugo Gruders-Guntrams. Pēc 1929. gada opera fokusējās uz vieglo operas žanru, kā arī trupa devās viesizrādēs uz Ēģipti un Itāliju trīsdesmitajos gados. Pēc Otrā pasaules kara Vīnes Tautas opera kļuva par otro mājvietu Vīnes Valsts operai, kuras ēka karā tika sapostīta. 1955. gadā Vīnes Tautas opera atgriezās savā lomā, izrādot operas, operetes un mūziklus.

Nesenā vēsture

No 1991. gada septembra līdz 1996. gada jūnijam Vīnes Tautas opera tika vadīta vienoti ar Vīnes Valsts operu. 1999. gadā Vīnes Tautas opera kļuva par Bundestheater-Holding īpašumu.
Kopš 2007. gada 1. septembra teātra mākslinieciskais direktors ir Roberts Meijers kopā ar komercdirektoru Krišstofu Ladstēteru. Katru sezonu tiek izrādīti aptuveni 25 uzvedumi, kopā ap 300 izrādes. Papildus operas, operetes, baleta un mūziklu izrādēm, tiek veidotas arī īpašas programmas bērniem.
Vīnes Tautas operas uzvedumos piedalījušies arī Latvijas opermākslinieki. Egils Siliņš šeit guvis starptautisku ievērību Mefistofeļa lomā Guno operā "Fausts" un Borisa Godunova lomā Musorgska operā "Boriss Godunovs" (1996—2000). Marina Rebeka veiksmīgi uzstājusies Violetas lomā operā "Traviata" 2014. gadā.

Sēdvietas

Teātrī trīs līmeņos ir 1261 sēdvieta un 72 stāvvietas, kā arī divas vietas skatītājiem ratiņkrēslos.

Tehniskie dati

Orķestra bedre ir aprīkota ar elektrisko pacēlāju. Galvenās skatuves priekškars tiek pacelts un nolaists ar hidraulikas palīdzību. Skatuve ir 17,2 metrus plata un 19 metrus dziļa. Skatuves vidū ir rotējoša un paceļama grīdas riņķveida plāksne 15 m diametrā.

Organizācija

Kopš 1999. gada Vīnes Tautas opera ir 100% Bundestheater Holding AG (AS Federālais Teātru holdings) īpašums, līdzās ar Vīnes valsts operu, un Austrijas nacionālo teātri (Burgtheater). Bundestheater Holding AG ir Austrijas republikas īpašums.

Populārajā kultūrā

1987. gadā operas ēka tika izmantota ainām Džeimsa Bonda filmā "Dzīvās ugunis" (The Living Daylights).
Wagars

Nosaukums

Grupas nosaukuma izvēli vēlākā intervijā viens no tās izveidotājiem Jānis Zvērs skaidroja šādi:
 „Wagara” nosaukumu ierosināja bundzinieks. Bija vēlme nosaukt grupējumu kādā senlaicīgā, smacējošā un štengrā vārdā. Vagars — tas ir bargs uzraugs ar spriguļiem rokās, kuru tradicionāli latviešu folklorā nemīl. Taču, piemēram, Krišjāņa Barona tēvs pildīja šo amatu. Uzraugs, muižas vecākais, daudzu nīsts un lādēts, bet nepieciešams, lai savāktu saimi un neļautu tai izplūst slinkumā. Mūsdienās to sauktu par ģenerālmenedžeri vai personālatlases speciālistu. Nenoliedzami, ka vēsturiski vagaram ir savs skanējums, sava aura, šis vārds joprojām uzdzen nelielu šermuli pār kauliem. Kāpēc ar W? Tādēļ, ka vecajā rakstībā izmantoja šo burtu.
 — Jānis Zvērs

