google/wiki40b huggingface dataset:
Čehova

Sports

Pilsētā bāzēts jauniešu hokeja klubs Čehovas "Ruskije Vitjazi", kas spēlē Jaunatnes hokeja līgā. Komanda savas mājas spēles aizvada Čehovas ledus hallē.
No 2004. līdz 2013. gadam Čehovā bāzēts bija arī Kontinentālās hokeja līgas klubs Čehovas "Vitjaz", taču tad Čehovas ledus halles neatbilstības līgas reglamentam dēļ komanda atgriezās Podoļskā, kur bija bāzēta pirms 2004. gada.
Mars Global Surveyor

Misijas norise

Aparāts startēja 1996. gada 7. novembrī, un pēc 10 mēnešus gara ceļa 1997. gada 12. septembrī veiksmīgi iegāja sākotnējajā orbītā ap Marsu. Nākamo 16 mēnešu laikā, izmantojot īpašu aerobremzēšanas tehniku, Mars Global Surveyor iegāja nepeiciešamajā orbītā, lai 1999. gada martā uzsāktu Marsa kartogrāfēšanu. Pēc pamatmisijas uzdevumu izpildīšanas 2001. gada janvārī tā darbības laiku pagarināja līdz 2008. gadam. Mars Global Surveyor noderēja arī nākamajās ASV Marsa misijās kā sakaru retranslācijas pavadonis. Aparāts turpināja fotografēt Marsa virsmu, kā arī novērot Marsa atmosfēru.

MGS zaudēšana

2006. gada novembrī sakari ar MGS tika zaudēti. Tas notika parastas operācijas laikā, kad tika pārorientēti saules bateriju paneļi. Uz 2007. gada janvāri ir vairākas versijas par kosmiskā aparāta zaudēšanas iemasliem, bet par ticamāko tiek uzkatīta kļūme programmatūrā. Ir aizdomas, ka nepareizas komandas programmā, kas tika uzlikta jau jūnijā, noveda pie tā, ka pārkarsa saules baterijas. Tas savukārt izraisīja aparāta pāreju drošajā režīmā (safe mode); tajā nevarēja nodrošināt nepieciešamo elektroenerģijas daudzumu, un Mars Global Surveyor pārstāja darboties.
Nebukadnecars II

Dzīvesgājums

Dzimis Babilonijas valdnieka Nabopolasāra ģimenē. Ieņēmis Babilonijas troni pēc tēva nāves 605. gadā p.m.ē., Nebukadnecars II nākamo astoņu gadu laikā vadīja militāras kampaņas pret Ēģipti mūsdienu Sīrijā un Palestīnā. Vairākkārt viņam nācās karot arī ar arābu ciltīm. Šajā laikā Babilonija sasniedza savas varenības augstāko punktu. Nostiprinājis savu varu un kontroli pār plašiem Tuvo Austrumu reģioniem, Nebukadnecars II uzsāka plašu celtniecības programmu, pārbūvējot un būvējot jaunus tempļus, monumentus un citas sabiedriskas celtnes. Vēsturē iegājis viens no septiņiem pasaules brīnumiem — Babilonas gaisa dārzi, ko viņš veltījis savai mīdiešu sievai Amitijai (Amyitis).
Miris 562. gadā p.m.ē., atstājot troni savam dēlam Amelam-Mardukam (Amel-Marduk). Taču pēc viņa nāves sākās Babilonijas noriets, līdz 539. gadā p.m.ē. tās armiju sakāva persieši sava valdnieka Kīra Lielā vadībā. Nākamajos gados Babilonija pilnībā tika pakļauta Persijai.
Puikules pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Puikules un Uzkalniņa ciema padomes. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Limbažu apriņķī. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Alojas rajonā. Mūsdienās Puikules pagasta teritorija iekļauta Alojas novada Brīvzemnieku un Alojas pagastos.
Harolds Godvinsons

