google/wiki40b huggingface dataset:
Kraukļi virs kviešu lauka

Izcelsme

"Kraukļi virs kviešu lauka" glezna tapusi 1890. gada jūlijā, van Goga dzīves pēdējās nedēļās. Daudzi apgalvojuši, ka tas ir viņa pēdējais darbs, bet tomēr iespējams, ka pēdējais darbs ir bijis "Koka saknes" vai iepriekš minētais "Dobiņī dārzs".
"Kraukļi virs kviešu lauka" rāmis veidots no divām dažādām franču standarta rāmju komplektu daļām, lai iegūtu malu attiecību 2:1. Gleznā attēlota dramatiska, mākoņu pilna debess un kviešu lauks, pār kuru lido kraukļu bars. Izolācijas sajūtu pastiprina centrālais ceļš, kurš nekur neved un neskaidrais kraukļu lidojuma virziens. Kviešu lauks aizpilda divas trešdaļas no gleznas. Ketlīna Eriksone uzskata, ka glezna izsaka gan nožēlu, gan dzīves beigu tuvošanos. Van Gogs kraukļus izmanto kā nāves un pārdzimšanas vai augšāmcelšanās simbolu. Ceļš, kas ir kontrastējoši zaļā un brūnā krāsā Eriksones uzskatā ir metafora no sprediķa, kas balstīts Džona Banjana darbā "Svētceļnieka taka", kur svētceļnieks ir apbēdināts, ka ceļš ir tik ilgs, taču priecājas par to, ka ceļojuma galā gaida Mūžīgā pilsēta.
Ap 1890. gada 10. jūliju van Gogs rakstīja savam brālim Teo un viņa sievai, paziņojot, ka kopš apciemojis viņus Parīzē 6. jūlijā, ir uzgleznojis trīs lielus darbus Ovērā. Divus no tiem viņš aprakstīja kā bezgalīgus kviešu laukus zem nemierīgām debesīm (tiek uzskatīts, ka tie ir "Kraukļi virs kviešu lauka" un "Mākoņainas debesis virs kviešu lauka") un trešā ir "Dobiņī dārzs". Viņš rakstīja, ka vēlējies izteikt skumjas, vēlāk papildinot ar galēju vientulību, bet minēja arī to, ka viņš domā, ka gleznas parāda to, ko viņš lauku dzīvē uzskata par veselīgu un stiprinošu (piemetinot, ka plāno tās pēc iespējas ātrāk nogādāt viņiem Parīzē).
Visas šīs gleznas ir piemēri van Goga pagarinātajam dubultā kvadrāta audekla izmēram, ko viņš izmantoja savas dzīves pēdējās nedēļās 1890. gada jūnijā un jūlijā.
Glezna atrodas Van Goga muzejā Amsterdamā tāpat kā darbs Mākoņainas debesis virs kviešu lauka.
Apollo 10

