google/wiki40b huggingface dataset:
Normans Vaitekers

Biogrāfija

Šahu iemācījies spēlēt četrpadsmit gadu vecumā. Ātri izvirzījies ASV spilgtāko jauno šaha talantu skaitā. 1927. gadā Kalamazū uzvarējis pirmajā Nacionālās šaha federācijas kongresā. ASV Rietumu štatu šaha čempionātos divas reizes dalījis pirmo vietu (1923, 1930). 1928. gadā Hāgā pārstāvējis ASV Pasaules amatieru šaha meistarsacīkstēs, kurās dalījis 4.-6. vietu (uzvarēja Makss Eive).
Pēc izglītības bijis jurists, taču savas dzīves laikā izcēlies ar dažādām krāpnieciskām shēmām, kuru dēļ jau 1924. gadā ticis izslēgts no ASV advokātu skaita. Pirmā pasaules kara laikā izvairījies no iesaukšanas karadienestā, ceļojot pa dažādām ASV pilsētām. 1920. gadu sākumā kopā ar radiniekiem organizējis zagtu auto apdrošināšanu un pārvietošanu starp dažādiem ASV štatiem, par ko 1925. gadā ticis notiesāts uz diviem gadiem. 1932. gadā Vaitekera vārds kļuva plaši pazīstams Čārlza Lindberga bērna nolaupīšanas lietā, jo kopā ar savu līdzinātāju bija izdomājis veidu kā no bagātas mantinieces izkrāpt 104 000 dolārus. Pasākums cieta neveiksmi, un Vaitekers vēlreiz nokļuva cietumā. Pēc astoņpadsmit mēnešiem viņš tika nosacīti atbrīvots, tomēr drīz vien atkal atgriezās aiz restēm. Cietumā bija iepazinies un iedraudzējies ar Alu Kaponi, ar kuru gan 1936. gadā nonācis konfliktā, kad Kapone atteicies pievienoties Vaitekera organizētajam cietuma streikam.
1947. gadā atbrīvojies un atsācis piedalīties šaha turnīros. 1948. gadā spēcīgā kvalifikācijas turnīrā izcīnījis tiesības spēlēt ASV šaha čempionāta finālā, kurā palicis 16. vietā. Piedalījies arī četros ASV atklātā šaha čempionātos (1948, 1951, 1953, 1954). Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1965. gadā Vaitekeram piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Mūža pēdējos gados piedalījies šaha turnīros galvenokārt ASV dienvidu štatos, kuros vājāka sastāva dēļ varējis cerēt uz balvām.
Ekvadora

Iedzīvotāji

Ekvadoru, tāpat kā citas Andu zemes, iekaroja Spānija, un tikai 19. gadsimtā tā ieguva neatkarību. Karos ar Peru 1904. — 1942.gadam Ekvadora zaudēja lielu daļu no savas teritorijas. Atšķirībā no citām Dienvidamerikas valstīm 25% Ekvadoras iedzīvotāju ir indiāņi — kečvi. Pārējie 65% ekvadoriešu ir eiropiešu un indiāņu pēcnācēji. Lielākā daļa iedzīvotāju sazinās kečvu valodā. Ekvadora ir visbiezāk apdzīvotākā Dienvidamerikas valsts — apdzīvotības blīvums ir 48,5 cilvēki uz km².

Administratīvais iedalījums

Ekvadora administratīvi tiek iedalīta 24 provincēs (provincia), kurai katrai ir savs administratīvais centrs. Provinces sīkāk tiek sadalītas kantonos, bet kantoni — pagastos (parroquias).

