google/wiki40b huggingface dataset:
Bens Īgers

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Īgers sāka 2003.—04. gada sezonā, kad vairākas spēles aizvadīja Amerikas hokeja līgas vienībā Filadelfijas "Phantoms". Nākamajā sezonā kopā ar "Phantoms" Īgers izcīnīja Kaldera kausu.
2005.—06. gada sezonā Īgers aizvadīja 25 spēles Filadelfijas "Flyers" sastāvā. 2006.—07. gada sezonā uzbrucējam komandas sastāvā jau izdevās nostiprināties, savukārt 2007.—08. gada sezonas vidū Īgers tika aizmainīts uz Čikāgas "Blackhawks". 2009.—10. gada sezonā Īgers kopā ar "Blackhawks" izcīnīja Stenlija kausu, finālsērijā ar 4—3 pārspējot "Flyers".
2010. gada vasarā uzbrucējs tika aizmainīts uz Atlantas "Thrashers", taču nākamās sezonas vidū nonāca jau Sanhosē "Sharks" sastāvā. 2011. gada vasarā Īgers noslēdza trīs gadu līgumu ar Edmontonas "Oilers". 2012.—13. gada sezonas otrajā pusē Īgers caur neaizsargāto spēlētāju sarakstu tika nosūtīts uz "Oilers" AHL fārmklubu Oklahomsitijas "Barons". 2013.—14. gada sezonas gaitā NHL uzbrucējs aizvadīja vien septiņas spēles.
2014. gada vasarā Īgers noslēdza viena gada līgumu ar KHL klubu Maskavas CSKA. CSKA rindās gan aizvadīja vien 5 spēles, sezonas lielāko daļu aizvadot AHL. Pēc sezonas beigām noslēdza profesionāļa karjeru.
Svārstību kontūrs

Svārstību kontūrs ir elektriskā ķēde, kura satur savā starpā savienotus kondensatoru un induktivitātes spoli. Šādā ķēdē var tikt ierosinātas un uzturētas elektriskās strāvas un sprieguma svārstības.

Kontūra pašfrekvence

Rimstošām svārstībām, kas tiek ierosinātas kontūrā, piemīt noteikta frekvence. Šo frekvenci dēvē par kontūra pašfrekvenci jeb rezonanses frekvenci. Pašfrekvenci, izteiktu hercos, var aprēķināt pēc formulas
, kur induktivitāte L izteikta henrijos, bet kapacitāte C - farados.
Jo lielāks ir kontūrā ietilpstošās spoles vijumu skaits un diametrs, jo lielāka ir tās induktivitāte un svārstību periods un mazāka attiecīgā kontūra pašfrekvence. Samazinoties spoles induktivitātei, pašfrekvence pieaug. Tāpat rezonanses frekvence atkarīga no kondensatora kapacitātes - lielas kapacitātes kondensatora pārlādēšanai nepieciešams vairāk laika un tas samazina kontūra frekvenci. Kapacitāti samazinot, pašfrekvence pieaug.

Kontūra noskaņošana

Kontūra pašfrekvences maiņu sauc par kontūra noskaņošanu. Kontūru var noskaņot, vai nu mainot kondensatora kapacitāti (pielietojot maiņkondensatoru), vai arī spoles induktivitāti. Induktivitāti maina dažādos veidos - viens no tiem ir divu virknē saslēgtu spoļu izmantošana, kuras ievietotas viena otrā un var mainīt savstarpējo novietojumu. Šādu ierīci sauc par variometru. Šaurākās robežās induktivitāti maina, pārvietojot spoles iekšienē feromagnētiska materiāla serdeni.
Trigonometrisks vienādojums

Trigonometrisks vienādojums ir vienādojums, kurā ir trigonometriskā funkcija. Lai risinātu trigonometrisku vienādojumu, izmanto inversās trigonometriskās funkcijas.