Lidojuma gaita

Apollo 10 tika palaists 1969. gada 18. maijā 16:49:00 UTC ar nesējraķeti Saturn V no Kenedija kosmosa centra starta laukuma LC-39B. Ievadīšana orbītā noritēja bez problēmām.
Pēc atvienošanās no otrās pakāpes trešā pakāpe S-IVB ar mēness moduli un kosmosa kuģi tika ievadīta sākotnējā zemā Zemes orbītā.
2 stundas 33 minūtes pēc pacelšanās S-IVB veica manevru, lai kosmosa kuģi ievadītu trajektorijā uz Mēnesi. 3 stundas pēc starta tika veikta moduļu pārkārtošanās, mēness moduli pievienojot komandmoduļa konusa galā. Pēc saslēgšanās savienojošais tunelis tika piepildīts ar skābekli. Kad tika atvērtas lūkas un astronauti sāka pārbaudīt savienojumus, izrādījās, ka ar gāzes plūsmu daļēji bija norauts alumīnija pārklājums, atsedzot stikla vates izolāciju. Stikla vates daļiņas izplatījās pa visu kuģi, tās iekļuva apkalpes elpošanas ceļos un zem apģērba, izraisot klepu un ādas niezi.
3 stundas 56 minūtes pēc starta raķešpakāpe tika atdalīta no mēness moduļa.
75 stundas 55 minūtes pēc pacelšanās uz 356 sekundēm tika ieslēgts servisa moduļa dzinējs, kosmosa kuģi ievadot eliptiskā Mēness orbītā ar periselēniju 109 km un aposelēniju 315 km.
80 stundas 25 minūtes pēc starta kosmosa kuģa orbīta tika izmainīta līdz 108,5 × 113,8 km.
94. lidojuma stundā Sernans un Stefords pārgāja uz mēness moduli un veica sistēmu pārbaudes. Jangs palika komandmodulī.
98 stundas 22 minūtes pēc starta mēness modulis atvienojās no komandmoduļa. Pēc 25 minūtēm komandmodulis ar palīgdzinējiem veica manevru, lai attālinātos no mēness moduļa.
99 stundas 46 minūtes pēc starta uz 28 sekundēm tika iedarbināts mēness moduļa nosēšanās pakāpes dzinējs, izmainot tā orbītu uz 14,3 × 113,2 km. Apkalpe novēroja un nofotografēja plānojamo Apollo 11 nosēšanās vietu Miera jūrā.
Zemākajā punktā mēness modulis bija 15 km augstumā no Mēness virsmas. Pēc vairākiem manevriem un radiolokatora izmēģinājumiem tika iedarbināta pacelšanās pakāpe. Pēc palīgdzinēju iedarbināšanas mēness modulis sāka rotēt. Sākotnēji to neizdevās nostabilizēt ar orientācijas manuālo sistēmu, un Stefords bažījās, ka žiroskops var nobloķēties. Vēlāk tika noskaidrots, īsi pirms griešanās astronauti nepareizā stāvoklī bija ieslēguši vienu tumbleru, un bija sākusi darboties komandmoduļa meklēšanas automātiskā radiolokācijas sistēma. Kad izdevās nostabilizēt moduli, sākās manevri, lai atgrieztos pie komandmoduļa.
106 stundas 22 minūtes pēc starta mēness modulis saslēdzās ar komandmoduli; šo operāciju vadīja Jangs. Pēc Steforda un Sernana pāriešanas uz komandmoduli pacelšanās pakāpe tika atvienota. Komandmodulis Mēness orbītā palika vēl 29 stundas.
137 stundas 36 minūtes pēc pacelšanās no Zemes tika iedarbināts galvenais dzinējs, un komandmodulis iegāja trajektorijā uz Zemi.
26. maijā, lidojuma 191 stundā 34 minūtēs komandmodulis atdalījās no servisa moduļa un pēc 15 minūtēm tas iegāja Zemes atmosfērā virs Teksasas. 16:52:23 UTC komandmodulis nolaidās Klusajā okeānā 740 km uz austrumiem no ASV Samoa, 6,3 km no aviācijas bāzes kuģa Princeton.
Miks Mitrēvics

Biogrāfija

M. Mitrēvics dzimis gleznotāju Jāņa Mitrēvica un Ievas Iltneres ģimenē. 
Mākslinieks specializēto izglītību ieguvis Beidzis J. Rozentāla Mākslas vidusskolā, kuru beidzis 1999. gadā. Papildus mācījies Tehniskās jaunrades nama fotostudijā. No 1999. līdz 2005. gadam studē Latvijas Mākslas akadēmijā, kur Vizuālās komunikācijas nodaļā ieguvis mākslas maģistra grādu.  Pēc tam (2010.-2011. gads) studējis Gentes Augstākajā mākslu institūtā (Hoger Instituut voor Schone Kunsten (HISK)).  
M. Mitrēvics kopš 2003. gada strādā un izstādēs piedalās kopā ar savu dzīvesbiedri Kristīni Kursišu.

