google/wiki40b huggingface dataset:
Nīlsena reitings

Nīlsena reitings (angļu: Nielsen ratings) ir plašsaziņas auditorijas reitinga sistēma, ko veido Nielsen Media Research, kas pēta un uzskaita auditorijas lielumu un televīzijas programmu saturu Amerikas Savienotajās Valstīs izmantojot konkrēto reitinga sistēmu.
Nielsen Media Research dibināja tirgus analītiķis Arturs Nīlsens, kurš savu karjeru uzsāka 1920. gados ar zīmolu reklāmas analīzēm un 1930. gados paplašinājās uz radio tirgus analīzi. Pirmais Nīlsena reitings radio programmām tika publiskots 1947. gada decembra pirmajā nedēļā. Reitings salīdzināja 20 labākās programmas četrās kategorijās: kopējā auditorija, vidējā auditorija, summārā auditorija un dolāri uz māju par patērēto laiku.
1950. gadā Nīlsens pārkvalificējās uz televīziju, izveidojot reitingu, ko balstīja uz viņa un viņa kompānijas izmantotajām metodēm priekš radio programmu reitingiem. Šī metode kļuva par vadošo plašsaziņas auditorijas informācijas reitinga sistēmu televīzijā.
1930. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm

Otrais Pasaules čempionāts šahā sievietēm notika 1930. gada jūlijā Hamburgā.
Turnīrā piedalījās 5 dalībnieces no 5 valstīm — Austrijas, Anglijas, Čehoslovākijas, Vācijas un Zviedrijas. To izspēlēja pēc apļa sistēmas divos riņķos.
Pēc 1. riņķa turnīra vadībā bija Paula Kalmara-Volfa — 3½ punkti no 4. Punkts mazāk bija Verai Menčikai, kas zaudēja Valijai Henšelei. Otrā riņķī Menčika uzvarēja visās partijās, iegūstot 6½ punktus un saglabājot iepriekš izcīnīto čempiones titulu. Otrā bija Paula Kalmara-Volfa ar 5½ punktiem, trešo vietu ieguva Henšele — 4½.
Alīse Laua

Biogrāfija

1934. gadā Laua pabeidza Rīgas Skolotāju institūtu, pēc tam līdz 1946. gadam strādājusi dažādās Latvijas skolās par skolotāju. 1951. gadā absolvējusi Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātes Latviešu valodas un literatūras nodaļu. 1954. gadā Laua aizstāvēja disertācijas darbu "Mūsdienu latviešu literārās valodas fonētiski fonoloģiskā sistēma".
1954. gadā sāka pasniegt dažādus kursus Latvijas Universitātē. Laikā no 1964. līdz 1976. gadam Laua vadījusi Latvijas Universitātes Latviešu valodas katedru. Bijusi "Latviešu literārās valodas vārdnīcas" redakcijas kolēģijas locekle, kā arī izdevniecības "Avots" Vārdnīcu redakcijas padomes locekle. Pēc aiziešanas pensijā 1982. gadā turpinājusi darbu Latviešu frazeoloģijas vārdnīcas un grāmatas "Latviešu valodas frazeoloģija".
Laua ir pirmā Jāņa Endzelīna prēmijas laureāte (1970), balva tika piešķirta par zinātniskajiem pētījumiem fonētikā un leksikā.
Zalkšu apakšdzimta