Vienāda nosaukuma trigonometrisko funkciju vienādības nosacījumi

Vienādība sinα = sinβ ir spēkā tad un tikai tad, ja α=β+2πn vai α=π-β+2πn, n∈Z; 
Vienādība cosα = cosβ ir spēkā tad un tikai tad, ja α=β+2πn vai α=-β+2πn, n∈Z; 
Vienādība tgα = tgβ ir spēkā tad un tikai tad, ja α=β+πn, n∈Z; 
Vienādība ctgα = ctgβ ir spēkā tad un tikai tad, ja α=β+πn, n∈Z.
Baltā sniedze

Izskats

Baltā sniedze ir ļoti līdzīga sniedzei, bet kopumā tā ir baltāka un nedaudz lielāka. Vairošanās sezonas laikā tēviņš kļūst gandrīz balts, melni saglabājas tikai spārnu un astes gali. Vasaras sezonā mātītei ir melni raibumota, brūna mugura. Īsie, masīvie knābji ir melni, kā arī kājas ir melnas. Ziemā sniedzēm ir arī dzeltenbrūni lāsumi uz vaigiem, pakauša un kakla. Baltās sniedzes ķermeņa garums ir apmēram 17—19 cm, spārnu plētums 36 cm, svars 38—62 g.

Uzvedība un barība

Baltā sniedze ligzdo gan zāļainā, gan akmeņainā tundrā, visbiežāk piekrastes klajumos un pludmalēs. Ziemā baltās sniedzes dodas uz kontinenta rietumu piekrastes purviem, pludmalēm un lauksaimniecības tīrumiem, kas bagāti ar sēklām. Līdzīgi kā sniedzes, arī baltās sniedzes barojas ar sēklām, augu asniem, jaunajām lapiņām, kukaiņiem un citiem bezmugurkaulniekiem.

Ligzdošana

Baltās sniedzes ligzdo akmeņainās vietās, lai plēsējiem būtu grūti pamanīt ligzdu. Ligzda bieži tiek ievīta kādā padziļinājumā klintī, izskalotā kokā vai citā iedobē. Ligzdai ir sekla kausveida forma, vīta no zāles un izklāta ar smalkākām zālītēm. Dējumā vidēji 5 olas, inkubācijas periods ilgst 10—16 dienas un jaunie putni izlido 10—17 dienu vecumā. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Sezonā parasti ir viens perējums, bet tā kā ir novēroti tēviņi vieni paši ar mazuļiem, iespējams, ka pārim ir divi perējumi. Tā kā vasara ir ļoti īsa, kamēr tēviņš rūpējas par pirmo perējumu, mātīte jau perē nākamo.
Grammy balva par labāko metāla izpildījumu

Grammy balva par labāko metāla izpildījumu bija no 1990. līdz 2011. gadam, kā arī pēc tam, sākot ar 2014. gadu piešķirta balva smagā metāla izpildītājiem par viņu mūzikas ierakstiem. 1992. un 1994. gadā balvas nosaukums bija Grammy balva par labāko metāla izpildījumu ar vokālu.
Ķeguma iela (Rīga)

Vēsture

Agrāk Ķeguma iela gāja līdz pat Dreiliņu apkaimei.
Aromātiskie ogļūdeņraži

Vēsture

Senāk par aromātiskajiem savienojumiem dēvēja no dabas produktiem (sveķiem, balzamiem u. tml.) iegūtas vielas ar aromātisku smaržu. Vēlāk šis termins pazaudēja savu sākotnējo jēgu un aromātisko savienojumu ķīmija pārvērtās par benzola savienojumu ķīmiju (lielākā daļa iepriekš atklāto aromātisko vielu saturēja fenilgrupu jeb benzola gredzenu). Pašlaik kopā ar benzola savienojumiem aromātisko savienojumu ķīmija apskata visus karbocikliskos savienojumus ar "benzola" raksturu, tajā skaitā heterocikliskos savienojumus.
Stāstījuma āķis

Stāstījuma āķis (vai vienkārši āķis) ir mākslinieciskās izteiksmes līdzeklis, ko izmanto stāsta sākumā, lai "ievilktu" lasītāju, klausītāja vai skatītāja uzmanību stāstā. Stāsta "āķis" var sastāvēt no vairākām rindkopām līdz pat īsam stāstam, dažreiz pat vairākas lapas romāniem, bet ideālā gadījumā tas ir tikai ievadteikums.

