google/wiki40b huggingface dataset:
AG2R La Mondiale

Vēsture

1992. gadā Vinsents Lavenī neilgi pēc profesionālās braucēja karjeras beigām izveidoja profesionālu komandu, kā galveno sponsoru piesaistot Chazal. Lavenī jau iepriekš bija piesaistījis Chazal kā sponsoru savai pēdējai profesionālai komandai kā braucējs. Kompānija komandu sponsorēja no 1992. līdz 1995. gadam. 1996. gadā komandas sponsorēšanu pārņēma Petit Casino, lielveikalu kafijas veikaliņu ķēde. Šajā laikā komanda bija riteņbraukšanas otrajā divīzijā. 1997. gadā par komandas sponsoru kļuva Casino, iepriekšējā sponsora mātes uzņēmums, kurš darbojās lielveikalu biznesā, ievērojami palielinot budžetu. Lavenī komanda tika pie dalības lielākajās sacensībās, ieskaitot klasiskajās sacensībās. Komandas līderi šajā laikā bija Aleksandrs Vinokurovs, Jāns Kirsipū un Lauri Auss.
2000. gadā galvenā sponsora lomu pārņēma apdrošināšanas kompānija Ag2r Prevoyance. Komanda turpināja gūt panākumus ar Lorānu Brošāru, Jānu Kirsipū un Žanu Patriku Nazonu. 2006. gadā komanda pievienojās UCI ProTour, parakstot līgumus ar Fransisko Mansebo un Kristofu Moro. Fassa Bortolo komandas aiziešana no bija atbrīvojusi vietu un AG2R bija vienīgā komanda, kura uz to pretendēja, jo Comunidad Valenciana brīvprātīgi atsauca savu kandidatūru, bet bijušā Fassa Bortolo sporta direktora Džankarlo Ferreti jaunveidotajai komandai trūka finansiālo garantiju. Ag2r veiksmīgi startēja 2006. gada Tour de France, kur vienā no posmiem uzvarēja Silvēns Salzati un dienu līdera godā pavadīja Sirils Desēls.
Pēc 2006. gada Tour de France 7. posma Rinaldo Nočentini kļuva par līderi pēc veiksmīga atrāviena kopā ar komandas biedru Kristofu Riblonu. Nočentini līdera godu saglabāja astoņus posmus un Ag2r-La Mondiale bija vadībā komandu vērtējumā no 7. līdz 11. posmam un dienu pēc 14. posma.

Latvijas sportisti

2009.—2010. gada sezonās komandu pārstāvēja Latvijas riteņbraucējs Gatis Smukulis.
MOL Group

