google/wiki40b huggingface dataset:
Edīte Baušķeniece

Biogrāfija

1980. gadu sākumā viņa apprecas ar mūziķi Ingu Baušķenieku, viņiem ir dēls Matīss. Edīte pamazām sāk piedalīties Ingus muzikālajos projektos, kad 1988. gadā viņš uzsāk solodarbību, arī Edīte gūst popularitāti kā dziedātāja, piedaloties hitos "Guvernante — diversante" un "Milzīte Ilzīte". Abu Baušķenieku galvenais kopdarbs ir albums "Klusais okeāns", kurā vairuma dziesmu līdzautore un dziedātāja ir Edīte. Pēdējās kopīgās Baušķenieku dziesmas ir divas 1993. gada kompozīcijas "Lietus nomierina mani" un "Roņi", kas vēlāk iekļautas albumā "Burvju pusdienas".
21. gadsimta pirmajos gados Baušķenieku laulība tiek šķirta, tomēr Edīte piedalās Ingus koncertos par godu labāko dziesmu izlases "Nezināmais šedevrs" iznākšanai.
1989. gadā Edīte kopā ar Ievu Akurateri, Olgu Rajecku un Maiju Lūsēnu dzied Latvijas sieviešu supergrupā "Dāmu pops", izpildot hitu "Varbūt rīt", tomēr 1991. gadā Edīte no turpmākās sadarbības atsakās līdz pat 1999. gadam, kad kvartets atsāk uzstāties un gadu vēlāk izdot pirmo albumu. Edīte tajā iedziedājusi arī solonumuru — "Dzelteno pastnieku" dziesmas "Čemodāns" versiju.
1990. gados Edīte kļūst par Jūrmalas Alternatīvās skolas skolotāju. Viņas un Ingus dziesmu teksti no albuma "Klusais okeāns" publicēti žurnālā "Avots" 1990. gadā, bet Edītes literārās miniatūras — žurnāla "Balle" 2. numurā (1996).
Tara tuksnesis

Tara tuksnesis, zināms arī kā Lielais Indijas tuksnesis, ir liels tuksnesis Indostānas pussalas ziemeļrietumos. Lielākā daļa (aptuveni 85%) no tuksneša atrodas Indijas teritorijā (Rādžastānas štatā), bet atlikušā daļa — Pakistānas austrumos (Pendžābas un Sindas provincēs). Tuksneša platība tiek lēsta ap 320 000 km². Tara tuksnesis ir viens no apdzīvotākajiem tuksnešiem pasaulē (iedzīvotāju blīvums ir 83 cilvēki uz km²). Lielākā pilsēta reģionā ir Džodhpura.
Hedžēšana

Hedžēšana ir risku vadības metode, kas izmanto atvasinātos finanšu instrumentus finanšu risku mazināšanai.
Izveidojot ideāli hedžētu darījumu teorētiski iespējams no tā pilnībā izslēgt sistemātisko risku. Parasti risku hedžēšana tiek veikta noslēdzot nākotnes darījumu līgumus, tā nodrošinoties pret iespējamiem zaudējumiem, kuri varētu rasties dēļ izmaiņām bāzes aktīva cenā, kā arī svārstībām procentu likmēs un valūtas kursā.

Princips

Hedžēšanas darbības balstās uz vēlmi tagadnē vienoties par pieņemamu darījuma objekta nākotnes cenu, lai nodalītu iespējamās nākotnes cenu svārstības no pamata darījuma. Izplatītākie hedžēto darījumu objeti ir izejvielu cenas, vērtspapīru biržas kursi, valūtas maiņas kursi un procentu likmes. Lai hedžētu pamata darījuma finanšu risku, tam piesaista papildus nākotnes darījumu, kura korelācija ar pamata darījumu ir apgriezta, tādējādi iegūstot svārtību izlīdzinošu efektu.