Biogrāfija

Harolds bija Veseksas Godvina, ietekmīgākā Anglijas karalistes magnāta un faktiskā valsts valdnieka Edvarda Grēksūdzētāja valdīšanas pirmajā posmā, otrais dēls. Kad 1051. gadā Veseksas Godvina un karaļa Edvarda attiecības tika sarautas, Harolds nostājās tēva pusē, kas uzsāka karu pret karali. Pēc sakāves Godvina ģimene bija spiesta pamest Angliju un apmesties Īrijā. 1052. gadā viņu Īrijā izveidotā flote atgriezās Anglijā un piespieda karalim Edvardam atgriezt Godvinam un viņa dēliem īpašumus un ietekmi.
Pēc tēva Godvina nāves Harolds Godvinsons kļuva par ietekmīgāko cilvēku Anglijas karalistē. Kamēr karalis Edvards pārsvarā pievērsās reliģijai, Harolda un brāļu rokās nonāca arvien jauni īpašumi, un viņš faktiski pārvaldīja valsti, vislielāko varu sasniedzot 1062. — 1064. gadā. Lai arī karalim nebija bērnu un Harolds varēja cerēt uz kļūšanu par karali, viņa cerības tikt Anglijas tronī strauji samazinājās pēc 1065. gada, kad viņš bija devies neveiksmīgā kuģojuma uz Normandiju ar mērķi izpirkt no gūsta savu brāli Vulfnotu. Harolds piedzīvoja kuģa avāriju un nokļuva gūstā, kā rezultātā tika piespiests zvērēt uzticību Normandijas hercogam Viljamam. Tam sekoja arī iekšpolitiskas neveiksmes Anglijā.
Pēc pēdējā Veseksu dinastijas Anglijas karaļa Edvarda Grēksūdzētāja nāves 1066. gada 5. janvārī anglosakšu elite gandrīz vienprātīgi ievēlēja par karali Haroldu II. Tomēr Edvards Grēksūdzētājs testamentā par troņa mantinieku bija nosaucis savu brālēnu Normandijas hercogu Viljamu. Karš bija neizbēgams. Jau pirms Viljama Anglijai bija uzbrukusi Harolda padzītā brāļa Tostiga flote, kas sadarbojās ar Norvēģijas karaļa Haralda III karaspēku. Norvēģi izkāpa Anglijas ziemeļos, un 22. septembrī kaujā pie Fulfordas Harolda anglosakšu karaspēks zaudēja norvēģiem, tie ieņēma Jorku. 25. septembrī kaujā pie Stemfordbridžas anglosakši tomēr guva uzvaru, bet Haralds III un Tostigs krita kaujā. Šo kauju mēdz uzskatīt par Vikingu laiku beigām Anglijā.
Tikmēr jau 28. septembrī Normandijas hercogs Viljams ar karaspēku izsēdās Anglijas dienvidu piekrastē un devās valsts iekšienē. Harolds ļoti īsā laikā atgriezās no valsts ziemeļiem, lai dotos cīņā pret normāņiem. Tomēr tik īsā laikā viņam neizdevās sapulcināt pietiekoši lielus spēkus. 14. oktobrī anglosakšu un normāņu karaspēks sadūrās kaujā pie Heistingsas, kurā Harolds II krita un anglosakšu karaspēks tika pilnībā sakauts. Šīs uzvaras rezultātā Viljamam atvērās vārti uz Angliju. Pēc neilgas pretošanās tika pakļauta Londona. Pēc tam anglosakšu aristokrātija atzina Viljama tiesības uz troni un jau 26. decembrī viņš tika kronēts par Anglijas karali Viljamu I, aizsākot Normandiešu dinastijas valdīšanu.
Bezkameras riepa

Bezkameras riepa ir pneimatiskā riepa, kam nav nepieciešama atsevišķa kamera.
Atšķirībā no tradicionālajām pneimatiskajām riepām, kam tiek izmantotas atsevišķas kameras, bezkameras riepām bortā ir iestrādāti nepārtraukti izciļņi, kurus riepas gaisa spiediens spiež pret metāla aploces rievu, noslēdzot gaisa noplūdes ceļu.

