google/wiki40b huggingface dataset:
Parapsiholoģija

Parapsiholoģija (grieķu: para - blakus) ir disciplīna, kurā, izmantojot zinātniskas metodes, tiek apkopota, sistematizēta un analizēta informācija par paranormālām parādībām, piemēram, par psihokinēzi, gaišredzību, telepātiju, reinkarnāciju, saskarsmi ar mājdzīvniekiem (piemēram, Rūperts Šeldreiks) un citām lietām. Šādi pētījumi tiek veikti privātās laboratorijās, lai gan ir arī dažas universitātes, kas ar to nodarbojušās, bet to skaits samazinās. Vairums zinātnieku parapsiholoģiju uzskata par pseidozinātni.

Kontraversija

Ap 1889. gadu vācu filozofs Makss Dessoā (Max Dessoir) ieviesa jēdzienu - parapsiholoģija un kopš tā laika pētīt paranormālās parādības ir bijusi zinātniekiem un akadēmiķiem strīdīga nodarbība. Ir zinātnieki, kas lietojot zinātniskas metodes pierādījuši vairāku parapsiholoģisko parādību neapšaubāmo eksistenci. Citi ar zinātniskām metodēm pierāda to pašu dabas fenomenu neeksistenci un apraksta pētnieku kompetenci un motivāciju.
Vairāki fiziķi, kā piemēram, Nobela prēmijas laureāts Braiens Džosefsons (Brian Josephson), kritizē "dogmatiskos" akadēmiķus par nespēju domāt un spriest par lietām ārpus viņu pieņemtās izpētes un doktrīnas robežām.
Savukārt zinātniskie skeptiķi kritizē parapsiholoģiju kā pretrunīgu labi pamatotiem zinātnes principiem. Piemēram bijušais iluzionists Džeimss Randi ir demonstrējis, ka burvju triki var simulēt vai atkārtot dažādas par parapsiholoģiskām uzskatītas parādības.
Allažu draudzes novads

Allažu draudzes novads (vācu: Kirchspiel Allasch) bija viens no 25 Vidzemes guberņas Rīgas apriņķa draudzes novadiem.
Šliselburga

Vēsture

1323. gadā Novgorodas kņazs uz Orešekas salas nodibināja koka cietoksni, kuru salas vārdā dēvēja par Orešeku. No 1613. līdz 1702. gadam, kad pilsēta piederēja Zviedrijai, tās nosaukums bija Nēteburga (Nöteborg). Atkarojis to no zviedriem, Pēteris I pilsētu nosauca par Šliselburgu (no vācu, "Atslēgas pilsēta"), jo tā bija stratēģiska vieta visa reģiona ieņemšanai.
Cietoksnis ilgi kalpojis kā cietums, bet 20. gadsimta 20./30. gados kā bakterioloģisko ieroču izstrādes vieta.
Pati pilsēta veidojusies kā apmetne pie cietokšņa. Pētera I laikā tika izrakts Lādogas kanāls, kura galapunkts atrodas pie Šliselburgas. Pilsētas tiesības no 1780. gada. Otra pasaules kara laikā Šliselburgu ieņēma vācu karaspēks, tomēr cietoksnis palika Sarkanas armijas rokās. 1943. gada janvārī, Sarkanajai armijai ieņemot Šliselburgu, tika pārrauta Ļeņingradas blokāde. No 1944. pilsētas nosaukums bija Petrokreposta (krievu: Петрокрепость). 1992. gadā tika atgūts vēsturiskais nosaukums.

Ekonomika

Pilsētā atrodas 1913. gadā dibinātā "Ņevas kuģu būves un remonta rūpnīca" (Невский судостроительно-судоремонтный завод).