Vēsture

MOL izveidots 1991. gada 1. oktobrī, apvienojot deviņus Ungārijas valsts uzņēmumus. 1995. gadā apvienošanās process bija pabeigts, visām struktūrvienībām darbojoties vienotā sabiedrībā. 1990. gados MOL tika privatizēts. 1995. gadā atvērta pirmā MOL degvielas uzpildes stacija Rumānijā. 1996. gadā atvērtas degvielas uzpildes stacijas Slovākijā un Ukrainā; dibināts MOL Slovenia. 1997. gadā no Amoco nopirktas degvielas tirdzniecības operācijas Rumānijā. 1998. gadā Jemenā dibināts naftas ieguves uzņēmums MOL Yemen. 1999. gadā Pakistānā dibināts naftas ieguves uzņēmums MOL Pakistan.
2000. gadā sākta Slovākijas enerģētikas uzņēmuma Slovnaft un Ungārijas etilēna un polipropilēna ražotāja TVK iegādes process. 2002. gadā TVK pilnībā nonāca MOL kontrolē. 2003. gadā MOL ieguva 25 % kapitāldaļu Horvātijas naftas uzņēmumā INA. 2004. gadā no Shell nopirkts degvielas uzpildes staciju tīkls Rumānijā. 2004. gadā panākta vienošanās par Austrijas degvielas uzpildes staciju tīkla Roth pirkšanu. 2004. gadā MOL bija ieguvis 98,4 % Slovnaft kapitāldaļu. 2006. gada septembrī MOL un INA konsorcijs noslēdza līgumu ar Bosnijas un Hercegovinas valdību par 67,5 % kapitāldaļu iegūšanu naftas produktu izplatīšanas uzņēmumā Energopetrol. 2006. gadā daļa MOL gāzes biznesa pārdota E.ON Ruhrgas International. 2007. gada augustā nopirkts Itālijas uzņēmums Italiana Energia e Servizi S.p.A. (IES) ar naftas pārstrādes rūpnīcu Mantujā un 165 degvielas uzpildes stacijām.
2007. gada novembrī ierosināja izveidot kopēju Centrālās un Dienvideiropas gāzes cauruļvadu sistēmu New European Transmission System (NETS). 2007. gada 20. decembrī paziņots par MOL un Čehijas enerģētikas uzņēmuma ČEZ stratēģisku kooperāciju. Ar ČEZ izveidots kopuzņēmums elektroenerģijas ražošanai no gāzes un ar to saistītai gāzes infrastruktūrai. Saistībā stratēģisko partnerību, ČEZ pārdoti 7,35 % MOL kapitāldaļu. 2008. gada martā paziņots, ka 8 % akciju tiks pārdots Oman Oil.
2007. gada jūnijā Austrijas enerģētikas uzņēmums OMV izteica priekšlikumu nopirkt MOL. Priekšlikumu MOL noraidīja. 2008. gada 6. martā Eiropas Komisija sāka izmeklēšanu OMV izteiktā MOL pirkšanas piedāvājuma lietā. 2018. gada 24. jūnijā OMV no Eiropas Komisijas saņēma "Paziņojumu par noraidījumu" MOL pārņemšanas mēģinājumā. 2009. gada martā OMV pārdeva tai piederošo 21,2 % MOL kapitāldaļu Krievijas Surgutneftegas. MOL nodēvēja šo darījumu par "nedraudzīgu". 2011. gada maijā Ungārijas valdība panāca vienošanos par MOL akciju izpirkšanu no Surgutneftegas.
2008. gadā MOL daļa INA pieauga līdz 47,15 %. 2010. gadā MOL kā pirmais uzņēmums no reģiona iekļauts Dow Jones ilgtspējības rādītājos. 2011. gadā Slovēnijā iegādāts TUS Oil Holding. 2014. gadā MOL Čehijā, Slovākijā un Rumānijā nopirka 208 degvielas uzpildes stacijas.
Dvēseļu revīzijas

Dvēseļu revīzijas (krievu: ревизия душ, подушная перепись, vācu: Seelenrevision) bija tautskaišu nosaukums Krievijas caristes (1719), vēlāk Krievijas impērijas teritorijā. Tās ieviesa Pēteris Lielais 1718. gadā, un līdz 1858. gadam pavisam tika veiktas 10 dvēseļu revīzijas 1719., 1745., 1763., 1782., 1795., 1811., 1816., 1834., 1850., 1857. gadā, kā arī vēl dažas papildu revīzijas. Revīziju galvenais mērķis bija ar "galvas nodokli" apliekamo iedzīvotāju un potenciālo rekrūšu uzskaite.
Gods Dievam augstībā

Gods Dievam augstībā ir kristīgās baznīcas himna (latīņu: Gloria in excelsis Deo) ar vārdiem no Lūkas evaņģēlija 2. nodaļas 14. panta par eņģeļu vēstījumu ganiem, ka Jēzus ir dzimis - "Gods lai Dievam augstībā, un miers virs zemes, un cilvēkiem ir labs prāts" (oriģinālais teksts: grieķu: Δόξα ἐν ὑψίστοις Θεῷ καὶ ἐπὶ γῆς εἰρήνη ἐν ἀνθρώποις εὐδοκία)
Johans Sebastiāns Bahs ap 1745. gadu uz senās katoļu mesas daļas Gloria pamata radīja savu ērģeļmūzikas kantāti Gloria in excelsis Deo (BWV 191).
Savukārt latviešu komponists Jurjānu Andrejs 1877. gadā, būdams Pēterburgas konservatorijas students, komponēja oriģināldziesmu "Gods Dievam augstībā", kas kora izpildījumā pirmo reizi atskaņota Ceturto Vispārīgo latviešu Dziesmu un Mūzikas svētku garīgo dziesmu koncertā Jelgavā 1895. gadā.