Vēsture

Saistībā ar bezkameras riepām iesniegti daudzi patenti. Killen Tire 1928. gadā Lielbritānijā iesniedza patentu un tas tika apstiprināts 1930. gadā. 1944. gadā Dienvidāfrikā patentu saņēma Wingfoot Corporation, kas bija Goodyear Tire meitas uzņēmums. Tehnisku problēmu dēļ tie tika saražoti nelielā apjomā vai netika realizēti.
1946. gadā ASV patentu iesniedza BF Goodrich darbinieks Frenks Herzegs un 1952. gadā to arī saņēma. Līdz 1955. gadam bezkameras riepas bija kļuvušas par jaunu auto standartaprīkojumu. BF Goodrich vairākas reizes savs patents bija jāaizstāv tiesā, saistībā ar līdzībām ar iepriekšējiem patentiem. Galvenā atšķirība starp BF Goodrich dizainu un priekšteču piedāvāto bija butilkaučuka izmantošana, no kura izgatavotās riepas bija daudz noturīgākas pret gaisa noplūdi, salīdzinot ar gumiju no dabiskā kaučuka, ko izmantoja citos dizainos.

Aizlāpošie šķidrumi

Riepās var tikt iepildīti aizlāpošie šķidrumi, kas palīdz novērst nelielus caurumus. Tomēr tie var traucēt automašīnu riepu spiediena uzraudzības sistēmu (TPMS) darbību, ja to sensori ir izvietoti riepas iekšpusē. Daļa šo šķidrumu ražotāju apgalvo, ka viņu produkti ir savietojami ar sensoriem, bet citi brīdina, ka tie var traucēt sensoru darbību. Šādus novērojumus publicējuši arī šādu produktu apskatnieki. Šķidrumu izmantošana var izbeigt sensoru garantiju.

Velosipēdu riepas

Bezkameru velosipēda riepu sistēmai nepieciešama savietojama riepa, atbilstoša gaisu necaurlaidīga aploce, kas ir noslēgta pie ventiļa un spieķu caurumiem, ar rievu riepas bortam. Galvenais ieguvums no bezkameru riepām ir iespēja izmantot zemāku gaisa spiedienu labākai saķerei, neriskējot pārsist kameru, iespiežot to starp riepas bortu un aploci.

UST un Tubeless Ready

UST jeb Universal System Tubeless ir patentēta riteņa aploce, ko izstrādājis uzņēmums Mavic. Tai ir īpaša rieva, kuru noslēdz ar tam īpaši izstrādātu riepu bortiem. Vairāki uzņēmumi, kā Michelin un Hutchinson, ražo riepas, kas ir savietojamas ar UST aplocēm. UST bja pirmā no sistēmā, kas tika izstrādāta velosipēdu riepām. Citiem uzņēmumiem kā Bontrager, DT Swiss un WTB ir sava līdzīga sistēma, kas tiek saukta par Tubeless Ready.

Šosejas bezkameru sistēmas

2006. gadā Shimano un Hutchinson ieviesa bezkameru sistēmu šosejas velosipēdiem. Tomēr bezkameru riepas nav ieguvušas lielu piekrišanu sponsoru trūkuma un tubulāro riepu lietošanas tradīciju dēļ. Pat bez kameras kopējais bezkameru aploču un riepu svars ir lielāks kā tubulārajām riepām un to aplocēm. Šosejas bezkameru riepas popularitāti gūst amatieru braucēju vidū, kam ir svarīgāki ieguvumi no tām.
Džovanna Amati

Karjera

Sacīkšu braucējas karjeru sāka Formula Abarth sacīkšu sērijā. No 1985. līdz 1986. gadam piedalījās Formula 3 sacensībās, bet no 1987. līdz 1991. gadam piedalījās Formula 3000 sacensībās. 1992. gadā kļuva par piekto sievieti, kura piedalījusies kādā no Formula 1 sacīkstēm.
Retroflekss nazāls līdzskanis

Atveidošana latviešu valodā

Latviešu valodā ɳ atveidojams ar burtkopu "rn", kas atbilst tradicionāli iedibinātajai atveidošanai no zviedru un norvēģu valodām.
Jūlija Reda

