google/wiki40b huggingface dataset:
Steinica gambīts

Vēsture

Steinica gambīts pirmoreiz lietots 1867. gadā partijā Steinics — Neimanis. Gambītu savā atklātņu repertuārā iekļāva un vairākkārt spēlēja asas spēles cienītājs krievu šahists Mihails Čigorins, tai skaitā 1892. gada mačā pret gambīta autoru Steinicu.

Stratēģiskā ideja

Balto karaļa neveiksmīgo stāvokli kompensē spēcīgs bandinieku centrs un iespēja attīstībai iegūt vairākus tempus (Zf3, Zd5).
Rīgas Horālā sinagoga

Rīgas Horālā sinagoga (ivritā: בית הכנסת הכוראלי של ריגה) dibināta 1871. gadā, atradās Rīgā, Gogoļa ielā 25 (Gogoļa un Dzirnavu ielas krustojums). Līdz Otrajam pasaules karam tā bija lielākā sinagoga Rīgā. Projekta autors — arhitekts Hardenaks. Sinagogas projektēšana sākās 1868. gadā, celtniecība pabeigta 1871. gadā. Arhitektūrā bija sastopami vairāki stili, taču dominējošais bija neorenesanse. Ievērojot tradīcijas, blakus sinagogai tika uzcelta arī rituālā pirts — mikva.
Sinagoga bija slavena visā pilsētā ar saviem kantoriem un koriem. Ebreju svētku laikā kantorus un korus nāca klausīties arī citu reliģiju ticīgie.
1941. gada 4. jūlijā, pēc tam, kad Rīgu bija ieņēmuši nacistiskās Vācijas spēki, vācu armija kopā ar Arāja komandu sinagogu nodedzināja. Ugunsdzēsējiem vajadzēja uzmanīt, lai uguns nepārmestos un blakus ēkām, taču pašu sinagogu dzēst viņiem netika ļauts. Iespējams, ka dedzināšanas rezultātā gājuši bojā cilvēki, kuri atradās celtnes iekšienē, par kuru skaitu viedokļi ir dažādi. Piemēram, pēc vēsturnieka Andrieva Ezergaiļa ziņām upuru skaits nevarētu būt lielāks par 10.
Pēc Otrā pasaules kara beigām nodegusī sinagoga tika nolīdzināta ar zemi un tās vietā padomju vara izveidoja skvēru. 1988.g. šajā vietā tika uzstādīts piemiņas akmens ar Dāvida zvaigzni. Izmantojot bijušās sinagogas atrašanās vietā atrastos arheoloģiskos artefaktus, 1993. gadā tajā pēc arhitekta Sergeja Riža projekta tika uzcelts memoriāls, kas atgādina sinagogas drupas, bet 2007. gadā blakus drupām tika atklāts piemineklis Žanim Lipkem un citiem Latvijas ebreju glābējiem. Piemineklis simbolizē lielo krītošo sienu, kura draud iznīcināt ebreju tautu, un vairākas kolonnas, kuras šo sienu notur. Uz kolonnām iemūžināti visu glābēju vārdi, kuri Otrā pasaules kara laikā paglāba no nāves pāri 400 ebreju.
Baltu vienības diena

Baltu vienības diena (lietuviešu: Baltų vienybės diena) ir kopš 2000. gada Latvijas Saeimas un Lietuvas Seima pieņemta atceres un atzīmējama diena 22. septembrī. Diena izvēlēta par godu 1236. gada 22. septembrī notikušajai Saules kaujai, kurā žemaišu un zemgaļu apvienotais karaspēks iznīcināja apvienoto krustnešu karaspēku.
Skarjota iebrukums Rīgas arhibīskapijā

Skarjota iebrukums Rīgas arhibīskapijā notika Livonijas ordeņa mestra Vilekīna valdīšanas sākumā (1282-1285), kad pēc Lietuvas dižkunigaiša Traidena nāves lietuviešu kunigaitis Skarjots nolēma doties sirojumā pāri Daugavai uz Rīgas arhibīskapijas teritoriju. Kad lietuvieši uzzināja, ka Aizkraukles komturs kopā ar Kokneses pilskungu pulcē karaspēku, viņi ar kara laupījumu nolēma atkāpties pāri aizsalušajai Daugavai uz Sēliju, kur kādā mežainā vietā izveidoja nocietinātu apmetni. 
Livonijas karaspēks uzbruka apmetnei un kaujā nogalināja 60 lietuviešu karavīrus, ieskaitot viņu vadoni Skarjotu.