Apbalvojumi

M. Mitrēvics mākslinieka karjerā vairākkārt guvis augstu novērtējumu, saņemot gan nacionāla, gan starptautiska mēroga apbalvojumus vai tiekot tiem izvirzīts. 2003. gadā viņš kopā ar K. Kursišu saņēmis Latvijas Mākslinieku savienības Gada balvu. 2006. gadā ieguvis laikraksta "Diena" balvu kultūrā. 2008. gadā kļuva par starptautiskās Swedbank Mākslas balvas laureātu un ticis nominēts Purvīša balvai. 2013. gadā iekļuvis Henkel Art.Award (Vīne, Austrija) fināla pieciniekā.
Edgars Zausājevs

Edgars Zausājevs (dzimis 1945. gada 17. maijā) ir latviešu politiķis un uzņēmējs, bijušais Latvijas Republikas Materiālo resursu ministrs, vēlāk Latvijas Republikas Ārējās tirdzniecības ministrs.

Dzīvesgājums

Mācījās Jūrmalas 3. vidusskolā. Studēja Ļeņingradas Elektrotehniskajā institūtā (krievu: Ленинградский электротехнический институт им. В. И. Ульянова).Perestroikas laikā 1987. gadā Zausājevu iecēla par Latvijas PSR Valsts materiāli tehniskās apgādes komitejas priekšsēža vietnieku. Latvijas neatkarības atjaunošanas periodā viņš bija Latvijas Republikas Ministru padomes Materiālo resursu ministrs (1990—1991), bet Otrās Godmaņa valdības laikā Ārējās tirdzniecības ministrs (1991—1993). Gatavojās demisionēt 1992. gada maijā, tad septembrī, bet abas reizes tika atrunāts. 
1992. gadā viņa dibinātā akciju sabiedrība "Dambis" privatizēja militāro sakaru līdzekļu rūpnīcu "Komutators". Vēlāk viņš kļuva par AS “Dambis” padomes priekšsēdētāju un uzņēmuma akciju kontrolpaketes īpašnieku.
Hojņiki

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēti 1532. gadā kā Lietuvas lielkņazistes apdzīvotā vieta. Apdzīvotā vieta pievienota Krievijas impērijai pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā. No 1927. gada — Baltkrievijas PSR sastāvā. No 1938. gada — pilsētciemats. No 1941. gada 25. augusta līdz 1943. gada 23. novembrim atradās vācu okupācijā. Hojņiki un apkārtnē ievērojami cietuši 1986. gada 26. aprīļa Černobiļas AES katastrofā.

Cilvēki

Hojņikos dzimis futbola treneris Viktors Gončarenko (Віктар Міхайлавіч Ганчарэнка, 1977).
Mindauga dzimta

Mindauga dzimta bija pirmā zināmā Lietuvas valdnieku dzimta, kuras piederīgie valdīja Lietuvas zemēs 13. gadsimtā. Dzimta zaudēja savu ietekmi pilsoņu karu laikā pēc karaļa Mindauga nogalināšanas 1263. gadā.

Valdnieku vārdi

Senākais rokraksts, kurā pieminēti Mindauga dzimtas Lietuvas kunigaišu vārdi, ir t.s "Volīnijas metrika".
Volīnijas metrikas izvilkums par Volīnijas kņazu Daniēla Romanoviča un Vasiļko Romanoviča izlīgumu ar lietuviešu valdniekiem 1215. (1219.?) gadā:
"Въ лѣт̑ . [6723 (1215)] Бж҃иимъ повелениемь . прислаша кнѧзи Литовьскии . к великои кнѧгини Романовѣ . и Данилови и Василкови . миръ да(р)юще бѧхоу же имена Литовьскихъ кнѧзеи се старѣшеи . Живинъбоудъ . Давъѧтъ . Довъспроункъ . братъ его Мидогъ . братъ . Довъӕловъ . Виликаилъ . а Жемотьскъıи кнѧз̑ Ерьдивилъ . Въıкъıнтъ. а Роушьковичевъ . Кинтибоуть . Вонибоут̑ . Боутовить.
Вижѣикъ. и сн҃ъ его Вишлии. Китении . Пликосова . а се Боулевичи. Вишимоут̑ егоже оуби Миндого тъ . и женоу его поѧлъ . и братью его побилъ . Едивила. Спроудѣика . а се кнѧзи . из Дѧвол̑твъı . Юдьки . Поукѣикъ. Бикши . Ликиикъ си же вси миръ даша . кн҃зю Данилови . и Василкоу . и бѣ землѧ покоина ."
("[6723 (1215)] gadā Dievs vēlēja, ka Lietuvas kņazi ieradās pie lielkņaza Romāna dēliem Daņilo un Vasiļko mieru slēgt. Lietuvas kņazu vārdi bija: vecākais Živinbuds, Daujots, Dausprungs, viņa brālis Mindaugs, Daujota brālis Viligailis. Bet žemaišu kņazu: Gerdvils, Vikints, bet Ruškaiča dzimtas - Kintibuts, Vembuts, Butauts, Vižeiķis, un viņa dēls Velžis, Kitenis, Pliķa sieva, bet Buļa dzimta - Vismants, kuru nogalēja Mindaugs un viņa sievu atņēma, un viņa brāļus Gelvilu un Sprudeiķi nogalēja. Un šie kņazi no Deltuvas: Juodiķis, Buteiķis, Bikšis, Ligeiķis. Šie visi deva mieru kņazam Daņilo un Vasiļo un zeme bija mierīga.")

