google/wiki40b huggingface dataset:
Friulu valoda

Friulu valoda mūsdienās

Friulu valoda ir oficiāli atzīta minoritātes valoda Itālijā, kas noteikts ar likumu 482/1990. Daudzās sākumskolās ir ieviesta apmācība friulu valodā. Valodu lieto plašsaziņas līdzekļos, populārajā mākslā un kino. Ap 40% ceļa rādītāju Udīnes provincē ir friulu un itāļu valodā.

Vietvārdi

Katrai apdzīvotai vietai friulu apdzīvotos reģionos pastāv divi nosaukumi — itāļu un friulu. Oficiālais gan ir tikai itāliskais nosaukums, ko arī lieto lietvedībā.
Jūlija Švaigere

Personīgā dzīve

2014. gada oktobrī apprecējusies ar Rīgā dzimušo šaha lielmeistaru Arkādiju Naidiču.
Kurna

Vēsture

Kurna ir viens no vecākajiem Kubulu pagasta ciemiem. Sākotnēji tas sācies veidoties ap Kurnas upi šobrīdējā ciema dienviddaļā. Pēc vietējo iedzīvotāju atmiņām jau pagājušā gadsimta trīsdesmitajos gados Kurnā atradas krucifikss. Vēl sešdesmitajos, septiņdesmitajos tas stāvējis nekopts, bet vēlāk iznīcināts. Padomju laikos uzceltas trīs dzīvokļu mājas. 1971. gadā Kurnā uzcelts Kubulu kultūras nams. Atklāts 1972. gada nogalē,kā padomju saimniecības "Balvi" kultūras nams. Tajā laikā tas bija arodbiedrību kultūras nams. Vēlāk tajā sāka darboties arī doktorāts, pasta nodaļa, bibliotēka un aptieka. 1989. gadā tika atklāta bērnu pirmskolas izglītības iestāde "Ieviņa", kas savu nosaukumu ieguvusi blakus pie Kurnas upes augošajām ievām. 1992. gadā atjaunots krucifikss, bet 2006. gadā pretī kultūras namam tika uzcelts jauns krucifikss. 2009. gadā par godu bērnudārza "Ieviņa" 20 gadu jubilejai pie bērnudārza uzcelta estrāde. 2009. gadā kultūras namam veikts daļēja renovācija, bet 2010. gadā ēkai veikts ārējais remonts.

Ģeogrāfija

Kurna atrodas Latgales ziemeļaustrumos Austrumlatvijas zemienes Adzeles pacēlumā apmēram 114 — 120 metrus virs jūras līmeņa. Reljefs līdzens. Caur ciematu tek arī Kurnas upe, no kuras arī visticamāk ir arī cēlies ciema nosaukums. Ciemam cauri iet ceļš Stacija — Celmene.

Kultūra un izglītība

Ciema teritorijā atrodas pirmsskolas izglītības iestāde "Ieviņa". Bērnudārzu apmeklē gan pagasta, gan arī Balvu pilsētas bērni. 2013. gadā to apmeklēja 64 bērni.
Kurnas ciema teritorijā atrodas arī kultūras nams. Tajā darbojas vairāki pašdarbības kolektīvi. Kultūras namā regulāri notiek dažādi kultūras pasākumi — pilngadības svētki, bērnības svētki, koncerti un balles.
Miškolca

Vēsture

Pilsēta pirmoreiz rakstos minēta 1210. gadā. 1365. gadā Ungārijas karalis Lajošs I tai piešķīra daļējas pilsētas tiesības.
1544. gadā turki nodedzināja Miškolcu.
XVIII gadsimta sākumā Miškolca bija pretaustriešu sacelšanās līdera Ferenca II Rākoci rezidence, tāpēc 1707. gadā austrieši to izpostīja.
Pēc Trianonas līguma noteikumiem Košice tika piešķirta Slovākijai, tāpēc Miškolca kļuva par Ungārijas ziemeļu daļas galveno centru. Starp pasaules kariem Miškolca strauji attīstījās kā smagās rūpniecības pilsēta. Arī pēc 2.pasaules kara saglabājās lielrūpniecības pārsvars.
Pēc sociālisma sabrukuma Ungārijā un tirgus liberalizācijas Miškolca piedzīvoja smagu ekonomisku lejupslīdi. Tā bija pilsēta ar vislielāko bezdarba līmeni valstī.
Piltenes-Aizputes draudzes novads