Piemērs

Ražošanas uzņēmums Latvijā noslēdz līgumu ar uzņēmumu ASV par 100 tūkstošu sagatavju piegādi pēc gada kur vienas sagataves cena ir $1. Saskaņā ar līgumu, lai izpildītu saistības ar piegādātāju, ražotājam pēc gada būs jāiegādājas $100 000.
Pieņemot, ka netiek iekasēta komisijas maksa un šībrīža valūtas kurss ir $1 = €1, ražotājam šis darījums izmaksā €100 000. Ja pēc gada eiro maiņas kurss ir nokrities par 20% un $1 = €0,80, tad ražotājam darījuma izpildei nepieciešamo $100 000 iegāde izmaksās €125 000.
Lai ražotājs varētu valūtas kursa svārstības novērst jeb hedžēt, piegādes līgumam būtu jāpiesasta nākotnes darījums, ar kuru ražotājs savā īpašumā iegūst tiesības pēc gada nopirkt $100 000 par šodienas cenu.
Sprigulis

Sprigulis ir sens darbarīks labības, rīsu un citu līdzīgu kultūru kulšanai, kas sastāv no kāta un vāles, kas sastiprināti kopā ar virvi, siksnu vai ķēdi. Kāta vidējais garums — no 150 līdz 180 cm, bet vālei — 40 līdz 60 cm. Noteiktos apstākļos latvieši ir izmantojuši spriguļus arī kā tuvcīņas ieročus.
Priozerska

Vēsture

Apdzīvotā vieta ir viena no senākajām reģionā. Pirmoreiz minēta 1143. gadā kā Korela (Корела), bet vietējo somu un karēļu saukta par Kekisalmi (Käkisalmi). Pilsēta attīstījās ap cietoksni - vienu no reģiona galvenajām militārajām bāzēm. No 1323. līdz 1479. gadam - Novgorodas īpašumā, bet līdz 1581. gadam - Maskavijas sastāvā. No 1581. līdz 1595. gadam un no 1611. gada līdz Lielajam Ziemeļu karam (1710. gadam) pilsēta atradās Zviedrijas sastāvā kā Keksholma.
No 1617. līdz 1743. gadam Keksholma bija Keksholmas lēnes centrs, kas bija viena no Zviedrijas lielvalsts aizjūras provincēm. Kekskolmas lēnes robežas sakrita ar senās Karjalas zemes robežām. Pēc 1811. gada, kad Krievijas impērijai pievienoja Somiju, Keksholma tika iekļauta Somijas lielhercogistē.
Pēc Oktobra revolūcijas, nodibinoties Somijas valstij, iekļāvās tās sastāvā. Otrā pasaules kara laikā, PSRS uzbrūkot Somijai (Ziemas karš), ieņemtā Keksholma tika iekļauta Karēļu-somu PSR, Turpinājuma kara laikā pilsētu ieņēma somu karaspēks. 1944. gada 24. septembrī to atkal ieņēma Sarkanā armija, pilsētas somu iedzīvotāji pameta pilsētu.
1944. gada 24. novembrī Keksholmas rajonu atdalīja no Karēļu-somu PSR un pievienoja Krievijas PFSR Ļeņingradas apgabalam. 1948. gada 1. oktobrī to pārdēvēja par Priozjorsku (Приозёрск), tomēr praksē ieviesās Priozerskas nosaukums.

Cilvēki

Priozerska ir somu komponista Erki Melartina (Erkki Melartin, 1875-1937) dzimtā pilsēta.
Stokholmas pils