Vēsture

Tas ir viens no senākajiem kristīgās baznīcas dziedājumiem, kas saglabājies līdz mūsdienām. Uzskata, ka Svētais Hilarijs no Puatjē (ap 300–368) to pārtulkojis latīņu valodā kā Gloria in excelsis.
Sākotnēji to dziedāja rīta svētbrīžos, bet jau Romas bīskaps Sv. Simahs (498–514) to iekļāva arī svētdienu un svētku dievkalpojumos.
Arī pēc baznīcas reformācijas dziedājumu paturēja luterāņu dievkalpojumu kārtībā, sākotnēji latīņu valodā, vēlāk pārtulkoja "tautas valodās". Tā Mārtiņa Lutera māceklis Nikolajs Decijs (Decius, ap 1485–1541) to 1523. gadā pārtulkoja vācu valodā (Allein Gott in der Höh sei Ehr), bet Kristofors Fīrekers starp 1650. un 1661. gadu veica šīs baznīcas himnas atdzejojumu latviešu valodā "Gods Dievam augstībā", kas ar nelielām izmaiņām joprojām atrodams "Dziesmu grāmatā" kā 144. dziesma.
1875. gadā Pēterburgas konservatorijas students Andrejs Jurjāns uzsāka mācīties ērģeļspēli pie L. Homiliusa, ko pabeidza 1880. gadā.
Jurjāna dziesmā izmantots viens vienīgs teikums no Lūkas evaņģēlija. Autors, lai aizpildītu visas 75 taktis, dažādi variējis, vidus posmā izmantojot arī kontrapunktu. Neraugoties uz agro komponēšanas gadu autora studiju laikā, šai dziesmā redzama jau diezgan veikla tehnisku prasme un kora skanīguma pazīšana. 1895. gadā dziedātāji to laikam nebija sagatavojuši, kā nācās, un darbs neieguva lielāku ievērību.
Melnā žagata

Izplatība

Melnā žagata sastopama Brunejas, Malaizijas, Birmas, Sumatras, Borneo un Taizemes tropu un subtropu mūžzaļajos mežos, mangrovu audzēs, purvainos mežos, līdz 800 m virs jūras līmeņa. Līdz ar mežu izciršanu melno žagatu populācija samazinās.

Izskats un īpašības

Melnā žagata ir vidēji liels, smagnējs dziedātājputns, kas atgādina sīli. Ķermeņa garums 39—41 cm, svars 178—182 g.
Kā jau putna nosaukums liecina, melnās žagatas ķermenis ir melns. Nominālpasugai uz spārniem ir baltu spalvu josla, toties Borneo pasugai baltās joslas nav. Abām pasugām kājas un knābis ir melni, aste gara. Tām ir sarkanas acis, uz pieres neliels cekuliņš — īsas, spurainas spalviņas, kas Borneo žagatai ir izteiksmīgāks un garāks. 
Abi dzimumi izskatās vienādi. Iespējams, tēviņi vidēji ir lielāki nekā mātītes, bet šim apgalvojumam trūkst faktu. Jaunajiem putniem cekuls īsāks, mazāk izteiksmīgs, kā arī apspalvojums ir tumši brūns, nevis melns.

Uzvedība

Kā visas koku žagatas melnā žagata ļoti reti nolaižas zemē un galvenokārt uzturas augstu koku zaros. Tā ir ļoti sabiedriska un aktīva, uzturas nelielās grupās līdz 8 īpatņiem. Barību meklē koku lapotnē.  Visēdāja, bet galvenokārt barojas ar kukaiņiem (piemēram, tauriņiem un vabolēm). Barojas arī ar augļiem (īpaši iecienītas ir vīģes).

