google/wiki40b huggingface dataset:
Put On Your White Sombrero

Vēsture

Sākotnēji bija iecerēts, ka dziesmu sauks Spansk II, Pig Party On Mallorca un Padre un, ka šī dziesma būs albuma Super Trouper sastāvā, bet, kad albums bija pēdējā stadijā pirms izdošanas, šī iecere netika īstenota. Dziesma tika veidota kopā ar Me and I un Lay All Your Love on Me, kas bija vienas no pēdējām dziesmām, kuras tika sarakstītas šim albumam. Dziesma palika neizdota līdz pat 1994. gadam, kad tā tika iekļauta Thank You For The Music boksetā, bet vēlāk tika izdota vēlākajos Super Trouper atkalizdevumos.
Kad tika veidots boksets 1993. gadā, Bjērns un Benni noklausījās vairākas savas karjeras laikā nepabeigtās un neizdotās dziesmas un izlēma, ka Put On Your White Sombrero un Dream World tiks izdotas kā singli, jo tās, viņuprāt, bija pabeigtākās no šīm neizdotajām dziesmām. Bjērns šīs klausīšanās laikā piebilda, ka dziesmas vārdi bija tikai joku uzmetums, kas tika veidots tikai, lai izjustu dziesmas skanējumu. Dziesma tika samiksēta 1994. gada jūlija beigās, kad Bjērns un Benni kopā ar grupas skaņu inženieri Maiklu Tretovu miksēja boksetam paredzētās, iepriekš neizdotās dziesmas.
Dziesmas aranžējums vēlāk tika izmantots ABBA dziesmā Cassandra, kas tika kopā ar You Owe Me One bija grupas pēdējo singlu b-puses. Cassandra tika sarakstīta nepabeigtajam grupas devītajam studijas albumam, bet albuma veidošanas laikā ABBA pārtrauca savu darbību.
Tīklene

Tīklene ir iekšējais acs ābola slānis, ko veido gaismu uztveroši audi. Acs ābola optiskā sistēma (lēca un radzene) izveido attēlu uz tīklenes, kas pēc funkcijas ir līdzīga fotofilmai kamerās. Gaismai nonākot uz tīklenes, noris virkne fotoķīmisku un elektrisku norišu, kas rada nervu impulsus. Šie impulsi tālāk pa redzes nervu tiek pārvadīti uz dažādiem smadzeņu centriem.
Mugurkaulniekiem embrioģenēzes laikā tīklene un redzes nervs veidojas no topošo smadzeņu izauguma, tādēļ tīkleni pieskaita pie centrālās nervu sistēmas (CNS) un tie pēc būtības ir smadzeņu audi. Tā ir vienīgā CNS daļa, kas ir redzama bez ķirurģiskas iejaukšanās.
Tīklene sastāv no vairākiem neironu slāņiem, taču vienīgais slānis, kas ir fotosensitīvs jeb gaismu uztverošs, ir fotoreceptoru šūnas. Galvenokārt ir 2 veidu fotoreceptoru šūnas — vālītes un nūjiņas. Nūjiņas nodrošina redzi vājā apgaismojumā un atbild par melnbalto redzi. Savukārt vālītes nodrošina redzi dienas laikā, kā arī krāsu redzi. Trešais tips ir daudz retākās fotosensitīvās ganglijšūnas, kas nodrošina refleksus dienas laikā.

Uzbūve

Tīklenei ir 10 slāņi, kuros atrodas dažādi neirocīti un to daļas, kā arī glija. Tīklenei izšķir gaismjutīgo un aklo daļu. Visasākā redze ir dzeltenajā laukumā un tā centrālajā bedrītē, kas atrodas tieši uz acs optiskās ass. Aklais laukums jeb optiskais disks atrodas vietā, kur no acs ābola iziet redzes nervs un ienāk asinsvadi un tur nav fotoreceptoru.