Kopīgās īpašības

Zalkšu apakšdzimtas sugām raksturīgs garš, slaids ķermenis. Garenā galva vizuāli labi nodalās no ķermeņa. Uz galvas virsas parasti ir 9 simetriski izvietotas zvīņas. Augšžokļa zobi visi ir apmēram vienā lielumā vai arī dziļākie zobi no sāniem nedaudz saspiesti un ir izteikti lielāki kā pārējie zobi. Reizēm pirms tiem ir neliela atstarpe. Lielākajai daļai sugu acu zīlītes apaļas, bet dažām sugām vertikāli spraugveidīgas vai horizontālas elipses.
Lielākā daļa zalkšu dzimtas sugu nav indīgas, lai gan dažas sugas ir indīgas un cilvēka dzīvībai bīstamas, piemēram, vīnogu zalkši (Thelotornis).Atkarībā no sugas šīs grupas zalkši vai nu barojas ļoti universāli, ar jebko, ko var noķert, vai arī specializējušies ļoti īpašai barībai, piemēram, barojoties ar skorpioniem vai tarantuliem. Lielākā daļa sugu dēj olas, bet dažas sugas ir oldzīvdzemdētājas un dzemdē dzīvus mazuļus, piemēram, varžēdājzalktis (Oocatachus rufodorsatus).
Somzīlītes

Latvijā

Latvijā sastopama viena somzīlīšu ģints suga — somzīlīte (Remiz pendulinus), kas piemērotās vietās, gar dažādiem ūdenstilpēm ar aizaugošiem krastiem, ir diezgan parasta ligzdotāja.

Kopīgās īpašības

Somzīlīšu ģints sugas ir maza auguma putni, līdzīgi zīlītēm. Tās visas ir apmēram vienādi lielas: ķermeņa garums apmēram 9—12 cm, svars 7,5—12,5 g. Knābis smalks, gals ass kā adata. Spārni īsi un noapaļoti, aste īsa. Apspalvojums gaiši pelēkbrūns līdz kastaņbrūns. Šīs grupas somzīlītēm raksturīga tumša sejas maska, kas var būt gan melna, gan tumši brūna. Toties melngalvas somzīlītei (Remiz macronyx) melna ir visa galva.
Ģints nosaukums — somzīlītes — norāda uz šo zīlīšu īpatnējo ligzdas veidu, kas atgādina bumbierveida somu. Ligzda tiek vīta no zirnekļu tīkliem, dzīvnieku vilnas un mīkstiem augiem, konstrukciju papildus nostiprinot ar koka zariem vai auga stublājiem, kurā ligzda tiek būvēta.
KNX

KNX ir standartizēts ēkas vadības sistēmas tīkla protokols. Tas ir balstīts uz OSI modeļa, un datu pārraidei var izmantot gan vadu savienojumus, gan bezvadu risinājumus. KNX standartu uztur KNX asociācija.

Tīkla topoloģija

KNX ļauj izmantot vairākas tīkla topoloģijas: koka, līnijas un zvaigznes. Tās var arī jaukt kopā. Gredzena topoloģija nav pieļaujama.
KNX ir pilnībā dalītas vadības tīkls, kurā var iekļaut līdz 65 536 ierīcēm 16 bitu individuālā adrešu telpā. Vienai līnijai var pieslēgt 256 ierīces. Līnijas var grupēt kopā ar galveno līniju apgabalos. Pie galvenās līnijas caur līniju savienotāju var pievienot līdz 15 līnijām. Domēnu veido 15 apgabali, pieslēgti pamatlīnijai ar pamatlīnijas / apgabalu savienotāju.
Vienā līnijā var būt līdz četriem līnijas segmentiem, katrā no kuriem var būt līdz 64 kopnes ierīcēm. Katram segmentam vajadzīga atbilstoša elektrobarošana. Segmenta maksimālais garums ir 1000 m. Četrus segmentus var savienot ar līnijas atkārtotāju (atkārtotājus nevar pieslēgt pamatlīnijai un galvenajām līnijām), tādējādi līniju var izveidot 4000 m garumā. Reāli ierīču daudzums ir atkarīgs no barošanas kapacitātes nodrošināšanas līnijai. Katrai līnijai, ieskaitot galvenās līnijas, jābūt savam barošanas avotam.
KNXnet/IP ļauj izveidot KNX apakštīklus, izmantojot IP protokolu. Šāda topoloģija numerācijas struktūru atspoguļo individuālajās adresēs, kas (ar dažiem izņēmumiem) unikāli identificē katru tīkla mezglu.
Velna beka

Augšanas apstākļi

Mikorizas sēne. Aug galvenokārt no augusta līdz septembrim, retos lapu koku mežos, vai zem atsevišķi augošiem kokiem, kaļķainās augsnēs, saules sildītās vietās. Īpaši aug zem dižskābaržiem un ozoliem. Augļķermenis visai izturīgs pret sausumu. Sastopama galvenokārt Dienvideiropā.