Cilvēki

Šliselburgas cietoksnī dažādos laikos bijušas ieslodzītas daudzas pazīstamas personas, to starpā Mihails Bakuņins, Ernsts Johans Bīrons, Vera Fignere (Вера Фигнер), Ivans VI (šeit nogalināts), Vilhelms Kihelbekers (Вильгельм Кюхельбекер), Jevdokija Lopuhina, šeihs Mansūrs (Шейх Мансур), Nikolajs Novikovs, Sergo Ordžonikidze, Aleksandrs Uļjanovs (Ļeņina brālis, šeit sodīts ar nāvi).
Jaungulbenes luterāņu baznīca

Vēsture

Baznīcu cēlis Jaungulbenes muižas īpašnieks Pauls fon Tranzē-Rozeneks 1892.—1893. gadā. 1904. gadā viņš to lika pārbūvēt kā laukakmeņu kapelu savas mirušās sievas Adas piemiņai. Pēc Pirmā pasaules kara ēka netika izmantota, 1936. gadā izveidoja Jaungulbenes luterāņu draudzi, atdalot to no Gulbenes (Vecgulbenes) draudzes. 
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1990. gadā Jaungulbenes baznīcu atjaunoja un septiņus gadus tajā kalpoja mācītājs H. Grigols. 1999. gadā par draudzes un ziedotāju līdzekļiem tika iekārtotas Elgas Grīnvaldes vitrāžas.
Jaungulbenes evaņģēliski luterisko draudzi 2009. gada nogalē likvidēja, baznīcā reizēm notur dievkalpojumus Gulbenes Evaņģēliski luteriskās baznīcas mācītājs.
1988. gada ziemas olimpiskās spēles

Spēļu rīkošanas vietas izvēle

Kalgari par 15. ziemas olimpisko spēļu mājvietu tika izvēlēta 1981. gada 30. septembrī Starptautiskās Olimpiskās komitejas sesijas laikā. Cīņā par spēļu rīkošanu Kalgari apsteidza Kortīnu d'Ampeco (Itālija) un Falunu (Zviedrija).

Latvija olimpiskajās spēlēs

Pēdējās ziemas olimpiskās spēles pirms PSRS sabrukuma un Latvijas kā neatkarīgas valsts atgriešanās olimpiskajā apritē Latvijas PSR sportistiem bija medaļām bagātākās. Tāpat kā Sarajevas olimpiādē arī Kalgari piedalījās 11 Latvijas sportisti. No PSRS bobsleja izlases 12 dalībniekiem 10 bija latvieši un Kalgari bobsleja trasē tie ieguva zelta un bronzas medaļas. Zelta medaļu divniekos Jānis Ķipurs ieguva kopā ar stūmēju no Krievijas PFSR Vladimiru Kozlovu, bet bronzas četrinieku iestūma arī Guntis Osis un Juris Tone. Zelta medaļu no Kalgari mājup atveda arī PSRS hokeja izlases rezerves vārtsargs Vitālijs Samoilovs, kurš visu olimpisko turnīru bija rezervists un laukumā neizgāja.
Andrea de Čezariss

Formula 1 karjera

Andrea de Čezariss debitēja Formula 1 pasaules čempionātā 1980. gadā Alfa Romeo komandas sastāvā pēdējās divās sezonas sacīkstēs, abās no tām izstājoties. 1981. gadā viņš pārstāvēja McLaren vienību, daļēji pateicoties viņa sakariem ar komandas sponsoru Marlboro. Viņš sezonā izcīnīja vienu punktu un nākamās divas sezonas pavadīja Alfa Romeo. Šajā laikā de Čezariss trīs reizes finišēja labāko trijniekā. 1984. gadā itāliešu pilots sāka sadarbību ar Ligier komandu, no kuras viņš tika atlaists piecas sacīkstes pirms 1985. gada sezonas beigām. 1986. gadā viņš pārstāvēja Minardi, finišējot tikai vienā sacīkstē.
1987. gadā de Čezariss pārstāvēja Brabham komandu. Vienīgajā sacīkstē, kur viņam izdevās sasniegt finišu (Beļģijas Grand Prix, viņš izcīnīja trešo vietu. 1988. gadā Brabham nepiedalījās, tādēļ pilots pārstāvēja Rial komandu. Viņa sezonas labākais sasniegums bija 4. vieta. Nākamos divus gadus de Čezariss pavadīja Scuderia Italia vienībā, ar kuru viņam izdevās pēdējo reizi savā karjerā finišēt labāko trijniekā. 1991. gadā de Čezariss pārstāvēja jaunizveidoto Jordan komandu. Nākamās divas sezonas viņš pārstāvēja Tyrrell. 1994. gadā de Čezariss aizvadīja savas pēdējās sacensības, vispirms divas sacīkstes aizvietojot diskvalificēto Ediju Ērvinu Jordan vienībā, bet pēc tam deviņas sacīkstes aizvietojot savainoto Kārli Vendlingeru Sauber komandā.