Ekonomika

Ekvadoras ekonomika ir astotā lielākā Latīņamerikā un laika posmā no 2000. līdz 2006. gadam piedzīvoja izaugsmi vidēji par 4,6% gadā. No 2007. līdz 2012. gadam Ekvadoras IKP pieauga par 4,3% gadā, kas saskaņā ar ANO Latīņamerikas un Karību reģiona ekonomikas komisiju (ECLAC), bija virs vidējā Latīņamerikas un Karību reģiona rādītāja, kas bija 3,5%. Ekvadora izaugsmi spēja saglabāt arī krīzes gados. 2009. gadā Ekvadoras Centrālā banka (BCE) publiskoja 2010. gada izaugsmes prognozi 6,88%. 2011. gadā IKP pieauga par 8% un bija trešais augstākais Latīņamerikā aiz Panamas un Argentīnas. Starp 1999. un 2007. IKP divkāršojās, sasniedzot 65 490 miljonus ASV dolāru (BCE dati).
Straujumas 1. Ministru kabinets

Laimdotas Straujumas vadībā Latvijas Republikas Ministru kabinets darbojās no 2014. gada 22. janvāra līdz 5. novembrim. Straujuma ir kļuvusi par pirmo sievieti Latvijas Ministru prezidentes amatā. Laimdota Straujuma pārstāvēja Vienotību. Straujumas kabineta koalīcijas sastāvā bija Vienotība, Zaļo un Zemnieku savienība, Nacionālā apvienība "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" un Reformu partija.
Pīters ten Kate

Šaha kompozīcija

Pīters ten Kate, kopā ar vienaudžiem Meindertu Nīmeieru un Janu Hartongu, bija pazīstamākie 20. gadsimta Nīderlandes šaha problēmisti. Savu pirmo šaha uzdevumu viņš publicēja 17 gadu vecumā. Tas bija Good Companion popularitātes periods, tādēļ viņa uzmanības centrā bija divvilči, lai gan starp viņa vairāk nekā 1000 šaha kompozīcijām vēlāk tapa arī daudzi palīgmati. Daudzus gadus Pīters ten Kate vadīja Nīderlandes šaha uzdevumu draugu savienību un no 1964. līdz 1971. gadam bija arī FIDE šaha kompozīcijas pastāvīgā komisijas (PCCC) viceprezidents.
1958. gadā viņam tika piešķirts starptautiskā tiesneša un 1973. gadā starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā.
19. marts

19. marts ir gada 78. diena pēc Gregora kalendāra (79. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 287 dienas.
Pārliecināšana

Pārliecināšanas teorija

Pārliecināšana nav tikai process, pēc Bernaja (Bernay), tā ir integrāla funkcija sabiedriskajās attiecībās un tā ir neatšķirama daļa no demokrātiska dzīvesveida.  Pārliecināšanas mērķis, līdzīgi kā ietekmēšanas, ir mainīt, pārveidot un izmainīt uztveri, ietekmēt sajūtas, domāšanu, izturēšanos komunikatora vēlamajā virzienā.

Aristotelis: Pathos, Ethos, Logos

Pārliecināšanas tehniku pirmsākumi ir meklējami Antīkajā Grieķijā, kad Aristotelis centās izskaidrot to, kas notika brīdī, kad pārliecināšana bija manāma sadzīvē pilsētvalstīs (city-states). Kopš tā brīža Aristoteļa aplūkotie temati ir piedēvēti par pašiem nozīmīgākajiem darbiem pārliecināšanā. Viens no lielākajiem Aristoteļa ieguldījumiem šajā nozarē bija noteiktās pārliecināšanas stratēģijas: pathos, ethos un logos. Kā viņš uzsver, visefektīvākie pārliecināšanas mēģinājumi sevī ietver šos trīs konceptus, kas rada nelokāmu pamatu panākumiem.

Pathos

Pathos, attiecas uz emocijām, ko sajūt skatītāji. Kā Aristotelis uzskatīja, pārliecināšana rodas, ja skatītāju emocijas ir aizkustinātas. To var uzskatīt, kā publikas psiholoģisko stāvokli, kas var ietekmēt klausītāja pārliecināšanu, jo „mūsu spriedumi, kad esam apmierināti un draudzīgi nav tādi paši kā brīžos, kad esam sāpināti un naidīgi". Šajā pārliecināšanas veidā svarīgi ir saprast personas patiesās domas/attieksmi no personas kārotajām domām/attieksmes. Zinot to, šo informāciju var izmantot, lai gūtu priekšrocības. Palīdzot viņiem redzēt, kā viņi no patiesā stāvokļa var nokļūt līdz vēlamajam, tā var pārliecināt cilvēkus praktiski par jebko.