Ligzdošana

Ligzdo pa atsevišķiem pāriem. Sezonā var būt divi perējumi. Ligzda atrodas uz koku zariem, ieslēpta biezā lapotnē, apmēram 1—2,5 m augstumā no zemes. Tā ir masīva, liela un sekla (diametrā apmēram 30 cm), sakrauta no lielākiem un mazākiem žagariem. Platformas centrā izveidota kausveida iedobe jeb olu kambaris (diametrā 11—12 cm), kas biezi izklāta ar trupējošām koku skaidām, mizām un zaļu augu šķiedrām. Reizēm ligzdā tiek ievīti ziedoši augi.
Par ligzdošanas ieradumiem zināmi tikai daži fakti. Dējumā ir 2—3 gaišas olas ar gaiši brūniem raibumiņiem. Pamatkrāsa var būt gan balta, gan pelēka.
The Elder Scrolls IV: Knights of the Nine

The Elder Scrolls IV: Knights of the Nine ir oficiāla papildinājumu paka lomu spēles video spēlei The Elder Scrolls IV: Oblivion. Izsludināta 2006. gada 17. oktobrī papildinājumu paku ziemeļamerikā izstrādāja, publicēja un izlaida Bethesda Softworks, eiropā spēli publicēja sadarbībā ar Ubisoft. Windows versija ir pieejama vai nu kā lejuplāde no kompānijas mājas lapas vai kā daļa no tirdzniecībā izlaista Oblivion Downloadable Content Collection CD — izdevums, kurā ietilpst arī visi iepriekš izlaistie lejuplādējamie papildinājumi Oblivion. Xbox 360 versija ir pieejama Xbox Live Marketplace un PlayStation 3 Oblivion iepakotā versija jau satur Knights of the Nine.
Knights of the Nine darbība norisinās ap tāda paša nosaukuma frakciju, kas cenšas atrast un saglabāt "Crusaders' Relics" komplektu. Kad atrastas, šie artifakti ir jāizmanto, lai pievarētu karali burvi Umaril, kurš grib atriebties Nine Divines. Knights of the Nine tika lielākoties labi uzņemts spēļu presē. Lai gan tas maz izmainīja Oblivion pamata mehānikas, kritiķi to vērtēja kā īsu, bet izstrādātu papildinājumu spēles galvenajam stāstam.
Ilgvars Forands

Dzīvesgājums

Dzimis Rīgā. Mācījies Stendes pamatskolā, beidzot to 1951. gadā, Rīgas 1. vidusskolā, beidzis vakara vidusskolu. 1961. gadā absolvējis Latvijas Valsts fiziskās kultūras institūtu, 1973. gadā LKP Rīgas pilsētas universitātes socioloģijas nodaļu, bet 1977. gadā Vissavienības Fiziskās kultūras zinātniski pētnieciskā institūta neklātienes aspirantūru. 
Bijis Latvijas Fiziskās kultūras un sporta komitejas galvenais treneris (1961-1967), ievēlēts par sporta biedrības "Vārpa" priekšsēdētāja vietnieku (1967-1982), apstiprināts par Latvijas Valsts fiziskās kultūras institūta rektoru (1982-1988).
Iecelts par Latvijas Tautas izglītības ministra 1. vietnieku (1988-1991).
Bijis Latvijas sporta pedagoģijas akadēmijas Vadības katedras vadītājs (1991-1995). Biznesa augstskolas Turība 1. rektors (1995-2000), Rīgas Starptautiskās ekonomikas un biznesa administrācijas augstskolas (RSEBA) mācību prorektors (2000-2003), Rīgas Valsts tehnikuma direktora vietnieks izglītības attīstības jomā (2012-2018). Nodibinājuma "Latvijas Izglītības fonds" valdes priekšsēdētājs (no 2004). Publicējis 25 zinātniskus rakstus, 25 zinātnisko konferenču referātu tēzes, 71  rakstu masu medijos. 
Darbojies Latvijas ierēdniecības izveidošanas jomā, Valsts kontroles konsultatīvā padomē, Ģimenes enciklopēdijas redkolēģijā, laikraksta "Sports" redkolēģijā. 
Nodarbojies ar cīņas sportu. Bijis Latvijas Cīņas sporta federācijas prezidents, Vissavienības kategorijas cīņas sporta tiesnesis.
Sfēra

