google/wiki40b huggingface dataset:
Fantomass (filma)

Sižets

Fantomass ir nenotverams noziedznieks, kas slēpj savu seju zem zilganas maskas. Lai realizētu savus noziedzīgos plānus, viņš prasmīgi atveido citu cilvēku sejas, uzliekot dažādas maskas.
Laikraksta redaktors uzdod žurnālistam Fandoram uzrakstīt rakstu par Fantomasu. Fandors kopā ar savu līgavu Elēnu izdomā un publicē viltus interviju ar Fantomasu. Drīz Fandors tiek nolaupīts. Fantomass viņam liek atsaukt viltus interviju. Fantomasa vajātājs policijas komisārs Živs tur aizdomās Fandoru par sadarbību ar Fantomasu un viņu arestē. Živs sarīko Fantomasam slazdus — dārglietu izstādi, kuru Fantomass noteikti gribēs aplaupīt. Tomēr Fantomass ir veiklāks, nolaupa dārglietas un aizbēg ar helikopteru. 
Vēlāk, uzlicis Živa masku, Fantomass aplaupa kazino. Tagad tiek arestēts pats Živs. Vēlāk Fantomasu vajā gan Živs, gan Fandors un Elēna, tomēr Fantomass aizbēg ar zemūdeni.
Viesturs Cimermanis

Spēlētāja karjera

2005.—2006. un 2006.—2007. gada sezonu spēlējis Latvijas hokeja līgā Oļega Znaroka vadītās komandas "HK Rīga-20" sastāvā. 2010.—2011. gada sezonu aizvadījis Vācijas Oberlīgas komandas HSV sastāvā. No 2011. līdz 2014. gadam spēlēja Latvijas hokeja līgas komandā HK Zemgale. 2015. gadā atgriezās tās rindās. 2016./2017.gada sezonu aizvada HK Tukums sastāvā, spēlējot LHF 1.Līgā.
Pārstāvējis Latvijas U-18, U-20 izlasi dažādos turnīros un draudzības spēlēs. Pārstāvējis Latvijas studentu izlasi 2013.gada Universiādē Itālijā, Trentino, izcīnot 8.vietu pasaulē.
USA-263

Lidojuma gaita

WGS-7 tika palaists 2015. gada 24. jūlijā 00:07 UTC ar nesējraķeti Delta IV Medium+(5,4) (izmantota uzlabota pirmā pakāpe) no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta kompleksa SLC-37B. Pēc veiksmīgā starta pavadonim tika dots nosaukums USA-263.
Cilindrs

Cilindrs (grieķu: κύλινδρος (kulindros) — 'ritulis') ir telpiska figūra, ko ierobežo virsma, kuras punkti atrodas vienādā attālumā no ass un divas paralēlas plaknes, kas ir perpendikulāras šai asij. Cilindru var definēt arī šādi: tā ir telpiska figūra, kas rodas taisnstūrim rotējot ap vienu no tā malām.
Plašākā nozīmē cilindrs ir figūra, kas sastāv no virsmas, kas sastāv no savstarpēji paralēlām taisnēm, kas iet cauri kādai plaknes līknei. Ja taišņu krustošanās leņķis ar plakni ir taisns, tas ir taisns cilindrs. Ja tas leņķis nav taisns, tas ir slīps cilindrs. Ja līkne ir riņķa līnija un leņķis ir taisns, tas ir taisns riņķa cilindrs (figūra, kuru parasti saprot ar jēdzienu cilindrs). Ja līkne ir elipse, tas ir eliptiskais cilindrs (izskatās kā no sāniem saspiests riņķa cilindrs). Ja līkne ir lauzta līnija, tas ir prizma. Ja līkne ir parabola vai hiperbola, tas ir paraboliskais vai hiperboliskais cilindrs. Tā kā šādas līknes nav noslēgtas, šādiem cilindriem viena puse ir vaļā.