Vārdu cilme

Mindauga dzimtas valdniekiem bija raksturīgi salikti vārdi ar sakni "daudz". Piemēram, personvārda Mindaugs otrā daļa "daugs" latviski tulkojama kā "daudz", bet pirmā daļa nozīmē vai nu "miņa" (lietuviešu menąs) vai "pieminēšana" (lietuviešu minimas) , tātad Mindauga vārds latviski varētu būt nozīmējis "atminīgais" vai "daudz minētais" (t.i. "Mindaudzis").
Savukārt Mindauga brāļa Dausprunga vārda pirmā daļa dau(g)- arī nozīmē "daudz", bet otrā daļa -sprungs nozīmē "saspringušais" vai "sprūkošais" (springti, sprunga - bēgt, sprukt).
1219. gadā minētā Mindauga dzimtas kunigaiša personvārds Daujots cēlies no salikteņa dau- (daug) + jot- (joti)  (t.i. "Daudzjājējs"), personvārds Daumants no salikteņa dau- (daug) + mant- (mantus)  (t.i. "Daudzmantis"), personvārds Daugerūts no salikteņa dau- (daug) + gir- (giria, geras)  (t.i. "Daudzlabis").
Čīles administratīvais iedalījums

Čīles administratīvo iedalījumu veido 15 reģioni (regiones), kas sīkāk iedalās 54 provincēs (provincias) un 346 komūmās (comunas). Šāds teritoriālais iedalījums pastāv kopš 1970. gada reformas. Reģionus vada prezidenta iecelts reģionu vadītājs. Pēc platības lielākais Čīles reģions ir Magaljanesa un Čīles Antarktika (132 291 km²), bet mazākais — Santjago Metropoles reģions (15 403 km²). Savukārt pēc iedzīvotāju skaita visapdzīvotākais reģions ir Santjago Metropoles reģions (7 228 581 iedzīvotāji), bet vismazāk — Aisenas reģions (107 334 iedzīvotāji).
Ulla Bomgrēna

Biogrāfija

1970. gadu pirmajā pusē bijusi viena no vadošajām Zviedrijas šahistēm. 1971. gadā uzvarējusi Zviedrijas junioru šaha čempionātā. Pārstāvējusi Zviedrijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 2 reizes (1972, 1976). 1972. gadā individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļu.
Kopš 1990. gada šaha turnīros piedalās reti.
Lokatīvs

Lokatīvs (latīņu: locativus) ir locījums, kas apzīmē atrašanās vietu. Tas atbild uz jautājumu kur?.
Cēsu Bertolds