Politiskā karjera

Reda 16 gadu vecumā kļuva par SPD biedri. Maincas Universitātē viņa studēja politiku un publicitātes zinātnes. 2009. gadā Reda kļuva aktīva vietējā Pirātu partijā un no 2010. līdz 2012. gadam viņa bija Junge Piraten vadītāja. 2013. gadā viņa bija viena no Young Pirates of Europe līdzdibinātājām. 2014. gada janvārī viņa tika izvēlēta par Vācijas Pirātu partijas pirmo kandidātu Vācijas Eiropas Parlamenta vēlēšanās. Partija ieguva vienu deputāta vietu.
Eiropas Parlamentā Reda pievienojās Greens/EFA grupai. Viņa ir Juridisko jautājumu komitejas biedre, kā arī Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas un Petīciju komitejas biedra aizvietotāja. Viņa darbojas arī starpgrupā, kas nodarbojas ar digitālajām problēmām.

Autortiesību reforma

Reda ir paziņojusi, ka savā termiņā fokusēsies uz autortiesību reformām.
2014. gada novembrī Reda tika nozīmēta ziņojuma sagatavošanai par 2001. gada autortiesību direktīvu. Viņas ziņojuma melnraksts ieteica Eiropas Savienības līmeņa harmonizāciju autortiesību izņēmumiem, autortiesību termiņa ilguma samazināšanu, plašus izņēmumus izglītojošiem mērķiem un autoru pozīciju uzlabošanu sarunās ar izdevējiem un citus ieteikumus.
Iesaistīto pušu reakcija bija dažāda. Vācijas mākslinieku koalīcija Initiative Urheberrecht visumā pieņēma melnrakstu, bet Francijas mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācija SACD apgalvoja, ka tas ir "nepieņemams"; autortiesību aktīvists Korijs Doktorovs nosauca ieteikumus par "pārsteidzoši saprātīgiem", bet bijusī Zviedrijas Pirātu partijas Eiropas Parlamenta deputāte Amēlija Andersdotera kritizēja tos kā pārāk konservatīvus.
Eds Viesturs

Biogrāfija

Viestura vecāki bija latviešu un vācu izcelsmes, tomēr savu latvisko izcelsmi viņš nav izcēlis, uzskata sevi par amerikāni. Kādā intervijā jokojot savas fiziskās dotības saistījis ar "superuzlādētajām latvieša asinīm". 
Bērnību viņš aizvadīja Rokfordā, līdz 1977. gadā pārcēlās uz Sietlu, lai mācītos Vašingtonas universitātē. Šeit viņš pievērsās alpīnismam Reinīra kalna nogāzēs. 1981. gadā viņš pabeidza universitāti ar bakalaura grādu zooloģijā un kļuva par alpīnisma instruktoru Reinīra kalna alpīnisma firmā. Vēlāk viņš Vašingtonas Valsts universitātē ieguva doktora grādu veterinārajā medicīnā.
Vēršu apakšdzimta

Izskats un īpašības

Vēršu apakšdzimtas dzīvnieki ir vidēji lieli vai lieli zālēdāji. Grupa ir ļoti dažāda, par ko liecina samērā atšķirīgās ciltis: dižantilopju, Indijas antilopju un vēršu cilts.
Tomēr visām apakšdzimtas sugām ir dažas kopīgas iezīmes. Vēršu apakšdzimtas dzīvnieki ir vieni no lielākajiem dobradžu dzimtā. Daudzas sugas sver vairāk kā 200 kg, bet dažas vairāk kā 500 kg. Vēršu apakšdzimtai ir raksturīgs spēcīgs dzimumdimorfisms. Dažu sugu tēviņi ir gandrīz divas reizes lielāki nekā mātītes. Visiem tēviņiem ir ragi, kā arī visām vēršu cilts (Bovini) mātītēm ir ragi un 3 sugu mātītēm no dižantilopju cilts (Strepsicerotini). Mātītēm ragi ir izteikti mazāki, smalkāki un vieglāki nekā tēviņiem. Ragi abiem dzimumiem ir gludi, sirpveida, bez izciļņiem vai vijumiem. Vēršu apakšdzimtas dzīvniekiem uz sejas vai priekškājām nav smaržu sekrēta dziedzeri kā tas ir, piemēram, kazu apakšdzimtas dzīvniekiem. Toties visām šīs apakšdzimtas sugām smaržu sekrēta dziedzeri ir uz pakaļkājām.
Trokšņu mūzika