Cilindra šķēlumi

Cilindru šķeļot ar plakni, kas perpendikulāra cilindra asij, iegūst riņķi, kura rādiuss vienāds ar cilindra rādiusu.
Cilindru šķeļot ar plakni, kas paralēla cilindra asij, iegūs divas taisnes, attālums starp kurām, atkarīgs no attāluma starp šķeļošo plakni un cilindra asi, kā arī no cilindra rādiusa.
Cilindru šķeļot ar jebkuru citu plakni, iegūst elipsi, kuras īsākais rādiuss ir vienāds ar cilindra rādiusu un garākais rādiuss ir atkarīgs no cilindra rādiusa un leņķa starp šķeļošo plakni un cilindra asi.
Hanss Rēms

Sasniegumi šaha kompozīcija

Kopš 1955. gada publicējis vairāk nekā 1000 šaha uzdevumus, galvenokārt loģiskās skolas daudzvilčus.
No 1968. gada starptautiskais tiesnesis un no 1984. gada lielmeistars šaha kompozīcijā.
1990. gada laikapstākļi Latvijā

Maijs

Auksts maijs. 1990. gada maijā Latvijā valdīja ļoti kontrastains laiks — maija pirmā puse bija silta, tuklāt augi pat cieta no sausuma, noziedēja ceriņi, turpretī pēdējā dekādē iestājās auksts laiks — ar krusu, slapju sniegu, lietu, pērkona negaisu un salnām.

Jūlijs

Rīgā mēneša nokrišņu summa sasniedza 108,0 mm.

Augusts

Rīgā mēneša nokrišņu summa sasniedza 102,6 mm.

Septembris

Rīgā mēneša nokrišņu summa sasniedza 110,0 mm.
Preiļu 2. vidusskola

Vēsture

Skola dibināta 1944. gadā kā Preiļu krievu vidusskola.
1977. gadā tika ieviesta bilingvālās izglītības sistēma.
Latvijas skolu reformas laikā 2004. gada 1. septembrī sākās pakāpeniska pāreja uz mācībām latviešu valodā, sākot no 10. klases.
2015. gadā Preiļu novada dome pieņēma lēmumu atļaut atvērt klašu komplektus ar samazinātu izglītojamo skaitu (7. klasi ar 11 skolēniem un 8. klasi ar 14 skolēniem)
6. autobusu maršruts (Jūrmala)

Maršruts

Slokas stacija — Ķemeru stacija autobusi kursē pa šādām ielām: Satiksmes iela, Skolas iela, Talsu šoseja, Kolkas iela, Jaunķemeru ceļš, Tūristu iela, Emīla Dārziņa iela, Tukuma iela, Brocēnu iela.
Ķemeru stacija — Slokas stacija autobusi kursē pa šādām ielām: Brocēnu iela, Tukuma iela, Emīla Dārziņa iela, Tūristu iela, Jaunķemeru ceļš, Kolkas iela, Talsu šoseja, Skolas iela, Satiksmes iela.

Vēsture

Līdz 2019. gada rudenim 6. autobusu maršrutā pārvadājumi tika veikti no bijušās Slokas autoostas līdz Ķemeru stacijai (daži reisi tika veikti iebraucot līdz Slokas baznīcai).
Padomju laikā virzienā no Ķemeriem uz Sloku pārvadājumi tika veikti braucot gar Slokas papīrfabriku.
Ziemeļāzija

Ziemeļāzija ir Āzijas ziemeļdaļas reģions, kas atrodas Āzijas ziemeļos un aizņem 14 000 000 km² lielu platību. To veido divas daļas: reģiona rietumos ir Sibīrija, bet austrumu daļu sauc par Tālajiem Austrumiem.

Klimats

Ziemeļu Ledus okeāna piekrastē klimats ir auksts. Aiz Ziemeļu polārā loka vērojam polārā diena un polārā nakts. Dienvidu un austrumu virzienā klimats kļūst kontinentālāks. Aukstais gaiss pa līdzenumiem ieplūst tālu iekšzemē. Izplatīts mūžīgais sasalums. Daudz purvu un ezeru. Tālajos Austrumos klimatu ietekmē Klusais okeāns.

Iekšējie ūdeņi

Virzienā no dienvidiem uz ziemeļiem pa Sibīriju tek lielās upes: Oba, Jeņiseja, Ļena. Sibīrijā tās ir galvenie transporta ceļi. Upju augštecē uzbūvētas lielas hidroelektrostacijas. Šeit atrodas pasaulē dziļākais ezers — Baikāls.