Nāve

Andrea de Čezariss gāja bojā motocikla avārijā 2014. gada 5. oktobrī Romā.
Lielā zīlīte

Izskats un īpašības

Lielā zīlīte ir salīdzinoši liela zīlīte (lielākā no visām Latvijā sastopamajām zīlīšu sugām). Ķermeņa garums ir 14 cm, spārnu izplētums 22—25 cm, svars 16—25 g. Tai ir melna galva un balti vaigi, krūtis un vēders dzeltens, pār kuru stiepjas melna svītra. Tēviņiem svītra virzienā uz asti kļūst platāka, mātītēm šaurāka vai pat izzūd. Mugura lielajai zīlītei ir olīvzaļa, spārni tēraudzili, tumši, ar baltu šķērssvītru. Arī aste tai ir tēraudzila. Jaunie putni ir bālāki, ne tik koši.

Uzvedība

Ligzdošanas laikā lielā zīlīte ir ļoti agresīva, tā spēj nogalināt citus sīkus putniņus, izcīnot un aizstāvot sev tīkamu ligzdošanas vietu. Zīlīšu ligzdiņās ir vairākkārt redzēti noknābti mušķērāji. Lai arī abiem auguma starpība nav liela, zīlīte ir nedaudz druknāka un dūšīgāka. Tā kā beigto putnu no būrīša nevar izvilkt, tas tiek izmantots kā ligzdas būvmateriāls. 
Ārpus ligzdošanas laika zīlītes ir sabiedriskas un uzturas grupās, kurās ir ap 15—20 putnu. Šādā barā var būt arī citu sugu putniņi, piemēram, mizložņas un citu sugu zīlītes. Lielās zīlītes bieži ziņo citiem putniem par plēsīgo putnu parādīšanos. Tās mēdz sanākt kopā, lai plēsēju kopīgiem spēkiem padzītu. Lielās zīlītes ir ļoti kustīgi putniņi unto lidojums ir spurdzošs. Meklējot barībutās veikli pārvietojaspa koku un krūmu zariem. 
Ziemā naktsguļai zīlītes izvēlas pēc iespējas siltākas vietas - būrīšus, koku dobumus, pat skursteņus un māju pieliekamos, ja izdodas tādos iekļūt. Siltākā laikā zīlītes nakšņo koku zaros, taču labāk jūtas slēgtās slēptuvēs.

Barošanās

Lielā zīlīte pamatā barojas ar kukaiņiem un to kāpuriem, bet ziemā tā barojas arī ar eļļainām sēkliņām un ogām. Ziemas laikā, lai izdzīvotu, tā kļūst samērā plēsīga un agresīva pret citiem nelieliem putniņiem un spēj tos (piemēram, zeltgalvīšus) noknābt, lai ar tiem barotos. Lai arī ne bieži, tomēr ik pa laikam var novērot, ka lielās zīlītes bargās ziemās noknābā arī aizmigušus sikspārņus. Tā neatsakās arī no maitas un kopā ar kraukļiem barojas no kritušiem dzīvniekiem.

Ligzdošana

Lielā zīlīte ligzdo koku dobumos, putnu būrīšos un citās apslēptās vietās, piemēram, žogu metāla stabos vai pastkastītēs. Ligzda lielajai zīlītei veidota no dzīvnieku vilnas, sausas zāles un sūnām. Olas Latvijā tā sāk dēt aprīļa beigās vai maija sākumā. Dējumā ir 5—13 gaiši rožainas vai baltas olas, kas klātas  ar sīkiem sarkanbrūniem plankumiņiem. Olas lielā zīlīte apsedz ar sūnām, padarot tās neredzamas citiem putniem. Sezonā parasti ir divi perējumi. Otrajā perējumā ir mazāk olu nekā pirmajā. Pirmā perējuma mazuļi ligzdu atstāj maija beigās vai jūnija sākumā, otrā perējuma – jūlija otrajā pusē un augustā.
Zīlīšu galvenie ienaidnieki ir apodziņš, zvirbuļvanags, vistu vanags un cauna.
Zaļie krupji