Ethos

Ethos nozīmē, ka runas personai ir ticamība citu acīs. Sabiedrība vairāk koncentrēsies uz runas personu vai avotu nekā uz pašu nodoto ziņu. Lai ziņa būtu ticama, ir jābūt avota ticamībai, kas eksistē klausītāja prātos. Aristotelis ticēja, ka sabiedrība būs ietekmēta, ja tā uztvers runātāju kā ticamu. Viņš izceļ, ka ethos nav lieta vai kvalitāte, bet gan interpretācija, kas ir kā produkts, kas veidojas runātājam un publikai mijiedarbojoties. Ethos sevī ietver tādas lietas kā ķermeņa tips, augums, apģērbs, pārvietošanās, reputācija, vārdu izvēle, acu kontakts, sirsnība, uzticība, harisma u.c.

Logos

Logos attiecas uz vārdiem, ko runas persona pasaka. Vārdu, stāstu, citātu, faktu izvēle ir noteicošā, lai skatītāju pārliecinātu.  Šis pārliecināšanas veids ir balstīts uz loģiku un prātu.
Lapseņu apakšdzimta

Īpašības

Apakšdzimtas kopējā pazīme ir smalkais un plānais matojums, kas viscaur noklāj ķermeni. Otra pazīme ir vēdera forma, kas pie pamatnes ir kā apcirsta. Pārējām lapseņu dzimtas lapsenēm vēderiņi starp vēdera un krūšu segmentiem vienmērīgi un plūstoši sašaurinās.
Pieaugušas lapsenes barojas ar augu un dzīvnieku izcelsmes barību. Tās ēd ziedputekšņus, nektāru, laputu saldos izdalījumus, augļus, tās medī kukaiņus un to kāpurus. Savus kāpurus lapsenes baro ar daļēji sakošļātiem vai saplosītiem kukaiņiem. Toties kāpuri ik pa laikam atrij dzidrus, ar aminoskābēm piesātinātus barības pilieniņus, kurus nolaiza pieaugušās lapsenes. Šāda barības apmaiņa raksturīga visiem sabiedriskajiem plēvspārņiem.

Dzīves veids

Visām lapseņu apakšdzimtas sugām ir viengadīgas kolonijas, kurās dzīvo tikai viena vairoties spējīga mātīte - lapseņu karaliene. Attīstības cikls sākas pavasarī. Eiropā tas parasti sākas aprīlī vai maijā, kad lapsene karaliene mostas no ziemas miega un no vējiem un nokrišņiem pasargātā vietā izveido nelielu pūzni. Tā dēj olas un audzina lapsenes strādnieces. Pirmās darba lapsenes - sterilas mātītes ir izaugušas maija beigās vai jūnija sākumā. Tās pārņem rūpes par ligzdas paplašināšanu, kāpuriem un aprūpē arī pašu karalieni. Ja lapsene - māte kādu apstākļu dēļ iet bojā, kāda no strādniecēm kļūst par jauno karalieni. Normālos apstākļos jauno, vairoties spējīgo karalieņu un tēviņu paaudze izšķiļas septembrī. Pārošanās notiek ārpus ligzdas. Iestājoties aukstumam, tēviņi, vecā karaliene un darba lapsenes apēd ligzdā palikušos kāpurus un kūniņas un drīz vien mirst. Izdzīvo tikai jaunās karalienes, kas noslēpjas kādā drošā spraugā. Pavasarī viss cikls sākas no jauna. Dažām sugām dzīves cikls ir vēl īsāks. Jaunās karalienes izšķiļas jau jūlijā. Teritorijās, kurās nav aukstu ziemu, piemēram, ekvatoriālajā joslā lapseņu saime izdzīvo pilno attīstības ciklu apmēram gada laikā.