Nūjiņas

Nūjiņas nodrošina melnbalto jeb skotopisko redzi (melnbaltās nianses, gaismas intensitāti krēslā, zvaigznes naktī). Nūjiņu nav dzeltenā laukuma centrālajā bedrītē. To ir vairāk nekā vālīšu. Nūjiņu fotopigments ir rodopsīns, kuru veido skotopsīna un retināla kombinācija. Tās uztver tikai viena garuma gaismas viļņus un ir piecas reizes jutīgākas pret gaismu nekā vālītes.

Vālītes

Vālītes nodrošina krāsu jeb fotopisko redzi, atšķirot gan krāsas, gan to intensitāti. Vislielākais vālīšu blīvums ir dzeltenā plankuma centrālajā bedrītē. Ir trejādas vālītes, kurās dažādi opsīni kombinējas ar retinālu, veidojot fotopigmentus — jodopsīnu, hlorobolu un eritlabu.
Fotoreceptoriem ir perifēriskais izaugums, kam ir ārējais un iekšējais segments, kurus saista skropstiņa un savienojuma vietā veidojas iežmauga. Iekšējā segmentā atrodas enzīmu sistēmas, kas nodrošina fotoreceptorus ar nepieciešamo enerģiju, kā arī neirocītu galveno ķīmisko komponentu sintēzi. Fotoreceptoriem izšķir arī ķermeni un centrālos jeb gala izaugumus. Perifērajos izaugumos atrodas redzes pigmenti — olbaltumvielas, kas spēj absorbēt noteikta viļņa garuma elektromagnētisko starojumu.
2011. gada Pasaules čempionāts hokejā — E grupa

2011. gada Pasaules čempionāta hokejā spēles E grupā norisinājās no 5. līdz 9. maijam. Grupas komandas spēles aizvadīja Orange Arena Bratislavā.
Svitenes pagasts

Upes

Upes: Kapupe, Liepars, Svitene, Virsīte.

Vēsture

Mūsdienu Svitenes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Svitenes muiža (Gut Schwitten).
1891. gadā izveidots Svitenes pagasts, apvienojot tajā Svitenes un Lielsvitenes muižu pagastu. 
Pēc 1920. gada zemes reformas Svitenes muiža (Schwitten) sadalīta 86 vienībās 1296 ha kopplatībā un Lielbērsteles muiža (Groß-Bersteln, 821 ha) 75 vienībās. Pagasta teritorijā atradās arī Annas, Kaupēnu (Kaupen), Liepara (Leeparshof, arī Melles muiža) un Ošu pusmuižas. 
1935. gadā Bauskas apriņķa Svitenes pagasta platība bija 75 km² un tajā dzīvoja 1667 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Svitenes un Bērsteles ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Svitenes ciems ietilpis Elejas (1949-1956) un Bauskas (pēc 1956) rajonos. Svitenes ciemam 1963. gadā pievienoja Viesturu ciema kolhoza «Svitene» teritoriju, bet 1977. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Viesturu ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Svitenes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Rundāles novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Svitene (pagasta centrs), Tīrumi, Virsīte, Grābēni.
Tēvijas Kara ordenis

Vēsture un izskats

Tēvijas Kara ordenis tika nodibināts 1942. gada 20. maijā ar PSRS Augstākās Padomes Prezidija dekrētu. Vēlāk tika veiktas izmaiņas ordeņa aprakstā 1943. gada 19. jūnijā un ordeņa statusā 1947. gada 16. decembrī. Ordenim bija divas pakāpes, no kurām 1. pakāpe bija augstākā. Piešķiršanas noteikumus regulēja PSRS Augstākās Padomes Prezidija dekrēta noteikumi. Ordeni piešķīra, piemēram, tiem, kuri notriekuši noteiktu skaitu ienaidnieku lidmašīnu, personīgi iznīcinājuši 2-3 tankus, ieņēmuši pretinieka karakuģi, pirmie ielauzušies ierakumos vai blindāžā, iznīcinājuši pretinieka garnizonu utt. Pēc kara ar šo ordeni apbalvoja arī ārzemju pilsoņus. Tēvijas Kara ordeni pārtrauca piešķirt sešdesmitajos gados, bet 1985. gadā tas tika atjaunots par godu 40. gadiem kopš Otrā pasaules kara beigām. Līdz ar PSRS sabrukumu ordenis beidza pastāvēt.
Lielā Tēvijas kara I pakāpes ordeņa zvaigzne ir pārklāta ar rubīnsarkanu emalju, tai ir starveida zelta pamatne, centrā — zelta sirpis un āmurs. Lielā Tēvijas kara II pakāpes ordenim ir sudraba stari un apzeltītas tās daļas, kas nav emaljētas.
Daiana Fosija