Vēsture

Wagars izveidots 2012. gada beigās, un pirmos koncertus sniedza 27. decembrī Rīgas bārā „Vieta”, Rīga, 28. decembrī „Melno Cepurīšu Balerijā”, Jelgavā un 4. janvārī Valmieras bārā Chill-Inn.
2013. gada 13. februārī izdevniecība P3lican Partisans izdeva grupas debijas mazalbumu „Wagars”, kura atklāšanas koncerti notika 22. februārī Rīgas klubā „Melnā piektdiena”, 23. februārī Lietuvas klubā „Metro” un 24. februārī „NabaKlab”. 2014. gada 22. februārī albums kategorijā „Gada debija” saņēma Latvijas Metālmūzikas gada balvu, bet kategorijā „Gada mūziķis” balvu saņēma grupas bundzinieks Edgars Felkers.
2013. gada vasarā Wagars pabeidza ierakstīt dziesmas nākamajam studijas albumam. 2014. gada 13. janvārī grupa izdeva videoklipu tituldziesmai „Sidrabenes lāsts” no gaidāmā albuma. 2014. gada 10. aprīlī grupa ciparu formātā izdeva savu otro studijas albumu un pirmo pilnizmēra albumu „Sidrabenes lāsts”, kas nosaukts seno zemgaļu pils vārdā. 
2016. gada 9. jūnijā Wagars izdeva videoklipu dziesmai „Duncis mugurā” no gaidāmā mazalbuma. Dziesma ir par represīvu ideju sekotājiem un atbalstītājiem, kas vēlāk paši saņēma „dunci mugurā”, piemēram, revolucionāru un komunistu Jēkabu Petersu. 2016. gada 1. augustā grupa izdeva mazalbumu „Melnie smiekli”, bet 2016. gada 18. oktobrī videoklipu albuma dziesmai „Helsinku afēra” par LSDSP kaujinieku uzbrukumu Krievijas Valsts bankai Helsinkos.
Vilhelms Rentgens

Rentgenstaru atklāšana

1895. gadā Vilhelms Rentgens strādāja Vircburgas universitātē. Gada beigās, eksperimentējot ar elektronstaru cauruli, novēroja fluorescenci uz tuvumā novietota ekrāna, kas klāts ar luminoforu. Viņš secināja, ka ekrāna spīdēšanu izraisījuši katodstari no elektronstaru caurules, kas izsaukuši nezināmu starojumu. Rentgens šos starus nosauca par X stariem, kurus sākotnēji uzskatīja par lādētu daļiņu plūsmu. Tomēr tika noskaidrots, ka tās nav lādētas daļiņas, jo nenoliecās ne elektriskajā, ne magnētiskajā laukā. Toties Rentgens ievēroja, ka šis starojums spēj izspiesties cauri papīram, apģērbam un ādai. Rentgens ieguva arī pirmo rentgenuzņēmumu, kurā redzami plaukstas kauli. Šo attēlu iegūšanas metodi ar rentgenstaru palīdzību sāka izmantot medicīniskajā diagnostikā.
1901. gadā par rentgenstaru atklāšanu Vilhelms Rentgens saņēma Nobela prēmiju fizikā. Pēc tam pagāja vēl vairāki gadi, kamēr pilnībā tika noskaidrots, kā rodas rentgenstari.
Talsu apriņķis