Sfēra ir visu to telpas punktu kopa, kuri atrodas vienā un tajā pašā attālumā no kāda fiksēta punkta. Šo attālumu sauc par sfēras rādiusu, bet fiksēto punktu — par sfēras centru. Sfēra nesatur tos punktus, kas atrodas tās iekšpusē, tāpēc nav jēgas runāt par “sfēras tilpumu”. Sfērai nav tilpuma, jo sfēra ir divdimensionāla virsma, kas atrodas trīs dimensiju telpā.
Ikdienā vārdus “sfēra”, “lode” un “bumba” lieto kā sinonīmus, lai apzīmētu apaļu priekšmetu. Taču matemātikā “sfēra” un “lode” ir formāli jēdzieni, kas apzīmē dažādas lietas.
Sfēra ir lodes virsma, lode satur arī tos punktus, kas atrodas tās iekšpusē, tāpēc var runāt par lodes tilpumu. Tādēļ lode, atšķirībā no sfēras, ir trīsdimensionāls objekts.
Lai iegaumētu šo atšķirību, visvienkāršāk ir atcerēties, ka sfēra ir lodes virsma. Var arī izmantot mnemoniku lielgabala lode un debesu sfēra.
Sergejs Jutkevičs

Dzīvesgājums

Sergejs Jutkevičs dzimis 1904. gada 28. decembrī Sanktpēterburgā inženiera Josifa Jutkeviča (1877-1972) un Augstāko Bestuževa kursu filoloģijas un vēstures departamenta absolventes Natālijas Lavrovas (1880-1953) ģimenē. Pēc 1917. gada revolūcijas notikumiem ģimene pārcēlās uz Harkovu, kur Jutkevičs studēja glezniecību pie Eduarda Šteinberga. Vēlāk, dzīvojot Kijevā, vinš iepazinās un sadraudzējās ar Grigoriju Kozincevu.
Viņa radošā dzīve sākās 1917. gadā. Pilsoņu kara laikā viņš strādāja kā aktieris, mākslinieks, režisora ​​asistents Kijevas un Sevastopoles teātros. 1921-1923. gados studējis valsts augstākajās režisora ​​darbnīcās (GVIRM) pie Vsevoloda Meierholda un VHUTEMAS darbnīcās. Tajā pašā laikā viņš strādāja Nikolaja Foreggera teātra darbnīcā.
1922. gadā Jutkevičs kopā ar Gigoriju Kozincevu, Leonīdu Traubergu un Georgiju Križicki uzrakstīja manifestu "Ekscentriskums", kas kļuva par ekscentriskā aktiera teorētisko pamatprincipu aprakstu. Kopš 1926. gada vadījis savu eksperimentālo kinematogrāfijas apvienību, strādājot tajā pašā laikā par mākslinieku teātrī un kinoteātrī.
1928-1938. gados Jutkevičs darbojās kā pirmās "Lenfilm" kinostudijas darbnīcas vadītājs. 1938-1944. gados - "Sojuzdetfilm" kinostudijas mākslinieciskais vadītājs. 1939-1946. gados - PSRS Iekšlietu Tautas komisariāta dziesmu un deju ansambļa mākslinieciskais vadītājs. 
1938. gadā uzņēma filmu "Cilvēks ar šauteni", kuras režisora asistents bija Pāvels Armands. Pēc tam Jutkevičs pievērsās Ļeņina tēmai, kas viņa daiļradē kļuva par vadošo - tika uzņemtas filmas "Stāsti par Ļeņinu" (1958), "Ļeņins Polijā" (1966), "Ļeņins Parīzē" (1981).
Viņš lasīja lekcijas Maskavas mākslas zinātnes institūtā, Kino vēstures teorijas institūtā (VNIIK), rakstīja teorētiskos darbus, mācīja režisora prasmi Gerasimova kinematogrāfijas institūtā līdz pat 1960. gadu beigām.
1968. gadā Sergejs Jutkevičs kopā ar krievu kino vēsturnieku Naumu Kleimanu atjaunoja nozaudēto Sergeja Eizenšteina filmu "Bežinas pļava", ko Eizenšteins uzņēma 1935. gadā, balstoties uz Pavļika Morozova oficiālo biogrāfiju.
Padomju Savienības Miera aizsardzības komitejas, PSRS Kinematogrāfistu savienības, Krievijas Federācijas teātra strādnieku savienības, PSRS Rakstnieku savienības loceklis (1964-1981).
Miris 1985. gada 14. aprīlī Maskavā. Apbedīts Novodevičjes kapsētā.
Proporcionālais nodoklis