Dzīvesgājums

Bertolda izcelsme nav zināma, bet tiek uzskatīts, ka viņš cēlies no dižciltīgās Birenes (Büren) dzimtas Zēstes-Kaseles apkārtnē Vestfālenē (Benninghoven, 1965). Pirmo reizi viņš pieminēts sakarā ar nocietinātu dzirnavu (Bertolda dzirnavu) uzcelšanu pie Rīgas. Bertolds ar citiem ordeņa bruņiniekiem vēlāk apmeties vendu pilskalnā Cēsīs, kur uzcēlis jauno mūra pili, kas Novgorodas hronikā 1218. gadā tika dēvēta viņa vārdā par Pertujevu .
Xkcd

xkcd, reizēm tiek apzīmēts arī kā XKCD, ir interneta komikss angļu valodā, ko radījis Rendels Manro. Komiksa sauklis sevi apraksta kā "interneta komikss par romantiku, sarkasmu, matemātiku un valodu". Manro komiksa vietnē uzsver, ka komiksa nosaukums nav akronīms, bet "vārds bez fonētiskas izrunas".
Komiksa tematika mainās no viedokļiem par dzīvi un mīlestību līdz matemātiskiem un zinātniskiem jokiem. Daļa komiksu satur vienkāršu humoru vai atsauces uz popkultūru. Komiksā parādās vienkāršoti cilvēku tēlu zīmējumi, reizēm arī ainavas, tādi sarežģīti matemātiskie modeļi kā fraktāļi (piemēram, komiksā nr. 17 What If parādās Apollona tīkls), sarežģīti grafiki un diagrammas vai citu karikatūristu stila imitācija ("Parodiju nedēļas" laikā).
xkcd ir pieejams saskaņā ar Creative Commons Attribution-NonCommercial 2.5 licenci. Jauni komiksi parādās trīs reizes nedēļā — pirmdienās, trešdienās un piektdienās —, lai arī reizēm tas ir noticis katru darba dienu.
Kopš 2012. gada jūlija pastāv atsevišķs projekts xkcd What-If, kurā tiek atbildēts uz neparastiem lietotāju iesniegtiem jautājumiem vienkāršā, bet zinātniski pamatotā veidā. What If? tiek publicēts rakstu, nevis komiksu formātā.

Grāmatas

2009. gada septembrī Manro izdeva grāmatu xkcd: volume 0, kurā bija iekļauta xkcd komiksu izlase. Grāmatu publicēja izdevniecība breadpig, saskaņā ar Creative Commons CC BY-NC 3.0 licenci, visu izdevēja peļņu ziedojot organizācijai Room to Read, kas atbalsta lasītprasmes un izglītības programmas jaunattīstības valstīs. Sešu mēnešu laikā grāmatu pārdeva vairāk kā 25 000 eksemplāros. Grāmatas turnejā Ņujorkā un Silīcija ielejā savāca vēl 32 000 ASV dolāru Room to Read, kas tika izmantoti skolas celtniecībai Salavanas provincē, Laosā.
2012. gada oktobrī xkcd: volume 0 tika iekļauts Humble Bundle e-grāmatu kolekcijā. Tā bija pieejama lejupielādei tikai tiem, kas ziedoja virs citu e-grāmatu vidējā apjoma. Grāmata tika izdota bez DRM aizsardzības divos atšķirīgas kvalitātes PDF failos.
2014. gada 12. martā Rendals Manro paziņoja par grāmatas What If?: Serious Scientific Answers to Absurd Hypothetical Questions izdošanu. Tā tika izdota 2. septembrī. Grāmatā publicēti vairāk materiālu un rakstu kā What-If projektā tīmekļa vietnē.
Līnijsekotājs

Dzinējs

Dzinējs nodrošina robota kustību. Ir svarīgi, lai dzinēji būtu jaudīgi, taču tiem jābūt kompaktiem un viegliem. Saķeri ar zemi nodrošina riteņi. Riteņi robotam var būt jebkādi — sākot ar plastmasas rotaļu ritenīšiem, beidzot ar virpotiem metāla riteņiem ar gumijas riepām.