Latvijas Republikas sastāvā

1918. gadā izveidots Mērsraga pagasts (no Engures mežkunga pagasta).
1919. gadā atdalot no Nurmuižas pagasta izveidots Strazdes pagasts.
20. gadu sākumā izveidots Upesgrīvas pagasts (no Engures mežkunga pagasta).
1920 gadā Laidzes pagasts pievienots Valdgales pagastam.
1921. gadā Lamiņu pagasts pievienots Zentenes pagastam.
Līdz 1925. gadam Talsu apriņķis bija 3213,5 km² liels, bet 1924. gadā aptuveni trešdaļa no Talsu apriņķa — Aizupes, Dzirciema, Engures, Matkules, Pūres, Vānes, Zantes un Zemītes pagastu teritorijas tika pievienota Tukuma apriņķim. 
Kabiles pagasts tika pievienots Kuldīgas apriņķim.
1925. gadā Talsu pagastu pievieno Pastendes pagastam.
1925. gadā tika mainīti pagastu nosaukumi. Jaunpagasta pagasts kļuva par Virbu pagastu, bet Valdgales pagasts — par Laidzes pagastu.
Vēl vienam pagastam nosaukumu mainīja 1939. gadā — Nurmuižas pagastu pārdēvēja par Laucienes pagastu. 
Talsu apriņķa teritorija bija 2175,1 km² liela. Tas robežojās ar Ventspils apriņķi, Tukuma apriņķi un Kuldīgas apriņķi. 
Talsu apriņķim bija 65 km gara jūras piekraste.
Talsu apriņķī bija 4 pilsētas un 48 ciemi, tas sadalījās 18 pagastos. Lielākās apdzīvotas vietas bija Talsi, Valdemārpils, Sabile, Kandava, Upesgrīva, Mērsrags un Roja.

Latvijas PSR sastāvā

1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Talsu apriņķis tika likvidēts un tā teritorija iekļauta Dundagas, Kandavas un Talsu rajonos.
Tīkla komutators

Tīkla komutators (angļu: switch) ir tīkla tilts (angļu: bridge) ar vairāk nekā divām saskarnēm (portiem).

Tiltu un komutatoru saslēgšana kopā

Savstarpēji saslēdzot tiltus un komutatorus (tāpat arī centrmezglus jāievēro īpašs noteikums: Tīkla tiltam / komutatoram / centrmezglam lokālajā tīklā jāveido koks, nevis gredzens. Tas nozīmē, ka starp jebkuriem diviem datoriem drīkst pastāvēt tikai viens ceļš. Ja eksistē vairāk nekā viens paralēls ceļš, rodas cilpa, kas izraisa nebeidzamu kadru riņķošanu. Šāda kadru riņķošana izraisa tīkla pārslodzi. Lai to novērstu, standartā IEEE 802.1D ir definēts savienotā koka algoritms (angļu: Spanning Tree Algorithm (STA)), kas automātiski konstatē cilpas un aizliedz vienu no paralēlajiem ceļiem. Savienotā koka algoritms var tikt izmantots arī, lai veidotu kļūdu-drošus tīklus, jo, ja izvēlētais ceļš kļūst nederīgs (piemēram, kabeļa / tilta / komutatora kļūdas dēļ), un eksistē alternatīvs ceļš, tad automātiski tiek atļauts šis alternatīvais ceļš.
Lattelecom TV

Interaktīvā TV

Lattelecom Interaktīvā TV — telekomunikāciju pakalpojums, kuru sniedz Lattelecom izmantojot IPTV risinājumu un publisko datu pārraides tīklu ar platjoslas piekļuvi. Pakalpojums telekomunikāciju tirgū komerciāli tiek piedāvāts kopš 2007. gada 17.aprīļa.
Lattelecom interaktīvā TV nodrošina interaktivitāti — iespēju klientam izvēlēties, ko un kad skatīties. Lattelecom Interaktīvā TV piedāvā virtuālo video nomu, pārraižu arhīvu (timeshift), raidījumu un filmu ieraksta funkciju un citas iespējas. Vieno no tām, piemeram, ir kanālu apraide HD (augstas izšķirtspējas) kvalitātē. Interaktīvās TV signāls tiek raidīts izmantojot platjoslas interneta pieslēgumu, kas nodrošina gan interneta, gan televīzijas pieslēgumu pa vienu vadu (tālruņa līniju). Abonentam tas nozīmē, ka mājās nav jāvelk papildu kabeļi vai pie mājas jāstiprina satelīta šķīvis.
Pakalpojuma būtība:
Piegādāt un nodrošināt televīzijas kanālu saturu lietotājiem izmantojot platjoslas pieslēgumu.