Proporcionālais nodoklis ir nodoklis, kura nodokļa likme nemainās, palielinoties vai samazinoties ar nodokli apliekamajai vērtībai. Nodoklī nomaksājamo daudzumu var izteikt kā nemainīgu daļu no šīs vērtības. Vārds "proporcionāls" apzīmē šī nodokļa reālās vērtības proporcionālo izmainīšanos, mainoties apliekamajam daudzumam — šī nodokļa likme nemainās, kā tas notiek ar progresīvo un regresīvo nodokli. Līdz ar to vidējā nodokļa likme ir vienāda ar marginālo nodokļa likmi.
Proporcionāls var būt gan atsevišķs nodoklis, gan arī visa nodokļu sistēma. Proporcionālais nodoklis nodokļu slogu izlīdzina visiem vienādi un nenosver to uz bagātākajiem vai nabadzīgākajiem iedzīvotājiem.
Pēters Brūveris

Dzīves gājums

Dzimis 1957. gada 24. aprīlī Rīgā.
1975. gadā beidza Rīgas 49. vidusskolu un 1980. gadā Latvijas Valsts konservatorijas Kultūras un mākslas zinātņu fakultātes Kultūrizglītības darbinieku nodaļu. Pirmā dzejas publikācija bija 1977. gadā. Kopš 1988. gada Latvijas Rakstnieku savienības biedrs. 10 dzejoļu krājumu autors. 
Atdzejoja un tulkoja no azerbaidžāņu, turku, vācu, lietuviešu, krievu un citām valodām, pievērsās arī bijušās PSRS mazo tautu literatūrai (gagauzu, osetīnu, Krimas tatāru, mordviešu, Tuvas šamaņu rituālie teksti). Rakstīja dziesmu tekstus muzikālām izrādēm un grāmatas bērniem. Bija literārais konsultants laikrakstā "Latvijas Jaunatne" un literārās nodaļas vadītājs laikrakstā "Literatūra un Māksla".
Atdzejoja un sastādīja turku dzejas izlasi "Baložu pilni pagalmi" (1988, kopā ar Uldi Bērziņu), atdzejoja lietuviešu dzejnieku Kornēlija Plateļa, Sigita Gedas, Henrika Radauska, Toma Venclovas un daudzu citu dzeju, tulkojis un atdzejoja arī no azerbaidžāņu, Krimas tatāru, mordviešu, gagauzu, krievu, vācu un prūšu valodas. 
Rakstīja dziesmu tekstus teātra izrādēm. Populāras kļuvušas Valta Pūces dziesmas ar Brūvera vārdiem no teātra izrādes “Šveiks” (Dailes teātris, 1998). Kopā ar mūziķi Aigaru Voitišķi ierakstīja albumu "Stikla laivas" (2009). Teksta autors animācijas filmai “Neparastie rīdzinieki” (2001). Iesaistījās ambientās mūzikas un vides zinātnes kopprojektā “Dabas koncertzāle”, kurā piedalījās kā dabas dzejnieks ar sacerētajām dzejas rindām par “Dabas koncertzāles” varoņiem – praulgrauzi, čunčiņu, ūdens maksteni un ķērpi.
Miris 2011. gada 16. jūlijā Ventspilī.