Līdzīgas sugas

Sēne nedaudz līdzīga parastajai raganbekai, kurai mīkstums citrondzeltens, iespiedumu vietās zili melns.

Barības vērtība

Visi mūsdienu avoti atzīst sēni par indīgu, taču priekšstati par indīguma pakāpi mainās. Jau prof. Ļebedeva 1937. gadā rakstīja, ka agrāk šo sēni uzskatījuši par ļoti indīgu, kas pēc literatūras datiem ne visai apstiprinoties. I. Dāniele norāda, ka ar šo sēni var dabūt tikai gremošanas traucējumus un tā, būdama vāji indīga, pielīdzināma nosacīti ēdamajām sēnēm. Austrumvācijā sēņu noteicējs 1978. gadā rakstīja, ka svaiga šī sēne ir stipri indīga, ceptā veidā tā izraisa gremošanas traucējumus tad, ja apēsta lielākā daudzumā. Lielā daudzumā velna beka Latvijā nekad nav atrasta, tautā par viņu nereti sauc parasto raganbeku.
Kuprava

Vēsture

Kuprava sāka attīstīties 20. gadsimta 20. gados, pie Kupravas dzelzceļa stacijas, kad te bijušajā Viļakas muižas zemē tika izdalīti apbūves gabali. 1927. gadā Kupravai piešķirts ciema nosaukums. 1935. gadā tajā bija 73 iedzīvotāji.
1971. gadā Kupravā uzcēla drenu cauruļu rūpnīcu, kuras strādniekiem (pārsvarā iebraucējiem no Krievijas PFSR) uzbūvēja sešas piecstāvu dzīvojamās blokmājas. 1974. gadā Kupravai tika piešķirts pilsētciemata statuss. 1989. gadā Kupravā bija 1,5 tūkstoši iedzīvotāju. 1992. gadā rūpnīca darbību pārtrauca, bet Kupravai atņēma pilsētciemata statusu un teritoriju reorganizēja par pagastu. Mūsdienās rūpnīcas ēkas pārvērtušās bīstamos graustos, bet no daudzdzīvokļu ēkām daļēji apdzīvotas ir divas. Iedzīvotāju skaits, salīdzinoši ar situāciju pirms Latvijas neatkarības atgūšanas, ir samazinājies trīskārtīgi.
Oļģerts Ostenbergs

Dzīvesgājums

Dzimis 1925. gada 28. janvārī Daugavpilī Indriķa Ostenberga ģimenē. Mācījās Daugavpils 2. ģimnāzijā. Pēc Otrā pasaules kara beigām studēja Latvijas Valsts Universitātes Arhitektūras fakultātē, pēc tās likvidācijas turpināja studijas Ļeņingradas Inženierceltniecības institūtā, ko pabeidza 1957. gadā. No 1961. gada viņš piedalījās Salaspils memoriāla izveidē (1961-1967).
Strādāja par galveno arhitektu Rīgas institūtos "Pilsētprojekts" un "Tirdzniecības projekts", līdztekus par lektoru Latvijas Mākslas akadēmijā (no 1966), Rīgas Politehniskajā institūtā (1969-1976) un Latvijas Arhitektūras muzejā. Publicēja teorētiskus apcerējumos par arhitektūru un dizainu Latvijas, Polijas un Vācijas presē.
Miris Rīgā 2012. gada 13. decembrī. Apbedīts Rīgas Meža kapos.
Karels Sameliuss