Atskaņu hronikas vēstījums

Ordeņa mestra Vilekīna laikā lietuviešu karaspēks Skarjota (hronikā - Schoriât) vadībā devās sirojumā uz Rīgas arhibīskapa vasaļu zemēm. Aizkraukles komturs kopā ar Kokneses pilskungu lika pulcēt zemes ļaužu (letgaļu) karaspēku. Lietuvieši ar lielu kara laupījumu pārbrauca pāri aizsalušajai Daugavai, bet Aizkraukles un Kokneses pilīs sapulcējās krustnešu karapulki, kas devās tos vajāt. 
Lietuvieši kādā mežā nocirta kokus un aiz aizžogiem ierīkoja apmetni. Krustneši nokāpa no zirgiem un uzbruka nocietinājumiem, nogalinādami 60 lietuviešus, ieskaitot viņu vadoni Skarjotu. Pamezdami kara laupījumu, viņi bēga uz Lietuvu. Kaujā krita divi ordeņa brāļi un nezināms skaits letgaļu karavīru.
Javas jūra

Robežas

Ziemeļos — Kalimantānas, Belitunas un Bankas salas, ar Dienvidķīnas jūru savieno Karimatas šaurums. Dienvidos — Javas sala. Rietumos — Sumatra un Zunda šaurums, kas savieno ar Indijas okeānu. Austrumos — Makasaras šaurums, kas savieno ar Sulavesi jūru, Sulavesi sala un Floresas jūra.
Centrtieces spēks

Centrtieces spēks ir spēks, kurš liek ķermenim kustēties pa liektu trajektoriju. Šis spēks vienmēr ir virzīts perpendikulāri ķermeņa ātruma vektoram uz fiksētu punktu, kurš šajā brīdī ir trajektorijas liekuma centrs. Bez šī spēka ķermenis saskaņā ar inerces jeb Pirmo Ņūtona likumu vienmērīgi pārvietotos šībrīža ātruma vektora virzienā (t. i. pa trajektorijas pieskari), līdzīgi, piemēram, dzirkstelēm, kuras ir atdalījušās no slīpripas.
Centrtieces spēks ir vienāds lielums jebkurā atskaites sistēmā. Ar to tas atšķiras no šķietamajiem spēkiem (piemēram, centrbēdzes spēka), kuri jāņem vērā tikai aprakstot kustību paātrinātajā atskaites sistēmā.
Matemātiski centrtieces spēku pirmo reizi aprakstīja 1659. gadā Nīderlandes fiziķis Kristiāns Heigenss.
Rudbāržu pagasts

Daba

Pagasta austrumu daļa atrodas Kursas zemienes Pieventas līdzenumā, bet rietumu daļa - Rietumkursas augstienes Bandavas paugurainē. Rietumu pusē arī atrodas augstākā vieta pagastā - 129,2 m vjl.

Ezeri un ūdenskrātuves

Pie Kalvenes pagasta robežojas ar Ilzika ezeru, taču šis ezers neatrodas pagasta teritorijā. Savukārt pašā pagastā galvenokārt mākslīgi uzpludināti dīķi: Rudbāržu dzirnavezers (4,1 ha, uz Kojas), Bāliņu, Gobzemju u.c. dīķi.

