Eiropas Savienības valodas

Eiropas Savienības valodas ir valodas, kuras lieto Eiropas Savienības dalībvalstīs. Tās iekļauj 24 ES oficiālās valodas, kā arī daudzas citas.
Eiropas Savienībā valodu politika ir dalībvalstu kompetencē un ES nav kopējas valodu politikas. Eiropas Savienības institūcijām ir tikai atbalstoša loma valodu jomā, kas pamatojas uz funkciju decentralizācijas principu. ES loma ir dalībvalstu sadarbības veicināšanā, kā arī veicināt Eiropeisku dimensiju dalībvalstu valodu politikā. ES mudina visus savus pilsoņus uz daudzvalodību, respektīvi, lai tie bez savas dzimtās valodas pārvaldītu vēl vismaz divas valodas. Kaut arī ES ir visai niecīgi panākumi šajā jomā, jo izglītības programmu saturs arī ir katras dalībvalsts kompetencē, tomēr vesela rinda ES finansētu programmu stimulē valodu apgūšanu un lingvistisko daudzveidību.

Izņēmumi un pārejas noteikumi

Īru valoda ir Īrijas Republikas pirmā (galvenā) valsts valoda, kā arī oficiāla Ziemeļīrijas minoritātes valoda. Īru valoda ir vienīgā ES oficiālā valoda, kas nav dominējošā savā valstī. 2006. gada tautskaites dati uzrāda, ka tikai 1,66 miljoni no 4,24 miljoniem Īrijas iedzīvotāju pārvaldīja īru valodu un tikai 0,54 miljoni lieto to ikdienā. Apmēram 355 000 to pārvaldīja dzimtās valodas līmenī. Tiek lēsts, ka ap 165 000 Ziemeļīrijas iedzīvotāju kaut kādā līmenī runā īru valodā.
Kaut arī jau kopš Īrijas pievienošanās Eiropas Ekonomikas kopienai 1973. gadā ES līgumi tika izdoti un apstiprināti īru valodā, tikai 2005. gada 13. jūnijā ar ES ārlietu ministru lēmumu (Eiropas padomes 667. sanāksme Luksemburgā) paziņoja, ka īru valoda kļūst par ES 21. oficiālo valodu, bet ar zināmiem ierobežojumiem, kas nosaka, ka ne visiem dokumentiem jātiek tulkotiem īru valodā. Šis lēmums nozīmē, ka tie lēmumi, kurus apstiprina gan Eiropas Parlaments, gan Eiropas Savienības Padome, tiek tulkoti īru valodā un īru valodas tulkošana ir pieejama Eiropas parlamenta plenārsesijās un padomes sanāksmēs. Jaunais lēmums stājās spēkā 2007. gada 1. janvārī.
Tāpat Eiropas Padome bija noteikusi triju gadu pārejas periodu no 2004. gada 1. maija līdz 2007. gada 30. aprīlim, kura laikā ES institūcijām nebija pienākuma visus aktus tulkot maltiešu valodā.

Reģionālo un minoritāšu valodu statuss

Eiropas Savienības Padomes 667. padomes sanāksmē Luksemburgā 2005. gada 13. jūnijā izlēma apstiprināt ierobežotu lietošanu arī citām ES dalībvalstu oficiāli atzītajām valodām. Padome piešķīra atzīšanu "valodām, kas nav minētas Padomes regulā Nr. 1/958 un kuru statuss oficiāli ir atzīts dalībvalstu konstitūcijās visā to teritorijā vai teritorijas daļā vai kuras pēc likumiem ir atzītas par nacionālajām valodām". Šādas valodas oficiālai lietošanai jābūt apstiprinātai speciālā administratīvā kārtībā, vienojoties starp Padomi un pieprasošo dalībvalsti.