Lapseņu pūznis

Lapseņu apakšdzimtas sugu lapseņu pūžņi tiek būvēti no papīram līdzīgas substances, ko iegūst no satrupējušas koksnes, to sakošļājot un samitrinot ar siekalām. Pūznim ir raksturīgs ārējais apvalks, it kā tas būtu ievietots konvertā. Pūžņa iekšpusē veidojas vairāki līmeņi, kas viens no otra nodalīti ar plānām sienām. Savstarpēji tie savienoti ar nelieliem vertikāliem balstiem. Līmeņu skaits ir atkarīgs no sugas veida. Parasti ir 3-10 vai vairāk līmeņi. Tas var atrasties koku dobumos, ēkās, kokos, krūmos, zālē, alās un pat augsnē. Kāpuri ligzdā atrodas ar galvu uz leju.
Čakstes

Latvijā

Latvijā sastopamas 4 čakstu ģints sugas: brūnā čakste (Lanius collurio, sastopama bieži), lielā čakste (Lanius excubitor, sastopama relatīvi reti), melnpieres čakste (Lanius minor, 6 novērojumi no 20. gadsimta vidus) un rudastes čakste (Lanius phoenicuroides, četri novērojumi). Visbiežāk novērojamā čakste Latvijā ir brūnā čakste.

Kopīgās īpašības

Čakstes ir nelieli vai vidēji lieli putni. Mazākā ģintī ir Centrālāfrikā dzīvojošā Āfrikas mazā čakste (Lanius gubernator), kuras ķermeņa garums ir apmēram 15 cm, svars  20—25 g. Lielākā ir Ķīnas čakste (Lanius sphenocercus), kuras ķermeņa garums ir apmēram 32 cm, svars 100 g. Visām čakstēm ir plēsīgiem putniem raksturīgs, spēcīgs un ass knābis. Tas ir līdzīgs piekūna knābim. Čakstei ir arī spēcīgi žokļa muskuļi, lai spētu saraut gabalos medījumu.
Čakstes mājo atklātās ainavās, tās bieži redzamas, sēžot uz kāda paaugstinājuma (piemēram, koka galotne, elektrības stabs utml.), vērojot apkārtni. Barojas ar lieliem kukaiņiem, bet medī arī nelielus putniņus, rāpuļus un mazus zīdītājus. Medījumu tā paņem no zemes vai noķer lidojumā. Liela auguma čakstes, piemēram, lielā čakste galvenokārt barojas ar mugurkaulniekiem, īpaši ziemā. 
Neskatoties uz plēsīgo dabu, čakstēm nav plēsīgajiem putniem raksturīgo pazīmju — līki, asi un spēcīgi nagi. Mazāka upura satveršanai čakstes izmanto visu pēdu, bet lielāks medījums tiek uzdurts uz asiem zariem vai dzelkšņiem, pēc tam saplosīts ar līko knābi. Lielākā daļa čakstu sugu ir vientuļnieces, izņemot ligzdošanas sezonu, un tās ir izteikti teritoriālas.
2001. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona

Latvijas futbola 1. līgas 2001. gada sezona bija 10. Pirmās līgas sezona. Pirmajā līgā piedalījās 8 komandas, kas aizvadīja četru riņķu turnīru.

Par 1. līgas čempioniem kļuva FK "Auda".
Pētera I reālskola

Pētera I reālskola jeb Rīgas krievu reālskola (krievu: Рижское русское реальное училище) bija Baltijas pārkrievošanas laikā dibināta Rīgas skola ar krievu valodas apmācību.