Reljefs

Reģiona rietumos atrodas Urāli, kas vienlaikus ir arī dabiskā Āzijas un Eiropas robeža. Tie ilgu laiku bija Krievijas minerālu ieguves centrs. Uz austrumiem no tiem plešas Rietumsibīrijas līdzenums, bet aiz Jeņisejas — Vidussibīrijas plakankalne. Ziemeļāzijas dienvidaustrumos atrodas šādi kalni: Sajāni, Altajs, kalni Baikāla apkārtnē. Arī Tālie Austrumi ir kalnaini.
Kamčatkas pussalā ir vairāk par 200 vulkāni. Augstākais no tiem ir Kļuču sopka, kas ir arī Eirāzijas augstākais vulkāns. Kamčatkā atrodas Geizeru ieleja, kas slavena ir ar karstajiem avotiem.

Dabas resursi

Milzīgas dabas bagātības: taigas koksne un kažokzvēri, upju ūdens resursi un zivis, neskartās dabas ainavas, lieli minerālu resursi — nafta, dabasgāze, akmeņogles, metālu rūdas, dārgmetāli, dārgakmeņi. Tās izmantot kavē bargais klimats, mūžīgais sasalums un reljefs.

Demogrāfija

Reti apdzīvota. Vairāk iedzīvotāju ir reģiona dienvidu daļā, Sibīrijas upju vidustecē. Lielākās pilsētas ir Novosibirska, Omska, Krasnojarska, Barnaula, Irkutska, Habarovska, Vladivostoka. Iedzīvotāju vairums ir krievi.

Valstis

Ziemeļāzijā atrodas tikai Krievijas Āzijas daļas teritorija.
Līklīnijas pārmiju pārveda

Līklīnijas pārmiju pārveda pieder pie parasto pārmiju pārvedu grupas. Līklīnijas pārmiju pārvedai abi ir sānu virzieni, kuri abi vērsti vienā virzienā. Katrs no ienākošā pamatvirziena sāk atzaroties zem atšķirīga leņķa un ar atšķirīgiem rādiusiem. Līklīnijas pārmiju pārvedai ir divi matemātiskie centri - katram atzarojumam savs centrs. Ārējam ceļam, kuram rādiuss likumsakarīgi būs vienmēr lielāks, ekspluatācijas parametri būs labāki. Līklīnijas pārmiju pārvedas iebūvē līknē un tā ir alternatīva vienkāršajai pārmiju pārvedai, kad vietējie apstākļi neatļauj iebūvēt taisno virzienu. Līklīnijas pārmiju pārvedām pārvedlīkņu ārējam pavedienam ierīko paaugstinājumu nedzēstā centrbēdzes paātrinājuma dzēšanai. Par paaugstinājuma lieluma noteikšanas orientieri parasti nosaka ienākošo pamatvirzienu ar lielāko rādiusu. Tomēr pārāk liels vai pārāk mazs paaugstinājums atkarībā no izteiktās kravspriedzes plūsmas virziena pārslogos krusteņa kaitīgo telpu un krustenis īsā laikā kļūs nederīgs. Līklīnijas pārmiju pārvedām ordinātas parasti atliek no rāmjsliežu salaidnes pa pieskari. Ordinātas no auklas pret ārējo sliežu pavedienu būs pieaugošas.
Ontārio ezers

