Jelgavas loža "Pie trīs kronētiem zobeniem"

Jelgavas loža "Pie trīs kronētiem zobeniem" (franču: „Trois Epées couronnées”, vācu: „Zu den drei Gekrönten Schwerdtern“ vai senākā rakstībā: „Zu den drey Gekrönten Schwerdtern“) bija galvenais Kurzemes un Zemgales hercogistes brīvmūrnieku centrs.

Ložu dibināšana Kurzemē

Ložu 1754. gadā nodibināja jaunie Kurzemes augstmaņi, kas bija atgriezušies dzimtenē pēc studijām Vācijas universitātēs. Zināms, ka pirmais Jelgavas ložas meistars bija barons Kristofs Levins fon Manteifels-Cēge (Christoph Levin von Manteuffel-Szoege), kas bijis uzņemts Halles ložā „Zu den drei goldenen Schlüsseln” (Pie trīs zelta atslēgām). Konstitūcijas garantu tā ieguva no Lielās Karaliskās Mātes ložas „Zu den drei Weltkugeln” ("Pie trīs zemeslodēm") Berlīnē.
Septiņgadu kara (1756–1763) laikā ar Prūsiju Jelgavu okupēja Krievijas impērijas armija un ložas darbība bija apgrūtināta.
Pēc kara beigām Striktās Observances sistēma izveidoja savu ordeņa prefektūru Kurzemes hercogistē, nodibinot divas jaunas ložas — ložu „Trois Coeurs couronnées” ("Trīs kronētas sirdis") Jelgavā un ložu „Friedrich zur grünen Fahne” ("Frīdrihs pie zaļā karoga") Aizputē, Piltenes apgabala administratīvajā centrā. Skotu meistaru grādam tika radīta Kurzemes vec-skotu virsloža „Ernst zum rothen Adler” ("Ernests pie sarkanā ērgļa"), bet bruņinieku grādiem 1764. gadā tika izveidots Livonijas kapituls „Tempelburg” ("Tempļa pils") Jelgavā. „Tempelburgas” kapitula prefekts bija barons Ernsts Johans fon Firkss (Ernst Johann von Fircks). Ložā iestājās daudzi Kurzemes dižciltīgo dzimtu pārstāvji un Academia Petrina profesori. 1777. gadā Johans Augusts fon Štarks, kuru uzskata par reliģiju salīdzinošās vēstures tēvu, pieņēma piedāvājumu mācīt filozofiju nesen dibinātajā akadēmiskajā Jelgavas ģimnāzijā un ātri kļuva par Jelgavas brīvmūrnieku līderi. Brīvmūrnieku kustību Jelgavā dziļi ietekmēja arī Aleksandrs Kaljostro.

Aleksandra Kaljostro maģiskie seansi Jelgavas ložās

1779. un 1780.gadā Jelgavas ložās darbojās arī slavenais ceļojošais brīnumdaris un burvju mākslinieks Aleksandrs Kaljostro. Dziļi ieslīdzis mistikā, Kaljostro apņēmās ieviest Jelgavas ložās tā sauktā ēģiptiešu brīvmūrnieku rituāla trīs pirmos grādus. Savos maģiskajos seansos Kaljostro izmantoja jaunu zēnu vai jaunu meiteni nevainīgas jaunavas lomā, kam piemīt vara pār septiņiem gariem, kuri ietver dievišķības troni un pārvalda septiņas planētas. Zēns vai meitene krita ceļos pie uz galda novietotas lodes ar skaidru ūdeni, kas bija apklāta ar melnu rozenkreiciešu simboliem rotātu drēbi. Kaljostro, veicot dīvainus hipnotiskus trikus, apkopoja sfēru eņģeļus, lai iekļūtu lodē, kur jaunavīgais gaišreģis atklāja vīzijas, kas parādījās viņa vai viņas skatam un bieži aprakstīja attālus notikumus. Kaljostro kopā ar savu sievu Serafinu radīja divas "Ēģiptiešu mūrnieku” adopcijas ložas sievietēm un vīriešiem. Nav šaubu, ka Kaljostro bija īsts hipnotizētājs un viņam piemita ievērojams psihisks spēks, par ko viņš pats atzinās neizprotot. Tomēr, kad īstās spējas nepalīdzēja, rezultātu sasniegšanai viņš paļāvās arī uz trikiem un roku veiklību.