Apbalvojumi

Saņēmis Klāva Elsberga prēmiju (1987), A/s "Preses nams" oriģinālliteratūras konkursa balvu (2000, 2001), Dzejas dienu balvu (2001, 2005), Baltijas Asamblejas balvu (2004) un Literatūras gada balvu (2006). Saņēmis Lietuvas Republikas Bruņinieka krustu.
Halcedons

Halcedons (nosaukums saistīts ar Seno Grieķiju, taču pretstatā daudziem skaidrojumiem, nav saistāms ar seno pilsētu Halkedonu) ir viena no kvarca varietātēm - slēpti kristālisks (halcedonu veidojošie kristāliņi ir mazāki par 1 mikrometru), šķiedrains kvarcs. Kā rāda neseni pētījumi, halcedons bieži ir kvarca un cita minerāla - moganīta maisījums. Halcedons uzskatāms par mineraloīdu.
Halcedonam atšķirībā no kvarca ir taukains spīdums. Tas ir puscaurspīdīgs, visbiežāk baltā vai zilganpelēcīgā krāsā, brūngans un nereti - gandrīz melns. Vieglāk šķīdināms nekā kvarcs. Veido kārtiņas, satecējumus, pseidostalaktītus vai masīvus veidojumus. Halcedons veidojas magmatisko iežu plaisās un tukšumos, arī nogulumiežos (krams).
Dažādās halcedona varietātes jau kopš seniem laikiem izmanto kā rotakmeņus. Tā kā pie halcedona nelīp karsts vasks, to bieži izmantoja zīmogu izgatavošanai. Dažādas varietātes joprojām izmanto rotaslietu izgatavošanai. Lielākus gabalus izmanto arī vāzu, galdu virsmu utml. izgatavošanai. Tiešu Saules staru iedarbībā akmens dabiskais krāsojums var izbalēt.
Lūgšana

Lūgšana ir ticīgā vēršanās pie Dieva, dieviem vai citām pārdabiskām būtnēm, kā arī šīs vēršanās kanonizēts teksts. Lūgšana bieži vien notiek pielūgsmes, slavēšanas, lūguma vai vienkārši savu domu izteikšanas veidā. Lūgšana bieži arī pieņem rituāla veidu.
Līgatnes pagasts

Hidrogrāfija

Upes: Amata, Egļupīte, Gauja, Kazupīte, Kumada, Liepene, Līgatne, Skaļupe, Suda, Vildoga, Zviedrupīte.
Ūdenstilpes: Asaru ezers, Ratnieku ezers, Zviedru ezers

Vēsture

Līgatnes pagasts (līdz 1925. gadam Paltmales pagasts) veidojies bijušās Paltmales muižas īpašumos. 1933. gadā Līgatnes pagastam pievienoja Ķempju pagastu. 1935. gadā Līgatnes pagasta platība bija 72,4 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Līgatnes un Ķempju ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1949. gadā Līgatnes papīrfabrikas ciemam tika piešķirts strādnieku ciemata statuss un izdalīts atsevišķā teritorijā. 1951. gadā Līgatnes ciemam pievienoja daļu Lakšu ciema, 1954. gadā - Ķempji ciemu, 1958. gadā - daļu Siguldas ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Līgatnes pagastu apvienoja ar Līgatnes pilsētu, izveidojot Līgatnes novadu.
Tūrisma objekti: Vienkoču parks, Līgatnes dabas takas, bijušais slepenais pazemes vadības komplekss.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Augšlīgatne (novada un pagasta centrs), Ķempji, Skaļupes, Ķopas, Vildoga, Vēveri, Ratnieki, Lūsari, Ramas, Sinepes.
Jānis Pieče

Dzīves gājums

Dzimis Tadaiķu pagastā. Dzīvoja un strādāja Liepājā. 1903. gadā iestājās sociāldemokrātu partijā. 1905. gada revolūcijas laikā darbojās KSDSP Liepājas komitejā. Pēc revolūcijas sakāves darbojās Rīgā, Nikolajevā, Maskavā. 1914. gadā arestēts un izsūtīts uz Narimu. 1916. gadā izbēga un darbojās Samarā un Rostovā pie Donas. Pēc Februāra revolūcijas kļuva par boļševiku partijas Maskavas komitejas locekli. Nodarbojās ar Sarkanās gvardes organizēšanu un bija Maskavas sarkanās gvardes štāba loceklis. Nodibinoties Latvijas SPR — Padomju Latvijas armijas Revolucionārās Kara padomes loceklis. Pēc Padomju Latvijas sakāves atgriezās KPFSR. No 1927. gada - pensijā.
Viktors Ivbulis