Katalāņu, galisiešu un basku valodas

Saskaņā ar Spānijas konstitūciju katalāņu, galisiešu un basku valodas ir reģionu oficiālās valodas, bet tās nav oficiālās valodas visā Spānijā.
2005. gada 16. novembrī ES Reģionu komitejas prezidents parakstīja līgumu ar Spānijas sūtni ES, kas apstiprināja šo triju Spānijas valodu lietošanu ES institūcijās.  
2006. gada 3. jūlijā Eiroparlamenta birojs apstiprināja Spānijas piedāvājumu atļaut vērsties Eiropas Parlamentā basku, katalāņu un galisiešu valodās. 
Kopš 2006. gada 30. novembra Spānijas pilsoņi var griezties pie Eiropas tiesībsarga basku, katalāņu un galisiešu valodās. Saskaņā ar līgumu tulkošanu finansē Spānijas valdība.

Velsiešu, skotu gēlu un skotu valodas

Atbildot uz rakstisko parlamentāriešu pieprasījumu, Apvienotās Karalistes Eiropas lietu ministrs 2005. gada 29. jūlijā atbildēja, ka "valdībai šobrīd nav plānu par līdzīgiem nosacījumiem Apvienotās Karalistes valodām".

Luksemburgiešu un Kipras turku valodas

Kaut arī luksemburgiešu valoda ir viena no Luksemburgas valsts valodām, tomēr tās oficiāla lietošana ES nav apstiprināta speciālā administratīvā kārtībā. Tāpat arī turku ir viena no Kipras valsts valodām, bet tās oficiāla lietošana ES nav apstiprināta.

Eiropas Savienības zīmju valodas

1988. gada 17. jūnijā Eiropas Parlaments apstiprināja rezolūciju par nacionālajām žestu valodām. Rezolūcija vēršas pie visām dalībvalstīm par to nacionālo žestu valodu oficiālu atzīšanu, lai dotu to lietotājiem lielākas lingvistiskas tiesības un aizsargātu pašas žestu valodas.
Apmēram katra tūkstošā persona kā savu galveno saziņas valodu lieto žestu valodu, bet vēl vairāk ir tādu, kas to lieto kā otro valodu. Palielinās to valstu skaits, kas savām nacionālajām žestu valodām piešķir oficiālu statusu; kā piemēram Beļģijas flāmu žestu valoda un franču žestu valoda, Apvienotās Karalistes britu žestu valoda. Ziemeļīrijā par oficiālām ir atzītas īru žestu valoda un Ziemeļīrijas žestu valoda.

Krievu valoda

Krievu valodu prot ievērojama daļa Centrālās un Austrumeiropas valstu pilsoņu. Tā ir dzimtā valoda 1,3 miljoniem Latvijas, Lietuvas un Igaunijas iedzīvotāju, kā arī no bijušās PSRS teritorijas izceļojušajai krievvalodīgo kopienai Vācijā. Krievu valoda ir astotā visvairāk lietotā valoda ES, kuru prot 7% iedzīvotāju.

Migrantu valodas

ES valstu imigrantu komūnās tiek lietotas visdažādākās pasaules valodas. Turku valoda ir dzimtā valoda 2% Beļģijas un Vācijas rietumdaļas iedzīvotājiem un 1% Nīderlandes iedzīvotājiem. Citas plaši lietotas migrantu valodas ir arābu valoda (lielākoties Francijā un Beļģijā), urdu, bengāļu valoda un hindi (Lielbritānijā). Dienvidslāvijas kara rezultātā kopā ar bēgļiem daudzās valstīs izplatījušās Balkānu valodas.
Francijā, Lielbritānijā, Spānijā un Itālijā ir plašas ķīniešu komūnas, kurās lieto dažādus ķīniešu valodas dialektus.
Daudzas imigrantu kopienas mīt Eiropas Savienības valstīs vairākās paaudzēs un to locekļi lielākoties ir bilingvāli mītnes zemes un savas komūnas valodā.