Trokšņu mūzika ir termins, kas raksturo dažādu avangarda mūziku un skaņas mākslu, kurā tiek izmantoti tādi elementi kā disonanse, atonalitāte, kakofonija, aleatorika un šo elementu variēta atkārtošanās to lietojumā.
Trokšņu mūzikas estētiku sākotnēji izmantoja dadaisma un futūrisma pārstāvji, bet vēlāk arī sirreālisti. Visplašāko pielietojumu tā guva fluksus kustības pārstāvošo mākslinieku vidū.
Nozīmīgākie trokšņu mūzikas komponisti ir Luidži Rusolo, Džons Keidžs, Joko Ono, Karlheincs Štokhauzens, Z'EV, La Monte Jangs, Nams Džuns Paiks, Merzbow.
Zelta nūja

Zelta nūja ir hokeja apbalvojums, kuru pēc katras sezonas beigām pasniedz Kontinentālās hokeja līgas sezonas vērtīgākajam spēlētājam. Balva tiek pasniegta kopš 1993. gada, kad to ieviesa iknedēļas laikraksts Hockey. Vien kopš 2009. gada (KHL izveides) to pasniedz līgas vadība.
Ekspress-MD2

Lidojuma gaita

Ekspress-MD2 palaists 2012. gada 6. augustā 19:31 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas. Kopā ar to palaists Indonēzijas sakaru pavadonis Telkom-3. Dzinējblokam Briz-M vajadzēja veikt četrus manevrus. Trešajai dzinēju darbināšanai vajadzēja ilgt 18 minūtes, bet dzinēji neparedzēti izslēdzās pēc 7 sekundēm.

Sekas

Šis bija otrā Briz-M kļūme 12 mēnešu laikā, kad Ekspress-AM4 tika zaudēts 2012. gada augustā datora kļūmes dēļ. Pa šo laiku Krievijas kosmonautikā bija notikuši vēl vairāki negadījumi, tāpēc Telkom-3/Ekspress-MD2 neveiksme izsauca valsts augstākās vadības iejaukšanos, lai reformētu Krievijas kosmosa nozari.
Oficiālā izmeklēšana secināja, ka avāriju izraisīja Briz-M degvielas sistēmas elements, kas izgatavots, neievērojot specifikāciju.
Alozas

Latvijā

Alozu ģinti Latvijā pārstāv viena suga — palede (Alosa fallax), kas iekļauta Latvijas Sarkanās grāmatas 3. kategorijā. Tās nelielā daudzumā mēdz nozvejot kopā ar reņģēm. Latvijas zivju sarakstā iekļauta arī aloza (Alosa alosa). Tomēr šī suga Latvijas ūdeņos nav konstatēta nevienu reizi. Baltijas jūrā novērota tikai rietumdaļā.

Kopīgās īpašības

Alozu ģints zivis ir vidēji lielas vai lielas zivis, salīdzinot ar pārējām siļķu dzimtas zivīm. Tām ir arī platāks (augstāks) ķermenis, kas atspoguļojas latviskajā nosaukumā — lapreņģes. Lielākā daļa šajā grupā ir 20—30 cm garas. 
Lielākās sugas ģintī ir aloza un Amerikas palede (Alosa sapidissima). Alozas ķermeņa garums var sasniegt 80—83 cm, svars 5 kg, lai gan parasti tā ir apmēram 40 cm gara. Amerikas paledes ķermeņa garums var sasniegt 76 cm, svars 5,4 kg, bet parasti tās garums ir ap 50 cm. Tās ir arī lielākās sugas visā siļķu dzimtā.
Alozas ir sudrabainas zivis ar tumšāku muguru, kas var būt gan zilgana, gan zaļgana, gan violetpelēka. Gar vēdera viduslīniju visām alozām aug ķīļveida, asas zvīņas. Augšlūpa šķelta, šķēlumā precīzi ieguļas apakšlūpas galiņš. Jaunām alozām zobi ir ļoti sīki, bet pieaugušām zivīm zobu nav. Muguras spura atrodas apmēram ķermeņa vidusdaļā, vēdera spuras atrodas tieši apakšā, anālā spura īsa un tālu uz aizmuguri aiz muguras spuras. Zvīņas labi piestiprinātas. Daļai sugu aiz galvas, uz sāniem virknējas tumšu plankumu rinda. 
Alozas veido lielus barus. Barojas ar bezmugurkaulniekiem un mazākām zivtiņām. Visas alozas nārsto upēs.
Iraklija