Elektroniskā shēma

Elektroniskā shēma ir robota smadzenes. Shēma apstrādā datus no sensoriem un dod signālu dzinējam. Shēma var būt analoga un vienkārša, bet ir iespējams izveidot daudz sarežģītāku shēmu, ko ir iespējams programmēt. Viss ir atkarīgs no paša zināšanām.
Antarktikas tūrisma operatoru starptautiskā asociācija

Antarktikas tūrisma operatoru starptautiskā asociācija (IAATO — no angļu: International Association of Antarctic Tour Operators) ir starptautiska asociācija, kas apvieno Antarktikā tūrisma pakalpojumus sniedzošās kompānijas. Dibināta 1991. gadā, kad tajā ietilpa 7 kompānijas. 2011./2012. gada sezonā asociācijā ietilpst vairāk kā 100 kompānijas no Argentīnas, Apvienotās Karalistes, ASV, Austrālijas, Beļģijas, Čīles, Dienvidāfrikas, Francijas, Itālijas, Japānas, Jaunzēlandes, Kanādas, Krievijas, Ķīnas, Nīderlandes, Norvēģijas, Šveices, Vācijas, Zviedrijas un Folklenda Salām. Organizācija apvieno vairāk par 95% no reģionā praktizējošajām tūrisma kompānijām. Asociācijas galvenais uzdevums ir "pārstāvēt, propagandēt un praktizēt drošu un pret vidi atbildīgu privāto tūrismu Antarktikā".
Odekolons

Odekolons (franču: eau de Cologne; vācu: Kölnisch Wasser — burtiski Ķelnes ūdens) ir smaržīgs, ēterisks eļļu šķīdums spirtā, kuru izmanto ādas dezinficēšanai un aromatizēšanai.
Pirmo reizi kā parfimērijas izstrādājums odekolons parādījās 1725. gadā. Pirmā odekolona pamatā bija citrusaugu eļļa. Odekolona ražošanai vispirms izveido noteiktu ēterisko eļļu, smaržvielu un citu vielu maisījumu (kompozīciju), kuram pievieno ūdeni un etilspirtu (70-90%). Šis maisījums ir jānostāvina un pēc tam jāfiltrē. Pēc tam to iepilda slēgtos flakonos. Atšķirībā no smaržām odekolonā ir mazāk smaržvielu (2-8%).
Palestīnas autonomija

Ekonomika

Palestīnas ekonomika lielā mērā ir atkarīga no ārzemēs dzīvojošo iedzīvotāju investīcijām un atbalsta, 2014. gadā šie emigrantu naudas pārvedumi veidoja 17,1% no IKP.
Deivids Frīdgūds

Biogrāfija

No 1960. gadu vidus līdz 1970. gadu vidum bijis viens no Dienvidāfrikas labākajiem šahistiem. Trīs reizes uzvarējis Dienvidāfrikas šaha čempionātos (1967, 1971, 1973). 1972. gadā Itālijā piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas zonas turnīrā, kurā dalījis 7.-10. vietu. Pārstāvējis Dienvidāfrikas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 4 reizes (1964, 1968-1970, 1974). 1964. gadā individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta medaļu.
1970. gadu vidū pārcēlies uz dzīvi Lielbritānijā un kopš 1977. gada pārstāvējis šo valsti šaha turnīros. Lielbritānijas izlases sastāvā piedalījies Pasaules čempionātos šaha kompozīciju risināšanā, kuros komandu vērtējumā izcīnījis 3 zelta medaļas (1986, 1990, 2007). 1988. gadā FIDE Frīdgūdam piešķīrusi starptautiskā meistara nosaukumu šaha kompozīciju risināšanā.
Ahmeds III

Biogrāfija

Ahmeds III uzturēja labas attiecības ar Franicju, kurām pastāvīgi traucēja Krievijas impērija. Pēc Zviedrijas sakāves Poltavas kaujā pret Pēteri I (1709), Ahmeds III deva patvērumu karalim Kārlim XII (1672—1725). Kārlis XII pierunāja Ahmedu III uzsākt karu pret Krieviju un Krievu-turku karā (1710-1711) Baltadži Mehmeta pašā vadībā osmaņi uzvarēja un atguva Azovu un piespieda krievus nojaukt Taganrogas un citus cietokšņus, kā arī vairs neiejaukties Polijas-Lietuvas lietās.
Uzvara karā pret krieviem bija vēsturē vienīgais gadījums, kad osmaņi bija tik tuvu, lai pilnībā salauztu savu ziemeļu kaimiņu, kura spēkus 1711. gadā pilnībā iznīcināja lielvezīrs Baltadži Mehmets pašā pie Prutas upes. Osmaņu turpmākai virzībai uz Maskavu vairs nebija ievērojamu šķēršļu, ja vien sultāns būtu izlēmis turpināt karagājienu.
Karadarbību pārtrauca pēkšņā ziņa, kas sasniedza Konstantinopoli. Osmaņu impērijā bija iebrukuši safavīdi, izraisot paniku un tādēļ sultāns bija spiests novērst uzmanību no Krievijas.
Lielu nepatiku pret sultānu izraisīja viņa pārāk greznais dzīvesveids, kuru atdarināja arī citas augstākās amatpersonas un tādēļ 1730. gada 20. septembrī pret sultānu sacēlās jeničeri un sultāns bija spiests atteikties no troņa.
Ahmeds pats izvēlējās uz troni izvirzīt savu brāļadēlu Mahmudu I (1730-1754), kurš kļuva par jauno sultānu, bet pats atgriezās uz dzīvi harēmā un pēc sešiem gadiem mira.