Piltenes-Aizputes draudzes novads (vācu: Kirchspiel Piltens-Hasenpot) bija administratīva vienība Piltenes apgabalā, pēc 1818. gada Kurzemes guberņas Aizputes pilskunga iecirknī, vēlāk Aizputes apriņķī.
Gruzija

Valsts pārvalde un iekšpolitika

Gruzija ir prezidentāla republika. Izpildvara pieder prezidentam un ministru kabinetam. Prezidentu ievēl uz pieciem gadiem ne vairāk kā uz diviem termiņiem. Likumdevēja vara pieder vienpalātas parlamentam ar 235 locekļiem. Vēlēšanas notiek reizi piecos gados, balstiesības iegūst 18 gadu vecumā.

Ģeogrāfija un klimats

Gruzijas reljefu var iedalīt četrās daļās. Ziemeļos atrodas Lielais Kaukāzs, kas veido dabisku robežu ar Krieviju, Lielajā Kaukāzā atrodas arī Gruzijas augstākais punkts - 5 201 metru augstais Šhara un (Abhāzijā) dziļākā ala pasaulē, kuras dziļums saskaņā ar pēdējiem mērījumiem ir vismaz 2140 metri. Rietumos, kur valsts robežojas ar Melno jūru, plešas līdzenums, kas ietver arī subtropiskās Kolhīdas zemienes. Dienvidos atrodas Mazā Kaukāza austrumu daļa, kas ietiecas arī kaimiņos esošajās Turcijā un Armēnijā, savukārt valsts austrumu daļā ap galvaspilsētu Tbilisi atrodas plakankalne. Valstī ir ap 25 000 upju no kurām lielākā ir 1364 kilometrus garā Mtkvari, kas iztek no Turcijas un caur Tbilisi plūst tālāk uz Gruzijas kaimiņvalsti Azerbaidžānu, kur ietek Kaspijas jūrā. Gruzija atrodas uz mērenās un subtropu joslu robežas, klimatu ietekmē arī kalni, kas sadala valsti rietumu un austrumu daļās. Zemienēs ir relatīvi silts visu gadu, bet kalnainos apgabalos ir ievērojami vēsāks, valsts rietumu daļā klimats ir mitrāks nekā austrumos.

Iedzīvotāji

Pēc 2014. gada tautas skaitīšanas datiem Gruzijā (bez Abhāzijas un Dienvidosetijas) bija 3 729 635 iedzīvotāji, no kuriem 83,8% ir gruzīni, 6,5% - azerbaidžāņi, 5,7% - armēņi, 1,5% ir krievi, bet 2,5% ir citu tautību pārstāvji. Izplatītākā reliģija ir kristietība, lielākā konfesija ir pareizticīgie - 83,9%, 3,9% iedzīvotāju pieder Armēņu apustuliskajai baznīcai, 0,8% ir katoļi. Otra izplatītākā reliģija, kurai pieder 9,9% iedzīvotāju ir islāms. Izplatītākās valodas ir oficiālā gruzīnu valoda (71%), krievu valoda (9%), armēņu valoda (7%) un azerbaidžāņu valoda (6%), citās valodās runā apmēram 7% iedzīvotāju, Abhāzijā oficiāls statuss ir arī abhāzu valodai.

Ekonomika

Gruzijas ekonomikā liela nozīme ir lauksaimniecībai. Pēc Padomju Savienības sabrukuma Gruzijas lauksaimniecības sektoram izdevās samērā viegli atkopties, jo Gruzijā kolektivizācija bija notikusi mazākos apmēros nekā citur PSRS. Galvenais kultūraugs ir tēja, audzē arī citrusaugļus, vīnogas, kviešus, miežus, tabaku un dārzeņus. Lielākās nozares ir pārtikas apstrāde un vīnrūpniecība. Agrāk labi attīstīta bija arī tūrisma industrija, taču tā cietusi no valstī notiekošajiem nemieriem. Valstī notiek mangāna, vara un citu metālu ieguve. Pastāv arī mašīnrūpniecība, tekstilrūpniecība un ķīmiskā rūpniecība.