Piemēri

Viens no izplatītākajiem veidiem ir dramatiskas rīcības, kas liek lasītājam domāt tās rīcības turpmākas sekas. Šo konkrēto formu iesaka izmantot jau kopš Aristoteļa.
Āķa izmantošana un tieši ieteikumi to tā izmantot ir tik plaši izplatīts, ka to bieži apzīmē kā "asa sižeta sākumu", bet izveidot āķi var arī citos veidos, piemēram, uzstādot noslēpumainus apstākļus, ieaicinot interesantus personāžus, kā arī uzstādot tematisku apgalvojumu, kā, piemēram, Džeinas Ostinas "Tā ir vispārēji atzīta patiesība, ka vientuļš vīrietis ar lielu bagātību vēlas sievu." (Lepnums un Aizspriedumi)
Kad stāsts nav uzstādījis sev labu āķi un ir pastāstīts tradicionālā, proti, lineārā veidā, tad rakstnieks var stāstu sarežģīt, stāstot to sajauktā secībā, lai izraisītu lasītājiem interesi. Stāsts var sākties ar dramatisku ainu, un, kad lasītājs ir ieinteresēts, notiek atsauce jeb analepse, kas izskaidro iepriekšējos notikumus tā, lai lasītājs to varētu saprast. Vēl stāstu var stāstīt "stāsts stāstā" formātā, kur teicējs kadru stāstā stāsta stāstu, lai atbildētu uz viņa klausītāju jautājumiem un ziņkāri. Slavens šāds piemērs ir minēts arābu stāstu krājumā "Tūkstoš un viena nakts pasakas", kur kadru stāsts sastāv no Šeherezādes stāstiem karalim Šahriāram, viņai vajag ieintriģēt karali ar saviem stāstiem, lai viņš to neliktu nogalināt.

In medias res

In medias res ir, kad lasītājs sāk lasīt stāstu tā viduspunktā, nevis sākumā. Šāda stāstījuma forma var palīdzēt izveidot stāstījuma āķi. Āķi ļoti bieži spēlē svarīgu lomu spriedzes trilleros un detektīvstāstos. Labs piemērs šim varētu būt no "Tūkstoš un vienas nakts" pasakā "Trīs Āboli". Tā sākas ar jaunas meitenes līķa atrašanu, tādējādi paturot lasītāju ieintriģētu.
Sūrupi bāka (priekšējā vaduguns)

Raksturojums

Bākas augstums ir 15 m. Bāku veido četrstūra, piramidāls koka tornis ar balkonu. Tornim ir A veida jumts. Tornis ir baltā krāsā. Gaismas elements atrodas 18 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (1,5 s deg, 1,5 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 11 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, 24 stundas diennaktī.
Kandava

Nosaukuma cilme

Pilsētas nosaukuma senākajai versijai Candowe ir vairāki skaidrojumi. Pēc viena uzskata tas cēlis no līvu vārda kandave - zirga atstātas pēdas dūkstīs; mitra, izbraukta, iemīta vieta, vieta ūdens malā vai stūrī; pēc cita uzskata vietas nosaukums ir no darbības vārda "kandavāt" — pērt, sist zirgus.
Romualds Kalsons

Biogrāfija

Dzimis Rīgā daiļkrāsotāja ģimenē. Bērnību pavadījis Jelgavā, pēc kara ar ģimeni pārcēlies uz dzīvi Rīgā. 1955. gadā beidzis Jāzepa Mediņa Rīgas Mūzikas vidusskolas Kordiriģēšanas nodaļu, 1960. gadā — Latvijas konservatorijas Kompozīcijas fakultātes Ādolfa Skultes klasi, 1971. gadā — Jāzepa Lindberga simfoniskā orķestra diriģēšanas klasi.
Strādājis Latvijas Radio, bijis mūzikas raidījumu skaņu režisors laikā no 1957. līdz 1973. gadam. 1973. gadā sācis strādāt Latvijas konservatorijā (tagad — Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmija). Desmit gadus no 1991. līdz 2001. gadam Kalsons bijis Komponistu katedras vadītājs.
Kalsons sarakstījis četras simfonijas, koncertu klavierēm un orķestrim, klavieru skaņdarbu ciklu, operu "Pazudušais dēls" (1996; ar Ojāra Vācieša libretu pēc Rūdolfa Blaumaņa lugas motīviem) un citus darbus. 1961. gadā kļuvis par Latvijas Komponistu savienības biedru. 1978. gadā saņēmis Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu, 1986. gadā — Latvijas PSR Tautas mākslinieka goda nosaukumu. 1996. gadā saņēmis Lielo Mūzikas balvu par operu "Pazudušais dēls". Bet 2018. gadā saņēma Lielo Mūzikas balvu par mūža ieguldījumu.
Meierovica 1. Ministru kabinets