Vēsture

Mūsdienu Rudbāržu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Jaunapuzes muiža (Gut Neu-Appusen, Kokapuze), Jaunpelces muiža (Gut Neu-Pelzen), Jaunsieksātes muiža (Gut Neu-Seeksaten, Jaunsieksāte), Kalnamuiža (Gut Berghof, Sieksāte), Rudbāržu muiža (Gut Rudbahren, Rudbārži).
1935. gadā Aizputes apriņķa Rudbāržu pagasta platība bija 100,14 km² un tajā dzīvoja 1731 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā izveidoja Rudbāržu, Lēnas un Pelču ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Rudbāržu ciems ietilpis Skrundas (1949-1959), Aizputes (1959-1962) un Kuldīgas (1962-2009) rajonos. 1959. gadā Rudbāržu ciemam pievienoja likvidētos Pelču un Sieksātes ciemus, 1959. gadā padomju saimniecības «Nīkrāce» teritoriju pievienoja Nīkrāces ciemam, 1966. gadā pievienoja Nīkrāces ciema padomju saimniecības «Rudbārži» teritoriju, 1977. gadā pievienoja daļu Skrundas lauku teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Rudbāržu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Skrundas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Rudbārži (pagasta centrs), Sieksāte, Marijas muiža, Jaunsieksāte, Kandeļi.
Ārsts

Ārsts ir ārstniecības persona, kura ieguvusi augstāko medicīnisko ārsta izglītību un kura ar zinātniski pamatotu medicīnisko darbību tieši vai netieši iedarbojas uz cilvēku un savas profesionālajā darbībā izmeklē pacientus fizisku, garīgu vai psihisku slimību konstatēšanai vai noliegšanai un ārstēšanai; novērtē slimības un to radītās sekas; ārstē augstākminētās slimības; veic profilaktiskos pasākumus slimību novēršanai; sniedz dzemdību palīdzību; veic rehabilitāciju; izdara līķa sekcijas.
Sinagoga

Sinagoga (no grieķu: συναγω synago sapulcēties) ir ebreju sapulcēšanās vieta un dievnams lūgšanām, Toras un svēto rakstu studijām un mācīšanai. Lai sinagogā varētu noturēt lūgšanas, ir nepieciešami minimums desmit vīriešu dzimuma dievlūdzēji (minjans).
Ivritā sinagogas apzīmējums ir "eda" jeb "Beth knesset" (בית כנסת sapulču māja) vai Beth Tefila (lūgšanu māja). Tā ir sadalīta lūgšanu telpā un mazākās studiju telpās, ko sauc par Beth Midrash (ivr.: mācību māja).

Iekārtojums

Austrumu pusē, Jeruzālemes virzienā, speciālā relikviju šķirstā Aron ha-Qodesch (ivr. svētā lāde), tiek glabāti Toras rakstu ruļļi iknedēļas priekšlasījumiem. Virs relikviju šķirsta atrodas simboliska lūgšanu tāfele, kas atgādina par 248 pozitīvajiem baušļiem un 365 negatīvajiem baušļiem. Virs lādes iekārta Mūžīgā gaisma Ner Tamid, kas atgādina par uguns stabu, kas izraēla ciltīm rādīja ceļu klejojumos cauri Sinaja tuksnesim. Tā atgādina arī par Mūžīgo gaismu, kas atradās Jeruzālemes tempļa priekšā kā simbols ebreju vienotībai ar Dievu. Lūgšanu laikā svētā Tora tiek izņemta no šķirsta un uzlikta uz lasīšanas pults bima jeb almemor.
Tradicionālajās aškenazi ebreju sinagogās lasīšanas pults bima atrodas telpas vidū. Sefardu ebreju lūgšanu namos Aron ha-Qodesch atrodas pie uz Jeruzalemes pusi esošās austrumu sienas, bet bima tai pretī rietumos. Telpu parasti rotā septiņžuburu svečturis jeb menora.
Mātes diena

Mātes diena jeb māmiņas diena ir starptautiski svētki par godu māmiņām, kas Latvijā tiek svinēti otrajā maija svētdienā.
Šajā dienā apsveikumus saņem māmiņas atšķirībā no starptautiskās sieviešu dienas 8. martā, kad tiek sveiktas arī tās sievietes, kurām nav bērnu. Mātes dienā tiek sveiktas ne tikai savas māmiņas, bet arī vecmāmiņas, sievasmātes un vīramātes. Mātes diena dažādās valstīs tiek svinēta atšķirīgos datumos. Latvijā un Igaunijā mātes diena tiek svinēta otrajā maija svētdienā, bet, piemēram, Lietuvā — pirmajā maija svētdienā, Krievijā — pēdējā novembra svētdienā.
Pirmo reizi mūsdienu Mātes diena maija otrajā svētdienā tika svinēta 1908. gadā ASV, kad svētdienas skolas skolotāja Anna Rīsa Džārvisa no Rietumvirdžīnijas par godu savai mātei rīkoja baznīcu dievkalpojumus.
Sautbejs