Ārpolitika

Kopš Krievijā tika aizliegts dažādu produktu imports no Gruzijas, tā centusies attīstīt ekonomiskus sakarus ar citām kaimiņvalstīm un Rietumvalstīm, sevišķi Eiropas Savienību. NATO partnervalsts un kandidātvalsts.
2013. gada Austrumu partnerības Viļņas samita laikā Gruzija parafēja ar Eiropas Savienību (ES) asociācijas un tirdzniecības līgumu.
Kopš 2016. gada Dziļās un Aptverošās brīvās tirdzniecības zonas dalībvalsts.
NICE Systems

Vēsture

Uzņēmumu ar nosaukumu Neptune Intelligence Computer Engineering 1986. gadā dibināja Izraēlas armijas bijušie kolēģi. Sākotnēji uzņēmums piedāvāja risinājumus drošības un aizsardzības sektoram. Drīz tas pārorientējās uz civilajiem lietojumiem, galvenokārt kontaktu centriem, finanšu pakalpojumiem, biznesa inteliģences tirgum.
2000. gados NICE strauji paplašinājies, iegādājoties datu apstrādes un analīzes uzņēmumus.
2002. gadā no Thales Group nopirkts Apvienotās Karalistes uzņēmums Thales Contact Solutions (agrāk Racal Recorders).
2005. gada 1. jūnijā no ASV Dictaphone nopirkts sakaru ieraksta sistēmas bizness. 1. septembrī iegādāts Hannamax Hi-Tech.
2006. gada 4. janvārī nopirkts FAST Video Security. 22. maijā nopirkts Performix. 7. jūlijā iegādāts IEX Corporation, kas izstrādājis darbinieku pārvaldības un efektivitātes optimizācijas risinājumus.
2007. gada 30. augustā nopirkts Actimize, tādējādi NICE ļaujot piedāvāt krāpšanās, naudas atmazgāšanas un riska pārvaldības risinājumus.
2008. gada 8. aprīlī nopirkts Quality Plus Group.
2009. gada 31. augusta iegādāts Hexagon System Engineering Ltd. 1. septembrī Actimize nopirka uzņēmumu Fortent.
2011. gada 15. februārī nopirkts CyberTech International. 19. septembrī iegādāts Fizzback. 2. decembrī nopirkts Merced Systems.
2012. gada 22. oktobrī nopirkts Redkite Financial Markets, kas piedāvāja reāllaika mākoņbāzētus tirdzniecības uzraudzības risinājumus.
2013. gada 7. augustā iegādāts Causata.
2014. gada 3. jūlijā Somijas Nokia Networks pārdoti ģeolokācijas risinājumi.
2015. gadā NICE izlūkošanas risinājumu nodaļa par 157,9 miljoniem ASV dolāru pārdota Elbit Systems meitas uzņēmumam Cyberbit; fiziskās drošības biznesa nodaļa par 100 miljoniem USD pārdota investīciju uzņēmumam Battery Ventures.
2016. gada janvārī par 135 miljoniem dolāru nopirkts analītikas uzņēmums Nexidia.
2016. gada maijā par aptuveni 940 miljoniem USD nopirkts ASV kontaktu centra pakalpojumu sniedzējs inContact. 2016. gadā uzņēmuma nosaukums no NICE Systems Ltd. mainīts uz  NICE Ltd.
2010.—2011. gada KHL sezona

Formāts

Regulārās sezonas pamatā tika saglabāts 2009.-10. gada sezonas formāts - katra komanda izspēlēja četras spēles (divas mājās, divas viesos) ar katru savas divīzijas komandu, kā arī divas spēles (vienu mājās, vienu viesos) ar pārējām līgas komandām. Tā kā Slovākijas hokeja klubs Popradas "Lev" īsi pirms sezonas sākuma atsauca savu dalību līgā, šajā sezonā Bobrova divīzijā spēlē tikai piecas komandas, līdz ar to visi KHL klubi aizvadīs 54 spēles (56 vietā). Lai Bobrova divīzijas komandām sanāktu tāds pats spēļu skaits (54), katrai no tām ir ieviestas divas papildu spēles ar kādu no savas divīzijas komandām. Sākot ar šo sezonu, visas izslēgšanas kārtas tiks aizvadītas sērijā līdz četrām uzvarām.