Zigfrīda Annas Meierovica vadībā Latvijas Republikas Ministru kabinets darbojās laika posmā no 1921. gada 19. jūnija līdz 1922. gada 19. jūlijam.
Dzelzceļa līnija Rīga—Jelgava

Dzelzceļa līnija Rīga - Jelgava tika atklāta 1868. gadā  un savieno Rīgu ar Jelgavu. Līnija šķērso Rīgas, Olaines novada, Ozolnieku novada un Jelgavas teritorijas. Līnijas kopējais garums ir 43 km un elektrovilciena brauciena ilgums no Rīgas līdz Jelgavai ir 49 minūtes. Līnija tiek izmantota kā kravas, tā pasažieru satiksmei. Līnijā kursē 24 elektrovilcienu pāri darbdienās un 18 pāri brīvdienās, kā arī divi dīzeļvilcienu pāri nedēļā. No 2012. gada 3. septembra norīkots papildu elektrovilciens-ekspresis Jelgava—Rīga ar brauciena ilgumu 39 minūtes. Jelgava ir C biļešu zonas gala stacija. Kopš 2018. gada 29. septembra līnijā reizi nedēļā kursēja tālsatiksmes vilciens Rīga—Kijeva, kopš 2019. gada 31. janvāra vilciens kursē vienu reizi 4 dienās.

Vēsture

Dzelzceļa līnija Rīga - Jelgava tika atklāta 1868. gada 21. novembrī, 1872. gadā to pagarināja līdz Mažeiķiem un savienoja ar dzelzceļa līniju Liepāja—Romni. 
Sākotnēji līnijā bija 4 stacijas: Rīga, Torņakalns, Olaine un Jelgava. Pirmā pasaules kara laikā kontroli pār dzelzceļa līniju pārņēma ķeizariskās Vācijas armija, kas to pārbūvēja pēc Rietumeiropas sliežu platuma (1435 mm jeb normālplatumā). No 1919. līdz 1940. gadam līnijā viens līnijas sliežu ceļš bija normālplatumā, bet otrs tagadējā (1524 mm jeb krievu platumā). Vācu okupācijas laikā abi sliežu ceļi bija normālplatumā, pēc tam kara laikā tika iznīcināti, bet 1944. gadā PSRS armija vienu ceļu atjaunoja krievu platumā. Dzelzceļa līnijas otrs sliežu ceļš tika pilnībā izbūvēts tikai pēc līnijas elektrifikācijas pabeigšanas 1972. gadā.
2015. gadā uzsākta Olaines, Cukurfabrikas un Jelgavas staciju modernizācija, ko paredzēts pabeigt līdz 2015. gada beigām.
Rīgas trolejbusu reģistrācijas numuri

Šajās tabulās ir redzami visi Rīgas trolejbusu reģistrācijas numuri, gan bijušie, gan esošie.

Trolejbusu Škoda 14TrM reģistrācijas numuri

Šajā tabulā ir redzami visi bijušie un esošie trolejbusu Škoda 14TrM reģistrācijas numuri. Visi Škoda 14TrM tipa trolejbusi tika piegādāti 2. trolejbusu parkam. Lielākā daļa šo trolejbusu Rīgā vairs nekursē, daļa ir pārdoti Harkovai Ukrainā, daļa - norakstīti, bet vēl daži pagaidām ir atstāti "iekonservēti".