Stokholmas pils (zviedru: Stockholms slott) ir Eiropā lielākā darbojošā pils, kas atrodas Stokholmā uz Stadsholmena salas, Ziemeļu straumes (Norrström) ziemeļu pusē Vecpilsētā. Stokholmas pils ir karaliskā pils un oficiālā Zviedrijas monarhu rezidence. Pašreizējā pils ir arhitekta Nikodema Tesīna projektēta, iepriekšējās pils vietā, kas nodega 1697.gada 7. maijā, kad gandrīz gāja bojā visa monarha ģimeme. Pils bija gatava dzīvošanai 1754.gadā un tās pirmie saimnieki bija karalis Ādolfs Frederiks un karaliene Luīze Ulrika. 
Pilī bez karaliskās ģimenes apartementiem atrodas reprezentāciju un Svētku rīkošanas zāles, lielais viesu uzņemšanas stāvs, Bernadotu stāvs.Pilī atrodas arī karalistes troņa zāle, pils baznīca, Gustava III antīkais muzejs, dārgumu glabātuve ar regālijām, muzejs "Trīs kroņi" un sadzīves lietu kambaris "Livrustkammaren" (zviedru valodā).Sākotnēji pilī atradās arī Zviedrijas valdība un līdz 1878. gadam Karaliskā bibliotēka, kuras vietā pašlaik ir Bernadotu bibliotēka.
Arhektoniski pils ir baroka stila, 230 metrus gara un 125 metrus plata, būvēta no akmeņiem un ķieģeļiem, tai ir 28 statujas, 717 balasterfigūras un 242 konsolu volūtas. Pils fasādi klāj tēsti akmeņi 9500 kvadrātmetru platībā un apmetums 11000 kvadrātmetru platībā. Pils fasādēm ir atšķirīgas iezīmes - rietumu jeb karaļa fasādei ir raksturīgi kara un vīrišķību simbolizējoši atribūti, austrumu fasādes puse jeb karalienes fasādei raksturīgi milzīgi pīlastri, bet dienvidu jeb nācijas fasādei raksturīgi agrīnā baroka iedvesma ar triumfa arku kā galveno atribūtu. Pili un karalisko ģimeni apsargā sardze kopš 1523. gada. 
2009. gadā ir uzsākta pils fasādes renovācija, kura pilnībā tiks veikta divdesmit gadu laikā un plānotās izmaksas tiek prognozētas 240 miljoni Zviedrijas kronas.
Roberts Konstantīns Švēde

Dzīvesgājums

Cēlies no Vidzemes guberņas zemniekiem. Viņa ap 1755. gadu dzimušais vectēvs Pēteris bijis muižas skroderis, 
Dzimis 1806. gada 6. decembrī Rūjienas draudzes novada pasta darbinieka Gustava Frīdriha Švēdes (1777—1833) un viņa sievas Sofijas Jūlijas, dzimušas Klejas (1783—1834), astoņu bērnu ģimenē Meizakilas muižā (igauņu: Moiseküll, Muižciemā). 
Bērnību pavadīja Burtniekos un Valmierā, kur viņa tēvs bijis Burtnieku muižas pārvaldnieks, vēlāk Pērnavas apriņķa tiesas notārs. Viņa jaunākais brālis Alberts (1820—1864) kļuva par kara inženieri, bet Leopolds (1823—1882) par ģenerālmajoru un Pēterburgas kuģubūvētavas inspektoru.   
Robertam Švēdem bija tik spilgti izteiktas mākslinieka dotības, ka viņš nonāca Krievijas impērijas galma mākslinieka akadēmiķa Kārļa Nefa (Carl Timoleon von Neff, 1804-1876) aizbildniecībā un ieguva popularitāti kā portretu gleznotājs.  
1841. gadā mācīja zīmēt Aleksandra Arnoldi ģimenes locekļiem, kopā ar viņiem devās uz Pjatigorsku Kaukāzā. Zināms, ka tur viņš gleznojis Mihaila Ļermontova portretu pirms divkaujas 1841. gada jūlijā un pēc tam uz nāves gultas. 
1842. gada 3. - 15. septembrī piedalījās mākslinieku gleznu izstādē Melngalvju namā Rīgā. 1847. gadā par Pēterburgas Mākslas akadēmijas prezidenta Leihtenbergas hercoga Maksimiliāna portretu viņam piešķīra brīvmākslinieka portretista nosaukumu (некласснный художник портретной живописи). Savukārt par lielkņaza Mihaila portretu viņam piešķīra Pēterburgas Mākslas akadēmijas akadēmiķa titulu. 
1852. gadā nezināmu iemeslu dēļ Roberts Konstantīns Švēde pameta impērijas galvaspilsētu Pēterburgu un pārcēlās uz Rīgu. Viņš nopirka Danpeltes (Dannenfeld) muižu, kur Sēlpils un Sunākstes draudzes mācītājs viņu salaulāja ar Elizabeti Julianu Mariju Horsti. Danpeltē dzimuši seši no R. K. Švēdes otrās laulības bērniem.  1865. gadā atgriezās  Rīgā.
Miris 1871. gada 28. jūlijā Grēfenfeldē (Gräfenfeld) pie Limbažiem. Apglabāts Limbažu kapsētā.