Ahmeda III laiku iezīmes

Neskatoties uz turku zaudējumiem Lielajā turku karā, Ahmeda III 27 gadus ilgais valdīšanas laiks nav uzskatāms par neveiksmīgu. Viņš bija atguvis impērijai Azovu un Moreju, kā arī iekarojis daļu no Persijas.
Ahmeda III valdīšanas beigās valsts finanses bija plaukstošā stāvoklī, kas bija panākts bez nodokļu ievērojamas paaugstināšanas. Sultāns bija liels literatūras un mākslas atbalstītājs un viņa laikā Konstantinopolē tika ieviesta pirmā grāmatu spiestuve arābu un turku valodā (līdz 1729. gadam spiestuves darbojās tikai grieķu valodā).
Nekustīgs ceļa krustojums

Taisnleņķa nekustīgs ceļa krustojums

Taisna leņķa nekustīgs krustojums var krustot viena platuma vai atšķirīga platuma sliežu ceļus. Taisnleņķa krustojums sastāv no 4 krusteņiem, 4 pretsliedēm, no 1 pa iekšējo kontūru noslēgtas pretsliedes un mazākām detaļām. Taisnleņķa krustojumos sliežu pārtraukuma dēļ var notikt spēcīgs sitiens pa serdi vai pretsliedi. Lai to novērstu reni pielāgo riteņa uzmalas formai, lai uzmala pa to varētu brīvi ripot. Ieejas šādās renēs veido lēzenas, aptuveni 1 mm/m.

Slīpleņķa nekustīgs ceļa krustojums

Slīpleņķa nekustīgs ceļa krustojums pēc konstrukcijas atgādina krustpārmiju pārvedu, ja tai nebūtu asmeņu. Slīpleņķa krustojuma darba šķautnes tāpat zīmē rombu. Nekustīgu ceļa krustojumu var iebūvēt kā šķērsā ceļu pārejā, tā atklātā vietā. Nekustīgs ceļa krustojums sastāv no 2 smailo krusteņu komplektiem un 2 strupo krusteņu komplektiem romba mazo diagonāļu virsotnēs. Atšķirībā no pārmiju pārvedām, kurām krusteņu marku pieraksta ar 1/n, nekustīgajam to pieraksta kā 2/n, kas izriet no to pielietojuma šķērsās ceļu pārejās, padarot smailā krusteņa marku krustojumam 2x stāvāku par to krusteņu marku, no kādām pārmiju pārvedām ceļš uz slīpleņķa krustojumu ved. Bez standarta krusteņa markas 2/n, par standartu tāpat ir pieņemts leņķis grādos: 75, 60, 30. Līklīnijas slīpleņku nekustīgos krustojumus izgatavo pēc speciāliem projektiem, ņemot vērā konkrētos vietējos apstākļus, kad taisnos slīpleņķa krustojumus nav iespējams izmantot. Krusteņi kā smailie tā strupie var būt ar kustīgām un nekustīgām serdēm.
77. Kinoakadēmijas balva