Izslēgšanas kārta

Katrā kārtā sērija tiek aizvadīta līdz kādas komandas četrām uzvarām.
Fidži dolārs

Fidži dolārs ir Fidži naudas vienība kopš 1969. gada. To parasti apzīmē ar dolāra zīmi ($), vai ar FJ$.

Fidži dolārs, 1867-1873

Fidži pirmo reizi apgrozībā bija papīra nauda saukta par dolāriem un centiem laika posmā starp 1867. un 1873. gadu. Dolārs bija vienādā vērtībā ar sudraba ASV dolāru. 1873. gadā dolāru aizvietoja ar Lielbritānijas sterliņu mārciņu, kad Fidži kļuva par Lielbritānijas koloniju.

Otrais dolārs, 1969-

Otro reizi Fidži dolārs tika emitēts 1969. gadā, nomainot Fidži sterliņu mārciņu pēc maiņas kursa 1 sterliņu mārciņa = 2 dolāri. Uz monētām, kā arī uz banknotēm tika attēlota Karaliene Elizabete II, un Fidži kultūru raksturojošas lietas, piemēram, tabua uz 20 centu monētas.
ASIO

ASIO (abreviatūra no angļu: Audio Stream Input/Output) ir daudzkanālu audio datu pārsūtīšanas protokols, ko lieto daudzi audio/MIDI sekvenceru izstrādātāji. Tas atļauj programmatūrai realizēt plašas daudzkanālu iespējas spējīgām skaņas kartēm. ASIO izvērš pamata datora skaņas kartes iespējas, no kurām vairums spēj nodrošināt tikai stereo (divu kanālu) audio ievadi un izvadi. ASIO specifikācija nosaka saskarni ar skaņas karti caur profesionālo skaņas karšu izstrādātāju izstrādātu ASIO dzini, kas iespēj audio/MIDI programmai lietot visas iespējamās skaņas kartes ievades un izvades, kas ļauj lietotājam noteikt, kuru no ievadēm lietot ierakstam un kuru atskaņošanai, lietojot ar ASIO savietojamu programmu, kas savukārt atļauj lietotājam ierakstīt vairākus celiņus vienlaicīgi.
23. Gaujas policijas bataljons