Saimniecība un vides problēmas

Galvenā ieteka ezerā ir Niagāras upe, kas nes pārējo četru Lielo ezeru ūdeni. Izteka Sentlorensa ietek Atlantijas okeānā. Ezera rietumu pusē atrodas liels metropoles reģions — «Zelta pakavs», kas ietver vairākas Kanādas lielpilsētas — Toronto, Hamiltonu. Ontārio ezera baseinā dzīvo vairāk nekā ceturtā daļa Kanādas iedzīvotāju — ap 9 miljoni cilvēku. Savukārt ASV pusē ezera piekraste pārsvarā ir lauku reģions, šeit dzīvo ap 2 miljoni cilvēku. Dienvidu krastā klimats ir labi piemērots augļu koku audzēšanai — Ročesteras apkaimē atrodas plaši augļu dārzi. Kanādas pusē Niagāras pussala arī ir labi piemērota augļu audzēšanai, te atrodas nozīmīgs vīnogu audzēšanas rajons.
1960. gados ezers tika spēcīgi piesārņots un sākās ezera miršanas process. Ezera krastos veidojās masīvas aļģu un mirušu zivju sanesas, kuru dēļ krastu pat vairs nesasniedza viļņi. Mūsdienās vides stāvoklis ezerā ir krasi uzlabojies un tas atkal kļūst par nozīmīgu sporta zvejas un rekreācijas tūrisma vietu. Diemžēl ezerā ievazātas daudzas tam svešas, invazīvās sugas, tai skaitā Amerikai svešais un kaitīgais nēģis.

Ģeoloģiskā vēsture

Ezera dobe izveidojās pēdējā ledus laikmetā. Ledus masas pārvietoja ezera gultnes grunti uz tagadējā Ņujorkas štata centrālo un rietumu daļu. Atkāpjoties ledājam, tas nosprostoja ezera noteku tagadējās Sentlorensas upes rajonā un ezera līmenis bija augstāks. Šī ezera fāze tiek saukta par Irokēzas ledus ezeru. Ezera izteka atradās tagadējās Sirakjūzas pilsētas apkaimē. Irokēzas ledus ezera senie krasti vietām joprojām ir labi izteikti, dienvidu daļā tie atrodas līdz 40 km no Ontārio ezera krasta.
Pēc ledāja atkāpšanās ūdens no ezera noplūda un uz laiku Ontārio ezers bija Atlantijas okeāna līcis. Taču Zemes garoza pēc atslogošanās no milzīgās ledus segas lēnām cēlās un tagad Ontārio ezers ir atdalīts no okeāna un atrodas 74 m virs jūras līmeņa. Zemes garozas celšanās šajā apvidu turpinās vēl tagad, dienvidu krastā pamazām appludinot zemes.

Vēsture

Pirms eiropiešu atnākšanas Ontārio ezers bija robeža starp hūroniem un irokēzu konfederāciju. 1615. gadā ezeru sasniedza francūzis Etjēns Brulē (Étienne Brûlé). Ezera apkaimē atrasti arī seno skandināvu artefakti, taču viņu klātbūtne šeit vēl nav droši pierādīta.
1794. gadā amerikāņi un Kanādas francūži vienojās par ezera krastu sadalīšanu starp abām nācijām. Ontārio ezers bija pirmais no Lielajiem ezeriem, kura krastos sāka veidoties pilsētas. 19. gadsimta vidū ezerā notika ļoti intensīva tvaikoņu satiksme, taču vēlāk to izkonkurēja dzelzceļš.
Popes pagasts

Daba

Atrodas Kursas zemienes Ugāles līdzenumā. Ziemeļu daļā atrodas Popes pacēlums, kas Popes apkaimē sasniedz pagastā lielāko augstumu - 69,1 m vjl.

Vēsture

Mūsdienu Popes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Popes muiža (Gut Popen).
1935. gadā Ventspils apriņķa Popes pagasta platība bija 177,23 km² un tajā dzīvoja 1961 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā izveidoja Popes un Vēdes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Popes ciems ietilpis Ventspils (1949-1962), Talsu (1962-1967) un atkal Ventspils (pēc 1967. g.) rajonos. 1954. gadā Popes ciemam pievienoja likvidēto Vēdes ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Popes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ventspils novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Pope (pagasta centrs), Desciems, Jaunmuiža, Spiņņi, Topciems, Vēde.
Aprīļa revolūcija Afganistānā