Sautbejs (angļu: South Bay) ir ap 2,8 km garš un līdz 1,7 km plats līcis Dumēra salas dienvidrietumu piekrastē Antarktīdā. Līci norobežo Kempa rags ziemeļos un Pī rags dienvidos. Līci 1935. gada februārī nokartēja Britu Greiema Zemes ekspedīcija un nosauca to pēc novietojuma pie salas krastiem. Līča austrumu daļai ir speciāli aizsargātas teritorijas (Nr. 146) statuss un tajā tiek veikta ilgtermiņa programma jūras bioloģijā. Līča dienvidu krastā no 1962. gada darbojas Čīles vasaras polārstacija Jelčo.
17. novembris

17. novembris ir gada 320. diena pēc Gregora kalendāra (321. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 45 dienas.
Mājas siers

Mājas siers ir biezpiena izstrādājums, ko iegūst ar mezofilo pienskābes baktēriju ieraugu un recināšanas fermentu preparātu sarecinot pasterizētu vājpienu, novadot recināšanā radušās sūkalas, iegūtos siera graudus skalojot ar aukstu ūdeni un tiem piemaisot klāt saldo krējumu, kam pievienots sāls. Izstrādājuma tauku saturs atkarīgs no ražotā mājas siera veida, bet rūpnieciski ražotajam mājas sieram tas parasti ir 4%, 6% vai 0,05%. Pēc siera graudu nosusināšanas mājas sieram var arī pievienot piedevas, piemēram, dilles, ķimenes vai ievārījumu.

Marķēšana

Saskaņā ar Ministru Kabineta „Noteikumiem par klasifikācijas, kvalitātes un marķējuma prasībām piena produktiem un saliktiem piena produktiem”, lai pārdoto produktu varētu saukt par mājas sieru, tajā ūdens saturs nedrīkst būt lielāks par 80%, bet tauku saturs mazāks par 4%, izņemot gadījumu, kad mājas sierā tauku saturs ir līdz 0,05% un tas marķēts kā „beztauku”.
Nākamā pietura

Tapšana

Albumā apkopotas Kārļa Lāča un Intara Busuļa dziesmas ar Māras Zālītes, Justīnes Kļavas, Kārļa Vērdiņa, Annas Auziņas, Ilmāra Šlāpina, Imanta Ziedoņa un Jāņa Elsberga vārdiem. Kā Busulis atklāja intervijā, "Vispār albums ir paredzēts simfoniskajam orķestrim, gatavots 2016. gada vasaras koncertiem. Lai viss orķestris varētu kārtīgi izspēlēties, Kārlis Lācis pacentās — sakomponēja, noaranžēja dziesmiņas simfoniskajam orķestrim un, protams, arī "Abonementa orķestrim"." Apmēram puse albuma dziesmu jau iepriekš tika atskaņotas 2016. gada koncertos. Vairākas albuma dziesmas iekļautas arī 2016. gadā izdotajā koncertieraksta DVD, kas saņēmis Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvu 2016 kā gada labākais koncertieraksts.
Albuma dziesma "Miglas rīts" 2016. gadā bija nominēta Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai 2016 nominācijā "Radio hits", aptaujas "Muzikālā banka 2016" finālā tā klausītāju un ekspertu apvienotajā balsojumā iekļuva 2. vietā.
Albuma noformējumā izmantotas Aigas Rēdmanes fotogrāfijas, kas fotogrāfētas Izraēlā, Haifas nacionālajā parkā.
Mūzikas kritiķis Sandris Vanzovičs "Neatkarīgajā Rīta Avīzē" atzina, ka ""Nākamā pietura" ir labākais un interesantākais, kas līdz šim dzirdēts no Intara Busuļa un komponista Kārļa Lāča sadarbības." Arī Jānis Žilde recenzijā rakstīja, ka "šis ir Intara Busuļa labākais ieraksts."
Divus mēnešus pēc izdošanas tika ziņots, ka pārdoti vairāk nekā 5000 albuma eksemplāru, un tas sasniedzis Zelta diska statusu.
2018. gada 27 februārī albums saņēma Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvu divās nominācijās: kā gada labākais popmūzikas albums un arī kategorijā "Gada ieraksts".
Henks Ārons