Trolejbusu AKSM-333 reģistrācijas numuri

AKSM-333 trolejbusi Rīga tika ekspluatēti līdz 2015. gada janvārim.
1958. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm

1956. gada Pasaules sieviešu šaha čempionāts bija mačs starp pasaules čempioni O. Rubcovu un pasaules eksčempioni J. Bikovu. Tas bija pirmais revanša mačs sieviešu pasaules šaha čempionātu vēsturē. Mačs notika no 1958. gada 4. februāra līdz 12. martam Maskavā.
Mača galvenais tiesnesis bija Eino Heilimo (Somija). Sekundanti: J. Bikovai — J. Kogans, O. Rubcovai — Ā. Poļaks.
Pēc 6. partijas Rubcova bija vadībā ar rezultātu — 4 : 2. Gūstot sešas uzvaras pēc kārtas, Bikova pārtvēra iniciatīvu, atrāvās no pretinieces par 4 punktiem, un pēc neizšķirti nospēlētās 14. partijas nodrošināja mačā  priekšlaicīgu uzvaru ar 8½ : 5½ (+7 −4 =3), atkārtoti kļūstot par pasaules čempioni.
Freds Jisi

Dzīvesgājums

Dzimis 1935. gada 29. janvārī Arubā, Antiļu salās, kur viņa tēvs strādāja Venecuēlas naftas uzņēmumā. Viņa ģimene atgriezās Igaunijā, kad Jisi bija trīs gadi. 
Freds Jisi uzauga un beidza vidusskolu Tallinā. 1958. gadā viņš iestājās Tartu Universitātē, kur studēja bioloģiju un zooloģiju, absolvējot universitāti 1958. gadā. No 1958. līdz 1960. gadam viņš strādāja par skolotāju Emmastē Hījumā salā, no 1962. līdz 1975. gadam par dabas aizsardzības inspektoru, pēc tam — Igaunijas radio (Eesti Raadio), kur no 1976. līdz 1986. gadam vadīja raidījumu "Dabas ābece" (Looduse aabits, līdz 1980. gadam tas saucās "Putnu ābece" — Linnuaabits). 1990. gadu pirmajā pusē ieņēma Igaunijas dabas fonda (Eestimaa Looduse Fond) prezidenta posteni.
1980. gadā bija viens no tā sauktās "40 vēstules" parakstītājiem.
Jisi ir viens no slavenākajiem savvaļas dzīvnieku popularizētājiem Igaunijā. Viņš ir vairāku grāmatu, rakstu un raidījumu autors. 1989. gadā zinātnieks kļuva par pirmo, kam piešķirta Ērika Kumari prēmija (Eerik Kumari looduskaitsepreemia).
Viņš bija precējies ar žurnālisti un tulkotāju Helju Jisi, kas nomira 2006. gada 28. maijā. Pārim ir trīs bērni - Mari Jisi (ekoloģe), Ivars Jisi (zoologs) un Marts Jisi (ekologs un politiķis).
Saņēmis dažādus apbalvojumus, tai skaitā Eesti Eluteaduse Hoidja prēmiju, Ērika Kumari prēmiju, 4. klases Baltās zvaigznes ordeni.
Jožefs Sēns

Biogrāfija

Pēc izglītības bijis jurists, strādājis par ierēdni. Ar šahu sācis aizrauties Budapeštas kafejnīcā Café Worm. Jau jaunībā parādījis sevi kā labu šaha galotņu speciālistu, kādēļ laikabiedri viņu iesaukuši par ungāru "Filidoru".
No 1836. līdz 1839. gadam apceļojis Franciju, Vāciju un Angliju. 1836. gadā Parīzē ticis mačā ar tā laika spēcīgāko Francijas šahistu Luiju Šarlu de Laburdonē, kurš devis Šēnam priekšā bandinieku un divus gājienus. Šēns uzvarējis šo maču ar 13:12 (+13, -12, =0).
Pēc atgriešanās mājās 1839. gadā nodibinājis Budapeštas šaha klubu. Tajā pašā gadā Berlīnē zaudējis maču Kārlim Maietam ar 2½:3½ (+2, –3, =1). No 1842. līdz 1845. gadam piedalījies korespondencšaha mačā starp Budapeštu un Parīzi, kurā kopā ar Budapeštas šahistiem Johanu Leventālu un Vincenzu Grimmu abās partijās izdevies uzvarēt Parīzes šahistus. Šajā mačā ungāru šahisti pirmo reizi pielietojuši jaunu atklātni, kura vēlāk tika nosaukta par ungāru aizsardzību: 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lc4 Le7.
Atbalstījis Ungārijas 1848. gada revolūciju, pēc kuras sakāves Šēnam ticis aizliegts Ungārijā piedalīties jebkādās sabiedriskās aktivitātēs, ieskaitot šaha klubu darbību. Šis aizliegums tika atcelts tikai 1864. gadā jau pēc Šēna nāves.
Tomēr Šēns turpināja piedalīties šaha turnīros ārzemēs. 1851. gadā viņš zaudēja maču Lionelam Kizerickim ar 7:13. 1851. gadā Londonā piedalījies arī pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā, kurā savstarpējos mačos uzvarējis Bernhardu Horvicu ar 4:0 un Hjū Kenediju ar 4½:½, bet piekāpies turnīra uzvarētājam Ādolfam Andersenam ar 2:4. 1852. gadā Vīnē nospēlējis neizšķirti maču ar Ernestu Kārli Falkbēru - 10:10 (+9, –9, =2). 1853. gadā Londonā zaudējis maču Danielam Harvicam ar 1½:3½ (+1, –3, =1).
Ekspress-AT2