Dienesta gaitas

12. maijā bataljons izbrauca uz Ukrainu un pēc divu nedēļu ceļa 26. maijā ieradās Dņepropetrovskā. Bataljona štābu novietoja pilsētā, taču apakšvienības sadalīja līdz vada izmēram un izvietoja ap 100 km zonā gar ceļu uz Rostovu, pienākumos ietilpa ceļa darbos nodarbināto vietējo iedzīvotāju uzraudzīšana. Karstajā klimatā un neparastas pārtikas iespaidā plaši izplatījās dizentērija, 4. rota cieta arī no tīfa.
Ceļa būvē bataljonu beidza nodarbināt 1942. gada decembrī, pēc tam tas vairākus mēnešus pavadīja pilnīgā bezdarbībā, daļēji jo vājās apgādes dēļ nebija izsniegtas jaunas formas nodilušo vietā; daļai vīru trūka pat bikšu. Jaunas formas izsniedza tikai 1943. gada pavasarī, atstājot Latvijas armijas dienesta pakāpju apzīmējumus. 1943. gada februārī bataljons saņēma papildinājumus no izformētā 27. Burtnieku bataljona, bet martā bataljona vienības pārcēla uz Zaporožji uzraudzīt tanku grāvju un bunkuru būves darbus, štābam paliekot Dņepropetrovskā. Pēc pāris mēnešiem visu bataljonu apvienoja atpakaļ, kopskaitā ap 300 vīrus, un nosūtīja uz Kerču uzraudzīt tilta būves darbus pāri Kerčas jūras šaurumam.
Oktobrī, frontei pietuvojoties Kerčai, bataljons ar vienu no pēdējiem vilcienu sastāviem tika evakuēts un caur Rumāniju nonāca Brestas rajonā, Baltkrievijā kur tika nozīmēts partizānu apkarošanā. 1944. gada janvārī bataljonu, ap 140 vīru sastāvā, piedalīja kādam vācu policijas pulkam un novietoja frontē Rovnas rajonā, kur tam bija jāsedz ap 6 km plaša frontes josla, ko, nepietiekošā personālsastāva dēļ, bataljons nespēja izdarīt un ienaidniekam šajā sektorā izdevās fronti pāriet. Pēc šī incidenta bataljonu no februāra beigās frontes atsauca un 2. martā tas atgriezās Rīgā.
Rīgā bataljonu papildināja ar jauniesauktajiem līdz pilnam sastāvam un 4. aprīlī nosūtīja uz Abrenes rajonu vietējo iedzīvotāju aizsardzībai no partizāniem. Jūlija beigās bataljonu pārvietoja uz Zemgali, kur to piesaistīja 215. vācu kājnieku divīzijai un iesaistīja Bauskas aizstāvības kaujās ģenerāļa Gīzekes kaujas grupas sastāvā (Kampfgruppe Giesecke). Kauju laikā bataljons tika ielenkts, taču ar smagiem zaudējumiem tam izdevās izlauzties un atiet Lielvārdes virzienā. Lielvārdē bataljons tika pakļauts VI SS korpusam un kopā ar to nonāca Kurzemes cietoksnī, kur 1945. gada februārī atradās frontes posmā starp Irlavu un Grenčiem, ierindā bija ap 350 vīru. 1945. gada 8. maijā pēc Lielvācijas kapitulācijas 23. Gaujas bataljons nonāca gūstā.
Kristiāns Pelšs

Spēlētāja karjera

Sākumā nodarbojies ar džudo, taču astoņu gadu vecumā uzsāka trenēties hokejā. Vēlāk Pelšs divarpus sezonas spēlēja arī Liepājā, taču trīspadsmit gadu vecumā atgriezās Daugavpilī. Jau sešpadsmit gados Kristiānam izdevās ielauzties tolaik Baltkrievijas Ekstralīgā spēlējošā kluba DHK Latgale sastāvā. 2009.—10. sezonā Pelšs spēlēja Rīgas "Dinamo" fārmklubā - Rīgas "Dinamo Juniors" rindās. Pēc sezonas beigām NHL draftā viņu ar kopējo 181. numuru izvēlējās Edmontonas "Oilers". Kristiāns kļuva par 27. NHL draftēto latvieti. Vasarā Pelšs pārcēlās uz Ziemeļameriku, piedalījās Edmontonas "Oilers" jauno hokejistu nometnē un pievienojās Edmontonas "Oil Kings" rindām.
2012. gada 1. maijā Pelšs noslēdza trīs gadu līgumu ar NHL klubu Edmontonas "Oilers", nākamo sezonu uzsākot tās Amerikas hokeja līgas fārmklubā Oklahomsitijas "Barons". 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta dēļ gan noturēties "City Barons" sastāvā hokejists nespēja, novembra sākumā tiekot nosūtīts uz ECHL klubu Stoktonas "Thunder". ECHL hokejists decembrī saņēma 21 spēles diskvalifikāciju, īsi pēc tam atgriežoties "City Barons" rindās.
Latvijas hokeja izlases rindās Pelšs aizvadījis divas spēles. Hokejists spēlējis arī 2009. un 2010. gada Pasaules U18 čempionātos, kā arī 2011. gada Pasaules junioru čempionātā. Pēc 2010. gada NHL drafta "Oil Kings" ģenerālmenedžeris Bobs Grīns atzina, ka Pelšu ievērojis tieši 2010. gada Pasaules U18 čempionāta laikā. Latvijas pieaugušo izlases sastāvā debitēja 2011. gada 8. aprīļa spēlē pret Somijas izlasi.
10. augusts