Karjera

Karjeru uzsāka zemākajās beisbola līgās un nēģeru beisbola līgā Indianapolisas "Clows" sastāvā, 1954. gadā spēlētājs uzsāka savu karjeru augstākajā līmenī. Viņš ir pēdējais nēģeru līgā spēlējošais beisbolists, kurš karjeru turpina augstākajās līgās. Profesionāļa karjeras pirmo 21 sezonu viņš pārstāvēja Milvoki/Atlantas "Braves", taču karjeru noslēdza Milvoki "Brewers" sastāvā.
Viens no viņa lielākajiem sasniegumiem ir pārspētais Beiba Ruta karjerā veikto mājas skrējienu rekords. H. Ārons laika posmā no 1955. līdz 1973. gadam katrā sezonā veica vismaz 24 mājas skrējienus un ir vienīgais spēlētājs, kurš vismaz 15 sezonās ir veicis vismaz 30 mājas skrējienus.
H. Ārons ir piedalījies 25 Visu zvaigžņu spēlēs (no 1955. līdz 1975. gadam). 1957. gadā viņš tika atzīts par Nacionālās līgas vērtīgāko spēlētāju.
1982. gadā spēlētājs tika uzņemts Nacionālajā slavas zālē.
MIT licence

MIT licence ir brīvā programmatūras licence, kas radusies Masačūsetsas Tehnoloģiju institūtā (MIT). Tā ir atļaujoša brīvās programmatūras licence, kas nozīmē to, ka tā atļauj izmantošanu slēgtā pirmkoda programmatūrā, ja vien visām licencētās programmatūras kopijām ir līdzi iekļauti arī MIT licences nosacījumi un autortiesību informācija. Šāda slēgtā pirmkoda programmatūra saglabā savu slēgto dabu, lai arī tā iekļauj programmatūru, kas licencēta saskaņā ar MIT licenci.
Licence ir savietojama arī ar GNU Vispārējo publisko licenci, kas nozīmē, ka GPL ļauj kombinēt un tālāk izplatīt programmatūru kopā ar citu programmatūru, kas izmanto MIT licenci.
Zināmākā programmatūra, kas izmanto kādu no MIT licences versijām ir Expat, Mono izstrādes platformas klašu bibliotēkas, Ruby on Rails, Node.js, Lua (no versijas 5.0), Wayland, jQuery un X Window System, kam sākotnēji licence tika sarakstīta.
Māris Čaklais

Biogrāfija

Dzimis 1940. gadā Saldū Friča Alberta Čaklā un viņa sievas Veras ģimenē. Mācījās Jaunmuižas, Pampāļu un Padures pamatskolās. 1954. gadā beidza Lutriņu septiņgadīgo skolu, 1958. gadā Saldus vidusskolu, 1964. gadā absolvēja Latvijas Valsts Universitātes Vēstures un Filoloģijas fakultāti.
No 1960. līdz 1966. gadam bija laikraksta "Literatūra un Māksla" literārais līdzstrādnieks, no 1962. līdz 1963. gadam arī laikraksta "Padomju Jaunatne" līdzstrādnieks, no 1966. līdz 1969. gadam izdevniecības "Liesma" līdzstrādnieks. Pēc tam no 1969. gada līdz 1973. gadam strādāja par laikraksta "Literatūra un Māksla" dzejas nodaļas vadītāju, līdz 1981. gadam par literāro līdzstrādnieku. No 1987. līdz 1991. gadam bija laikraksta "Literatūra un Māksla" galvenais redaktors. 
No 1990. gada Māris Čaklais piedalījās "Radio Brīvā Eiropa" programmas veidošanā, no 1996. līdz 1997. gadam bija Starptautiskā P.E.N. kluba Latvijas centra prezidents, no 1998. līdz 1999. gadam laikraksta "Rīgas Balss" kultūras nodaļas redaktors un no 1999. līdz 2000. gadam — laikraksta "Literatūra un Māksla Latvijā" literatūras nodaļas redaktors. 2000. gadā Māris Čaklais Latvijas delegācijas sastāvā piedalījās Eiropas rakstnieku akcijā "Literatūras ekspresis Eiropa 2000". No 2000. līdz 2003. gadam viņš bija žurnāla "Karogs" galvenais redaktors.
Miris 2003. gada 13. decembrī un apglabāts Meža kapos Mākslinieku kalniņā.