Šaha kompozīcija

Sameliuss sastādīja galvenokārt divvilčus un trīsvilčus. Daudzi viņa uzdevumi tikuši iekļauti FIDE albumos. Tas viņam devis 36,5 albumu punktus. 1969. gadā viņam tika piešķirts starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā.
Lašu dzīvības ceļš

Sižets

Animācijas filma veidota par godu lašu aizsardzībai un parāda lašu dzīvi no ikra līdz ceļojumam uz jūru, kam seko atgriešanās dzimtajās upēs.
13. janvāra iela

Nosaukumi

Iela tika izveidota pilsētas nocietinājumu vaļņu iekšpusē Zviedru Vidzemes laikā 17. gadsimtā un nosaukta zviedru karaļa vārdā par Kārļa ielu. Tā kā Kārļa ielas (vācu: Karlstrasse, krievu: Карловская улица) galā pie Daugavas tilta 1905. gada revolūcijas sākumā 1905. gada 13. janvārī notika  demonstrācijas, 1930. gadā ielu pārdēvēja par 13. janvāra ielu. 
Vācu okupācijas laikā 1942. gadā ielu nosauca  1917. gada Vācijas uzbrukuma operācijas Rīgai plānotāja O. fon Itjē vārdā par Ģenerāļa fon Itjē ielu (vācu: General von Hutier Strasse). 1944. gadā tā atguva 13. janvāra ielas nosaukumu.
Bļoda (Latgales keramika)

Bļoda (latgaliešu: bļūda) ir viens no Latgales keramikas saimniecības trauku tipiem, saimniecībā izplatītākais trauks.
Tās ir dažādu izmēru, jo tiek izmantotas dažādiem mērķiem kā virtuves darbiem, tā galda klāšanai. Lielās bļodas, kuru tilpums ir no 5 līdz 10 litriem, tiek izmantotas ēdienu gatavošanai un uzglabāšanai. Mazās bļodas visbiežāk ir galda ēdienu bļodas, kas gadu simtiem ir bijušas zemnieku galda servējuma pamats.
Aleksandrs Maļevinskis

Biogrāfija

PSRS sporta meistars šahā (1975). Vairākkārt piedalījies Krievijas šaha čempionātu finālos. Labākie rezultāti - 7. vieta 1976. gadā un 10. vieta 1980. gadā. 1980. gadā PSRS komandu kausā šahā pārstāvējis sporta biedrību «Lokomotiv» un spēlējis komandā pie 5. galdiņa (+1-2=4).
Tā kā dzīvojis Kaļiņingradā, tad ir bijis biežs viesis Baltijas šaha turnīros. 1986. gadā Igaunijas pilsētā Hāpsalu kopā ar Aleksandru Šabalovu un Edvīnu Ķeņģi uzvarējis Baltijas republiku čempionātā. Tāpat piedalījies Lietuvas šaha čempionātos, kur 1977. gadā dalījis otro vietu ar Oļegu Dementjevu. Nākamajos Lietuvas čempionātos rezultāti ir bijuši pieticīgāki - 9. vieta 1978. gadā un 7. vieta 1979. gadā. Divas reizes piedalījies arī Latvijas šaha čempionātos. 1975. gadā ieņēmis 3. vietu, tikai puspunktu atpaliekot aiz Jāņa Klovāna un Anatolija Šmita. 1976. gadā dalījis 5.-7. vietu ar Oļegu Dementjevu un Juzefu Petkēviču. Pēdējos dzīves gadus ģimenes nesaskaņu dēļ pametis aktīvās šahista gaitas. Miris slimnīcā pēc kautiņā gūtajām traumām 2004. gada rudenī.
Ofers Komajs