10. augusts ir gada 222. diena pēc Gregora kalendāra (223. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 143 dienas.
Tomass Hakslijs

Diskusija ar bīskapu Vilberforsu (1860)

Vēsturē iegājusi slavenā diskusija 1860. gadā Oksfordas Universitātē pēc tam, kad tika nolasīts amerikāņa Dr. Dreipera apcerējums "Intelektuālā attīstība, aplūkota kopsakarā ar Darvina kunga uzskatiem". Lekciju zālē, kur bija sapulcējušies apmēram septiņi simti studentu, valdīja saspīlēta atmosfēra. Klausītāji acīmredzot bija nojautuši, ka ir pienākusi vēsturiska šķirtne starp kreacionisma un evolucionisma laikmetu. Kad lasījums bija beidzies, piecēlās un daiļrunīgā uzbrukumā Darvina tēzei metās bīskaps Vilberforss (Samuel Wilberforce), izcils orators. Savas runas beigās, gribēdams atstāt klausītājos satriecošu iespaidu, pievērsies Hakslijam, viņš vaicāja: "Un jūs, ser, no kā puses esat rada pērtiķim — no vectēva vai vecmāmiņas?"
Tad Hakslijs cēlās augšā, izklāstīja diskutējamos zinātniskos jautājumus un tikai pēc tam atgriezās pie Vilberforsa dzēlības: "Ja man būtu ļauts izvēlēties, vai lai mans sencis ir pērtiķis vai arī kāds skolas baudījis indivīds, kas savu loģiku izmanto nemācītas publikas maldināšanai un uz svarīga un nopietna filozofiskā jautājuma pamatošanai sniegtajiem faktiem un spriedumiem atbild nevis ar pierādījumiem, bet gan ar zobgalībām, es, ne mirkli nevilcinādamies izvēlētos pērtiķi." — Atskaņas par šo frāžu apmaiņu sekmēja neizglītotu ļaužu vidū izplatījušos mītu, ka darvinisti uzskatot par cilvēka senci pērtiķi.
Nana Fana-Košnicka

Biogrāfija

1990. gadu sākumā bijusi viena no Vjetnamas vadošajām šahistēm, taču apprēcējusies un pārcēlusies uz dzīvi Austrālijā. 1998. gadā uzvarējusi Austrālijas sieviešu šaha čempionātā. 2001. gada aprīlī Goldkostā uzvarējusi Okeānijas šaha čempionātā sievietēm un kvalificējusies Pasaules šaha čempionātam sievietēm. Piedalījusies 2001. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas Maskavā, kurā 1. kārtā zaudējusi Almīrai Skripčenko.
Pārstāvējusi Vjetnamu un Austrāliju Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 7 reizes (1990-1992, 1996-2002, 2006).
Par panākumiem turnīros FIDE 2001. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Ubāns (filma)

Sižets

Filma veidota par gleznotāju Konrādu Ubānu.
Vecmoku pilskalns

Vecmoku pilskalns atrodas Tukuma novada Tumes pagastā pie Vecmokām. 1 km uz ziemeļaustrumiem atrodas Vecmoku muižas komplekss.
Pilskalns ierīkots uz neliela kalna raga, kas izvirzījies uz rietumiem no Vecmoku kalnāja. Pilskalna plakums austrumos norobežots ar 2 m augstu valni, kuram gar dienvidu malu samanāma senā uzejas vieta. Pilskalna augstums - 15m. Lēzenākajā austrumu nogāzē izveidota terase. Pilskalnā atrastie dzelzs sārņi ļauj to datēt ar dzelzs laikmetu. Pilskalns atradies kuršu Vanemas zemē.
Pilskalna apkārtne bagāta ar dažādiem arheoloģiskiem atradumiem. Vecmoku muižas laukos atrasti vairāki zobeni un bultu gali un netālu no pilskalna atrodas senkapi. 20. gadsimta sākumā pilskalna pakājē atrastas vairākas senlietas kuras attiecinātas uz 6. gadsimtu.
Vecmoku pilskalnu pirmo reizi aprakstījis E. Šmidts 1900. gadā izveidojot arī stipri nepilnīgu tā plānu. 1912. gadā pilskalnu apmeklēja Karls fon Lēvis of Menārs. 1923. gadā savas Kurzemes pilskalnu apzināšanas ekspedīcijas laikā pilskalnu pētījis un uzmērījis Ernests Brastiņš.
Datorspēļu izdevējs

