Matīšu pamatskola

Darbība

Skola īsteno pamatizglītības programmu, mācības notiek latviešu valodā. Piedāvātās mācību programmas: pamatizglītības programma, pamatizglītības programma ar mācīšanās traucējumiem, pamatizglītības programma ar valodas traucējumiem, pamatizglītības programma ar somatiskām saslimšanām. Pamatizglītības programmā 2014. gada 27. maijā tika reģistrēti 90 skolēni. Matīšu pamatskolai jau vairākus gadus ir draudzīgas saiknes ar Alojas novada Puikules pamatskolu, un nu draugu pulkam pievienojusies arī Priekuļu novada Liepas pamatskola. No 2007. gada rudens nodibināta sadarbība ar Insjonas skolu Zviedrijā. Ar vadības palīdzību pamatskola aktīvi iesaistījusies dažādos projektos. Matīšu pamatskola ir Sorosa fonda Latvijā sociālo zinību atbalsta skola, kā arī šī izglītības iestāde oficiāli atzīta par bērniem draudzīgu skolu.

Tradīcijas

Skolā notiek mācību priekšmetu nedēļas, erudītu konkursi, mācību ekskursijas, karjeras pēcpusdienas, ģimeņu pēcpusdienas. Ārpus skolas aktivitātes: koris, ansamblis, tautiskās dejas, ritmika, teātra pulciņš, rokdarbu pulciņš, mākslas studija, futbols, volejbols, florbols, skolas avīze, jaunsargi, jaunie ugunsdzēsēji. Skola piedalās novada dziesmu un deju svētkos, kā arī citos pasākumos.

Pirmsākumi

1678. gadā līdz ar Matīšu draudzes dibināšanu tika nodibināta arī Matīšu draudzes skola, kuru dibināja pēc Zviedrijas karaļa Kārļa XI pavēles un kopā ar Daugavgrīvas skolu tās skaitās vecākās skolas Latvijā. Pirmā Matīšu draudzes skola atradās Kaspara Vēdzeles mājās, kurš tad arī pats veica gan ķestera pienākums, gan skolotāja pienākumus. 1748. gadā tika uzcelta jauna skola. Šajā pašā skolā 1768. gadā skolā mācījās  96 bērni, kas bija ļoti liels skaits, jo vidēji katrā skolā mācījās tikai 15 bērni un visā Latvijā tajā laikā ap 905 bērnu, bet savukārt 1789. gadā tika reģistrēts, ka Matīšu draudzes skolā nemācās neviens bērns. 1793 tiek reģistrēts, ka Draudzes skolā mācās tikai divi bērni. Skološana notika mājās apstākļos un pateicoties vecākiem 1798. gadā Matīšu draudzē ir 2028 lasītpratēji un 518 nepratēji. 1810. gadā uzcēla jaunu skolas ēku, bet bērnus tur vēl nemācīja. Stāvoklis atkal uzlabojās, kad 1832. gadā par skolotāju un ērģelnieku ieceļ Pučurgas stārasta dēlu Pēteri Treumani. No 1918. gada janvāra līdz 1920. gada oktobrim skola palika bez skolotāja. Telpās mitinās infekcijas slimnieku un pagasta nespējnieki. Skolas inventārs tika izvazāts. 1919. gadā skolas augšstāvs izdega. 1920 gada rudenī bijušajā Matīšu draudzes skolā ierīko Matīšu II pakāpes pamatskolu. Pagastam nācās savest skolu atkal kārtībā. Skolotājs joprojām savus pienākums  apvienoja ar baznīcu. Ar jauno skolu arī tika paaugstināts zinību līmenis. 19. gs., vidū paplašinājās mācību programma, tajā iekļāva ģeogrāfiju, vēsturi, dabas zinātni, glītrakstīšanu, dārzkopību. 1931. gadā Matīšu II pakāpes pamatskolu apvienoja ar Mīlītes I pakāpes pamatskolu. Matīšu II pakāpes pamatskola pārcēlās uz Mīlītes skolas telpām un apvienoto skolu nodēvēja par Mīlītes II pakāpes pamatskolu. 1933. gada februārī nodega Mīlītes II pakāpes pamatskola un mācības pārnesa atpakaļ uz Matīšu II pakāpes pamatskolas telpām.

Patreizējā skolas ēka

1934. gada 9. maijā tika likti pamati patreizējajai Matīšu pamatskolas ēkai. Tajā pašā laikā tika arī iestādīts dārzs un sakopta skolas apkārtne. Jaunā skola savu darbību sāka 1934. gada 7.oktobrī, bet mācības uzsāka 11. oktobrī. Šajā skolā iekļāva Mīlītes II pakāpes pamatskolu, Bauņu I pakāpes pamatskola un arī Pučurgas I pakāpes pamatskola. Jaunuzcelto skolu nosauca par Bauņu 6. klašu pamatskolu.
Skolā iekārtota bija centrālā apkure un no 1935. gada strāvu sāka dot inženiera Lamstera dāvinātais elektromotors. Pagraba stāvā bija kurtuve, sakņu glabātuve, rokdarbu darbnīca, pirmajā stāvā virtuve, ēdamistaba, zēnu un meiteņu guļamistabas, tualete, divi skolotāju dzīvokļi, otrajā stāvā – sešas klašu telpas, skolotāju istaba, zāle, kanceleja, dežūra skolotāju telpa, un meiteņu garderobe un skolas apkopēju dzīvoklis. Trešajā stāva atradās divu skolotāju dzīvokļi palīgtelpa un skolas bibliotēka, kura bija atvērta pāris reižu mēnesī. 1935. gada pavasarī katrs skolnieks iestādīja pa kociņam pie jaunās skolas, tika ierīkots arī košuma un augļu dārzs , stādīja ozolus un arī bērzu birzītes. Pēc kara gadi bija ļoti grūti taisni materiālajā ziņā. 1951. gadā, kad atkal situācija uzlabojās un palielinājās skolēnu skaits bija jādod darbs jauniem skolotājiem. Tad nācās domāt, kur skolotājus izmitināt. Iepretim skolai  tika sākta celt skolotāju māja, bet līdzekļu trūkuma dēļ to arī neuzcēla. 1958. gadā pie skolas uzcēla galdnieku, metālapstrādes, un mašīnmācības darbnīcas kā arī militārās mācības kabinetu un šautuvi. Skolā līdz 1990. gadam darbojās pionieru un komjaunatnes organizācijas kurās automātiski tiek ieskaitīti gandrīz visi, kas sasnieguši attiecīgo vecumu. Kopš 1964/1965. mācību gada darbojas pagarinātā dienas grupa, kuros tika organizēti mācību krosi, skolēni piedalījās mācību priekšmetu olimpiādēs. 1987. gadā tika uzcelta skolas piebūve, kurā izvietoja sporta zāli, ģērbtuves, bibliotēku, skolas muzeju, kā arī mājturības un ķīmijas stundām paredzētos kabinetus. No 2005. gada tika uzsākti skolas ēkas sakārtošanas un uzlabošanas darbi. Ir nomainīts jumta segums skolas jaunajam korpusam, kā arī nokrāsota mājas fasāde.