Sistemātikas izmaiņas

Nesenā pagātnē visas zaļo krupju sugas tika sistematizētas krupju ģintī (Bufo). Pirms zaļo krupju ģints izveidošanas šīs sugas īsu brīdi tika sistematizētas ģintī — Pseudepidalea kopā ar smilšu krupi (Epidalea calamita). Mūsdienās saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem smilšu krupis tiek sistematizēts atsevišķā monotipiskā smilšu krupju ģintī. Toties nosaukumu Pseudepidalea vairs nelieto, tā kā taksonomijā priekšroka vienmēr ir vecākajam nosaukumam — šajā gadījumā Bufotes, kurš 1814. gadā tika izmantots kā atbilstošās grupas apakšģints nosaukums.
XIX Vispārējie latviešu Dziesmu un Deju svētki

Padomju Latvijas (X) Dziesmu un (IX) Deju svētki, veltīti 40. gadadienai kopš padomju tautas uzvaras Lielajā Tēvijas karā un 45. gadskārtai kopš padomju varas atjaunošanas Latvijā jeb XIX Vispārējie latviešu Dziesmu svētki notika 1985. gada 15. -21. jūlijā Rīgas Mežaparka Lielajā estrādē. Vienlaicīgi „Daugavas” stadionā notika Deju svētki.
Svētkus rīkoja Centrālā republikāniskā Dziesmu svētku komisija. Kopkorī bija 16 850 dziedātāji. Svētkos piedalījās arī apvienotais pūtēju orķestris, profesionālie mūziķi, kokļu ansambļi, etnogrāfiskie ansambļi un lauku kapelas, ārzemju vieskolektīvi. Deju svētkos piedalījās ap 6400 dejotāju. 
Virsdiriģenti bija Imants Cepītis, Ausma Derkēvica, Jānis Dūmiņš, Daumants Gailis, Gido Kokars, Imants Kokars, Pauls Kvelde, Ilgvars Matrozis, Edgars Račevskis. 
Deju virsvadītāji: Marga Apsīte, Aija Baumane, Aleksandrs Lembergs, Vilis Ozols, Ingrīda Saulīte, Alfrēds Spura, Harijs Sūna, Baiba Šteina, Uldis Šteins, Osvalds Štrauss, Uldis Žagata.

Norise

Kopkoris uzstājās divos koncertos.  Koncerta vidū negaidīti uz skatuves starp kopkora dziedātājiem iznāca Padomju armijas uniformās tērpti karavīri un piedalījās padomju dziesmu izpildīšanā krievu valodā.
Divas dienas pirms koncerta no virsdiriģentu saraksta bija izsvītrots Haralds Mednis un viņa diriģētā Jāzepa Vītola ”Gaismas pils”, tomēr kopkoris kopā ar skatītājiem svētku noslēguma ceremonijas laikā viņu izsauca diriģēt "Gaismas pili".
"Melno spēka" salūts 1968. gada vasaras olimpiskajās spēlēs

"Melno spēka" salūts 1968. gada vasaras olimpiskajās spēlēs bija divu amerikāņu vieglatlētu Tomija Smita un Džona Karlosa veikts protests ar augšā paceltu melnā cimdā ietērptu dūri pret rasismu 200 m apbalvošanas ceremonijas laikā Mehiko Olimpiskajā stadionā ASV himnas skanēšanas laikā. Tāpat protestā piedalījās austrālietis Pīters Normens, kas nebija ne melnādainais, ne amerikānis, ar sporta tērpam pieliktu olimpiskā cilvēktiesību projekta nozīmīti (šādas nozīmītes bija piespraustas arī pārējiem šīs disciplīnas medaļniekiem), tādējādi viņš izrādīja atbalstu amerikāņu sportistiem. Šis notikums bija viens no atklātākajiem politiskajiem paziņojumiem mūsdienu Olimpisko spēļu vēsturē. Pēc tam abi amerikāņi tika izraidīti no olimpiskajām spēlēm, viņiem tika aizliegta dalība olimpiskajās spēlēs arī nākotnē.
Vikipēdija krievu valodā