Datorspēļu izdevējs ir kompānija, kas izdod datorspēles, kuras izstrādājus pati kompānija vai kāds cits datorspēļu izstrādātājs. Izdevējs parasti finansē spēles izstrādi, nodarbojas ar tās izplatīšanu, reklāmu, spēļu lokālo versiju izplatību un apmaksā ar spēļu izstrādi saistitās līgumsaistības (licences utt.)
1992. gada vasaras olimpiskās spēles

Sporta veidi

Barselonas Olimpiskajās spēlēs kā paraugdemonstrējumu sporta veidi tika iekļauti pelota, hokejs ar skrituļslidām un tekvondo.
Ernesta Feldmaņa iestudētās teātra izrādes

Sarakstā Ernesta Feldmaņa iestudētās teātra izrādes hronoloģiskā secībā uzskaitītas latviešu režisora Ernesta Feldmaņa iestudētās teātra izrādes. Ernests Feldmanis izrādes iestudējis Latvijas Nacionālajā teātrī, Strādnieku teātrī, Latgales (Rēzeknes) teātrī, Zemnieku drāmas teātrī, Daugavpils teātrī, Tautas teātrī, Jelgavas teātrī.
2009.—2010. gada NHL sezona

Rezultatīvākie spēlētāji

Sekojošie spēlētāji bija līgas līderi gūtajos rezultativitātes punktos pēc regulārās sezonas beigām.

Labākie vārtsargi

Vārtsargi ir sarindoti pēc vidēji spēlē ielaistajiem vārtiem pēc regulārās sezonas beigām.
Sendijas Hukas pamatskolas apšaude

Sendijas Hukas (Sandy Hook) pamatskolas apšaude notika 2012. gada 14. decembrī Ņūtaunā, Konektikutā, ASV. Apšaudes organizators un izpildītājs bija 20 gadus vecais Ādams Pīters Lanza (Adam Peter Lanza).
Lanza neilgi pirms plkst 9.30 (pēc vietējā laika) 14. decembrī savās mājās nogalināja savu māti Nensiju Lanzu. Vēlāk viņš devās uz Sendijas Hukas pamatskolu, kur nogalināja sešus no skolas personāla, kā arī 20 skolēnus. Pēc masu slepkavības izdarīšanas Lanza izdarīja pašnāvību, iešaujot sev galvā. Kopumā mira 28 cilvēki, savukārt divi tika ievainoti. Šī ir otra nāvējošākā apšaude ASV mācību iestāžu vēsturē pēc 2007. gada slaktiņa Virdžīnijas tehniskajā universitātē.
Pēc apšaudes atkal izraisījās diskusijas par ieroču tirdzniecības un glabāšanas noteikumiem ASV.
Y-12 Nacionālais Drošības komplekss

Y-12 Nacionālais Drošības komplekss (angļu: Y-12 National Security Complex) ir Amerikas Savienoto Valstu Enerģijas departamenta objekts, kas atrodas Oukridžā Tenesī. Tas atrodas Nacionālās Kodoldrošības aģentūras pārziņā.
Y-12 pirmsākumi meklējami Manhetenas projektā. Tā būve uzsākta 1943. gada februārī un savu darbību tas uzsācis 1943. gada novembrī. kompleksā tika veikta urāna-235 atdalīšana no dabiskā urāna. Y-12 ir saražots daļa no atombumbās Mazais zēns (Little boy) urāna-235.
Mūsdienās Y-12 veic kodolieroču komponentu ražošanu un tā ir lielākā ASV, kur tiek glabāts bagātinātais urāns.
Saharova balva