Aprīļa revolūcija jeb Saura revolūcija (pers. انقلاب ثور‎ ) - 1978. gada 27. aprīlī (1357. gada Saura mēneša 7. dienā) marksistiski orientētu Afganistānas armijas virsnieku īstenots valsts apvērsums pulkveža Abdula Kadira vadībā, kura rezultātā varu valstī sagrāba Afganistānas Tautas Demokrātiskā partija (ATDP), kas proklamēja Afganistānas Demokrātisko Republiku. Drīz pēc apvērsuma, 9. maijā to nosauca par "Saura (aprīļa) revolūciju", kuru pasludināta kā rūpīgi plānotu un gatavotu jau kopš ATDP dibināšanas 1965. gadā.
Tikai vēlāk atklājās fakti par PSRS Valsts drošības komitejas saistību ne tikai ar Mohammadu Tarakī, bet arī ar Afganistānas armijas vadību un pat gāztās Mohammada Dauda valdības ministriem. Atklājās arī tas, ka VDK nebija plānojusi šo apvērsumu, un, nonākot izvēles priekšā - kurus no saviem aģentiem atbalstīt - izšķīrusies pēdējā brīdī.

Situācija valstī

1973. gada apvērsumā, kurā tika gāzta konstitucionālā Afganistānas monarhija ar karali Mohamedu Zahiru Šahu galvgalī, pie varas nākušais bijušais premjerministrs Mohammads Dauds centās iegūt bagātās kaimiņvalsts Irānas atbalstu. Mohammads Rezā Pehlevī bija gatavs palīdzēt, taču prasīja, lai Dauds atbrīvojas no komunistu ietekmes valstī. Tas izsauca neapmierinātību armijā, kurā daudzi virsnieki bija ATDP radikālās Halk frakcijas piekritēji. 1977. gada decembrī Dauds veica plašus ATDP biedru arestus. 1978. gada 17. aprīlī pie savas mājas Kabulā nošāva vienu no ATDP vadītājiem, kas bija daļa no mērenās Parčam frakcijas. Viņa bērēs piedalījās ap 15 000 cilvēku. 25. aprīlī Dauds pavēlēja arestēt vēl brīvībā esošos ATDP vadoņus, dažiem no kuriem atradās mājas arestā. Viens no tādiem bija Hafizula Amins, kurš deva rīkojumu armijas virsniekiem no Halk frakcijas sākt dumpi.

Norise

Aprīļa revolūcijas plānošana notika Kabulas zooloģiskajā dārzā. 27. aprīlī ap 10:00 no rīta Kabulas ielās parādījās tanku kolonnas, kas izvietojās pie pasta, telegrāfa un ielenca prezidenta pili, kur šajā laikā valsts prezidents Mohammads Dauds vadīja Ministru kabineta sēdi. Ap pusdienas laiku sākās tanku un aviācijas uzbrukums valdības iestādēm. Dumpinieku tanki sāka prezidenta pils apšaudi. Dauds ļāva ministriem pamest pili, pats turpinot ar ieroci rokās cīnīties līdz nāvei. Valdībai uzticīgā 7. divīzija centās izlauzties līdz bloķētajam pilsētas centram, lai pārrautu ielenkuma loku, taču ar kauju tika apturēta. Agri otrā rītā pārtrauca pretoties pēdējie valdības aizstāvji. 
Pučisti „par pretošanos” nošāva valdību un varu pārņēma Revolucionārā padome, kas iecēla Mohammadu Tarakī par valsts pagaidu vadītāju un revolucionārās padomes priekšsēdētāju. Savu neilgo valstsvīra karjeras laiku Tarakī ziedoja, lai uzsvērtu ATDP lomu un mazinātu armijas nozīmi Aprīļa revolūcijas īstenošanā. Lai arī apvērsumu bija veikusi galvenokārt Halk frakcija, sākotnēji Halk un Parčam frakcijas centās ievērot amatu līdzsvaru, taču drīz sākās asiņainas iekšējās cīņas starp abām frakcijām.
Oldržihs Durass