Dzīvesgājums

Studēja veterināriju Kalifornijas universitātē, Deivisā un darba terapiju Sanhosē universitātē. Pēc bakalaura grāda saņemšanas strādāja par darba terapijas nodaļas vadītāju slimnīcā Lūivilā, Kentuki.
Pēc tam, kad Fosija Luivilā bija apmeklējusi Līkija lekciju, 1963. gadā viņa pirmoreiz devās uz Āfriku, kur 1966. gadā ar Līkija atbalstu sāka kalnu gorillu pētniecību. Iesākumā pētījumi tika veikti Kongo Demokrātiskā Republikā (toreiz Zairā), bet 1967. gadā politisku iemeslu dēļ Fosija pārcēlās uz Ruandu, kur nodibināja Karisokes pētniecības centru Virungas kalnos.
1970. gada janvāra Fosijas foto publicēja uz National Geographic Magazine vāka un viņa kļuva par slavenību. Fosija bija stingra dabas "aktīvās aizsardzības" aizstāve, un uzskatīja, ka dzīvnieki jāsaglabā viņu dabīgos apstākļos. Viņa aktīvi pretojās malumedniecībai, kā arī bija zooloģisko dārzu — Fosijas uzskatā, neētisku, cilvēka izklaidei paredzētu dzīvnieku cietumu — pretiniece. 1983. gadā Fosija publicēja grāmatu "Gorillas miglā" (Gorillas in the Mist), kas kļuva par bestselleru.
1985. gada 26. decembrī Daianu Fosiju nogalināja viņas guļamtelpā. Slepkavība nav atklāta, uzskata, ka Fosijas slepkavību izdarīja vai nu malumednieki vai personas, kuras bija ieinteresētas tūrisma attīstībā reģionā. 1994. gada Ruandas genocīda laikā pētniecības centrs tika nopostīts.

Piemiņa

1988. gadā tika uzņemta filma par Fosijas dzīvi Gorillas in the Mist: The Story of Dian Fossey ar Sigurniju Vīveri galvenajā lomā.
Kondensēšanās

Kondensēšanās (latīņu: condensatio — 'sabiezinājums') ir vielas pāreja no gāzveida fāzes šķidrajā vai cietajā fāzē. Kondensēšanās notiek gāzi izotermiski saspiežot vai atdzesējot zem kritiskās temperatūras. Kondensācijai pretēja norise ir iztvaikošana un viršana (ja gāzes temperatūra ir intervālā starp kritisko temperatūru un trīskāršo punktu) vai sublimēšanās (ja temperatūra ir zemāka par trīskāršā punkta temperatūru).
Kondensācijas procesā izdalās fāžu pārejas siltums, kas ir vienāds ar iztvaikošanas vai sublimēšanās siltumu.
Ūdens tvaika kondensācija atmosfērā ir sniega, lietus un rasas cēlonis.
Fotopašportrets

Fotopašportrets jeb sarunvalodā vienkārši pašfoto, pašbilde vai pašiņš (angļu: selfie, no angļu: self — 'sevi, pats') ir personas pašportrets, kas parasti uzņemts ar viedtālruni, turot to rokā. Fotopašortretam ir raksturīgs īpatnējs leņķis, jo visbiežāk bildes tiek kadrētas no zemāka vai augstāka skatpunkta.