Piemiņa

Limbažu novadpētniecības muzejā 1996. gada nogalē notika R. K. Švēdes 190. dzimšanas dienas svinības. Limbažu muzejā atrodas 27 viņa gleznotie darbi, tai skaitā arī mākslinieka pašportrets.
Haradoka

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 13. gadsimtā. Ietilpusi Lietuvas lielkņazistes sastāvā. Pilsēta pievienota Krievijai pēc Polijas Pirmās dalīšanas 1772. gadā. 1812. gada kara laikā nopostīta. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 9. jūlija līdz 1943. gada 24. decembrim - vācu okupācijā. Holokaustā tika iznīcināti gandrīz visi pilsētas ebreju iedzīvotāji.
Lauvas iela

Vēsture

Lauvas iela (Löwenstrasse, Львиная улица) izveidojusies 19. gadsimtā. Pēc Rīgas—Orlas un Rīgas—Mīlgrāvja dzelzceļa līniju izbūves Lauvas ielas daļu uz rietumiem no dzelzceļa 1885. gadā pārdēvēja par Pērnavas ielu.
Hipotalāms

Hipotalāms ir daļa no smadzenēm, ko veido mazi kodoli ar dažādām funkcijām. Viena no galvenajām hipotalāma funkcijām ir nervu sistēmas saistīšana ar endokrīno sistēmu caur hipofīzi. Hipotalāms ir novietots zem talāma, tieši virs smadzeņu stumbra un ir daļa no limbiskās sistēmas. Hipotalāms atrodams visiem mugurkaulniekiem. Cilvēkam tas ir mandeles lielumā. Hipotalāms nodrošina dažādus vielmaiņas procesus un autonomās nervu sistēmas darbību. Tas ražo vairākus neirohormonus jeb atbrīvojošos hormonus, kas vai nu aktivē vai nomāc hipofīzes hormonu sekrēciju. Hipotalāms piedalās ķermeņa temperatūras, izsalkuma, diennakts ritmu, slāpju, noguruma u.c. procesu regulācijā.
Psammolepis venyukovi

Morfoloģija

Suga ir vidēja lieluma. Branhiālā plātne ir samērā šaura ar izliektu laterālo un ieliektu aizmugurējo malu. Ventrālā (vēdera) plātne ir bez tesērām. Dorsālā (muguras) plātne ir ar seklu izgriezumu priekšējā malā. Augšanas centrs ir nobīdīts no vidus uz šo malu. Tesēras ir kvadrātveidīgas vai daudzstūrainas, gar malu nedaudz lielākas. Rostrālā plātne ir samērā plata. Postorbitālā plātne ir samērā liela un plata aizmugurējā malā. Ādas zobi ir apaļi, daudzstūraini, piramidāli, ar īsu zobojumu un izteiktām ribiņām. Starp lielajiem ādas zobiem ir bieži sīki zobi.

Salīdzinājums

Pēc dorsālās un īpaši pēc branhiālās plātnes suga ir diezgan līdzīga P. paradoxa. Dorsālā plātne atšķiras ar to, ka augšanas centrs ir vairāk nobīdīts uz priekšējo malu, nekā P. paradoxa. Tesēru forma un izmēri abām sugām ir līdzīga, taču P. venjukovi ādas zobi ir piramidāli ar ļoti izteiktām ribiņām, bet P. paradoxa tieši otrādi, ribiņas ir vāji attīstītas un ādas zobi ir kupolveidīgi. Pēc tā, ka uz ventrālās plātnes nav tesēru, P. Venjukovi būtiski atšķiras no P. paradoxa, kā arī no P. proia, P. alata un P. undulata, taču plātnes slikta saglabāšanās pakāpe neļaus salīdzināt to ar citam sugām. No citām gaujas un amatas svītas psammolepju sugām P. venjukovi atšķiras ar dorsālās un branhiālās plātnes uzbūvi daudz būtiskāk, nekā no P. paradoxa.