Dzīvesgājums

Dzimis 1933. gada 31. maijā Kalupes pagasta Morkonišķu sādžā zemnieka ģimenē. Mācījās Kalupes pamatskolā un Daugavpils 1. vidusskolā. Studēja Latvijas Fiziskās kultūras institūtā, pēc tam LVU Svešvalodu fakultātes vakara nodaļā, ko beidza 1966. gadā angļu valodas un literatūras specialitātē.  1966. gadā laikraksts "Literatūra un Māksla" publicēja viņa rakstu par R. Tagori "Humānisma sargkareivis". 
Bija Sporta biedrības “Vārpa” centrālās padomes priekšsēdētājs (1966—1968), tad turpināja studijas LVU aspirantūrā (1968—1972). 1972. gadā Maskavas Austrumpētniecības institūtā aizstāvēja filoloģijas zinātņu kandidāta disertāciju, 1978.–1979. gadā papildinājās Visva-Bharati Universitātē (Visva-Bharati University) Rietumbengālē Indijā, 1983. gadā aizstāvēja filoloģijas doktora disertāciju par tēmu "Rabindranata Tagores literārā daiļrade: metodes problēma".
Līdztekus no 1974. līdz 1989. gadam vadīja LVU Svešvalodu fakultātes Ārzemju literatūras katedru, bija PSRS Zinātņu akadēmijas Austrumpētniecības koordinācijas komisijas loceklis (1984—1990) un PSRS Orientālistu asociācijas prezidija loceklis (1987—1990). 
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1991. gadā ieguva Fulbraita stipendiju darbam Viskonsinas – Madisonas universitātē ASV. Vadīja LU Svešvalodu fakultātes Orientālistikas katedru (1993—1998), bija LU Padomes un Senāta loceklis (1993—1995), ar pārtraukumiem strādāja pētniecisku darbu Maincas universitātē Vācijā (1996—1998) un vadīja LU Promocijas un habilitācijas padomi ārzemju literatūrā (1992—1998).
2002. gadā kļuva par Latvijas Universitātes emeritēto profesoru un "izcilā viesa" statusā viesojās Indijā. 2014. gadā saņēma Latvijas Zinātņu akadēmijas Lielo medaļu.
Furazāns

Atrašanās dabā

Furazāni dabā nav sastopami, bet furazāna gredzens ietilpst sintētiskā anaboliskā steroīda - furazabola - sastāvā.

Iegūšana

Furazānu un tā atvasinājumus iegūst, atšķeļot ūdeni no glioksīma tipa savienojumiem (α-diketonu dioksīmiem). Tādējādi furazānus var uzskatīt par savdabīgiem α-dioksīmu anhidrīdiem.
Ramatas pagasts

Daba

Austrumu daļa atrodas Tālavas zemienes Burtnieku līdzenumā, bet rietumu daļa - Viduslatvijas zemienes Metsepoles līdzenumā. Augstākā vieta pagastā - pārsniedz 75 m vjl., pie Zenteriem. Pagastam raksturīgas plašas, maz pārveidotas un savdabīgas dabiskas teritorijas.

Vēsture

1945. gadā Mazsalacas pagastā izveidoja Ramatas ciema padomi. 1954. gadā Ramatas ciemam pievienoja Ziediņu ciemu, 1965. gadā - Mazsalacas lauku teritorijas Raiņa kolhoza teritoriju. 1971. gadā kolhoza "Rosme" teritorija pievienota Ipiķu ciemam, bet 1977. gadā daļa Staiceles lauku teritorijas pievienota Ramatas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Mazsalacas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Ramata (pagasta centrs), Vērsis, Kundziņi, Talcis, Nuķis.
4. jūlijs

4. jūlijs ir gada 185. diena (186. garajā gadā) pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 180 dienas.