Personīgā dzīve

No 1963. gada līdz 1966. gadam M. Čaklais bija laulībā ar kritiķi Intu Čaklo (1941-2016).
Nākamā laulība no 1967. gada viņam bija ar aktrisi Valdu Čaklo (1938-1973). 1968. gada 11. decembrī viņš kļuva par tēvu meitai Elīnai un 1971. gada 27. aprīlī dēlam Ingmāram.
Trešā laulība no 1974. līdz 1980. gadam bija ar aktrisi Sandru Volšteini (dzim. 1943), 1974. gada 23. jūlijā viņiem piedzima dēls Imants. Pēdējās divas laulības M. Čaklajam bija ar Ievu Čaklo laikā no 1980. līdz 1995. gadam un no 1998. līdz 2003. gadam.
Cunami

Cunami (japāņu: 津波 — 'ostas vilnis') ir milzu seismiski jūras viļņi, kurus galvenokārt izraisa zemūdens vai piekrastes zemestrīces, reizēm vulkānu izvirdumi, zemes nogruvumi un noslīdeņi. Var gadīties, ka tos izraisa arī liela meteorīta kritiens okeānā, kā arī kodolieroču izmēģinājumi.
Visvairāk cunami viļņu tiek reģistrēts Japānā. Japānas vēsturē tie ir bijuši vismaz 195 reizes.
Atklātā okeānā cunami vilnis izplatās ar ātrumu , kur  — brīvās krišanas paātrinājums, bet  — okeāna dziļums metros. Ja okeāns ir 4000 m (4 km) dziļš, tad tajā cunami vilnis izplatīsies ar ātrumu 200 m/s, jeb 720 km/h.

Etimoloģija

Vārds cunami ir cēlies no japāņu valodas vārda 津波, kas nozīmē ostas vilnis (cu — osta, nami — vilnis). Šis vārds izsaka zvejnieku pieredzi, kuri, būdami jūrā, neko neparastu nepamana, bet, atgriežoties krastā, atrod savus ciemus milzīgu viļņu nopostītus.

Cunami raksturojums

Cunami var sasniegt desmitiem un pat simtiem kilometru lielu platumu. Cunami ātrums ir atkarīgs no ūdens dziļuma. Ātrums mainās no 50 līdz 1000 kilometriem stundā. Sauszemes tuvumā cunami kustība tiek strauji bremzēta. Samazinoties ātrumam, viļņa kopējā enerģija saglabājas, tādēļ strauji palielinās tā augstums. Atklātā jūrā cunami augstums var būt no viena centimetra līdz 5 metriem. Precīzus cunami izmērus atklātā jūrā gan neviens vēl nav noteicis, jo no kuģa ļoti lielus viļņus nav iespējams pamanīt — ūdens virsma paceļas un iegrimst ļoti lēni. Taču piekrastē šo viļņu augstums var sasniegt 10 metrus, bet šauros līčos un upju grīvās to augstums var pārsniegt pat 50 metrus. Cunami viļņa augstums ir atkarīgs no piekrastes veida. Jo stāvāks ir kontinentālais šelfs, jo straujāk pieaug viļņa augstums un jo stiprāks ir trieciens pret krastu. Savukārt, ja pāreja no okeāna uz sauszemi ir lēzena, viļņa augstums nav tik izteikti liels.
Cunami pārvietošanos ietekmē okeāna dibenā esošie paaugstinājumi un ieplakas — tie nosaka, vai vilnis izplatās vienā noteiktā virzienā, sadalās vairākos atsevišķos viļņos vai maina kustības virzienu.
Atkarībā no krastu formas cunami izpaužas kā spēcīgs paisums, milzīgs ūdens virpulis vai augsta ūdens siena. Pasaulē augstākais reģistrētais cunami tika novērots 1958. gadā kādā Aļaskas līcī, kad zemestrīces rezultātā milzīgs klints gabals iekrita ūdenī, radot 520 m augstu vilni.
1957. gada Latvijas čempionāts šahā