Virszemes TV

Kopš 2009. gada sākuma Lattelecom, uzvarot Latvijas Republikas Satiksmes ministrijas izsludinātajā konkursā, sadarbībā ar Latvijas Valsts radio un televīzijas centru (LVRTC) realizē Latvijā pāreju no analogās uz ciparu TV apraidi. Lattelecom Digitālā Virszemes televīzija ir pa gaisu ar radio viļņiem pārraidīts signāls, kas uztverams ar istabas vai jumta antenas palīdzību. Tiem skatītājiem, kas patlaban ar istabas vai jumta antenām skatās analogo televīziju, ir jāiegādājas televizora palīgierīce — dekoders, lai turpinātu to darīt. Plānots, ka Virszemes TV bezmaksas būs skatāmi visi Latvijas nacionālie kanāli — LTV1, LTV7, LNT, TV3 un TV5 .
2009. gada nogalē Lattelecom ir bijis 55 tūkstoši televīzijas klientu — Interaktīvo TV lietojuši 43 tūkstoši cilvēku, bet Virszemes TV maksas paketes — ap 12 tūkstošiem. Kopumā 2009. gada beigās Lattelecom Virszemes TV regulāri skatijušies 20 tūkstoši mājsaimniecību.

Interneta televīzija

Lattelecom interneta televīzija, jeb Lattelecom iTV ir televīzija, kas pieejama portālā Apollo.lv visiem Lattelecom interneta lietotājiem.
Maksims Ļitvinovs

Biogrāfija

Dzimis 1876. gadā Belostokā baņķiera ģimenē. 1898. gadā iestājās nelegālajā KSDSP, no 1900. gada KSDSP Kijevas komitejas loceklis. 1901. gadā viņu apcietināja, bet 1902. gadā Vallahs izbēga no cietuma un emigrēja uz Šveici, kur piedalījās  avīzes "Iskra" veidošanā. 1903. gadā atgriezās Krievijā, bet pēc 1905.gada revolūcijas sakāves dzīvoja emigrācijā Parīzē un Londonā, kur nodarbojās ar naudas sagādi ieroču iepirkšanai, piedalījās Graftona avantūras organizēšanā. 1916. gadā apprecējās ar Aiviju Lovu (Ivy Lowe, 1889—1978), viņiem piedzima divi bērni — Mihails un Tatjana.
Pēc Oktobra revolūcijas Vladimirs Ļeņins nozīmēja Ļitvinovu par padomju valdības pārstāvi Lielbritānijā. 1918. gadā Lielbritānijas valdība viņu arestēja un apmainīja pret Krievijā arestēto britu diplomātu Lokartu.
1920. gadā Ļitvinovs bija Krievijas pārstāvis Igaunijā. 1922. gadā viņš Maskavā vadīja atbruņošanās konferenci, uz kuru ielūdza Somijas, Igaunijas, Latvijas, Lietuvas un Polijas valdību pārstāvjus. 1929. gadā viņš panāca t.s. Ļitvinova pakta noslēgšanu Maskavā, kurā Igaunija, Latvija, Polija, PSRS un Rumānija apņēmās atteikties no strīdu risināšanas ar spēka palīdzību.   
1930. gadā Josifs Staļins viņu iecēla par PSRS Ārlietu Tautas komisāru. 1933. gadā Ļitvinovs panāca PSRS atzīšanu no ASV un PSRS uzņemšanu Tautu Savienībā. Ļitvinovs savā darbībā veicināja koncepciju par kolektīvo drošību. Vienlaikus viņš ārvalstīs centās noslēpt Staļina organizētā Lielā terora apmērus un motīvus. 
1939. gadā, PSRS tuvinoties Vācijai, Ļitvinovs gan savas ārpolitiskās orientācijas, gan etniskās izcelsmes dēļ tika nomainīts ar Vjačeslavu Molotovu, kurš atklāti konfliktēja ar Ļitvinovu. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada līdz 1943. gadam Ļitvinovs bija PSRS sūtnis ASV un Kubā (1942—1943). Būdams PSRS sūtņa amatā ASV, Ļitvinovs panāca aizdevumu miljards dolāru apjomā, kas ļāva apgādāt PSRS armiju ar ieročiem un pārtiku.
1946. gadā, 70 gadu vecumā Ļitvinovs atvaļinājās. 1951. gadā pēc trešā infarkta Ļitvinovs nomira Maskavā, Kremļa slimnīcā. Apglabāts Novodevičjes kapsētā. Viņa sievai Aivijai Ļitvinovai, kas visu mūžu saglabāja Lielbritānijas pilsonību, 1972. gadā atļāva atgriezties Anglijā. Viņa mazdēls Pāvels Ļitvinovs bija PSRS disidents, bet mazmeitas Marija Filimora un Vera Čalidze darbojās BBC raidstacijas krievu sekcijā.
Sojuz TMA-15