Biogrāfija

Skolas gados uzvarējis Izraēlas jauniešu matemātikas olimpiādē. Beidzis universitāti Telavivā ar maģistra grādu matemātikā. Kopā ar tēvu nodibinājis programmatūras kompāniju, kas specializējās dokumentu attēlu apstrādē. Brīvajā laikā nodarbojās ar matemātiskām mīklām un šahu.
1985. gadā pirmo reizi uzvarējis Pasaules čempionātā šaha kompozīciju risināšanā individuālajā vērtējumā. Par šo panākumu tajā pašā gadā saņēmis starptautiskā lielmeistara nosaukumu šaha kompozīciju risināšanā. 1999. gadā kļuvis par divkārtēju Pasaules čempionu šaha kompozīciju risināšanā individuālajā vērtējumā. Pazīstams arī kā šaha kompozīciju sastādītājs.
Palielināmais stikls

Palielināmais stikls jeb lupa ir optiskā lēca, kas tiek izmantota, lai iegūtu kāda objekta palielinātu attēlu. Šī lēca parasti tiek piestiprināta pie roktura. Dažreiz, lai samazinātu lēcas biezumu, lupas lēca sastāv no daudzām šaurām koncentrisku gredzenu formas lēcām, kas darbojas kā viena lēca, bet ir daudz plānāka (Freneļa lēca).
Palielināmais stikls ir raksturīgs simbols detektīva žanra grāmatām un filmām, it īpaši Šerloka Holmsa romānos un ekranizējumos.

Vēsture

Pirmās liecības par palielināmajiem stikliem ir datējamas ar 424. gadu p. m. ē., kad Aristofāna komēdijā Νεφέλαι (Nephelai) tika izteikts joks par palielināmajiem stikliem, ar kuriem var iekurt uguni, un tos varēja nopirkt aptiekā, kā arī tika minēta Plīnija Vecākā "lēca", kas bija ar ūdeni piepildīts stikla globuss, kuru izmantoja, lai padarītu nejūtīgas brūces. Vēl ir minēts, ka Seneka Jaunākais uzskatīja, ka tādas lēcas varētu izmantot vēstuļu lasīšanai, lai arī "cik lieli ir burti vai labs apgaismojums". Savukārt Rodžers Bēkons 13. gadsimtā aprakstīja lupas īpašības.

Palielināšana

Palielināmā stikla palielinājums ir atkarīgs no tā, kur tas atrodas starp lietotāja aci un palielināmo objektu, kā arī no kopējā attāluma starp tiem. Lielāko palielinājumu iegūst, novietojot lēcu ļoti tuvu acīm un pārvietojot aci un objektu kopā, lai iegūtu labāko fokusu. Parasti lupai fokusa attālums ir 25 cm, kas atbilst 4 dioptriju optiskajam stiprumam. Šādai lupai palielinājums būs "2×", bet atkarībā no lēcas novietojuma objekts tiek palielināts no 1 līdz 2 reizēm.
Lupu var izmantot arī lai fokusētu gaismu un iegūtu siltuma enerģiju.

Simbolika

Palielināmais stikls ( vai U+1F50D Unikodā: 🔍) tiek bieži izmantots, lai simboliski reprezentētu spēju pietuvināt un meklēt, it īpaši interneta lapās un meklētājprogrammās.
Aklums

Aklums ir pārejošs vai paliekošs redzes trūkums. Absolūtais aklums ir tad, kad nevar pilnībā saskatīt gaismu, bet var būt arī funkcionālais aklums, kad gaismas uztvere ir saglabāta, bet cilvēks vienalga nespēj orientēties telpā. Parasti aklums tiek konstatēts, ja redzes asums nepārsniedz 0,02. Ja redzes asums tikai mazliet pārsniedz 0,02, tad tie cilvēki tiek saukti par vājredzīgajiem. Saskaņā ar Pasaules Veselības organizācijas datiem aklumu visbiežāk izraisa katarakta (47,9%), glaukoma (12,3%), organisma novecošana (8,7%), radzenes slimības (5,1%) un diabēta retinopātija (4,8%). Akluma koeficients, kas raksturo aklo cilvēku skaitu uz 10000 iedzīvotājiem, lielāks ir valstīs ar zemu kultūras un ekonomisko līmeni.
Aklo cilvēku izglītībā tiek izmantots Braila raksts.
Prostitūcija