Vēsture

Pašportreti pastāvējuši jau no fotogrāfijas pirmsākumiem, bet, aptuveni sākot ar Kodak Brownie fotokameras parādīšanos, tā kļuva par izplatītu fotografēšanas tehniku. Toreiz pašportretus taisīja, uzņemot savu atspulgu spogulī vai novietojot kameru uz statīva un izmantojot t.s. autoknipsu. Pirmo reizi vārdu selfie izmantoja 2002. gadā Austrālijā interneta forumā ABC online.

Popularitāte

2000. gadu sākumā, kad Facebook vēl nebija populārākais sociālais tīkls pasaulē, pašfoto bija plaši izplatīti Myspace. Savukārt Facebook lietotāji pašfoto uzskatīja par sliktas gaumes atribūtu — tās skaitījās vecā Myspace relikts un pat ieguva apzīmējumu Myspace pic, jo Facebook profila bildes parasti bija augstākā kvalitātē, labi fokusētas un uzņemtas ar citu cilvēku palīdzību no attāluma. Tomēr, attīstoties mobilo tālruņu priekšējām kamerām iPhone 4 un citos viedtālruņos un mobilajām lietotnēm (piemēram, Instagram), pašfoto atkal sāka izplatīties 2010. gados.
Sākotnēji pašfoto bija populāri pusaudžu starpā, bet drīz guva atzinību arī starp pieaugušajiem un slavenībām. Piemēram, Romas pāvests Francisks savai ap 60 miljonus lietotāju lielajai auditorijai internetā ievietoja pašfoto kopā ar Vatikāna apmeklētājiem.
2013. gadā Oksfordas Universitātes valodnieki atzina vārdu selfie par gada vārdu angļu valodas vidē un iekļāva to Oksfordas angļu valodas vārdnīcā.
Arī Latvijā selfie atbilsme pašbilde tika atzīta par 2013. gada vārdu.
Aša

Vēsture

Apdzīvotā vieta dibināta 1898. gadā sakarā ar Ašas-Balašovas čuguna liešanas rūpnīcas būvi; to dibinājis kalnu inženieris Aleksejs Umovs. 1933. gadā piešķirts pilsētas statuss. Savu nosaukumu ieguvusi no Ašas upītes.
Minheberga

Vēsture

Minheberga rakstos pirmoreiz minēta 1232. gadā un to dibinājuši cisterciešu mūki. 1245. gadā tā kļuva par pilsētu. 1432. gadā to nopostīja husīti. 1605. gadā pilsētu piemeklēja buboņu mēra epidēmija. Ap 1700. gadu pilsētā sāka apmesties hugenotu bēgļi. 1867. gadā pilsētu ar Berlīni savienoja dzelzceļa līnija. Starp pasaules kariem Minhebergā atradās Ķeizara Vilhelma institūts augkopībai (Kaiser-Wilhelm-Gesellschaft für Züchtungsforschung). Otrā pasaules kara beigās 1945. gada aprīlī pilsēta smagi cieta kaujās, tika nopostīta 85% no pilsētas apbūves. Pēc Otrā pasaules kara Minheberga atradās VDR sastāvā.

Zinātne

Minhebegergā atrodas zinātnes iestāde "Leibnica agrokultūras ainavu pētniecības centrs" (ZALF — Leibniz-Zentrum für Agrarlandschaftsforschung) ar 428 darbiniekiem un vairākiem pētniecības institūtiem, to skaitā Vācu Entomoloģijas institūts (Senckenberg Deutsches Entomologisches Institut Müncheberg) ar apmēram 3 miljonu vienību lielu entomoloģijas kolekciju.
Marks Habšeids