Eiropas Savienības oficiālo valodu lingvistiskā klasifikācija

Lielākā daļa ES oficiālo valodu pieder indoeiropiešu valodu saimei. Trīs galvenie atzari ir ģermāņu, romāņu un slāvu. Ģermāņu valodās runā lielākoties ES centrālajā un ziemeļu daļā un tās ir dāņu, nīderlandiešu, angļu, vācu un zviedru valodas. Romāņu valodās pārsvarā runā rietumu un dienvidu reģionos, kā arī Rumānijā un tās ir franču, itāļu, portugāļu, rumāņu un spāņu valodas. Slāvu valodas pārsvarā tiek lietotas ES austrumos un tās ir bulgāru, čehu, poļu, slovāku un slovēņu valodas. Pie baltu valodām pieder latviešu un lietuviešu valodas, pie ķeltu valodām pieder īru valoda. Grieķu valoda ir izolēta valoda indoeiropiešu valodu saimē.
Ārpus indoeiropiešu valodu saimes ir pie urāliešu valodu saimes piederošās igauņu, somu un ungāru valodas, kā arī pie semītu valodām piederošā maltiešu valoda.
Lielākā daļa ES oficiālo valodu lietu latīņalfabētiskas ortogrāfijas, izņemot grieķu valodu, kura lieto grieķu alfabētu un bulgāru valodu, kas lieto kirilicu.

Likumdošana

Eiropas Savienības iespējas likumdošanā valodu politikas jomā ir pamatotas uz nosacījumiem, kas ietverti Eiropas Savienības līgumos. Eiropas Savienībā valodu politika ir dalībvalstu kompetencē un ES nav savas "kopējās valodu politikas". Pamatojoties uz "funkciju decentralizācijas principu", ES institūcijas šajā jomā veic tikai atbalstošas funkcijas. Veicina dalībvalstu kooperāciju un atbalsts Eiropeiskas dimensijas dalībvalstu valodu politikās; it sevišķi apmācot dalībvalstu oficiālajās valodās un tās izplatot. (Paragrāfs 149.2)
Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, legāli nesaistošā tekstā, ES deklarē, ka tā respektē lingvistisko dažādību un aizliedz diskrimināciju valodu jomā. Valodu dažādības respektēšana ir Eiropas Savienības fundamentāla vērtība, tāpat kā jebkuras personas respektēšana, atvērtība pret citām kultūrām, iecietība un citu cilvēku atzīšana.

ES iniciatīvas valodu apmācībā un valodu dažādībā

Sākot ar 1990. gada Lingua programme, Eiropas Savienība investēja vairāk kā €30 mijonus gadā (€120 miljardu ES ikgadējā budžeta) dažādām valodu attīstības programmām; kā piemēram Socrates un Leonardo da Vinci. Šīs programmas atbalstīja sekojošas aktivitātes: valodu skolotāju apmācība ārzemēs, ārzemju valodu skolotāju asistācija skolās, klašu apmaiņas programma valodu mācību motivēšanai, jaunu valodu apmācību programmu izstrāde.
Jauniešu apmaiņas programmas, pilsētu sadraudzība, kā arī Eiropas brīvprātīgo dienests veicina daudzvalodību. Programma Kultūra 2000 kopš 1997. gada finansēja apmēram 2000 literāro darbu tulkošanu no un uz Eiropas valodām.
2007. — 2013. gadā bija paredzēts ieviest vairākas jaunas programmas šādu aktivitāšu atbalstam: Kultūra 2007, Youth in Action un Lifelong Learning.
Papildus tam ES sniedz galveno finansiālo atbalstu Eiropas mazlietoto valodu birojam (nevalstiska organizācija, kas pārstāv vairāk kā 40 miljonu reģionālo un minoritāšu valodu lietotājus), kā arī Mercator universitāšu tīklam (universitātes, kas pēta Eiropas mazlietotās valodas). Pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma komisija 2004. gadā uzsāka pētījumus par nepieciešamību izveidot jaunu ES aģentūru, "Eiropas valodu mācību un lingvistiskās daudzveidības aģentūru". Pētījumi uzrādīja, ka šajā jomā ir virkne neapmierinātu vajadzību un piedāvāja divas opcijas: nodibināt aģentūru vai izveidot Eiropas "Valodu daudzveidības centru" tīklu. Komisija pieņēma, ka šāda tīkla izveide būtu vispiemērotākais nākamais solis un visur kur iespējams, to vajadzētu veidot, pamatojoties uz esošajām struktūrām.
Lai veicinātu valodu apguvi, ES atbalstīja Eiropas Padomes iniciatīvu par Eiropas valodu gadu 2001 un ikgadējo Eiropas valodu dienu atzīmēšanu 26. septembrī.