Kuitala

Izplatība

Kuitala ligzdo Īrijā un Britu salās, Skandināvijā un Somijā, Centrāleiropā un Austrumeiropā, areālam austrumu virzienā stiepjoties tālāk uz Sibīriju līdz Mandžūrijai Ķīnas ziemeļaustrumos. Eiropas populācijas ziemo Islandē, Britu salās, Vidusjūras reģionā un Āfrikas ziemeļrietumos.

Latvijā

Latvijā kuitala ir parasta caurceļotāja gan pavasarī, gan rudenī. Tā arī nelielā skaitā ligzdo klajos purvos, apmēram 150—200 pāri. Suga iekļauta īpaši aizsargājamo sugu sarakstā pēc Ministru kabineta 2000. gada noteikumiem, ierakstīta Sarkanajā grāmatā, 2. kategorijā.

Izskats

Kuitala ir lielākais no Eiropā dzīvojošiem tārtiņveidīgajiem putniem. Par to lielāka ir tikai lielā kuitala (Numenius madagascariensis), kura mājo Tālajos Austrumos. Kuitalas ķermeņa garums ir 50—60 cm, spārnu izplētums 89–106 cm, svars 410—1360 g, tēviņiem vidēji sverot 660 g, mātītēm 790 g. Tās apspalvojums ir pelēkbrūni raibumots ar baltu vēderu un zemasti. Lidojumā redzams balts, nosmailots virsastes laukums. Kājas un uz leju vienmērīgi liektais, garais knābis ir zilpelēki. Abi dzimumi izskatās vienādi, bet knābis ir garāks un vairāk izliekts mātītei. Kuitalu barā ir ļoti grūti noteikt, kuri ir tēviņi un kuras ir mātītes, bet salīdzinot pāra kuitalas, parasti mātīti var atpazīt pēc lielāka auguma un garāka knābja.

Līdzīgas sugas

Kuitalai ļoti līdzīgs izskatās lietuvainis. Pēdējais ir nedaudz mazāks, ar īsāku knābi, turklāt knābis ir ar "mezgliņiem", turpretim kuitalai knābis noliecas vienmērīgā lokā. Lidojumā kuitala atgādina arī sarkano puskuitalu ziemas apspalvojumā, bet ir par to krietni lielāka, ar garākām kājām un lielākām pēdām, kā arī puskuitalas knābis ir viegli uzliekts uz augšu, nevis uz leju kā kuitalai.

Uzvedība

Ārpus vairošanās sezonas kuitalas ir ļoti sabiedriskas un draudzīgas, tās barojas pa vienam vai nelielās grupās, bet uz nakšņošanu sapulcējas lielos baros, kuros var būt vairāki tūkstoši īpatņu. Lielākā daļa populācijas ir gājputni. Pēc ligzdošanas sezonas un pirms aizlidošanas uz ziemošanas vietām kuitalas maina apspalvojumu, pulcējoties lielos baros ūdenstilpju piekrastēs. Ziemošana noris dažādu ūdenstilpju krastos, tās var būt gan saldūdens (ezeri, purvi, upes), gan viegli sāļas ūdenstilpes (lagūnas). Putni, kas neligzdo, paliek ziemošanas vietās visu gadu.

Barība

Kuitala barojas, ar garo knābi iztaustot dūņas un mīkstus dubļus, meklējot nelielus bezmugurkaulniekus, galvenokārt posmtārpi un sauszemes kukaiņi, īpaši vasaras periodā. Tā barojas arī ar vēžveidīgajiem, moluskiem, saru tārpiem, reizēm ar ogām, sēklām, abiniekiem, ķirzakām, mazām zivtiņām, jauniem putniem, nelieliem grauzējiem.

Ligzdošana

Ligzdošanas sezona noris laikā no aprīļa līdz augustam, ligzdošanai vietu piemeklējot purvā, mitrās pļavās, tīrelī vai purvainā mežā, upju ielejās un neregulāri izmantotās lauksaimniecības zemēs. Kuitalas ligzdo atsevišķi, pa pāriem, retos gadījumos veidojot nelielas kolonijas. Ligzda ir sekla iedobe, kas izskrāpēta zemē un izklāta ar sausu zāli un dažām spalvām. Dējumā ir 3—6 raibas olas (visbiežāk 4 olas). Inkubācijas periods ilgst apmēram 27—29 dienas, perē abi vecāki. Mazuļi pēc izšķilšanās pamet ligzdu un seko saviem vecākiem. Lidot jaunie putni sāk 32—38 dienu vecumā.
Dzimumbriedumu kuitala sasniedz 2 gadu vecumā, tās mūža garums var sasniegt 32 gadus. Galvenie kuitalas ienaidnieki ir rudā lapsa, kā arī vārnveidīgie un kaijveidīgie putni, kas posta kuitalu ligzdas.