Priekšvēsture

2010. gada 22. septembrī Kosmičeskaja svjaz' noslēdza līgumu ar Informacionnyje sputnikovyje sistemy par sakaru pavadoņu Ekspress-AT1, Ekspress-AT2 un Ekspress-AM8 izgatavošanu. 2012. gada aprīlī sākās kosmisko aparātu izgatavošana. 2012. gada jūnijā uz Thales Alenia Space tika nosūtīta derīgās kravas konstrukcija, lai tajā iemontētu pārraidīšanas aparatūru. 2013. gada maijā sākās platformas un derīgās kravas moduļa integrācija.
Sākotnēji Ekspress-AT2 bija plānots izvietot ģeostacionārajā orbītā punktā 36° austrumu garuma, kur tas pārklātu Krievijas rietumdaļu. 2012. gada novembrī tika paziņots, ka Ekspress-AT2 nosūtīs uz 140° A, bet pozīcijā 36° izvietos daudz jaudīgāku pavadoni Ekspress-AMU1.

Lidojuma gaita

Ekspress-AT2 palaists 2014. gada 15. martā 23:08 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas. Kopā ar to palaists pavadonis Ekspress-AT1.
Pirmais no dzinējbloka Briz-M 16. martā 08:10 UTC atdalījās Ekspress-AT1, bet 18 minūtes vēlāk orbītā ievadīts Ekspress-AT2.
Ģeostacionārajā orbītā 69,5° austrumu garuma tam kopā ar Ekspress-AT1 tika veikti izmēģinājumi un testēšana.
17. aprīlī paziņots, ka Ekspress-AT2 ir pabeigta izmēģinājumu un testēšanas fāze. Pavadonis līdz maija beigām tika pārvietots uz pozīciju 140° austrumu garuma. 28. maijā tas nodots pasūtītājam un sākta tā ekspluatācija.
Mariner programma

Konstrukcija

Visi Mariner aparāti tika balstīti uz vienādu pamatkonstrukciju - astoņstūrainas pamatbāzes, kurā tika ievietoti eksperimentālie komponenti un pie korpusa tika pievienotas Saules baterijas, antenas un dzinējsistēmas. Pirmie pieci aparāti startēja ar Atlas Agena nesējraķetes, bet pēdējie pieci - Atlas Centaur.
Ārija Elksne