1957. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas PSR 14. šaha čempionāts vīriešiem un Latvijas PSR 11. šaha čempionāts sievietēm.

Turnīra gaita

Latvijas PSR 14. šaha čempionāts vīriešiem notika no 1. līdz 31. martam 1957. gadā Rīgā. Trešo gadu pēc kārtas par čempionu kļuva Aivars Gipslis, kura pārākums bija neapšaubāms. Otro un trešo vietu dalīja pieredzējušais meistars Aleksandrs Koblencs un jaunās paaudzes šahists Andrejs Pētersons.
Latvijas PSR 11. šaha čempionāts sievietēm notika 1957. gadā Rīgā. Čempionātā ārpus konkurences piedalījās starptautiskā meistare Olga Ignatjeva (Maskava). Lai gan viešņa uzvarēja ļoti pārliecinoši, līdz pēdējai kārtai pirmās vietas liktenis nebija izšķirts. Tikai zaudējums savstarpējā spēlē atstāja Mildu Lauberti otrajā vietā. Tomēr šis panākums viņai deva jau desmito pēc kārtas Latvijas PSR čempiones titulu.
Eižens Leimanis

Dzīvesgājums

Dzimis 1905. gada 10. aprīlī Kocēnu pagasta Vecbaižās (tagad Vaidavas pagastā) skolotāja ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā (līdz 1924). Studēja Latvijas Universitātes Matemātikas un dabaszinātņu fakultātē (līdz 1929), pievērsās diferenciālvienādojumu teorijai un debess mehānikai. Strādāja LU Teorētiskās astronomijas un analītiskās mehānikas institūtā, papildinajās Leipcigā, Kopenhāgenā, Parīzē un Oslo. 1937. gadā viņu ievēlēja par docentu.
Otrā pasaules kara beigās 1944. gada rudenī devās trimdā uz Vāciju, kur ieguva zinātņu doktora grādu Baltijas Universitātē. 1949. gadā pārcēlās uz Kanādu, kur strādāja par profesoru Vankūveras Britu Kolumbijas universitātē. Līdztekus darbojās Kanādas Matemātiķu savienības pētnieciskajā insitūtā (1953–1955) un bija Lockheed Missiles & Space Co. kosmosa izpētes programmas zinātniskais padomnieks.
Bija žurnālu Mathematical Review un Applied Mechanics līdzstrādnieks. 1991. gada 27. jūlijā viņu ievēlēja par Latvijas Zinātņu akadēmijas ārzemju locekli. Miris Vankūverā 1992. gada 4. decembrī.
Kanādas Masters

Kanādas Masters ir ikgadējs tenisa turnīrs, kurš norisinās divās Kanādas pilsētās - Monreālā un Toronto. Kanādas Masters ir viens no deviņiem ATP Masters sērijas turnīriem, kā arī 1. kategorijas turnīrs WTA kalendārā. Katru gadu sieviešu turnīrs notiek Toronto, vīriešu Monreālā. Turnīrs tiek rīkots kopš 1881. gada, bet sieviešu turnīrs norisinās kopš 1892. gada. Tas, kopā ar Vimbldonu un ASV Atklāto čempionātu, ir viens no vecākajiem tenisa turnīriem pasaulē. Turnīrs plašāk pazīstams kā Rogers Cup.
Juris Sokolovskis