Vikipēdija krievu valodā (krievu: Русская Википедия) ir bezmaksas tīmekļa enciklopēdijas Vikipēdijas krievu valodas versija. Tā tika izveidota 2001. gada 20. maijā, pirmais labojums tajā tika veikts četras dienas vēlāk. 2013. gada decembrī rakstu skaits tajā pārsniedza 1,075 miljonus, pēc rakstu skaita tā ir viena no desmit lielākajām vikipēdijām.
2012. gada 10. jūnijā, protestējot pret interneta cenzūru Krievijā, Vikipēdija krievu valodā uz vienu dienu pārtrauca darbību.
Brazīlijas administratīvais iedalījums

Brazīlijas administratīvo iedalījumu veido 26 štati un viens federālais distrikts. Štatus sīkāk iedala 137 mezoreģionos. Mezoreģioni iedalās 558 mikroreģionos, kas vēl sīkāk iedalās 5570 municipalitātēs. Visi štati veido 5 lielāku reģionus, kuriem nav pašiem sava pārvalde. No štatiem pēc platības lielākais ir Amazonasa (1 570 745 km²), bet mazākais Seržipi (21 910 km²). Savukārt pēc iedzīvotāju skaita visvairāk apdzīvotais štats ir Sanpaulu (44 035 304 iedzīvotāji), bet vismazāk iedzīvotāju ir Roraimas štatā (496 936 iedzīvotāji).
Brūklene

Lietojums

Nogatavojušās ogas ievāc un vai nu ēd svaigas vai no tām gatavo ievārījumu. Brūklenes pievieno arī citu augļu ievārījumiem kā konservantu.
Brūklenes drogas uzlējumu un novārījumu lieto caurejas, reimatisma, podagras ārstēšanai un kā diurētisku līdzekli nierakmeņu ārstēšanai. Tautas medicīnā brūklenes lapas lieto diabēta ārstēšanai. Tibetas tautas medicīnā brūklenes lapu novārījumu lieto gastrītu ārstēšanai.
Zigfrīds Markuss

Biogrāfija

Zigfrīds Markuss piedzima 1831. gadā ebreju ģimenē, kas dzīvoja Malhīnē, Mēklenburgas-Šverīnes lielhercogistē. 12 gadu vecumā sāka strādāt par mehāniķa mācekli. 17 gadu vecumā iestājās darbā uzņēmumā Siemens und Halske, kas ražoja telegrāfa līnijas. 1852. gadā pārcēlās uz Vīni, kur strādāja Medicīnas skolas Fizikālajā institūtā sākumā par tehniķi, bet vēlāk par fiziologa un profesora Kārļa Ludviga asistentu. 1860. gadā Markuss atvēra pats savu darbnīcu, kurā gatavoja mehāniskas un elektriskas ierīces. Starp viņa izgudrojumiem bija telegrāfa releju sistēmas uzlabošana, aizdedzes ierīces, spridzināšanas ierīce, kā arī ar benzīnu darbināmi automobiļi.

Sasniegumu noliegšana

Protestējot pret tuvojošos antisemītismu, 1937. gadā Austrijas kustība pret rasu naidu izdeva pastmarku kolekcija par godu ievērojamiem ebrejiem. Zigfrīds Markuss tika minēts kā izgudrotājs, kas radījis ar benzīnu darbināmus automobiļus. Bet 1938. gadā Austrijā norisinājās Anšluss. Nākot pie varas nacistiskajam režīmam, ebreju sasniegumi vairs netika atzīti. Otrā pasaules kara laikā pēc Vācijas propagandas ministrijas rīkojuma no vācu enciklopēdijām tika izņemtas norādes par Markusu kā automobiļa izgudrotāju. Viņa vietā par automobiļu izgudrotājiem tika pasludināti Gotlībs Daimlers un Kārlis Bencs. Tika likvidēti pierādījumi, kas varētu liecināt par labu Markusam.
Pašlaik Austrijā pieņemts uzskatīt, ka pirmais Markusa automobilis, kas varēja braukt, ticis radīts tikai 1880. gados. Tomēr ir saglabājušās arī norādes par braukt spējīgu Markusa automobili jau pirms 1870. gada. Encyclopædia Britannica ir norāde uz pirmo Markusa radīto automobili 1864. gadā, kuram nākamais sekojis pēc 10 gadiem.
Latviska virtuve