Vēsture

Pilsētu 824. gadā nodibināja arābi, un izmantoja to kā bāzi pirātiskiem uzbrukumiem Bizantijai. 961. gadā Herakliju ieņēma bizantieši un gandrīz pilnīgi to nopostīja.
1204. gadā Irakliju nopirka venēcieši. Venēcieši pilsētu sauca par Kandiju (Candia). 1647. gadā Kandiju aplenca osmaņi un turēja to aplenkumā 22 gadus līdz 1669. gadā Kandija kapitulēja un pilsēta nonāca Osmaņu impērijas sastāvā. Osmaņu impērijas sastāvā tās nosaukums bija Kanja (Kanya).
1898. gadā osmaņu spēki aizgāja no pilsētas un tā ieguva neatkarību. No 1908. gada tā bija neatkarīgās Krētas sastāvā, bet 1913. gada iekļāvās Grieķijas valstī. Tā tika pārsaukta par Irakliju grieķu dieva Hērakla vārdā.
Gernots Rors

Futbolista karjera

Ar futbolu sāka nodarboties dzimtās pilsētas Manheimas komandā VfL Neckarau. 1972. gadā pievienojās Minhenes "Bayern", kurā aizvadīja divarpus sezonas. Galvenajā komandā spēlēja ļoti reti, taču klubs guva panākumus, divreiz kļūstot par Bundeslīgas čempionu un 1974. gadā uzvarot Eiropas kausa izcīņā. Karjeru turpināja Manheimas "Waldhof", bet no 1975. līdz 1977. gadam spēlēja Ofenbahas "Kickers" komandā.
1977. gadā pārgāja uz Francijas klubu Bordeaux, kurā nospēlēja līdz pat karjeras beigām —  12 sezonas. Šajā laikā kļuva par trīskārtēju Francijas čempionu un par divkārtēju Francijas kausa ieguvēju.

Trenera karjera

Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt Bordeaux kluba sistēmā par sporta direktoru, vairākas reizes pildot arī galvenā trenera pienākumus. 1996. gadā aizveda Bordeaux līdz UEFA kausa izcīņas finālam.
No 1998. gada oktobra līdz 1999. gada aprīlim bija Frankfurtes "Eintracht" sporta direktors. Karjeras turpinājumā bija galvenais treneris vairākos Francijas klubos (Créteil, OGC Nice, AC Ajaccio un FC Nantes), kā arī Šveices klubā Young Boys un Tunisijas klubā Étoile Sahel.
2010. gadā sāka strādāt ar Āfrikas nacionālajām izlasēm. No 2010. līdz 2012. gadam bija Gabonas futbola izlases galvenais treneris. 2012. gada Āfrikas Nāciju kausā ar šo izlasi sasniedza ceturtdaļfinālu. Vēlāk strādāja ar Nigēras izlasi, kvalificējoties 2012. gada Nāciju kausam, taču finālturnīrā nespēja izkļūt no grupas. 2015. gadā vadīja Burkinafaso izlasi.
2016. gada augustā kļuva par Nigērijas futbola izlases galveno treneri. Rora vadībā izlase kvalificējās 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram, un 2017. gada novembrī līgums tika pagarināts vēl uz diviem gadiem.
Aperta sindroms

Aperta sindroms jeb akrocefalosindaktilija ir ģenētiska attīstības anomālija, kas ietver sejas kaulu anomāliju, kraniostenozi un četru ekstremitāšu sindaktiliju (pirkstu saaugšanu). To pirmo reizi aprakstīja 1906. gadā franču ārsts-pediatrs Eižēns Aperts (Eugène Apert), tāpēc slimībai tika piešķirts viņa vārds.