Ložas slēgšana un atjaunošana

Franču revolūcijas iespaidā 1794. gadā Krievijas ķeizariene Katrīna II saviem valstsvīriem brīvmūrniekiem darīja zināmu, ka tam vairs nav viņas piekrišanas. Lai gan nebija oficiāla aizlieguma, pēc Kurzemes un Zemgales hercogistes pievienošanas Krievijas impērijai ložas Jelgavā, Aizputē un Liepājā brīvprātīgi apturēja savu darbību. 1796. gadā apturētās Jelgavas ložas bibliotēku nodeva Jelgavas akadēmiskajai ģimnāzijai, kas 1800. gadā saturēja aptuveni 30 tūkstošus grāmatu.1812. gada kara laikā 1812. gada 4. augustā prūšu virsnieki brīvmūrnieki Jelgavā nodibināja militāro ložu "Frīdrihs pie tēvzemes mīlestības".
Ķeizara Aleksandra I laikā brīvmūrniecība atkal tika atļauta, bet Rīgas ģenerālgubernatora Pauluči pretestības dēļ ložas Baltijas provincēs netika atvērtas. Tikai 1815. gada 27. oktobrī, kad izveidojās lielloža „Astrea” Pēterburgā, Jelgavas loža „Pie trim kronētiem zobeniem” atsāka strādāt zviedru rituālā. Dažas nedēļas vēlāk pēc brīvmūrnieku ierosmes Jelgavā tika dibināta „Kurzemes literatūras un mākslas biedrība” (Kurländische Gesellschaft für Literatur und Kunst), kas sastāvēja no augstmaņiem un akadēmiskās ģimnāzijas profesoriem. Kā ložas „Pie trīs kronētiem zobeniem” brāļi pieminami biedrības dibinātāji baroni Aleksandrs fon Mēdems, Georgs Fridrihs fon Felkerzāms, profesors Kārlis Vilhelms Krūze un barons Ulrihs Heinrihs Gustavs fon Šlippenbahs no Pēterburgas ložas „Pie liesmojošās zvaigznes”. Kurzemes literatūras un mākslas biedrība turpināja savas regulārās sanāksmes līdz pat 1939. gadam par spīti 1822.gadā cara izdotajam dekrētam, kas slēdza brīvmūrnieku ložas. Šo biedrību uzskata par mūsdienu Latvijas Zinātņu akadēmijas priekšteci.
Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā vācu karaspēka okupētajā Jelgavā ložu atjaunoja kā militāro ložu ar nosaukumu "Pie vācu zobena Austrumos", kas pastāvēja līdz 1918. gada 28. novembrim.

Ložas locekļi

Diemžēl nav piejams ložas „Trois Epées couronnées” locekļu saraksts no tās dibināšanas 1754. gadā līdz 1795. gadam, jo Krievijas slēgtajos arhīvos labā stāvoklī saglabājās tikai to ložu saraksti, kas bija Krievijas impērijas sastāvā šajā laika periodā. Tikai no netiešiem avotiem ir ziņas par sarakstā minēto personu piederību ložai.
Pirmais ložas meistars esot bijis Kristofs Levins fon Manteifels (v.Manteuffel-Szoege), kas jau 1743. gadā astoņpadsmit gadu vecumā kā students Halle ticis uzņemts ložā "Pie trim zelta atslēgam" ("Zu den drei goldenen Schluesseln") un kopā ar brāļiem fon Medemiem dibinājis Jēnas ložu "Pie trim zelta rozēm" ("Zu den drei goldenen Rosen"), kurā vēlāk uzņemti arī kurzemnieki Ulrihs Johans fon Bērs (v.Behr) un Kristofs Frīdrihs Neanders (Neander). Gerts fon Pistolkors piemin, ka brīvmūrniekos uzņemti sava starpā saradoto Kurzemes dzimtu (von den Brincken, von Vietinghoff, von Raison, von Keyserling, Finck von Finckenstein, von der Osten-Sacken un von Holtey) pārstāvji.