Vēsture

Skola tika iekārtota agrākajā Pētera palasta ēkā, kurā pēc Rīgas ieņemšanas Lielā Ziemeļu kara laikā uzturējies Pēteris I. 1805. gadā tajā izveidoja Rīgas 2. apriņķa skolu, kurai pievienoja jau 1789. gadā dibināto Rīgas Navigācijas skolu. Pēc trīs klašu mācībām ceturtajā gadā bija iespējams apgūt jūrskolas zināšanas. 1820. gadā skolu slēdza.  
Skola savu darbību Rīgas 2. apriņķa skolas ēkā Palasta ielā 9 atjaunoja 1886. gadā sakarā ar likumu par krievvalodīgo skolu izveidi Rīgā un Baltijas teritorijā.
Tā kā vietējie iedzīvotāji pārsvarā bija tirgotāji un amatnieki, bija nepieciešams arī pēc vispārējās izglītības iegūšanas apgūt praktiskas iemaņas un zināšanas kādā noteiktā sfērā. 
1888. gada 15. februārī Rīgas pilsētas Dome pieņēma lēmumu nodot skolas celtniecībai zemi Muitas un Jēkaba ielu stūrī (tagadējā Kronvalda bulvārī 1). Rīgas mācību apgabala arhitekta Alekseja Kīzelbaša projektētā ēka tika atklāta 1890. gadā.
Pirmā pasaules kara laikā Imperatora Pētera I reālskolu evakuēja uz Taganrogu un Rīgā tās darbība vairs netika atjaunota.
Autoceļš P10

Vēsture

2015. gada 22. janvārī pieņemts lēmums, ka autoceļa P10 posma Inčukalns (0,0-4,4km) seguma periodisko uzturēšanu veiks SIA "Limbažu ceļi" par līgumcenu 103 180 EUR.
Kreacionisms

Kreacionisms (latīņu: creatio;creatonis — radīšana) ir uzskats, ka pasaule, dzīvība un cilvēks ir dievišķās radīšanas rezultāts.
JFC Skonto

Iegūtās vietas Latvijas čempionātā

* Neskaitot Virslīgas klubu otrās komandas, kuras 1. līgas čempionātā startēja ārpus konkurences.
Kemira Chemicals

Vēsture

1937. gadā ķīmiskās rūpniecības uzņēmumi (Apvienotās Karalistes ICI, Vācijas IG Farben un Beļģijas Solvay) ar vienādām kapitāldaļām Somijā dibināja kopuzņēmumu Finnish Chemicals Oy. 1939. gadā Ētsē rūpnīcā sākta celulozes balināšanas hlora ražošana. Pēc Otrā pasaules kara 1946. gadā Vācijas uzņēmuma IG Farben kapitāldaļas pārņēma PSRS. 1953. gadā Padomju Savienība daļas uzņēmumā pārdeva Enso-Gutzeit Oy (tagad iekļauts Stora Enso Oyj).
1983. gadā uzņēmumu ieguva Nokia, kas to pārdēvēja par Nokia Chemicals.
1991. gadā Nokia Chemicals tika apvienots ar UPM-Kymmene meitas uzņēmumu Kymmene Chemicals izveidojot kopuzņēmumu Finnish Chemicals, mātes uzņēmumiem paturot katram 50 % kapitāldaļu.
1996. gadā Nokia un UPM-Kymmene uzņēmumu Finnish Chemicals pārdeva Luksemburgas uzņēmumam Erikem.
2000. gadā tika iegādāts ASV uzņēmums Huron Tech Corporation ar ražotnēm Īstoverā un Ogestā.
2005. gada aprīlī Finnish Chemicals pārdots Somijas ķīmiskās produkcijas ražotājam Kemira. 2009. gadā nosaukums mainīts uz Kemira Chemicals Oy.
Šlipenbahi

Šlipenbahi (vācu: von Schlippenbach) ir sena vācbaltiešu dzimta, kas Livonijā zināma kopš 16. gadsimta sākuma un vēlāk izplatījusies Zviedrijā un Prūsijā.