Tapšana

Albumā apkopotas tābrīža jaunākās Jura Kulakova dziesmas. 1991. gadā albums tika pavairots kasetēs, kuras tika tirgotas "Pērkona" koncertos Francijā. Albumā iekļautas labi zināmas dziesmas "Kamēr es tevi mīlēju" (6. vieta 1990. gada "Mikrofona" rokaptaujā), "Saldie sapņi" (15. vieta 1990. gada "Mikrofona" rokaptaujā) un "Krāsaini tērpi, puķes un lūpas" (9. vieta 1991. gada "Mikrofona" rokaptaujā). 2002. gadā albums iekļauts izdevumā "Dziesmu izlase #3: 1990—1991", kas izdots kasetes un diska formātā.
Džāsims Alvāns

Dzīve

Dzimis beduīnu ģimenē. Pēc mācībām Homsas Militārajā Akadēmijā, 1946. gadā sāk dienestu Sīrijas armijā. Adiba Šišakli diktatūras laikā ir pasniedzējs Homsas Militārajā Akadēmijā. Pēc Apvienotās Arābu Republikas izveidošanas iecelts par Damaskas tuvumā esošās Katanas bāzes komandieri. 1961. gadā paaugstināts par pulkvežleitnantu. 1961. gada 28. septembra apvērsumā piedalās tanku vienības no Katanas bāzes, taču tas notiek bez Alvana ziņas, kurš tajā dienā atrodas komandējumā Damaskā. Vēlāk Alvans sevi vaino par apvērsuma izdošanos, jo uzskata, ka būtu varējis to novērst ja būtu bijis bāzē.
Pēc Sīrijas neatkarības atjaunošanas kopā ar citiem Nāseram uzticīgiem virsniekiem, Baas partijas atbalstītāju veidoto Militāro komiteju un politiski neatkarīgajiem virsniekiem Ziada al-Hariri vadībā iesaistās sazvērestībā pret jauno režīmu. Viņu plānotajam apvērumam jānotiek 1962. gada 2. aprīlī, taču cita armijas sazvērnieku grupa viņus apsteidz. 1962. gada 28. martā Abdelkerīms el Nehlāvī veic apvērsumu, atlaižot Sīrijas Prezidentu un valdību. 31. martā Džasima Alvana vadītie spēki Homsā veic savu sacelšanos.
1. aprīlī armijas vadība organizē visu militāro frakciju tikšanos, lai rastu kompromisu. Tiek pieņemts lēmums par civilās valdības atjaunošanu un al-Nahlavi un Alvana izsūtīšanu no valsts. Alvans nepiekrīt lēmumam, un daļa viņam uzticīgo sazvērnieku tomēr 2. aprīlī veic sacelšanos Alepo, Homsā un Deir es-Zorā. Dumpinieki paceļ AAR karogu un aicina Ēģipti tos atbalstīt militāri. Pēc sacelšanās apspiešanas Alvans tiek izraidīts uz Libānu.
Tālavas zemiene

Tālavas zemiene (Ziemeļlatvijas zemiene) ir zemiene Latvijas ziemeļaustrumos, Latvijas - Igaunijas robežas tuvumā. Tā sastāv no Burtnieka, Sedas un Trapenes līdzenuma, kā arī no Trikātas pacēluma. Īpatnējas ir drumlinu virknes Burtnieka ezera tuvumā, tās augstākā virsotne ir Zilais kalns (127 m).
Jānis Indāns