Karjera

Viņš spēlējis 1982. gada Pasaules junioru čempionātā. 1981. gadā viņš tika draftēts NHL, viņu draftēja Edmontonas "Oilers". Nākamajā sezonā Edmontonas rindās aizvadot 7 spēles un gūstot 4 punktus. Pēc tam Edmontonā viņš nospēlēja vēl 4 sezonas un tad viņš tika aizmainīts uz Minesotas "North Stars", kur viņš nospēlēja 4 sezonas. Vēlāk viņš spēlēja arī Detroitas "Red Wings" (2 sezonas) un Kalgarī "Flames" (1 sezonu). Kanādas izlases sastāvā viņš piedalījās 1988. gada ziemas olimpiskajās spēlēs un 1992. gada Pasaules čempionātā. Savu spēlētāja karjeru viņš beidza 1996. gadā - DEL līgas klubā Augsburgas "Panther". Jau aiznākamajā sezonā viņš sāka savu trenera karjeru 2 sezonas trenējot Rietumu Hokeja Līgas klubu Kemlūpas "Blazers", pirms viņš kļuva par Kanādas izlases treneri viņš 4 sezonas trenēja citu RHL klubu Kelovnas "Rockets".
Novodvinska

Vēsture

Pilsētas attīstība sākās no 1935. gada, kad šeit sāka celt Arhangeļskas celulozes un papīra kombinātu. Ap uzņēmumu izveidojās apdzīvotā vieta, kura līdz 1957. gadam saucās Vorošilovska (Вороши́ловский). 1941. gadā tai tika piešķirtas strādnieku ciemata tiesības. 1957. gadā to pārsauca par Pervomaijsku (Первомайский), bet 1977. gadā, līdz ar pilsētas tiesību piešķiršanu, tā tika nosaukta tagadējā vārdā.

Cilvēki

Novodvinska ir basketbolista Sergeja Bikova (Сергей Владимирович Быков, 1983) dzimtā pilsēta.
1993. gada Latvijas čempionāts šahā

1993. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas šaha čempionāti vīriešiem un sievietēm.

Turnīra gaita

Latvijas 1993. gada šaha čempionāts vīriešiem notika no 6. līdz 19. janvārim Rīgā. Pēc trim pēc kārtas atklātajiem čempionātiem šoreiz tika nolemts atgriezties pie vecās sistēmas ar finālu un atlases sacensībām. Čempionātam bija arī jānoskaidro 5 Latvijas pārstāvji tā gada FIDE zonālajam turnīram Viļņā. Turnīrā pārliecinoši uzvarēja vienīgais lielmeistars Zigurds Lanka, atstājot aiz sevis iepriekšējā gada čempionu Valēriju Žuravļovu un meistaru Ilmāru Luckānu. Uzvaru Lankam nodrošināja lielisks finišs - 7 punkti no 7 iespējamajiem. Šis čempionāts bija pēdējais, kurā piedalījās septiņkārtējais Latvijas čempions Alvis Vītoliņš. Slimības dēļ viņš nospēlēja tikai sacensību pirmo pusi, bet pārējās partijās viņa sāncenši saņēma punktu bez spēles. 
Latvijas 1993. gada šaha čempionāts sievietēm notika no 6. līdz 19. janvārim Rīgā. Arī sievietes bija atgriezušās pie ierastās čempionāta izspēles kārtības. Cīņa par uzvaru turnīrā noritēja starp Andu Šafranska un Ilzi Rubeni. Turnīra pirmo pusi abas dalīja pirmo vietu, taču turnīra finišā Rubene cieta divus sāpīgus zaudējumus, un Šafranska guva savu piekto uzvaru Latvijas čempionātos. Tāpat kā uzvarētāja nevienā partijā nezaudēja Tatjana Voronova, taču daudzie neizšķirti ļāva viņai ieņemt tikai trešo vietu.
Sarkandaugava (stacija)

Vēsture

Stacija atklāta 1872. gadā. Pašreizējās stacijas vietā 19. gadsimta beigās līdz ar līnijas Rīga—Mangaļi būvniecību tika iekārtota platforma "Aleksandra Augstumi". Ap 1915. gadu tā tika pārdēvēta par Sarkandaugavu. 1920. gadu pirmajā pusē vilcieni te nepieturēja. 1925. gadā tika atvērta atjaunotā stacija. Sarkandaugavas stacija ir savienota ar pievedceļiem ar stikla un finiera rūpnīcām. Pievedceļš uz degvielas noliktavu Mežaparkā (slēgto Vudisona terminālu) daļēji nojaukts 2013. gadā. Stacija bija savienota arī ar Bērnu dzelzceļu Mežaparkā, kurš tika nojaukts 1997. gadā.
Krievijas Liberāli demokrātiskā partija