Vēsture

Uzskata, ka Šlipenbahu dzimta cēlusies no Vestfālenes, kur kādā 1386. gada dokumentā pieminēti brāļi Slippenbeke. Viņu pēcteči bijuši Markas grāfu un Ķelnes arhibīskapu vasaļi.
Tomēr pastāvošās dzimtas vēsture droši izsekojama līdz bruņiniekam Johanam Šlipenbaham, kuram Livonijas ordeņa mestrs Volters fon Pletenbergs pirms 1518. gada piešķīris kā lēni Heres ciemu pie vēlākās Bornhūzenes muižas (tagad Vana-Pornuse pie Abja-Paluojas Igaunijas dienvidos). 
Pēc Livonijas ordeņa likvidēšanās 1564. gadā Šlipenbahi ieguva arī Zālītes muižu pie Kuldīgas Kurzemes un Zemgales hercogistes teritorijā. No šī dzimtas atzara cēlies Kristaps Kārlis Šlipenbahs (1624–1660), kuru Zviedrijas karalis Kārlis X Gustavs par diplomātiskiem pakalpojumiem 1654. gadā iecēla grāfa kārtā, viņa pēcteči pārgāja Prūsijas karaļa dienestā.
Zviedru Vidzemes laikā 1678. gadā mantinieki Bornhūzenes muižu sadalīja divās daļās - Vec-Bornhūzenes un Jaun-Bornhūzenes muižās. Pēc Vidzemes pievienošanas Krievijas impērijai 1748. gadā Vidzemes Šlipenbahu dzimtas vīriešu līnija izbeidzās un viņu īpašumus mantoja Kurzemes Šlipenbahu atzars.
1857. gadā un 1862. gadā Krievijas impērijas Senāts visiem Krievijas impērijas teritorijā dzīvojošajiem dzimtas locekļiem atļāva lietot baronu titulu.
Līvbērzes pagasts

Hidrogrāfija

Upes: Auce, Bērze, Lielupe, Pienava, Rūdulis, Smirda, Svēte, Vecbērze, Vecpienava.

Vēsture

Mūsdienu Līvbērzes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Kirpet muiža, Līvbērzes muiža (Lieven-Bersen), Svētes muiža (Schwedthof), Upes muiža (Bächhof, Līvbērze).
Līvbērzes pagasts izveidojies uz baroniem Līveniem piederējušās muižas zemes. 1935. gadā pagasta platība bija 81 km² un tajā dzīvoja 1237 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Līvbērzes ciema padomi, ko gan 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja. Līvbērzes ciems ietilpis Jelgavas (1949-1962, pēc 1967. gada) un Dobeles (1962-1967) rajonos. 1974. gadā Līvbērzes ciemam pievienoja daļu Glūdas ciema padomju saimniecības Jelgava teritorijas, bet daļu ciema teritorijas pievienoja Kalnciema un Glūdas ciemiem. 1979. gadā ciemam pievienoja daļu Valgundes un Glūdas ciemu teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Līvbērzes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jelgavas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Līvbērze (pagasta centrs), Vārpa, Avotiņi, Būdiņas, Cimāles, Dobeļi, Ģipteri, Jaunciems, Līvbērzes stacija, Rubeņi, Tušķi, Upmaļi.
Grozāmgrābslis

Grozāmgrābslis jeb virpināmais (angļu: Fidget spinner) ir rotaļlieta, kas sastāv no gultņa centrā un plakanas vairāku izciļņu struktūras. Tas parasti veidots no metāla un plastmasas, veidots tā, lai bez lielas piepūles brīvi grieztos ap savu asi.
Grozāmgrābšļi par populārām rotaļlietām kļuva 2017. gadā, lai arī līdzīgas rotaļlietas tika ražotas jau 1993. gadā. Rotaļlieta kļuva populāra skolēnu vidū; vairākas skolas aizliegušas to izmantošanu, jo tā traucē koncentrēties, bet citās skolās pastāv noteikumi par diskrētu lietošanu.
Rotaļlietas reklāmā tai tika piedēvētas spējas palīdzēt cilvēkiem koncentrēties, atbrīvojot tos no stresa. Šim apgalvojumam nav rasti zinātniski pierādījumi.
Krasimirs Balakovs

Futbolista karjera

Futbolista karjeru sāka dzimtās pilsētas Veliko Tarnovas klubā Etar. 1991. gadā pievienojās Portugāles klubam Sporting CP. Tā sastāvā 1995. gadā izcīnīja Portugāles kausu. 1995. gadā pārgāja uz Vācijas Bundeslīgas klubu VfB Stuttgart. Tā sastāvā 1997. gadā uzvarēja Vācijas kausa izcīņā un divreiz kļuva par UEFA Intertoto kausa uzvarētāju (2000, 2002).