Biogrāfija

Dzimusi 1928. gadā Rīgā Latvijas armijas mūziķa ģimenē. Mācījās Cēsu 1. pamatskolā (1935-1939), Krustpils pamatskolā (1939-1942) un  Jēkabpils vidusskolā (1942-1947). 
1947. — 1953. gadā studēja medicīnu LU Medicīnas fakultātē (no 1950. gada Rīgas Medicīnas institūtā), apprecējās ar studentu Aleksi Demidovu. 1952. gada Ziemassvētkos viņiem piedzima meita Ieva, bet kopdzīve ar Demidovu izjuka. 
Pēc studiju beigām viņa turpināja studijas RMI Bioloģijas katedras aspirantūrā embrioloģijas nozarē (1953-1957). 
Līdztekus piestrādāja Ķemeru sanatorijā (1953-1956), kur iepazinās ar tālaika Latvijas PSR Rakstnieku savienības valdes sekretāru Jūliju Vanagu un pēc viņa pamudinājuma nolēma publicēt savus dzejoļus ar pseidonīmu Elksne. 1956. gadā žurnālā "Padomju Latvijas Sieviete" bija iespiesti viņas dzejoļi "Jau rudens vēji kļavu lapas raisa..." un "Laikam senu sapni redzu...". 
No 1956. līdz 1965. gadam viņa strādāja par asistenti Rīgas Medicīnas institūta Bioloģijas un mikrobioloģijas katedrā. 
Elksnes pirmais dzejoļu krājums "Vārpu valoda" iznāca 1960. gadā un viņa ātri kļuva populāra.
1968. gadā viņa apprecējās ar operdzedātāju Miķeli Fišeru un 1970. gadā viņiem piedzima dēls Miķelis.
Cieta no bipolāriem traucējumiem, 1984. gadā dzīvi beidza pašnāvībā, apbedīta Baltezera kapos. Kapa pieminekļa autors O. Feldbergs.
Meridiāns

Meridiāns - ģeogrāfijā tā ir iedomāta līnija, kura ir perpendikulāra ekvatoram, iet gan caur Ziemeļpolu, gan caur Dienvidpolu un sadala Zemeslodi divās vienādās daļās. Katrs meridiāns krustojas ar visiem pārējiem meridiāniem Ziemeļpolā un Dienvidpolā. Uz kartes meridiāni norāda ziemeļu - dienvidu virzienu. Visi meridiāni ir vienāda garuma. Katram viena un tā paša meridiāna punktam ir viens un tas pats ģeogrāfiskais garums, bet diviem dažādiem punktiem ir atšķirīgs ģeogrāfiskais platums. Starptautiski pieņemts par 0° meridiānu uzskatīt Griničas meridiānu, kas iet caur Londonu. Pie ekvatora attālums starp diviem meridiāniem, starp kuriem ir vienu grādu liela starpība, ir aptuveni 111,3195 km, ja starpība ir 1 loka minūte - 1855,325 m, bet ja starpība starp meridiāniem ir 1 loka sekunde, tad 30,922 m. Tā tas ir tikai pie ekvatora. Jo tuvāk poliem, jo šis attālums kļūst mazāks. Latvijā attālums starp diviem meridiāniem ar viena grāda starpību ir aptuveni 62,5 km.
Pečori

Vēsture

Kamenkas upes ielejas smilšakmens alās jau viduslaikos apmetās kristiešu eremīti (vientuļnieki), tādēļ upes krauju dēvēja par „Svēto kalnu”. 1472. gadā šeit apmetās no Tērbatas padzītais svētnieks Joans Šestniks un kādā alā ierīkoja lūgšanu vietu. 1473. gadā Novgorodas virsbīskaps Teofils atļāva Pleskavas Sv. Trīsvienības katedrāles priesteriem iesvētīt alās ierīkoto Marijas Debesbraukšanas baznīciņu, ko uzskata par Pečoru alu klostera dibināšanas gadu. Sākoties Livonijas karam, 1558.–1565. gadā abata Kornēlija vadībā ap klosteri uzcēla aizsardzības mūri ar septiņiem kaujas torņiem, ko nosauca par „Dieva pili” (Град Божий). Aizdomās par nodevību cars Ivans IV Novgorodas slaktiņa laikā 1570. gadā abatu Kornēliju lika nogalināt. No 16. līdz 18. gadsimta sākumam Pečoru cietoksnis bija svarīgs Krievijas caristes stratēģiskais punkts pie Livonijas Pārdaugavas hercogistes, vēlāk Zviedru Vidzemes robežas. Tas izturējis aplenkumus 1581.–1582. gadā (Stefans Batorijs), 1611.–1616. gadā (Jānis Karols Hodkevičs), 1701. un 1703. gadā (Kārlis XII). Pēc Zviedru Vidzemes pievienošanas Krievijai 1721. gadā zaudēja militāro nozīmi. 1782. gadā Pečori ieguva pilsētas tiesības.
Igaunijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 29. martā pilsētu ieņēma Igaunijas armija. Pēc Tartu miera līguma noslēgšanas tās apkārtni iekļāva Igaunijas sastāvā. Tas ļāva klostera mūkiem izvairīties no PSRS represijām, ar igauņu valdības atbalstu klosteri vairākkārt remontēja. 1931. gadā Petseros dzīvoja 54,3 % igauņu, 45,1 % krievu, 2,1 % latviešu un 1,5 % citu tautību iedzīvotāju. Līdzīgi kā Latvijas Abrene (Pitalova), Otrā pasaules kara beigās pievienota KPFSR.
Pēc neatkarīgās Igaunijas Republikas atjaunošanas sākās starpvalstu sarunas par Pečoru apkaimes valstisko piederību, kas beidzās 2005. gada 18. maijā ar robežlīguma parakstīšanu, kurā Igaunija oficiāli atteicās no pretenzijām uz šo teritoriju. Tomēr pēc nepilna mēneša Krievijas Federācija atsauca savu lēmumu, jo līguma tekstam bija pievienota preambula ar atsauci uz 1920. gada Tartu miera līgumu. Atkārtotas sarunas beidzās ar Igaunijas–Krievijas robežlīguma parakstīšanu Maskavā 2014. gada 18. februārī.
2016.—2017. gada Pasaules kauss biatlonā — 5. posms

