Liepājas loža "Enkurs"

Liepājas loža "Enkurs" (vācu: Loge Anker) bija pirmā neatkarīgās Latvijas teritorijā dibinātā brīvmūrnieku loža, kas strādāja Prūsijas lielložas "Royal York zur Freundschaft" rituālā. Loža likvidēta 1938. gada 27. janvārī, atjaunota 2009. gada 9. maijā.

Senās brīvmūrnieku tradīcijas Liepājā

Senākā brīvmūrnieku loža Liepājā ar nosaukumu „Libanons” dibināta Kurzemes hercogistes laikām, 1780. gadā. Vēlāk šī loža biežāk tika dēvēta par "Irene". Domājams, ka ložas dibinātāji ir bijuši Liepājā dzīvojošie angļu un skotu tirgotāji. Tā strādājusi angļu rituālā un atradusies Anglijas (Londonas) Provinciālložas pārraudzībā ar ložas patentu Nr.345. Kopā Anglijas lielložas provinciālložai ar centru Pēterburgā 1785.gadā bija padotas deviņas ložas: trīs ložas St. Pēterburgā, trīs ložas Rīgā ("Apollo", "Castor", "Astrea"), divas Rēvelē (Tallinā) un pa vienai Tērbatā un Liepājā. Diemžēl visai drīz loža „Apollo” atkal tika zaudēta, jo pieņēma Cinnendorfa rituālu kopā ar tās jauno prezidējošo Meistaru baronu Ungernu-Šternbergu. Jelagins drīz Rīgā nodibināja divas citas ložas — „Konstantin zum Gekrönten Löwe” (Konstantīns pie kronētās lauvas) 1787.gadā un „Zur kleinen Welt” (Pie mazās pasaules) 1790.gadā (Nr.73).
Citas Kurzemes un Zemgales hercogistes ložas Jelgavā un Aizputē strādāja Striktās Obsevances rituālā un pakļāvās Prūsijas Lielajai Nacionālajai ložai "Pie trim zemeslodēm".
Pēc 1789. gada loža "Irene" tika pārcelta uz Mēmeli (tagad - Klaipēda), kur vietējās ložas "Memphis" telpās Liepājas brīvmūrnieki turpināja strādāt līdz 1805. gadam, kad Krievijas impērijā atkal tika atjaunota legāla brīvmūrniecības darbība. Otro reizi ložas darbība Liepājā tika apturēta 1824. gadā un loža tika pārcelta uz Tilzīti.

Ložas dibināšana

Kā iedīgļi brīvmūrniecības reaktivācijai Liepājā kalpoja vācu karaspēka militārās ložas Pirmā pasaules kara laikā. Vācu okupētajā Kurzemē bija divas ložas - Jelgavas loža "Pie vācu zobena Austrumos" ("Zum deutschen Schwert im Osten"), kas pakļāvās Vācijas Brīvmūrnieku Lielajai zemes ložai un Liepājas loža "Enkurs un zobens" (Anker und Schwert), kas bija Prūsijas lielložas "Royal York zum Freundschaft" sastāvā. Bez tam Rīgā 1917. gadā bija nodibināta loža „Hanziešu uzticība” (Hanseatentreue) Vācijas Brīvmūrnieku lielās zemes ložas sastāvā. Militāro ložu „Enkurs un zonbens” trīs Prūsijas tradicionālās ložas ("Royal York zum Freundschaft", "Pie trim zemeslodēm", "Lielā Zemes loža") 1921. gada 6. aprīlī pārveidoja par neatkarīgu Latvijas ložu „Enkurs”, kuras locekļi pārsvarā bija Liepājas vāciski runājošie iedzīvotāji.
Ložas simbols bija enkurs, kam kreisajā pusē bija mēness, bet labajā saule. Ložas devīze bija In Omnibus Caritas!.
Ložas nams atradās 18. gadsimta beigās būvētajā namā Avotu ielā 10, kas sākotnēji piederējis Liepājas birģermeistaram Kristiānam Gotlībam Ungeram (1762–1838). Tajā atradusies Liepājas "Musses" biedrība, ko dēvējuši par masonu ložu.

Ložas apturēšana un atjaunošana

Tā kā Liepājas loža "Enkurs" ("Anker") tika izveidota no vācu militārās ložas "Enkurs un zobens" ("Anker und Schwert") 1921. gada 6. aprīlī, tad jaunās Latvijas valsts tiesībsagiem pastāvēja nopietnas bažas par ložas saistību ar vācu reakcionārajām aprindām Vācijā. Sakarā ar preses apsūdzībām "pretvalstiskā darbībā" 1925. gada februārī pret ložu tika uzsākta politiskās policijas izmeklēšana, kas gan parādīja šādu apgalvojumu pilnīgu nepamatotību. Neraugoties uz to, Kurzemes apgabaltiesā tika iesniegta prasība ložu slēgt, jo tā nedarbojas pēc iesniegtajiem statūtiem un tūlīt apturēt ložas darbību, jo tā "atrodas ārzemju atkarībā". Kā vienīgais otrā apgalvojuma pieradījums bija ložā lietotais Prūsijas lielložas rituāls. Tiesa 1927. gada 21. maijā konstatēja apsūdzību pilnīgu nepamatotību un prasība par ložas slēgšanu tika noraidīta. Ložas aizstāvību vadīja pazīstamais Rīgas advokāts Andrejs Krastkalns.