Bulgārijas izlase

Bulgārijas izlasē spēlējis no 1988.gada līdz 2003.gadam (viens no visu laiku ilgākajiem periodiem). Aizvadījis 92 spēles un guvis 16 vārtus izlases labā. Piedalījies ne tikai 1994. gada FIFA Pasaules kausa izcīņā, bet arī 1996. gada Eiropas čempionātā un 1998. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā.

Trenera karjera

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuva par treneri. Sākumā bija trenera asistents VfB Stuttgart, 2005. gadā strādāja ar klubu VFC Plauen, kura sastāvā aizvadīja arī vienu spēli kā spēlētājs. Karjeras turpinājumā strādāja Šveicē ar klubiem Grasshopper un St. Gallen. 2008. gadā atgriezās Bulgārijā kļūstot par Burgasas "Chernomorets" galveno treneri. 2011.—2012. gada sezonā vadīja Horvātijas klubu Splitas "Hajduk". 2012. gadā neilgu laiku bija Kaiserslautern galvenais treneris, taču nespēja novērst kluba izkrišanu no Bundeslīgas. Turpinājumā bija arī Bulgārijas klubu Lovečas "Litex" un Veliko Tarnovas "Etar" galvenais treneris.
2019. gada maijā tika apstiprināts par Bulgārijas izlases galveno treneri.
Emiliano Insua

Jauniešu komandas

Insua savas futbolista gaitas uzsāka jauniešu vienībā "Pinochio", vēlāk pārceļoties uz prestižo Buenosairesas "Boca Juniors". Aizsargs gan neizpelnījās vietu pieaugušo komandas sastāvā, taču tika pamanīts no "Liverpool" pārstāvjiem. Pēc spēlēšanas Argentīnas U-17 izlasē vairāki klubi alka parakstīt līgumu ar viņu. Arī "Boca Juniors" vēlējās iekļaut viņu pamatsastāvā, taču beigu beigās futbolists uz 18 mēnešiem tika izīrēts Liverpūles klubam.

"Liverpool"

Insua "Liverpool" pirmajā komandā debitēja 2007. gada 28. aprīlī, izejot laukumā mačā pret "Portsmouth". Tomēr līdz sezonas beigām viņš tika tikai vēl pie vienas spēles pieredzes
. 2007. gada augustā tika noslēgts darījums, kura rezultātā Insua parakstīja pastāvīgu līgumu ar "Liverpool". Tajā gadā viņš piedalījās vien trīs mačos, taču rezervistu komandas sastāvā uzvarēja attiecīgajā līgā.
Aizsarga sniegums bija pietiekoši labs, lai galvenais treneris Rafaels Benitess piedāvātu palikt "Liverpool" sistēmā. 2008. gada 2. jūlijā viņš parakstīja trīs gadu kontraktu. Pirms 2008./2009. gada sezonas viņam tika piešķirts 22 numurs. 2008. gada decembrī viņš piedalījās vairākos mačos galvenās vienības sastāvā Fabio Aureliu savainojuma dēļ.
Savus pirmos vārtus "Liverpool" viņš guva Līgas kausa izcīņas spēlē pret "Arsenal" 2009. gada 28. oktobrī. Kopš tā laika argentīnietis regulāri izpelnās spēles laiku pirmajā komandā.
Ēmils Hegle Svensens