Saharova balva par domas brīvību (angļu: The Sakharov Prize for Freedom of Thought), ko parasti dēvē arī par Saharova balvu, godina personas un personu grupas, kas ir veltījuši savu dzīvi cilvēktiesību aizstāvībai un domas brīvībai. Tā tiek piešķirta par izcilu ieguldījumu cīņā par cilvēktiesību ievērošanu visā pasaulē, pievēršot uzmanību cilvēktiesību pārkāpumiem un sniedzot atbalstu balvas saņēmējiem un viņu darbībai. Balva nosaukta par godu krievu zinātniekam un disidentam Andrejam Saharovam. Pirmo reizi balva tika pasniegta 1988. gada decembrī un to pasniedz Eiropas Parlaments.
Saharova balvu un naudas prēmiju 50 000 eiro  apmērā Eiropas Parlaments piešķir svinīgā sēdē Strasbūrā katra gada beigās. Kandidātus var izvirzīt katra Parlamenta politiskā grupa, kā arī atsevišķi deputāti, ja kandidātu atbalsta vismaz 40 deputāti. Ar kandidātiem iepazīstina kopīgā Ārlietu komitejas un Attīstības komitejas, kā arī Cilvēktiesību apakškomitejas sēdē, un to locekļi balso par atlases sarakstā iekļautiem trim kandidātiem. Galīgo Saharova balvas laureātu vai laureātus izvēlas Priekšsēdētāju konference, kas ir Eiropas Parlamenta struktūrvienība, kuru vada priekšsēdētājs un kurā darbojas visu Parlamentā pārstāvēto dažādo politisko grupu vadītāji. 
Saharova balva līdz šim ir piešķirta disidentiem, politiskiem līderiem, žurnālistiem, juristiem, pilsoniskās sabiedrības aktīvistiem, rakstniekiem, mātēm, sievām, minoritāšu līderiem, pretterorisma grupai, miera aktīvistiem, aktīvistam, kurš iestājās pret spīdzināšanu, karikatūristam, disidentam, kurš ilgstoši ieslodzīts pārliecības dēļ, kinorežisoram, bērnam, kurš cīnās par tiesībām uz izglītību, un 
ANO kā organizācijai. Šī balva jo īpaši tiek piešķirta par vārda brīvību, minoritāšu tiesību aizsardzību, starptautisko tiesību ievērošanu, demokrātijas attīstīšanu un tiesiskuma īstenošanu.
Pirmie cilvēki, kam tika pasniegta Saharoba balva bija dienvidāfrikānis Nelsons Mandela un krievs Anatolijs Marčenko. Anatolijs Marčenko ir vienīgais laureāts, kurš šo apbalvojumu ir saņēmis pēc nāves. 1990. gadā Saharova balva tika piešķirta Auna Sana Su Či, bet viņa to nevarēja saņemt līdz 2013. gadam, jo atradās politiskajā ieslodzījumā Mjanmā. Balva ir tikusi pasniegta arī organizācijām, no kurām pirmā bija no Argentīnas  Las madres de la Plaza de Majo.
Vairāki Saharova balvu ieguvēji joprojām saskaras ar skarbu politisko apspiešanai. Represijas piedzīvo tādi laureāti kā  Baltkrievijas Žurnālistu savienība (2004), Damas de Blanco un Giljermo Farinjass (Kuba, 2005. un 2010. gadā), Alaksandrs Milinkevičs (Krievija, 2006) un Hu Dzja (Ķīna, 2008).  Razans Zaitunehs (2011) 2013. gadā tika nolaupīts un joprojām nav atbrīvots. Nasrins Sotudehs (2012) tika atbrīvots no cietuma 2013. gada septembrī un kopā ar kolēģiem, 2012. gada laureātu Džafaru Panahi, joprojām ir aizliegts atstāt Irānu. 
Trīs Saharova balvu ieguvēji ir saņēmuši arī Nobela Miera prēmiju: Nelsons Mandela, Auna Sana Su Či, un Malāla Jūsafzaja.