Prostitūcija (franču: prostitution, latīņu: prostitutio: nodošanās netiklībai) ir seksuālo pakalpojumu sniegšana par samaksu. Prostitūcijas juridiskais statuss dažādās valstīs ir ievērojami atšķirīgs. Dažās valstīs par to var sodīt ar nāvi, bet tikmēr citās tas ir pilnībā likumīgs. Latvijā prostitūcija ir legāla un tiek regulēta, taču nav atļauta prostitūcijas organizēšana (t.sk., suteneri un bordeļi), Igaunijā prostitūcija ir legāla, taču netiek regulēta, nav atļauta nekāda veida organizēta prostitūcija, Lietuvā prostitūcija ir nelegāla. Lielākajā daļā postkomunisma valstu (t.sk., Krievijā) prostitūcijai ir palicis tāds pats juridiskais statuss, kāds tas bija zem PSRS, respektīvi, tā ir nelegāla (skat. karti).
Šis termins tiek arī brīvi lietots, lai apzīmētu dzimumattiecības, kuras kādam nav pieņemamas, piemēram, seksuāls neizvēlīgums vai sekss bez laulībām. Sabiedrībā šis termins tiek lietots vēl plašāk un bieži vien tas tiek lietots, lai nievājoši apzīmētu darbības, kuras nav formāli saistītas ar prostitūciju. Vīriešu prostitūtas, kuri piedāvā savus pakalpojumus sievietēm, mēdz saukt par žigolo.

"Eskorti"

Viens no populārākajiem eifēmismiem ar ko atsaukties uz cilvēkiem, kas nodarbojas ar prostitūciju ir "eskorts". ASV prostitūcija ir nelegāla (vienīgais izņēmums, Nevadas štats). Saucot sevi par "eskortiem" (pavadoņiem/pavadonēm) un norādot, ka saņemtā nauda ir tikai "par kompānijas sastādīšanu" seksuālo pakalpojumu sniedzēji ASV var izvairīties no kriminālatbildības, jo juridiski precīzi definēt, kur beidzas samaksa par "savas sabiedrības piedāvāšanu" un kur sākas "seksuālo pakalpojumu piedāvāšana" ir grūti.

Ekonomiskā kontekstā

Prostitūciju mēdz dēvēt par "senāko profesiju pasaulē".
Tā kā prostitūcijā starp pakalpojumu sniedzēju un pakalpojumu saņēmēju nav nekādas birokrātijas un saistības ir īsas, prostitūtu cenas ir vērtīgs ekonomisks indikators. Piemēram, latviešu portālā sexriga.lv piedāvātais Rīgas prostitūtu cenu indekss ir ticis izmantots ekonomikas blogos kā ekonomisks rādītājs, piemēram, lai pierādītu, ka 2009. gadā, Latvijā joprojām bija ļoti zema pirktspēja, ņemot vērā, ka prostitūtu cenas svārstījās ap 30 Ls/h, kaut arī optimisti šajā laikā sagaidīja atkopšanos no krīzes.
Eozinofili

Eozinofili jeb eozinofilie leikocīti ir neliela imūno šūnu populācija. Asinīs eozinofilo leikocītu ir 0,5—2% no visu leikocītu skaita. Asinīs tie cirkulē mazāk par diennakti (pēc dažiem avotiem no 30 minūtēm līdz 18 stundām), pēc tam nonāk audos (migrē), kur paliek 10—12 diennaktis.
Dati

Dati (no latīņu data) ir kodētas ziņas, kas raksturo reāla objekta stāvokli neatkarīgi no datu saņēmēja iepriekšējām zināšanām par šo objektu. Ja no datu saņēmēja viedokļa dati satur jaunus faktus, tad datus var uzskatīt par informāciju.
Dati parasti ir dažādu mērījumu rezultāts un var tikt izmantoti par pamatu diagrammām, attēliem vai novērojumiem mainīgo kopumam. Datiem jābūt tādā formā, lai tos varētu uzglabāt, pārvietot un apstrādāt. Neapstrādāti dati ir materiāls, ko saņem no datu piegādātājiem, un kuru izmanto datu saņēmēji, lai iegūtu informāciju uz datu pamata.