Epidemioloģija

Aperta sindroma sastopamības biežums ir 1 gadījums uz 50 000 jaundzimušajiem, citos avotos 1 uz 160 000 jaundzimušajiem. Iedzimst autosomāli dominantā ceļā, bet vairums gadījumu ir sporādiski. Tā pamatā ir divas mutācijas FGFR2 gēnā (fibroblast growth factor receptor type 2), kas atrodas 10 hromosomā (10q26), parasti S252W vai P253R fragmetā.

Simptomi

Dažreiz anomālijas ir saskatāmas grūtniecības ultrasonogrāfijas kontroles laikā, it īpaši trīs dimensiju attēlos. Aizdomas var pārbaudīt, veicot augļa bioķīmisko skrīningu. Tomēr sindromam raksturīgas iezīmes parasti atklāj jaundzimušajam. Bilaterāla kraniostenoze skar galvaskausa kroņa šuvi. Slimniekiem ir izteikta augšžokļa hipoplāzija, dažreiz ar aukslēju šķeltni un lūpas šķeltni, kā arī sejas hipertelorisms (liels attālums starp acīm) un eksoftalmija, kas turpina pasliktināties.
Zobu aģenēzes prevalence ir apmēram 34,8%. Visbiežāk iztrūkst augšžokļa malējie priekšzobi un apakšžokļa otrais premolars. Zobu trūkums ir vienmēr simetrisks.
Sindaktilija roku un kāju pirkstiem var būt pilnīga vai daļēja, iekļaujot otro, trešo un ceturto pirkstus.
Garīgā atpalicība parasti ir ļoti smaga, bieži vien tā ir saistīta ar smadzeņu kompresiju, bet var arī būt saistīta ar smadzeņu saikļa (corpus callosum) aģenēzi. Ja smadzeņu iekšējā struktūra ir saglabāta, agrīna kraniostenozes ķirurģiska korekcija (pirms 6 mēnešu vecumam) var uzlabot intelektuālās attīstības prognozi: ievērojama daļa bērnu izrāda normālas spējas un apmeklē klasiskās mācību iestādes. 
Arnolda—Kiari (Arnold-Chiari malformation) malformācija ir atrodama tikai nelielam pacientu skaitam. 
Intrakraniālās hipertensijas risks ir augsts, tuvojas 50% gadījumu. Dažreiz vienīgais simptoms, kas uz to norāda, ir redzes zudums, kas var būt kombinēts ar miega apnoju. 
Hidrocefālija ir viena no Aperta sindroma komplikācijām, kas bez attiecīgas ārstēšanas nopietni apdraud dzīvību.
Tamāra Tansikužina