Vēsture

1989. gadā kopā ar Vladimiru Bogačovu Žirinovskis izveidoja iniciatīvas grupu Padomju Savienības Liberāldemokrātiskās partijas izveidei. Par tās pamatdoktrīnu kopumu kalpoja jau pieminētā programma topošajai sociāldemokrātiskajai partijai. Pēc Aleksandra Jakovļeva ziņām šīs it kā opozicionārās partijas dibināšanu organizēja VDK un šiem nolūkiem piešķīra 3 miljonus PSRS rubļu.
Padomju Savienības Liberāldemokrātiskās partijas (ЛДПСС) dibināšanas kongresā par tās vadītāju kļuva Žirinovskis. 1990. gada 6. oktobrī Žirinovskis tika izslēgts no paša radītās partijas, sakarā ar ciešajiem sakariem ar VDK, kas diskreditējot PSRS Liberāli Demokrātisko partiju. 20. oktobrī Žirinovskis sasauca savu atbalstītāju konferenci, un tā tika nodēvēta par PSRS Liberāldemokrātiskās partijas II kongresu. Tika nomainīta partijas vadība, par līderi atkal kļuva Žirinovskis.
1991. gada 14. aprīlī Žirinovskis tika izvirzīts par kandidātu Krievijas PFSR prezidenta amatam, bet vēlēšanās ieguva tikai 7,8% balsu.  1992. gada 11. augustā Krievijas Federācijas Justīcijas ministrija anulēja Padomju Savienības Liberāldemokrātiskās partijas reģistrāciju, taču 1992. gada decembrī tika reģistrēta Krievijas Liberāli demokrātiskā partija.
1993. gada Krievijas Domes vēlēšanās KLDP izraisīja sensāciju, iegūstot 22,9% balsu.
Baltalksnis

Apraksts

Tas ir līdz 20 m garš, vasarzaļš, vienmājas koks. Miza pelēka, gluda. Lapas veselas, olveidīgas ar nevienādi zobainu malu. Lapas pamats ieapaļš. Virspuse zaļa, kaila, apakšpuse pelēka, tūbaina. Vīrišķie un sievišķie ziedi atrodas šķirti uz viena un tā paša koka. Vīrišķās ziedu spurdzes garas, nokarenas, sievišķās īsas, gandrīz sēdošas. Zied pirms lapu plaukšanas marta beigās un aprīlī, sēklas izbirst oktobrī.

Biotopi

Aug mitrās un krūmainās pļavās, zāļu purvos, upju ielejās pieupes uzskalotās augsnēs. Primāros mežos sastopams reti. Kā pioniersuga strauji aizaudzē nekoptas ganības, pamestas pļavas un tīrumus.

Izplatība

Baltalksnis aug dažviet Eiropā (Rietumeiropā, Skandināvijā, Alpu malā), Āzijā un Ziemeļamerikā.

Izmantošana

Baltalkšņa koksne galvenokārt tiek izmantota šķeldas un kurināmā sagatavošanai, mazāk tarai, šķiedras un plātņu ražošanai, kokogļu gatavošanai, gaļas un zivju kūpināšanai.
Autoceļš P4

Lielie Kangari

Sevišķs un ainavām bagātīgs posms Rīgas—Ērgļu autoceļā iet caur Lielajiem Kangariem , kas ir lielākā osu grēda Latvijā. Autoceļš P4 šeit ved arī caur Lielo Kangaru dabas liegumam. Ceļš šeit ir bagāts ar daudziem līkumiem un Latvijas apstākļiem ļoti stāvām nogāzēm, jo tas izvietots tieši šo iegareno pauguru vidū. Lejpus nogāzēm zeme ir mitra un purvaina, tādējādi rodas iespaids, ka ceļš iet pa dabisku uzbērumu. Gandrīz visu šo posmu ceļu ieskauj meži. Līdz mūsdienām ceļa malās vēl ir saglabājušies betona ceļa stabiņi no Latvijas pirmskara perioda (1930. gadiem).