Etimoloģija

Vārds dati ir Latīņu daudzskaitlis no vārda datum, kas nozīmē uzdrošināties, "dot", tātad "kaut kas iedots". Diskutējot par problēmām ģeometrijā, matemātikā, inženierzinātnēs, un tā tālāk, termins dots un dati tiek aizstāti. Vārds dati arī tiek uztverts kā fakts, skaitlis, un idejas. Šādi vārdu dati kā konceptu izmanto datorzinātnēs: dati ir skaitļi, vārdi, bildes, utt.

Dati skaitļošanā

Datorzinātnēs, dati ir informācijas veids, kas piemērots izmantošanai ar datoru. Dati bieži tiek jaukti ar programmām. Programma ir detalizēts instrukciju kopums, lai dators veiktu uzdevumu. Šajā ziņā dati ir viss, kas nav programmas kods.
Arī bināros failus (kas nav nolasāmi) dažkārt dēvē par "datiem" , atšķirībā no cilvēkam nolasāmā "teksta". Kopējais cipardatu apjoms 2007.gadā tika lēsts ap 281000000000 gigabaitiem.

Dati un programmas

Datori izpilda instrukcijas, kuras tiem tiek nodotas. Instrukciju kopa, kas paredzēta uzdevumu izpildīšanai, tiek saukta par programmu. Vispārīgā gadījumā programma, kas tiek izpildīta ar datora palīdzību, saturēs bināru mašīnkodu. Atmiņas elementi, ar kuriem programma manipulē, bet kurus procesors neizpilda, sastāv no datiem. Programmu dati tiek glabāti failos. Izpildāmie faili sastāv no programmām - visi pārējie faili ir datu faili. Izpildāmie faili var saturēt arī datus, kuri ir "iebūvēti" programmā. Dažiem izpildāmajiem failiem ir datu segments, kas parasti sastāv no konstantām vērtībām un sākotnējām vērtībām.

Analogdati

Analogdati (no angļu analog data) ir dati, kas tiek attēloti, izmantojot analogsignālu.
Chelsea F.C.

Vēsture

Klubs tika dibināts 1905. gada 10. martā ar nosaukumu The Rising Sun. Kluba pirmais treneris bija Džons Robertsons. Savā pirmajā spēlē Chelsea zaudēja Stokportas County komandai ar rezultātu 1-0. "Chelsea" palielināja savu popularitāti parakstot līgumus ar slaveniem futbolistiem.
1952. gadā par kluba treneri kļuva Teds Dreiks, kurš turpināja popularizēt klubu. 1955. gadā komanda ieguva pirmo trofeju uzvarot līgas čempionātā.
1960. gadā klubā spēlēja daudzi talantīgi futbolisti. No 1961 līdz 1967. gadam kluba treneris bija Tommijs Dokhertijs. Chelsea uzvarēja vairākās kausu sacensībās 1960. un 1970. gadu laikā, bet pēc tam nespēja iegūt nevienu nozīmīgu titulu līdz 1997. gadam. 1982. gadā par kluba īpašnieku kļuva Kens Beits. 1996. gadā par kluba treneri kļuva nīderlantietis Rūds Gullits.
2003. gadā Kens Beits pārdeva klubu, un par kluba īpašnieku kļuva krievu miljonārs Romans Abramovičs. No 2007. – 2008. gadam kluba treneris bija Avrams Grants. 2008. gada 24. maijā klubs lauza līgumu ar kluba treneri Avramu Grantu.
Ford C-MAX

Ford C-Max jeb Ford C-MAX ir ASV kompānijas Ford kompakts MPV. To sāka ražot 2003. gadā Eiropas tirgum. 2006. gadā C-Max piedzīvoja pirmo "feisliftu" un plānots, ka 2010. gadā iznāks C-Max otrā paaudze.
Turcijas mediji