Politiskā darbība

1996. gadā, būdams tikai 20 gadu vecs students, J. Sokolovskis bija viens no partijas "Līdztiesība" dibinātājiem, kā arī iestājās Latvijas Cilvēktiesību komitejā. 1998. gadā 22 gadu vecumā tika ievēlēts 7. Saeimā no Tautas Saskaņas partijas saraksta, kļūstot par tobrīd jaunāko deputātu Saeimas vēsturē. Turpināja darboties arī nākamajos parlamentos: 2002. gadā ievēlēts 8. Saeimā un 2006. gadā 9. Saeimā no "Par cilvēka tiesībām vienotā Latvijā" (PCTVL) saraksta. 2003. gada martā-jūnijā bija PCTVL frakcijas priekšsēdētājs, kopš augusta — frakcijas priekšsēdētāja biedrs. Regulāri rakstījis reportāžas no Saeimas laikrakstā "Rakurss".
2004. gadā kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās Eiropas Parlamentā, bet netika tajā ievēlēts, tomēr pēc balsu skaita PCTVL sarakstā atpalika tikai no tā līderes Tatjanas Ždanokas.
2005. gadā ievēlēts par jaundibinātās PCTVL jaunatnes organizācijas līdzpriekšsēdētāju, bet 2007. gadā — PCTVL 4. kongresā ievēlēts par partijas valdes līdzpriekšsēdētāju (PCTVL tika pārveidota no apvienības par politisku partiju), šo amatu saglabājis līdz 2011. gadam.
2010. gada 10. Saeimas vēlēšanas PCTVL bija ļoti neveiksmīgas, saraksts neguva vēlētāju atbalstu un J. Sokolovskis zaudēja Saeimas deputāta mandātu. Pēc šīs neveiksmes pārtrauca aktīvo politisko darbību un nākamajā gadā ārkārtas Saeimas vēlēšanās nepiedalījās.

Privātā dzīve

Piedalījies komandā «Пчелы» "Kas? Kur? Kad?" spēlēs Rīgas lietpratēju klubā. Aizraušanās — psihoanalīze, ūdenstūrisms, šahs.
Svītrainais šakālis

Izskats

Svītrainais šakālis ir vidēja auguma suņu dzimtas pārstāvis, nedaudz lielāks kā melnmuguras šakālis. ķermeņa garums 65—80 cm, astes garums 30—40 cm, augstums skaustā 40—50 cm, svars 7—12 kg. Tā kažoks ir pelēks, mugura un purns tumšāk pelēks. Kuplā aste ir melna ar baltu astes galu. Uz sāniem svītrainajam šakālim ir balta svītra, kas stiepjas no elkoņa līdz krustiem. Jaunajiem šakāliem svītra ir mazāk izteikta kā vecākiem īpatņiem. Kājas un pakakle ir sarkanbrūnas.
Svītrainā šakāļa galvaskauss ir plakanāks, pagarināts un šaurāks kā melnmuguras šakālim. Tā skelets ir vieglāk būvēts. Mātītēm ir 4 piena dziedzeri.

Ieradumi

Svītrainais šakālis mazāk lieto maitas gaļu kā citi šakāļi, tie ir visēdāji un labi piemērojas jauniem apstākļiem. Tas labprāt medī vienatnē. Šakālis veido ģimenes grupas, kas var būt līdz 12 dzīvniekiem. Svītrainais šakālis medī nelielus zīdītājus un kukaiņus. Tas labprāt izmanto izdevību, lai paēstu no lielo plēsēju medījuma.
Svītrainais šakālis ēd augļus, un tās ēd augu izcelsmes barību līdz 30% no savas diētas. Svītrainais šakālis atšķirībā no citiem šakāļiem parasti neuzbrūk mājlopiem un lielajiem zālēdājiem. 
Svītrainais šakālis ir gan vientuļnieks, gan veido ģimenes grupu. Baru vada dominējošais vaislas pāris, kas turas kopā daudzus gadus, ļoti bieži uz mūžu. Grūsnības periods svītrainajam šakālim ilgst 57—70 dienas. Parasti piedzimst 3—6 kucēni. Dzimumbriedumu šakālis sasniedz 6—8 mēnešu vecumā, un savu ģimeni jaunie šakāļi pamet apmēram 11 mēnešu vecumā. Tomēr daži paliek kopā ar vecākiem ilgāku laiku un palīdz pabarot nākamo kucēnu metienu.