Biogrāfija

Tansikužina iesaistījās pionieru nama dambretes sekcijā astoņu gadu vecumā. No 1988. gada viņas treneris bija 1985. gada PSRS čempions 64-lauciņu dambretē  S. Ovečkins. 1990. gadā tika sasniegts pirmais nozīmīgākais rezultāts: viņa debitēja PSRS meiteņu 64-lauciņu dambretes čempionātā un ieņēma 5.vietu. Kopš 1990. gada liela loma nākamās pasaules čempiones liktenī bija trenerei M. Belkinai. 1991. gadā Tamāra kopā ar savu treneri pieņēma kopīgu lēmumu pāriet uz starptautisko (100-lauciņu) dambreti. 
1994. gadā pēc trenera Čertoka ielūguma Tansikužina pārcēlās uz Išimbaju. 1995. gada vidū viņa uzvarēja pirmo nopietno turnīru - Krievijas meiteņu 100-lauciņu dambretes čempionātu. 1996. gada aprīlī viņa uzvarēja arī sieviešu čempionātā.
1997. gads atnesa  uzvaras pasaules meiteņu čempionātos gan starptautiskajā, gan krievu dambretē. 1998. gads iezīmējas ar nelielu lejupslīdi — Tamāra Krievijas sieviešu čempionātā bija tikai 7. vietā. Nākamajā 1999. gadā tika gūta uzvara visos trijos valsts dambretes čempionātos (parastā, ātrajā un ātrspēles dambretē) un Tamāra pirmoreiz piedalījās Pasaules sieviešu 100-lauciņu dambretes čempionātos: ar parasto laika kontroli Jakutskā bija sestajā, ātrspēlē Nīderlandē otrajā vietā. 2000. gada viņa ieguva Krievijas un Eiropas čempiones titulu.
2001. gadā Tamāra Tansikužina pirmoreiz uzvarēja Pasaules čempionātā un viņai tika piešķirts starptautiskās lielmeistares nosaukums. Gadu vēlāk viņa sekmīgi aizstāvēja savu titulu pret 2000. gadu čempioni rīdzinieci Zoju Golubevu. 2003. gadā viņa titulu zaudēja, jo pasaules čempionātā bija tikai piektā, bet gadu vēlāk to atkaroja, uzvarot mačā 2003. gada čempioni Olgu Kamišļejevu. Turpmākajos gados Tamāra Tansikužina pasaules čempiones titulu izcīna vēl divas reizes, uzvarot čempionātos 2007. un 2011. gadā.
Pārstāvējusi Krievijas Bruņoto  spēku sporta klubu (1996—1998), Baškīrijas Republikas Augstākās sporta meistarības skolu (1998—1999), profesionālo dambretes klubu Башнефть (no 1999).
Gints Bude

Biogrāfija

Mācījies Rīgas Iļģuciema vidusskolā, Rīgas 16. arodvidusskolā, ieguvis virsdrēbju izgatavošanas meistara augstāko kvalifikāciju. Studējis RTU Mašīnbūves un automatizācijas fakultātē, specialitātē - "Šūto izstrādājumu konstruēšana un tehnoloģija". 1988-89 r/a “Rīgas modes” eksperimentālā ceha jauno kolekciju drēbnieks. 1990. gada 2. novembrī nodibinājis modes namu “Bude” (tagadējais nosaukums - Gints BUDE modes nams) un Latvijas pirmo profesionālo modeļu skolu “Bude” (tagadējais nosaukums - Gints BUDE Tērpu Demonstrētāju studija). Kopš 2004. gada Baltijas Modes Dizaineru asociācijas biedrs.
Gints Bude veido sieviešu un vīriešu apģērbu kolekcijas, prezentētas starptautiskos modes forumos, gadatirgos un pasākumos kopš 1994. gada - lielākajā Eiropas vīriešu apģērbu gadatirgū "Herren-Mode-Wöche-Köln". Festivālu „Mode. Māksla. Mūzika” un balvas „Zelta Adata” idejiskais līdzautors un organizētājs. Gints Bude bija ilggadīgs festivāla „Mode. Māksla. Mūzika”, "Baltijas Baleta festivāls" , „Stils un Mode”, “Midnight Mols” un žurnāla „Pastaiga” organizēto modes pasākumu dalībnieks. 
Prezentējis apgērbu kolekcijas Riga Fashion Week. 
2005. gadā Parīzē, Francijā Latvijas kultūras projekta “Pārsteidzošā Latvija” ietvaros piedalījies Latvijas modes prezentācijā. 
Gints Bude veidojis modes stilus žurnāliem “Pastaiga”, “Pastaiga.Ru”, ”Golfs”, ”Avene” u.c.
Gints Bude ir apģērba un stila etiķetes eksperts žurnālos “Vakara Ziņas”, “Privātā Dzīve”, lasa lekcijas par vizuālā tēla nozīmi sabiedrībā, apģērba valkāšanas etiķeti un modes aktualitātēm.
Gints Bude ir vienīgais modes dizainers Baltijā, kas jau divdesmit gadus atrod un izveido daudzas slavenas tērpu demonstrētājas ar nopietnu, starptautisku karjeru pasaules vadošajās aģentūrās — IMG Models, NEXT Model Management, WOMEN Management u.c. 
Kopš 1993. gada konkursu Mis un Misters Latvija tērpu mākslinieks un kustību konsultants.