Biogrāfija

No 1903. gada līdz 1914. gadam bijis viens no spēcīgākajiem šahistiem Eiropā. 1908. gadā dalījis pirmo vietu ar Akibu Rubinšteinu Barmenas šaha turnīrā. 1908. gadā kopā ar Kārli Šlehteru un Gēzu Maroci dalījis pirmo vietu Vīnes starptautiskajā šaha turnīrā. Šajā pašā gadā ar Šlehteru dalījis arī pirmo vietu Prāgas turnīrā. 1912. gadā Breslavā dalījis pirmo vietu ar Akibu Rubinšteinu 18. Vācijas šaha savienības kongresā. Vēlākajos gados daudz nodarbojies ar šaha kompozīciju. Pirmo etīdi publicējis 1900. gadā, pēc tam sacerējis aptuveni 50 etīdes. Tiek uzskatīts par tā sauktās "čehu skolas" pamatlicēju šaha kompozīcijā. Strādājis arī par šaha nodaļas redaktoru avīzē Česke slovo (1922—1931).
FIDE Durasam 1950. gadā kā pirmajam no čehu šahistiem piešķīra starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu par viņa vēsturiskajiem sasniegumiem šaha turnīros 20. gadsimta pirmajā pusē.
Honkongas starptautiskā lidosta

Vēsture

Kopš 1925. gada Honkongā bija viena lidosta (Kai Tak) ar vienu skrejceļu. Lidostā ar katru gadu pieauga apgrozījums, bet tai nebija iespēju paplašināties apkārtējās apbūves dēļ. Nolaišanās uz skrejceļa bija ļoti riskanta, jo tā notika virs blīvi apdzīvotas pilsētas daļas. Jau pēc Otrā pasaules kara bija plāns būvēt jaunu lidostu, bet finansiālu un politisku problēmu dēļ tas netika īstenots.
1970. gados, kad Honkongas ekonomikā bija uzplaukums, atkal tika izskatīts jaunas lidostas būves projekts. Par tās vietu tika izvēlēta neliela sala Čeklapkoka ziemeļos no Laņdao salas. Tā atradās pietiekami tālu no pilsētas centra un lidojumu trajektorijas atrastos virs jūras. Veicamie darbi būtu milzīgi: jānolīdzina divas salas un jūrā jāizveido mākslīga sala. Bez tam no Honkongas centra būtu jāuzbūvē autoceļš un dzelzceļa līnija ar daudziem tiltiem un tuneļiem.
Plāns tika apstādināts 1983. gadā ekonomisku iemeslu dēļ, bet 1989. gadā tas tika atjaunots.
Celtniecības darbi sākās tikai 1991. gadā. Lai gan eksperti vērtēja, ka visu projektu varētu paveikt 10—20 gados, darbi bija jāpabeidz līdz 1997. gadam, kad bija plānots Honkongas suverenitāti nodot Ķīnas Tautas Republikai. Bija bažas, ka Ķīnas valdība varētu apturēt projektu, neskatoties uz jaunas lidostas nepieciešamību.
Tika nolīdzinātas nelielās Čeklapkoka un Lančao salas, aizberot jūras akvatoriju starp tām. Līdz celtniecības beigām tika pārvietoti 500 miljoni tonnu grunts.
Paralēli ar mākslīgās salas izveidi bija jāizveido infrastruktūra lidostas savienošanai ar pilsētu. Tika izbūvēta divu sliežu ceļu dzelzceļa līnija (sākotnēji plānoti 4 sliežu ceļi) no jaunās lidostas un jaunbūvējamās Dunčunas pilsētas Laņdao salā uz Koulunas pussalu un Honkongas salu. Laņdao salas savienošanai ar Cinji salu tika izbūvēti divi unikāli piekaru tilti: Kap Shui Mun tilts (750 m garš ar galveno posmu 430 m garumā, 47 m virs jūras līmeņa) un Tsing Ma tilts (galvenais posms 1377 m garumā, 62 m virs jūras līmeņa). Abiem tiltiem ir divi stāvi: augšējā klājā ir 6 kustības joslas autotransportam, bet apakšējā — 2 joslas dzelzceļam un 2 autotransportam. Honkongas salas savienojumam ar Koulunas pussalu zem Viktorijas ostas tika uzbūvēts trešais tunelis "Rietumu ostas šķērsojums" (Western Harbour Crossing).
Eiropas U-20 čempionāts basketbolā sievietēm

Eiropas čempionāts basketbolā sieviešu U-20 izlasēm ir basketbola turnīrs Eiropas sieviešu basketbola izlasēm, kuru sastāvā 20 gadus vecas un jaunākas basketbolistes. Čempionāts notiek kopš 2000. gada un tiek organizēts katru gadu. B divīzijas turnīri notiek kopš 2005. gada. Turnīru organizē FIBA Europe.
2016. gada Pasaules čempionāts florbolā — C grupa