Turcijas mediji ir daudzveidīgi un pastāv vairāki vietējie un ārvalstu periodiskie izdevumi, kas sniedz dažādus viedokļus. Vietējo izdevumu starpā pastāv ļoti sīva konkurence. Medijiem ir liela ietekme uz sabiedrisko domu. Populārākie preses izdevumi pēc tirāžas ir "Posta" un "Zaman". Kā nozīmīgi viedokļa paudēji tiek uzskatīti "Milliyet" un "Cumhuriyet" laikraksti. Vairums laikrakstu tiek izdoti Stambulā, kā arī paralēli Ankarā un Izmirā.
Pastāv ļoti liels daudzums raidorganizāciju, jo visā valstī ir plaši pieejams kabeļu un satelītu tīkls. Radio un televīzijas augstākā padome ir valsts institūcija, kas pārrauga raidorganizāciju darbību. Mediju īpašumtiesības koncentrējas dažu privāto uzņēmumu rokās un tādēļ ir diezgan ierobežots atšķirīgu viedokļu daudzums. Lielākais no mediju īpašniekiem ir Doana Mediju Grupa, kas 2003. gadā ieguva 40% no kopējiem valsts reklāmas ieņēmumiem. 2003. gadā Turcijā bija licencētas 257 televīzijas un 1.100 radio raidstacijas, bet pārējās darbojās bez licencēm. No visām licencētajām raidstacijām tikai 16 televīzijas un 36 radio stacijas sasniedza visas valsts auditoriju. 2003. gadā Turcijā darbojās aptuveni 22,9 miljoni televizoru un 11,3 miljoni radio aparātu. Bez vairākiem turku valodas kanāliem, valsts televīzija nodrošina arī atsevišķu kanālu raidīšanu arābu, čerkesu, kurdu un zazaki valodās.
Rīgas Sanatorijas internātpamatskola

Izglītības programmas

Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās veselības traucējumiem (21015711).

Vēsture

Skolu izveidoja Latvijas tuberkulozes apkarošanas biedrība 1928. gadā kā Meža skolu agrākās Biķernieku sanatorijas telpās. Tolaik par Meža skolas skolotājiem strādāja grafiķis Pēteris Upītis un komponists Marģeris Zariņš.
1976. gadā ar tuberkulozi slimo bērnu izglītošanai tika nodibināta Juglas sanatorijas internātskola Saulriešos. Rīgas Sanatorijas meža skolā sāk izglītot bērnus ar centrālās nervu sistēmas slimībām. 2010. gadā tika atklāta pilnīgi jauna, renovēta un moderna skolas ēka.
Sleipnirs

Sleipnirs (sennorvēģu: Sleipnir - 'slīdošais') senskandināvu mitoloģijā ir Odina astoņkājainais zirgs.
Amonija sulfāts

Atrašanās dabā

Amonija sulfātu var atrast reta minerāla — maskaņīta — veidā vulkāniskajās fumarolās. Šis minerāls var veidoties arī karsto avotu tuvumā,  kā arī degot ogļraktuvju atkritumiem.

Izmantošana

Amonija sulfātu lieto par augiem viegli uzņemamu sēru un slāpekli saturošu minerālmēslojumu, kas nesatur nitrātus un ko var lietot jebkurā gadalaikā. Jāņem vērā, ka amonija sulfāts augsni padara skābu.
Izmanto arī viskozes ražošanā un par piedevu, hlorējot ūdensvada ūdeni, lai samazinātu cilvēkam kaitīgo hlororganisko savienojumu veidošanos hlorēšanas procesā. Bioķīmijā lieto olbaltumvielu attīrīšanai. Tiek arī lietots mangāna ražošanas procesā ar elektrolīzes metodi.
Pārtikas rūpniecībā izmanto par pārtikas piedevu E517. Lieto par miltu izstrādājumu uzlabotāju, rauga barības vielu, izmanto arī par emulgatoru un stabilizatoru.