Dzīvesgājums

Dzimis 1895. gada 28. februārī Gārsenes pagasta zemnieka Jāņa Indāna ģimenē. Pēc Viļņas ķīmiski tehniskās vidusskolas beigšanas (1915) uzsāka studijas Harkovas Tehnoloģiskajā institūtā, bet 1916. gada 1. jūnijā tika iesaukts Krievijas impērijas armijā. Pēc Petrogradas tehniskās artilērijas skolas beigšanas 1916. gada oktobrī piedalījās Pirmā pasaules kara kaujās pie Ilūkstes Ziemeļrietumu frontē, tika ievainots un kontuzēts. Kara beigās krita vācu gūstā, no kura atgriezās dzimtenē 1919. gada sākumā un tika iesaukts Padomju Latvijas armijā.
1919. gada maijā dezertēja no LSPR armijas un izveidoja Augšzemes partizānu pulku, kas kopā ar Lietuvas armiju Sēlijā cīnījās pret lieliniekiem no 1919. gada 13. jūnija līdz 16. augustam. Pēc partizānu pulka pievienošanas 3. Jelgavas kājnieku pulkam kā izlūku bataljona komandieris karoja pret lieliniekiem un bermontiešiem līdz 1920. gada 10. janvārim.
Pēc brīvības cīņu beigām Indāns mācījās Aviācijas parka lidotāju skolā, Aviācijas skolā un Vecāko virsnieku kursos. Kļuva par eskadriļas komandieri Aviācijas divizionā un iestājās LU Mehānikas fakultātē. 1922. gada septembrī viņu iecēla par Aviācijas diviziona komandiera palīgu, bet 1923. gada oktobrī par aviācijas skolas priekšnieku. 1924. gadā pēc viņa ierosmes Asarē uzcēla pieminekli Augšzemes partizāniem.
1925. gada 22. jūnijā Indānu paaugstināja par pulkvežleitnantu. 1928. gada 1. martā viņš cieta lidmašīnas avārijā, bija militārais atašejs Lietuvas pagaidu galvaspilsētā Kauņā (1928—1929), vēlāk atkal atgriezās savā amatā aviācijas skolā (1929—1935). 1930. gada 18. novembrī paaugstināts par pulkvedi, pildīja civilās aviācijas inspektora pienākumus (1934—1940) un 1938. gadā kļuva par sakaru virsnieku aizsargu aviācijā. 1932. gadā pēc Indāna iniciatīvas atklāja otru piemineklis Augšzemes partizāniem Bebrenē.
Viņš bija Latvijas aizsardzības biedrības valdes loceklis un žurnāla "Aizsargs" atbildīgais redaktors.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 28. augustā pulkvedi Indānu paaugstināja ģenerāļa pakāpē un iecēla par kara aviācijas priekšnieku, bet jau 1940. gada novembrī atcēla no amata. 1941. gada 14. martā viņu apcietināja un izveda uz Maskavu. 1941. gada 18. jūlijā PSRS Augstākās tiesas kara kolēģija (ВКВС СССР) viņam piesprieda nāves sodu, ko izpildīja 1941. gada 16. oktobrī Komunarkas masu kapos Maskavas tuvumā.
WASP-18b

WASP-18b ir citplanēta, kas riņķo ap zvaigzni WASP-18, kas atrodas 99,3 pc attālumā no Zemes Fēniksa zvaigznājā. Planētas vidējais attālums no zvaigznes ir tikai 0,0204 AU (3 050 000 km) un gads uz tās ilgst tikai 23 stundas. Mazā attāluma, no centrālās zvaigznes, dēļ uz planētas ir pārāk karsts, lai tur valdītu dzīvībai komfortabli apstākļi, tāpat kā uz Zemes. Ja Zeme riņķotu pa to pašu orbītu, pa kuru riņķo WASP-18b, tad uz tās būtu 2288 °C liels karstums — šādā temperatūrā izkūst vairāki grūti kūstoši metāli.
Planēta sver 10,425 reižu vairāk par Jupiteru un tās rādiuss ir 1,165 reizes lielāks nekā Jupiteram. Lielā masa un rādiuss ir pierādījums tam, ka tā ir Jupitera tipa planēta.
Planētu atklāja 2009. gada 27.augustā.
1952. gada vasaras olimpiskās spēles

Spēļu rīkošanas vietas izvēle

Helsinki par 15. vasaras olimpisko spēļu mājvietu tika izvēlēta 1947. gada 21. jūnijā Starptautiskās Olimpiskās komitejas sesijas laikā Stokholmā, Zviedrijā. Helsinki par spēļu rīkošanas tiesībām apsteidza Čikāgu, Detroitu, Mineapolisu, Filadelfiju, Amsterdamu un Losandželosu.
1995. gada Tour de France

1995. gada Tour de France bija jau 82. Tour de France daudzdienu velobrauciens, kurš notika no 1995. gada 1. līdz 24. jūlijam. Dalībniekiem bijā jāveic 3653 kilometri. Velobraucienā piekto un pēdējo reizi uzvarēja spānis Migels Indureins. Velobraucienā piedalījās arī divi latvieši - Arvis Piziks un Kaspars Ozers. Ozers velobraucienu nepabeidza, jo izstājās jau pēc 2. posma, kurā izcīnīja augsto 14. vietu.
Lustrum