2016.—2017. gada Pasaules kausa biatlonā 5. posms notika Rūpoldingā, Vācijā, laika posmā no 2017. gada 11. janvāra līdz 15. janvārim.
Līgums ar Jersikas ķēniņu Visvaldi

Līgums ar Jersikas ķēniņu Visvaldi ir 1209. gada beigās noslēgts līgums starp Rīgas bīskapu Albertu un ķēniņu Visvaldi no Jersikas par pakļaušanos Livonijas virsvarai. Pergamenta oriģināls saglabājies Varšavas galvenajā arhīvā.

Priekšvēsture

Pēc 1209. gada uzvaras karagājienā uz Jersiku bīskaps Alberts par gūstā saņemtās sievas izpirkšanu pieprasīja Jersikas ķēniņam slēgt līgumu par padošanos, pēc kura viņš saņēma atpakaļ lielāko daļu savas valsts kā vasaļa lēni.

Līguma nozīme

Līgums juridiski ir viens no vissvarīgākiem Latvijas senvēstures aktiem, kas rāda, kādās legālās formās vācu zemes kungi ieguva un latvju novadu kungi zaudēja savu valsti un pavalstniekus. Ievadam seko oblācijas apraksts un apliecinājums. 
Lai gan no bīskapa Alberta laikiem uzglabājies tikai viens oblācijas līgums, proti ķēniņa Visvalža, tomēr no Indriķa hronikas zināms, ka arī Kaupo, Vetsekes un Tālivalža valstis Rīgas bīskaps ieguva galvenokārt “dāvinājuma” ceļā, t.i. ar oblāciju.
Visvaldis saņēma savu lēni no bīskapa rokām ar trim karogiem. Bīskaps Alberts pats 1207. gada pirmajā ceturksnī bija no ķeizara Filipa saņēmis lēņos Livoniju un līdz ar to kļuvis par ķeizarvalsts garīgo firstu. Ar to viņš varēja Svētās Romas impērijas vārdā nevien lēņus iegūt, bet arī dot. Piedāvātu lēņu gadījumos Livonijas bīskapi parasti pusi no dāvinātā objekta paturēja savā rīcībā, otru pusi izlēņojot bijušam īpašniekam dāvinātājam. Cik daļas no Jersikas valsts 1209. gadā paturēja bīskaps un cik izlēņoja Visvaldim, par to varam spriest tikai netieši no lēņa tipa un lēņa objekta apraksta.
Nevar būt šaubu, ka bīskapa dāvinājuma priekšmets bija Visvalža ķēniņvalsts, lai gan dokumentā teikts, ka tiek dāvināta vienīgi "Jersikas pilsēta un tās novads". Ievērojot to, ka katrs karogs nozīmēja atsevišķu teritoriju, jādomā, ka Jersikas ķēniņvalstī jeb Letijā pareizticīgo daļa aptvēra trīs vairāk vai mazāk neatkarīgas teritorijas, turpretim katoļu ticībā pārgājusī daļa aptvēra Autīnas, Cesvaines un citas pilsētas.