2016. gada Pasaules čempionāta florbolā spēles C grupā norisināsies no 3. līdz 6. decembrim.
Tatāri

Tatāri un Latvija

No vēsturiskajiem dokumentiem zināms, ka 13. gs. vidū pēc krievu kņazu pakļaušanas Zelta Ordas tatāru baskaki (pārvaldnieki) piedalījās krievu kņazu karagājienu organizēšanā pret Livoniju, piemēram, Novgorodas Nikona hronikas vēstījumā minēts, ka baskaks Amragans 1269. gadā finansēja karagājiena rīkošanu uz Kolivaņu. 
Saglabājusies arī lielkņaza Jaroslava "grāmata", kas pamatojās uz Zelta Ordas hana Munketimura "jarliku": "Munke-Timura vārds kņazam Jaroslavam: dod vācu tirgoņiem ceļu savās zemēs. No kņaza Jaroslava Rīgas ļaudīm, lieliem un maziem un visiem: jūsu ceļš ir brīvs caur manām zemēm, kas nāks karot, ar tiem es darīšu, ko zināšu, bet tirgoņiem ceļš ir brīvs."   
Tāpat zināms, ka Livonijas kara laikā 1558. gada uzbrukumā Livonijas konfederācijai piedalījās ap 40 000 krievu un tatāru karavīru hana Šigaleja, vēlāk hana Sainbulata vadībā.
Pirmais islamticīgo tatāru ieceļošanas vilnis Latvijā sākās līdz ar Rīgas industrializāciju 19. gadsimta beigās. 1890. gadā izveidoti musulmaņu kapi, senākā musulmaņu kapsēta ir Miķeļa kapos. 
Pēc Latvijas okupācijas un Otrā pasaules kara Latvijā ieceļoja tatāri no dažādām PSRS republikām. Piecdesmitajos gados Latvijā dzīvoja jau vairāki simti tatāru, ieradās vairāk kā 20 Krimas tatāru, bet 1979. gadā Latvijā dzīvoja jau 3764, 1989. gadā 4828 tatāri. Pēc neatkarības atjaunošanas daļa tatāru izceļoja uz Tatarstānu un Krimu, bet daļa uz Eiropas Savienības valstīm.
Jāņuvakars (dziesma)

Vēsture

Dziesma veltīta advokātam "Pēterburgas Avīžu" redaktoram Jānim Ansbergam (1866-1937). Tās pirmizdevums atrodams žurnāla "Austrums" 1928. gada 4. numurā. 
Pirmoreiz "Jāņuvakars" kopkora balsī blakus daudzām citām Melngaiļa kora dziesmām izskanēja 7. latvju vispārējo dziesmu  svētku otrajā koncertā 1931. gadā Teodora Reitera vadībā. 8. Dziesmu svetkos un 9. dziesmu svētkos to diriģēja autors. Pēc Otrā pasaules kara Padomju Latvijas dziesmu svētkos to trīsreiz diriģēja Leonīds Vīgners un Jānis Zirnis, taču pāri visiem ir Jānis Dūmiņš ar četriem kopkora "Jāņuvakariem". 1985. gadā to pēc koristu pieprasījuma atkārtoti diriģēja Haralds Mednis.

Raksturojums

Dziesmas "Jāņuvakars" tonalitāte ir pieciem diēziem apbalvotais spožais Si mažors. Atskaņojuma raksturu komponists norādījis, lietojot apzīmējumu "mierīgi, bet krāšņi". Paredzēta divu solistu - soprāna un tenora - klātbūtne katram vienā epizodē (abas epizodes atkārtojas). Solisti sauc, koris atsaucas. Opusa noslēgumā soprāniem jābūt varonīgiem un skaļi jādzied otrās oktāvas si, kas, iespējams, ir visu laiku augstākā dziedātā skaņa, kādu pieredzējusi Dziesmu svētku estrāde.
Bruno Artmanis