Izplatība

Suga ir izplatīta Igaunijas augšdevona gaujas svītā (tipveida atradne), kā arī Ļeņingradas apgabala amatas svītas slāņos (Orodežas upe, Jamtesovas ciems).
Artilērijas iela (Rīga)

Vēsture

Rīgas ielu plānā parādījusies 1844. gadā ar nosaukumu Jaunā Artilērijas iela, neoficiāli saukta arī par Artilērijas šķūņu ielu, Atslēdzniecības ielu un Atslēdznieku darbnīcas ielu. Ap 1859. gadu iela ieguvusi oficiālo nosaukumu "Artilērijas iela". Nosaukums radies no artilērijas kazarmām un šķūņiem, kas atradās šobrīd nojauktās Sporta pils vietā. 19. gadsimta 70. gados iela tika pagarināta pāri Krāsotāju ielai līdz smilšu kalniem tagadējās J. Asara ielas vietā.
Meirs Rauhs

Biogrāfija

Piedzimis Žoliņjas ciemā tagadējās Polijas Piekarpatu vojevodistes Laņcutas apriņķī. 1930. gados emigrējis uz Palestīnu.
Sākoties Otrajam pasaules karam atradies Buenosairesā, kur notikusi 8. šaha olimpiāde, kurā Rauhs pārstāvējis Palestīnas komandu. Līdzīgi kā daudzi citi šahisti nolēmis neatgriezties kara pārņemtajā Eiropā un visu kara laiku palicis Argentīnā.
1945. gadā atgriezies Palestīnā. 1960. gados bijis Rēti vārdā nosauktā šaha kluba biedrs Telavivā. Bijis arī Izraēlas rekordists "aklajā" (neskatoties uz galdiņu) šaha simultānspēlē ar astoņiem spēlētājiem.
Dārzu iela (Rēzekne)

Ielas raksturojums

Dārzu iela šķērso Rēzeknes upi. 20. gs. 60. gados pār to tika uzcelts tilts. Blakus pilskalnam, vietā, kur Dārzu iela krusto Krasta un Pils ielu, Rēzeknes pilskalna pakājē atrodas J. Rancāna laukums.
Arbeloss

Arbeloss - ģeometriska figūra, kas sastāv no riņķa puses, uz kuras atrodas vēl mazāku riņķu puses.
Rīgas Daugavgrīvas vidusskola

Izglītības programmas

2018. gadā skolā tiek īstenota pamatizglītības mazākumtautību programma (21011121) un vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena mazākumtautību programma (31011021).

Vēsture

Senākā Daugavgrīvas draudzes novada skola dibināta 1678. gadā, bet tā atradās Daugavas otrā pusē pie Daugavgrīvas luterāņu baznīcas. 
Pēc Ziemeļu kara Daugavgrīvā darbojusies latviešu skola. 19. gadsimta otrajā pusē Daugavgrīvas draudzes novads tika sadalīts un Daugavas kreisajā krastā izveidoja Bolderājas pagastu, 1876. gadā izveidoja Bolderājas—Daugavgrīvas sabiedrisko privātskolu, bet 1882.- 1884. gadā darbojās Daugavgrīvas divgadīgā elementārskola. Pēc Bolderājas un Daugavgrīvas iekļaušanas Rīgas robežās 1931. gadā Bolderājā atklāja Rīgas 34. pamatskolu, kuru pēc Otrā pasaules kara beigām pārdēvēja par Rīgas 19. vidusskolu, 1948. gadā Miglas ielā 9 Bolderājā tika atvērta Rīgas pilsētas 26. septiņgadīgā skola ar krievu mācību valodu, līdz 1975. gadam arī Rīgas 19. vidusskolā mācījās divās plūsmās latviešu un krievu bērni.
1972. gadā Daugavgrīvā nodibināja savu Rīgas 67. vidusskolu ar mācībām krievu valodā. 2000. gadā to pārdēvēja par Rīgas Daugavgrīvas vidusskolu. 2018. gadā tika veikti skolas ēku renovācijas darbi.
Krāslavas iela (Rīga)