Vēsture

Laika posmā no 2007.gada līdz 2014. gadam autoceļš, izņemot posmu Jugla - Kangaru kalni- Vāverkrogs , ir gandrīz pilnībā noklāts ar asfalta segumu.
Karsta process

Karsta process ir iežu šķīšana pazemes ūdeņos. Karsta process norisinās lēni. Latvijā nav plaši izplatīts, sastopams ģipsi saturošos iežos Skaistkalnes un Allažu apkārtnē.
Anna Rūmane-Ķeniņa

Biogrāfija

Dzimusi dzelzceļnieka ģimenē, mācījusies sieviešu ģimnāzijā Jelgavā (1888-1896). 1897. gadā īsu laiku biju skolotāja Biķerniekos. 1900. gadā nodibinājusi privātu meiteņu skolu Rīgā, 1907. gadā pārveidojusi to par ģimnāziju, līdz 1912. gadam bijusi ģimnāzijas direktore. Ģimnāzijā par skolotājiem strādājuši pazīstami rakstnieki un mākslinieki: Kārlis Skalbe, Antons Austriņš, Vilis Plūdons, Augusts Saulietis, Fallijs, Jūlijs Madernieks, Jānis Kuga, Emīls Dārziņš u.c. 1901.-1907. gadā apceļojusi Austriju, Šveici, Itāliju, Franciju, Somiju. No 1911. gada studējusi Sorbonas, no 1913. gada - Ženēvas universitātē. 1916. gadā beigusi Ž. Ž. Ruso Pedagoģijas institūtu Ženēvā. Ārzemju presē propagandējusi neatkarīgās Latvijas ideju. Latvijas Tautas padomes locekle. 1917.-1919. gadā Baltijas lietu referente Francijas Ārlietu ministrijas preses nodaļā. 1918. gadā piedalījusies žurnāla "Revue Baltique" dibināšanā.
1919. gadā atgriezusies Latvijā. 1919. gada rudenī bijusi Latvijas Ārlietu ministrijas preses biroja vadītāja Parīzē. 1920. gadā Parīzē nodibinājusi Franču-latviešu tuvināšanās komiteju (vēlāko biedrību). No 1920. gada dzīvojusi Latvijā, darbojusies dažādās sieviešu organizācijās. 1921. gadā Latvijā dibinājusi Franču aliansi. 1921. gadā Francijas valdība Annai Rūmanei-Ķeniņai piešķīrusi "Palmes académiques" pirmo šķiru "Par nopelniem franču kultūras labā". 1923. gadā šķīrusies no Ata Ķeniņa. 1925. un 1928.-1929. gadā lasījusi lekcijas žurnālistikā un rakstniecībā ASV. 1944. gadā no Latvijas izbraukusi uz Vāciju, nonākusi Berlīnē, Austrumu zonā, no kurienes pēc kara smagi slima atgriezusies Latvijā.

Literārā darbība

No 1896. gada darbojusies presē - rakstījusi par politiskiem, pedagoģiskiem, sieviešu jautājumiem. Ar pseidonīmu Aina Rasmere presē ("Pēterburgas Avīzes", "Zalktis" u.c.) publicējusi stāstus un tēlojumus. Pirmā publikācija - tēlojums "Dzīvot gribas" laikraksta "Pēterburgas Avīzes" literārajā pielikumā.
Nozīmīgākie un mākslinieciski augstvērtīgākie darbi: autobiogrāfiskais stāsts "Mātes bēdas" (1912) un drāma "Melnais ērglis" (1908).
HP (uzņēmums)