Biogrāfija

Bruno Artmanis dzimis 1915. gada 20. jūnijā Valkā, māte igauniete, tēvs latvietis. Līdz 1920. gadam ar ģimeni atrodas bēgļu gaitās Krievijā, kad atgriežas Latvijā un apmetas Rīgā.
Mācījies Rīgas pilsētas 18.pamatskolā, jau tur labi padodas zīmēšana. 1930.gadā uzsāk mācības Rīgas pilsētas 2.ģimnāzijā. Šeit zīmēšanas skolotājs bija mākslinieks Pauls Šprenks un viņa vadībā četrus gadus pēc kārtas skolas gada svētkos Bruno Artmanis saņēma apbalvojumu par labākajiem sasniegumiem zīmēšanā.
1936.gadā iestājas Latvijas universitātes arhitektūras fakultātē kurā, ar pātraukumiem, studē līdz 1949.gadam.
1936-1937. gadā obligātais karadienests Latvijas armijā, 4.Valmieras kājnieku pulkā.
Studiju laikā ar teicamām atzīmēm beidz profesora Vilhelma Purvīša vadīto trīsgadīgo mākslas darbnīcu kursu. Studiju pārtraukuma laikā mācījās arī Kārļa Brencēna mākslas studijā, vingrinājās akvareļglezniecībā, Ķīnas tušas un ogles tehnikas zīmējumā. Studiju laikā kopā ar fakultātes docentu arh. S. Antonovu nereti skicēja un akvarelēja Vecrīgā.
Kopš 1938.gada piedalās fakultātes studentu akvareļu izstādēs. 1943.gadā kā grafiķis uzņemts Tēlotāja mākslas kooperatīvā. Piedalījās arī 1943. gada Vispārējā mākslas izstādē Rīgā, kur žūrijas komisijā bija Prof. V. Purvītis, J. Kuga, B. Dzenis, L. Liberts u.c.
Pēc studiju atjaunošanas un pabeigšanas 1949. gadā tika komandēts aspirantūrā pie Maskavas Arhitektūras institūta. Paralēli specifiskiem arhitektūras teorijas priekšmetiem te trīs gadu laikā J. Kurilko un B. Revekina vadībā paplašinājis savas zināšanas un tehnisko varēšanu zīmēšanā un akvarelēšanā. Vairāki darbi tika ieskaitīti institūta labāko darbu fondā.
1950.gados strādājis par pasniedzēju Rīgas lietišķās mākslas vidusskolā, kur viena no ievērojamākajām audzēknēm ir topošā tēlniece Valentīna Zeile. No 1973. gada vadījis kokapstrādes rūpniecības ministrijas centrālā projektēšanas biroja mēbeļu projektēšanas nodaļu. No 1976.gada projektu galvenais konstruktors-dizaineris. Vadījis daudzu sabiedrisko ēku iekārtu (ministru padomes, augstākās padomes u.c.) projektēšanas darbus. Bruno Artmanim izsniegtas 16 autorapliecības par mēbeļu komplektiem un dizaina izstrādājumiem. Publikācijas presē par arhitektūras un dizaina jautājumiem. Autors divām grāmatām.
Rīgā, strādājot arhitekta darbu, nepamet arī akvarelēšanu un 1958. gadā piedalās pirmajā republikāniskajā akvarelistu darbu izstādē. Vēlāk regulāri piedalās akvarelistu un arhitektu kopējās Mākslas dienu izstādēs "Zviedru vārtos". 1992. gadā sarīko savu akvareļu personālizstādi Vācijā, Minsteres latviešu ģimnāzijā. Akvareļu un zīmējumu personālizstādes
"Zviedru vārtos" notikušas pavisam astoņas reizes — pēdējā 2005. gadā sakarā ar 90. dzimšanas dienu.
Latvijas arhitektu savienības biedrs kopš 1959.gada un Latvijas dizaineru savienības biedrs kopš 1987.gada. Bruno Artmanis miris Rīgā 2007.gada 22.jūlijā. Apbedīts Rīgas Meža kapos.

Apbalvojumi

Par mēbeļu komplektiem TSSI 1987.g. bronzas medaļa 1987.g. un 1976.g. sudraba medaļa 1983.g. zelta medaļa.