Vēsture

Krāslavas iela izveidojusies pēc palisādu nocietinājumu nojaukšanas. 1810. gada Rīgas ielu sarakstos minēta kā Lielo Palisādu iela (Grosse Palisadenstrasse). 1885. gadā tā tika pārdēvēta par Palisādu ielu (Палисадная улица). 1938. gadā tā tika nosaukta par Krāslavas ielu par godu Krāslavas pilsētai.
Horvātijas administratīvais iedalījums

Horvātijas administratīvo iedalījumu veido 20 župānijas (horvātu: županije) un 1 pilsēta (horvātu: grad). Župānijas sīkāk iedalās 429 pašvaldībās (horvātu: općina) un 127 pilsētās (horvātu: gradovi).
Vesels fon Štrinkede

Dzīvesgājums

Ieradās Livonijā 15. gadsimta septiņdesmitajos gados. Iesākumā uzturējās Viljandi. No 1480. līdz 1483. gadam - Daugavgrīvas komturs, no 1483. līdz 1489. gadam - Jelgavas komturs, bet no 1489. līdz 1504./1507. gadam - Alūksnes komturs.
Ļubomīrs Višņovskis

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Višņovskis uzsāka 1994.—95. gada sezonā, kad debitēja Slovākijas Ekstralīgas vienības Bratislavas "Slovan" sastāvā. Kluba rindās hokejists spēlēja līdz 2000. gada vasarai, kad pārcēlās uz Ziemeļameriku.
Savā debijas sezonā NHL kluba Losandželosas "Kings" rindās Višņovskis bija visas līgas rezultatīvākais jaunais aizsargs. "Kings" sastāvā spēlētājs aizvadīja nākamās septiņas sezonas, līdz 2008. gada vasarā tika aizmainīts uz Edmontonas "Oilers" rindām. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Višņovskis spēlēja Slovākijas Ekstralīgas klubā Bratislavas "Slovan".
2009.—10. gada sezonas vidū Ļubomīrs tika aizmainīts uz Anahaimas "Ducks" rindām. Tieši "Ducks" sastāvā Višņovskis 2010.—11. gada sezonu noslēdza kā visas līgas rezultatīvākais aizsargs. 2012. gada vasarā tika aizmainīts uz Ņujorkas "Islanders". 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā spēlēja KHL kluba Bratislavas "Slovan" rindās. "Islanders" rindās spēlēja līdz 2015. gada vasarai. Septembrī hokejists uz pārbaudes laiku pievienojās Čikāgas "Blackhawks", taču komandas rindās nenostiprinājās.
2015.—16. gada sezonā aizvadīja deviņas spēles KHL klubā Bratislavas "Slovan", taču pēc sezonas beigām paziņoja par karjeras beigšanu.
Slovākijas hokeja izlases sastāvā spēlējis trīs Olimpisko spēļu turnīros, kā arī deviņos Pasaules čempionātos, 2002. gadā kopā ar izlasi izcīnot zelta medaļas. Bija iekļauts arī 2014. gada Olimpisko spēļu turnīra izlases sastāvā, taču traumas dēļ uz to nedevās.
Hulīna

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1224. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
Promile

Promile (no latīņu: per mīlle — 'uz tūkstoti') ir skaitlis, kas izsaka kāda daudzuma vai lieluma tūkstošo daļu. Promile ir vienāda ar procenta desmitdaļu. Promili apzīmē ar promiles zīmi, ko pieraksta ‰, tā ir procenta zīme (%) ar pievienotu papildu nulles dalītāju. Tā ir pieejama Windows, izmantojot ALT+0137.
Termins ir vairāk izplatīts Eiropas valodās, to izmanto, piemēram, lai apzīmētu alkohola saturu asinīs.
Peters Tūresens