Vēsture

2014. gada oktobrī Hewlett-Packard vadība nolēma veiksmīgāk strādājošo datoru un printeru biznesu atdalīt no korporatīvo datoriekārtu un pakalpojumu biznesa. Sadalīšana tika pabeigta 2015. gada 1. novembrī, izveidojoties diviem atsevišķiem publiskiem uzņēmumiem: HP Inc. un Hewlett Packard Enterprise.
2016. gada 12. septembrī tika paziņots, ka HP par 1,05 miljardiem ASV dolāru iegādāsies Samsung Electronics printeru biznesu. Tas ļautu HP nomainīt kopētāju produktu līniju ar multifunkcionālajiem printeriem (MFP). Darījums tika pabeigts 2017. gada 1. novembrī.
2019. gada oktobrī tika paziņots, ka HP Inc. nākamo trīs gadu laikā likvidēs līdz 9000 darbavietu (10 %), lai vienkāršotu uzņēmuma darbību un samazinātu izdevumus.
Pionieris (mūziķis)

Biogrāfija

2000. gadā Āgenskalnā radās projekts True Enemy, kurā bez Flash/Pioniera darbojās arī Valcha/Mazais Z (Valters Zvaigznīte) un Grossmanis (Valters Grossmanis). Dabiskā ceļā grupa izjuka. Pionieris pārgāja uz citiem projektiem un Valcha pievērsās grafiti mākslai.
Kreisā Krasta ielās dzima arī 115 jeb 1elu 1ntelekta 5ekta.
2006. gada 6. maijā Pionieris atvēra durvis hiphopa apģērbu, krāsu baloniņu un mūzikas veikalam 115, kas turpināju darbību līdz 2009. gadam. Pionieris ir "Kreisā Krasta" apģērbu līnijas aizsācējs.
Nākamie projekti: "Kreisais Krasts", "Pionieri" un "Zasulauka bīts". 
2006. gadā 22. maijā Avantis rīkotajā HipxHop (hiphopa un ekstrēmo sporta veidu Gada balva) projekts "Pionieri" ieguva balvu kā HipHop PRO grupa. 2009. gada 14. martā piedalījās Pilsētas kultūrvides festivālā The City. Mūziķis ir uzsācis veiksmīgu karjeru un viņam ir plaša sadarbība ar citiem Latvijā pazīstamiem repa māksliniekiem. Pionieris ir miksteipu aizsācējs Latvijā
Kopā ar mūziķi Rolandu Ūdri un aktrisi Ilonu Balodi ierakstijuši "Odu basketbolam", kas ir veltījums Latvijas komandai un tās līdzjutējiem Eiropas basketbola čempionātā Eurobasket 2009.
Juris ir mācījies Rīgas Angļu ģimnāzijā, Rīgas 41. vidusskolā, Rīgas Tehniskajā koledžā, Rīgas Pārtikas Ražotāju vidusskolā, Rīgas 14. vakarskolā.
Rīgas 71. vidusskola

Vēsture

Rīgas 71. vidusskola dibināta 1973. gadā. 1992. gadā tai pievienoja Вērnu Rehabilitācijas centru. 2006. gadā uz skolas bāzes atvēra Ilgstoši slimojošo izglītojamo apmācības centru.

Izglītības programmas

Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (21015911), Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem (21015811), Pamatizglītības mazākumtautību programma (21011121), Pamatizglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena mazākumtautību programma (21013121), Pamatizglītības humanitārā un sociālā virziena mazākumtautību programma (21012121), Speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar fiziskās attīstības traucējumiem (21015321), Speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem (21015821), Speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (21015921), Speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (21015621), Speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar garīgās veselības traucējumiem (21015721),
Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena mazākumtautību programma (31011021), Vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena mazākumtautību programma (31013021).
1929. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā

1929. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā abās cīņas sporta disciplīnās notika šķirti: sacensības brīvajā cīņā  februārī Parīzē (Francija), bet grieķu-romiešu cīņā no 1929. gada 4. līdz 7. aprīlim Dortmundē (Vācija).

Grieķu-romiešu cīņa

Grieķu-romiešu cīņas sacensībās piedalījās 65 cīkstoņi no 15 valstīm.