Karjera

Sākotnēji nodarbojies ar distanču slēpošanu, bet tad pievērsies biatlonam. Pasaules kausa posmos piedalās kopš 2005.—2006. gada sezonas. Izcīnījis virkni medaļu Pasaules junioru čempionātos.
Pasaules kausa posmos Ē. H. Svensens ir uzvarējis 30 reizes un ir izcīnījis 11 Pasaules čempionātu zelta medaļas (tas padara viņu par vienu no titulētākajiem biatlonistiem, to spējuši vēl tikai četri biatlonisti sporta veida vēsturē). Līdz šim veiksmīgākais Pasaules čempionāts Ē. H. Svensena karjerā bija 2013. gadā Nove Mesto, kur viņam izdevās sasniegt gandrīz maksimumu, izcīnot četras zelta un vienu bronzas medaļu, piecās disciplīnās, kurās startēja.
2009.—2010. gada sezonas Pasaules kausa kopvērtējumā izcīnīja pirmo vietu, tāpat uzvarēja arī 2009.—2010. gada sezonas sprinta kopvērtējumā. Vēl divās sezonās kopvērtējumā ieņēmis otro vietu, bet divās sezonās trešo vietu.
Savās otrajās Olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā Ē. H. Svensens kļuva par medaļām bagātāko biatlonistu, iegūstot zelta medaļas 20 km klasiskajā distancē un 4×7,5 km stafetē, kā arī sudraba medaļu 10 km sprintā. Pēc četriem gadiem Sočos izcīnīja zelta medaļu masu startā un jauktajā stafetē. 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā izcīnīja bronzas medaļu masu startā un divas sudraba medaļas abās stafetēs.
Grenādas administratīvais iedalījums

Grenādas administratīvo iedalījumu veido 6 pagasti un 1 valdījums. Pēc platības lielākais pagasts ir Sentrendrū pagasts (99 km²), bet mazākais — Sentmarka pagasts (25 km²). Pēc iedzīvotāju skaita visvairāk dzīvo Sentdžordža pagastā (37 057 iedzīvotāji), bet vismazāk Sentmarka pagastā (3 994 iedzīvotāji).
Floriāns Ankipāns

Biogrāfija

Floriāns Ankipāns piedzima 1901. gada 20. februārī Mihalovas pagasta Jakulinsku sādžā.
1919. gadā sāka strādāt par skolotāju Rogovkas pamatskolā. No 1920. līdz 1928. gadam bija Pušmucovas pamatskolas pārzinis. 1928. gadā kļuva par Mērdzenes pagasta (bijušā Mihalovas pagasta) valdes priekšsēdētāju un Ludzas apriņķa valdes locekli. No 1931. līdz 1934. gadam bija 4. Saeimas deputāts, pārstāvot Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju.
1940. gadā īslaicīgi bija Ludzas apriņķa vecākā vietas izpildītājs. Pēc tam līdz 1941. gadam apriņķa skolu valdes priekšsēdētājs. No 1950. līdz 1966. gadam — Ciblas vidusskolas direktors un skolotājs, kā arī tautskolu inspektors.
Miris 1989. gada 29. janvārī.
Brunejas administratīvais iedalījums

Brunejas administratīvo iedalījumu veido 4 distrikti, kas sīkāk iedalās 38 apakšdistriktos.
Teodors Bergs

Šahista karjera

1932. gadā tikai zaudējums finālmačā pret Movšu Feiginu ar 2,5:5,5 liedza Teodoram Bergam kļūt par Latvijas šaha čempionu. 1935. gadā viņš iegūst 3. vietu Tallinas starptautiskajā šaha turnīrā, bet 1937. gadā kļūst par Latvijas šaha meistaru, uzvarot finālmačā Volfgangu Hāzenfusu ar 5,5:4,5. Šis panākums nodrošina Teodoram Bergam vietu starp Ķemeru starptautiskā turnīra dalībniekiem, kur tika iegūta 14. vieta ļoti spēcīgā konkurencē. 
Arī pēc Otrā Pasaules kara Teodors Bergs aktīvi piedalījās Latvijas šaha dzīvē, izcīnot 3. vietu 1948. gada čempionātā un tajā pašā gadā pārstāvot Latvijas komandu PSRS komandu šaha čempionāta Rīgas pusfinālā.