Karjera

Spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis Norvēģijas klubus SK Forward, Hasle-Løren, Mangleru "Star", Vålerenga un Storhamar. Norvēģijas izlases sastāvā piedalījies piecās ziemas olimpiskajās spēles — no 1980. līdz 1994. gadam.
1995.—1996. gada sezonas laikā kļuva par Storhamar komandas treneri un jau savā pirmajā sezonā izcīnīja Norvēģijas čempiontitulu. Šo panākumu atkārtoja arī 1996.—1997. un 1999.—2000. gada sezonās. 2000. gadā tika iecelts par Vålerenga kluba galveno treneri. P. Tūresens nostrādāja šajā amatā līdz 2004. gadam un divas reizes aizveda komadu līdz čempionu titulam. Pēc tam uz dažām sezonām atgriezās Storhamar klubā, palīdzot komandai uzvarēt 2005.—2006. gada sezonas regulārajā čempionātā.
2009. gadā stājās Stavangeres "Oilers" galvenā trenera amatā. Sākotnēji līgums tika parakstīts uz trīs gadiem, bet nostrādāja klubā septiņas sezonas. Šajā laikā sešas reizes izcīnīja Norvēģijas čempiontitulu un 2014. gadā triumfēja Kontinentālā kausa izcīņā.
2015. gada decembrī tika panākta vienošanās, ka ar 2016. jūniju Tūresens kļūst par Norvēģijas hokeja izlases galveno treneri.
Hendrika Timmere

Biogrāfija

No 1960. gadu vidus līdz 1970. gadu vidum bijusi viena no vadošajām Nīderlandes šahistēm. Divas reizes pēc kārtas uzvarējusi Nīderlandes sieviešu šaha čempionātos (1971, 1972). Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībniece. Labākos rezultātus sasniegusi Nīderlandes pilsētu turnīros: Beverveikā 1960. gadā, kad ieņēmusi 3. vietu, un Emenā 1969. gadā, kad bijusi 2. vietā. Vairākkārt pārstāvējusi Nīderlandes izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 4 reizes (1963-1972). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (1963) un sudraba (1966) medaļas.
Dienvidlatvijas brigāde

Dienvidlatvijas brigāde jeb Atsevišķā latviešu brigāde bija Landesvēra (zemessardzes) latviešu karaspēka daļa, ko pēc uzvaras Cēsu kaujās un Strazdumuižas pamiera 1919. gada 15. jūlijā apvienoja ar Ziemeļlatvijas brigādi un vācbaltiešu zemessargiem, izveidojot Latvijas Bruņotos spēkus.

Vēsture

1919. gada 6. martā uzbrukuma laikā Padomju Latvijas armijas daļām savstarpējā landesvēra latviešu un vāciešu karaspēka daļu apšaudē gāja bojā 1. latviešu atsevišķais bataljona komandieris Oskars Kalpaks un Studentu rotas komandieris Nikolajs Grundmanis. 
Ar 1919. gada 21. martā Liepājā Latvijas Pagaidu valdības apsardzības ministrs Jānis Zālītis izdeva pavēli Nr. 21., kurā sakarā ar izsūtītiem papildinājumiem Latviešu atsevišķo bataljonu pārdēvēja par Latvijas armijas dienvidu grupu ar atsevišķas brigādes organizāciju no kājnieku rotām, sapieru rotas un piekomandētās artilērijas vienības. Brigādes komandēšanu uzdeva Jānim Balodim, kuru ar šo pavēli paaugstināja par pulkvedi, skaitot no 14. marta. 
22. martā Atsevišķais Studentu bataljons piedalījās Bateru kaujā, bet 24. martā cīņās Klīves pusmuižas rajonā. 29. martā 3. Atsevišķajā bataljonā iedalīja jaunu rotu, ko uzdeva komandēt kapteinim Paulim Zoltam. Kapteinis A. Galindoms uzņēmās bataljona komandēšanu, bet par Studentu rotas komandieri iecēla kapteini Marku Ozolu.
1919. gada 18. maijā kaujā pie Kaugurciema Zolta rota piespieda atkāpties no pozīcijām divus lielinieku pulkus. Uzvaras rezultātā Latviešu atsevišķās brigādes vienības atbrīvoja tagadējās Jūrmalas teritoriju un 22. maijā piedalījās Piņķu kaujā. 23. maijā Latviešu atsevišķā brigāde iegāja Rīgā, piedalījās pilsētas "tīrīšanā" no boļševikiem, un drīz tika pārsūtīta uz Latgales fronti. Studentu bataljons palika Rīgā, kur pildīja garnizona pienākumus. 
Pēc sakāves pie Rīgas notika straujš Padomju Latvijas armijas sabrukums un daudzi latviešu strēlnieki padevās pulkveža Baloža komandētajām vienībām. Tādēļ maija beigās saformēja Atsevišķā latviešu brigādes 4., 5. un 6. atsevišķo bataljonu, turpināja formēt 7. atsevišķo (skolnieku), 8. Piebalgas un Malienas atsevišķo bataljonu. 
15. jūlijā Latvijas bruņoto spēku virspavēlnieks Dāvids Sīmansons pavēlēja no brigādes daļām izveidot Kurzemes divīziju, vēlāk tās daļas iegāja arī Latgales divīzijas sastāvā.
Aisbergs