Sižets

Latvijas Republikas Ministru kabinets savulaik pieņēma lēmumu par to, ka VDK arhīvi ir jāatver 2018. gada maijā. Tie cilvēki, kuri pieredzēja šo arhīvu pārņemšanu, bijušajā Stūra mājā izveidoja arhīvu izvērtēšanas alternatīvu komisiju, strādājot kopā gan ar aculieciniekiem, gan ar bijušajiem VDK darbiniekiem, gan ar totalitārās sistēmas upuriem. Filmā tiek pastāstīts gan par valsts realizēto oficiālo pagātnes izpēti un sabiedrības interesi par pagātni, gan 90. gadu žurnālistu un vēsturnieku pētniecisko darbu.

Liecības par Latvijas neseno pagātni un VDK darba metodēm Latvijā un ārpus tās filmā sniedz Vaira Vīķe-Freiberga, Lidija Doroņina-Lasmane, Māra Zālīte, Jānis Peters, Ojārs Rubenis, Jānis Šipkēvics, Ivars Lācis, Georgs Andrejevs,  Jānis Rokpelnis, Ivars Seleckis, Aldis Ermanbriks, Dzintra Geka, Ivars Godmanis, Anatolijs Gorbunovs, Linards Muciņš, Jānis Rukšāns, Jānis Pujāts, Jurijs Taškovs, Ritvars Jansons, Uldis Briedis, Juris Viņķelis, Rolands Kalniņš, Juris Stukāns, Dainis Īvāns, bijušie VDK virsnieki un darbinieki.
"Man bija svarīgi  filmā parādīt, kā totalitārā sistēma strādāja, pakļaujot visu sabiedrību, mēģinot iznīcināt cilvēku. Mēs vēl aizvien nenotikušās lustrācijas dēļ turpinām “raganu medības”, nebūtisko izvirzot priekšplānā,  liekot ar aizdomām skatīties vienam uz  otru, bet normālu sarunu par pagātni padarot neiespējamu,” stāsta  filmas režisors Gints Grūbe.
2016. gada Tour de France

Pirmssacensību favorīti

Par galvenajiem pirmssacensību favorītiem tika uzskatīti Kriss Frūms, Nairo Kintana un Alverto Kontadors. Citu kopvērtējuma favorītu vidū tika minēti Ričijs Ports, Tibo Pino, Fabio Aru, Geraints Tomass, Vinčenco Nibali, Romēns Bardē un Tīdžejs van Garderens.
Progresīvisms

Progresīvisms ir politiska ideoloģija, kas paredz, ka attīstība zinātnē, tehnoloģijā, tautsaimniecībā un sabiedrības struktūrā ir nepieciešama cilvēku dzīves līmeņa uzlabošanai.
Progresīvisms aizsākās apgaismības kustības laikā no idejas, ka cilvēce var attīstīties no barbarisma uz civilizētāku un humānāku sabiedrību, par tās pamatu ņemot empīrismu. Tomēr laika gaidā progresīvisma nozīme ir bijusi dažāda.
Pašreizējajā Rietumu kultūras izpratnē progresīvisms radās 19. gadsimtā, industriālās revolūcijas laikā, no uzskata, ka ekonomiskā nevienlīdzība un neregulēta brīvā tirgus ekonomika traucē attīstībai. Mūsdienās to asociē ar kreisiem un centriski kreisiem uzskatiem ekonomikā un liberāliem uzskatiem sociālos jautājumos.
Luijs B. Maijers

Biogrāfija

Dzimis kā Elizejers Meirs Minskā, tomēr gandrīz tūlīt pēc Elijezera dzimšanas ģimene emigrēja uz Kanādu.
1907. gadā Maijers Masačūsetsā atvēra savu pirmo kinoteātri. 1916. gadā viņš kopā ar kompanjonu Ņujorkā nodibināja kompāniju Metro Pictures, bet 1924. gadā kļuva par kompānijas Metro-Goldwyn-Mayer vadītāju.