Lidojuma gaita

Starts notika 2009. gada 27. maijā 10:34:53 UTC no Baikonuras kosmodroma ar nesējraķeti Sojuz-FG.
Kosmosa kuģis ar SKS saslēdzās 2009. gada 29. maijā 12:34:29 UTC pie Zarja moduļa.
No stacijas Sojuz TMA-15 atvienojās 01.12.2009. 03:55:59 UTC. Kosmosa kuģa dzinēji 06:26:02 UTC tika iedarbināti uz 260 sekundēm, lai veiktu bremzēšanas manevru. Sojuz TMA-15 nolaižamais aparāts 07:16 UTC nolaidās Kazahstanas stepēs 85 km uz ziemeļiem no Arkalikas.
Modelēšanas māls

Keramikas māls

Keramikas māls ir uz ūdens bāzes izgatavota viela, kas sastāv no māla minerāliem un citiem izejmateriāliem. Tie tiek karsēti augstā temperatūrā, lai radītu keramiku, piemēram, terakotas keramikas izstrādājumus un porcelānu. Papīra māls, ko ražo keramikas māla ražotāji, ir māla struktūra, kurai pievienots nedaudz apstrādātu celulozes šķiedru. Ievietojot krāsnī, šis papīra māls izdeg, atstājot to, kas izveidots no keramikas māla.

Eļļas bāzes māls

Eļļas bāzes māls ir izgatavots no māla, dažādu kombināciju eļļām, vaskiem, un mālu minerāliem. Eļļas bāzes māls ir veidojams pat tad, kad ilgāku laiku atstāts sausā vidē. Tas ir populārs materiāls animācijas māksliniekiem, kuriem vajag locīt un kustināt savus modeļus. Tas ir pieejams visdažādākās krāsās un nav toksiskis. Piemērs eļļas bāzes mālam – plastilīns. Tā galvenās sastāvdaļas ir sērs un tīras augu eļļas.

Polimēru māls

Polimēru māls ir modelēšanas materiāls, kuru karsējot 129 °C - 135 °C, tas būtiski nesamazina vai nemaina formu procesa laikā. Neskatoties uz to, ka to sauc par "mālu", tas parasti nesatur mālu minerālus. Polimēra māls ir pieprasīts hobiju, amatniecības un mākslas veikalos, un to izmanto ne tikai mākslinieki, bet arī bērni. Polimēra māls ir arī populārs animācijā, jo tas ļauj manipulēt ar tā izskatu kadru pēc kadra.

Papīra māls

Papīra māls ir paštaisīts vai komerciāli pieejams māls, kuru nelielā daudzumā papildina pārstrādātas celulozes šķiedras. Ja pievieno tipogrāfijas papīru, skulptūra žāvēšanas procesa laikā sarūk.  Papīra mālu var izmantot leļļu darināšanā, taču lielākoties lieto keramikas darbnīcās, lai iegūtu nevainojamas keramikas skulptūras.
Šrilankas administratīvais iedalījums

Šrilankas administratīvo iedalījumu veido 9 provinces, kas sīkāk iedalās 25 distriktos.