Aisbergs (vācu: Eisberg — 'ledus kalns') jeb leduskalns ir Pasaules okeānā dreifējošs, no ledājiem (parasti šelfa ledājiem) atdalījies ledus gabals ar ļoti lielu masu, no segledāja (ledusvairoga) atšķēlies un okeānā iekritis milzīgs ledus blāķis.

Fiziskās īpašības

Aisbergam raksturīga īpašība — virs ūdens redzamā daļa ir tikai maza daļa no tā, pārējais slēpjas ūdenī. Tā kā ledus blīvums ir mazāks nekā šķidra ūdens blīvums, aisbergi, tāpat kā jebkurš ledus gabals, spēj noturēties virs ūdens un brīvi dreifēt. Ledus blīvums ir 920 kg/m³, bet jūras ūdens blīvums — apmēram 1025 kg/m³, tādēļ zem ūdens līmeņa atrodas apmēram 90% aisberga tilpuma.
Dreifējot aisbergi pamazām kūst. Lai ledus izkustu, aisbergs absorbē tikpat enerģijas, cik vajadzētu tāda paša daudzuma ūdens uzsildīšanai no 0 līdz 80 °C. Pārvietojoties aisbergs nokļūst zemeslodes siltajos apgabalos un kūst arvien ātrāk.

Ietekme uz klimatu

Aisbergu skaita palielināšanās, pēc daudzu klimatologu domām, liekas bīstams simptoms, kas liecina par Zemes atmosfēras uzsilšanu. Pēc citu zinātnieku domām, faktiskais lielo aisbergu skaits nav mainījies pēdējo 30 gadu laikā, bet ir uzlabojusies to uzskaite.

Sociāli-ekonomiskā bīstamība

Aisbergam dreifējot, tas var pārvietoties pietiekoši tālu no savas atdalīšanās vietas. Pārvietojoties ar okeānu straumēm, tas agri vai vēlu nonāk uz kuģu ceļiem, līdz ar to izraisot ne mazums kuģu avāriju.
Kūstot aisbergi atbrīvo saldūdeni, kas izmaina jūru un okeānu ūdens sāļu koncentrāciju, līdz ar to daudzas no jūras zivju un citiem dzīvnieku sugām ir spiestas vai nu meklēt sāļākus ūdeņus, vai arī tās izmirst. Noteiktu jūras iemītnieku sugu dzīvesvietas areāla izmaiņas nes sev līdzi problēmas piekrastes iedzīvotājiem, kas pelna sev iztiku, nodarbojoties ar zveju.

Aisbergu pozitīvā ietekme

Visai bieži kuģojot var redzēt ainas, ka pingvīni, roņi, dažādi putni atrod sev nomešanās vietu uz kāda no dreifējošiem ledus kalniem. Dabas pētnieki domā, ka šādi ir notikusi dzīvnieku sugu izplatība no Dienvidpola uz citiem kontinentiem.