Galvenās balvas

Uzvarētājs atzīmēts ar treknrakstā.
Agris Saviels

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Saviels uzsāka 1995.—96. gada sezonā, kad pievienojās Latvijas hokeja līgas klubam Rīgas "Lido Nafta", tās sastāvā aizvadot nākamās trīs sezonas.
1998. gada vasarā Saviels pārcēlās uz Ziemeļameriku, no 1999. līdz 2002. gadam spēlējot Ontārio hokeja līgas klubā Ovensaundas "Attack", taču tad trīs sezonas aizvadot Amerikas hokeja līgas kluba Hēršijas "Bears".
2005. gada vasarā Saviels atgriezās Eiropā, pievienojoties Baltkrievijas Ekstralīgā spēlējošajai HK Rīga 2000, taču sezonas otro pusi aizvadot Krievijas Augstākās līgas klubam Ņižņijnovgorodas "Torpedo".
Arī turpmākajās sezonas Saviels spēlēja dažādos Eiropas hokeja klubos, 2008.—09. gada sezonā aizvadot arī divas spēles KHL klubā Rīgas "Dinamo". 2014. gadā pievienojās HK Mogo rindām, tās sastāvā turpmākajos gados kļūstot par divkārtēju Latvijas čempionu.
Latvijas izlasē debitējis 2000. gada 12. aprīlī pret Krievijas hokeja valstsvienību. Kopā ar Latvijas hokeja valstsvienību ir piedalījies piecos Pasaules čempionātos, kā arī 2006. gada Turīnas ziemas olimpiskajās spēlēs.
Audi 80/90/4000

B1 (1972—1978)

1973.gada Eiropā šo modeli sāka ražot kā Audi 80, bet Amerikas Savienotajās Valstīs kā Audi Fox. Bija pieejama 2-durvju kupejas, 4-durvju sedana vai 5-durvju universāla versijas. Šis Audi modelis sastādīja konkurenci gan Opel Ascona, gan Ford Taunus.
Audi Fox tika uzstādīts 1.5 l benzīna motors, kas attīstīja 75 Zs jaudu. Fox tika aprīkots ar 4-pakāpju manuālo ātrumkārbu.
Apvienotajā Karalistē pieejamā Audi 80 5-durvju universāla modifikācija bija Volkswagen Passat, kam priekšgals tika uzstādīts no Audi 80

B2 (1978—1986)

Eiropā Audi 80 otro paaudzi sāka ražot 1978. gadā ar tādu pašu nosaukumu - Audi 80. ASV otrās paaudzes Audi 80 sāka pārdot tikai 1979. gadā, tur šī modeļa nosaukums bija Audi 4000. Šīs paaudzes Audi 80 bija pieejams tikai 4-durvju sedana un 2-durvju kupejas izpildījumos.
Dzinēju paleti sastādīja 75 Zs spēcīgs turbo dīzelis, 115 Zs spēcīgs 2.0 l benzīna dzinējs un 136 Zs spēcīgs 2.3 l bezīna dzinējs.
1986. gada beigās - 1987. gada sākumā uz Audi 80 B2 bāzes sāka ražot Audi Coupe. Šo Audi Coupe modeli ražoja līdz pat 1989. gadam.
Mein Teil

Videoklips

Videoklipa pamatā ir stāsts par Arvīnu Maivesu — cilvēkēdāju, kurš savus upurus meklēja internetā.
Klipa filmēšana norisinājās 2. un 3. jūnijā Berlīnē. Pirmajā dienā filmēja paviljonos, kur katrs grupas dalībnieks darīja kameras priekšā, to ko uzskatīja par visatbilstošāko šai dziesmai. Otrajā dienā filmēšana notika pilsētā, kur filmēja kā bundzinieks ved pie siksniņas pārējos grupas dalībniekus. Klipa režisors ir Zorans Bihačs (Zoran Bihac), kurš ir arī klipa "Links 2 3 4" režisors.
Ir divas videoklipa versijas — ar cenzūru un bez. Cenzētajā versijā nav iekļauts skats ar eņģeļa minetu.

Nominācijas

Dziesma, 2005. gadā, tika nominēta Grammy balvai kategorijā "Labākais smagā metāla izpildījums".
Veltas Līnes lomas

Šajā sarakstā hronoloģiskā secībā uzskaitītas latviešu aktrises Veltas Līnes lomas teātrī un kino.