Radisson Blu Hotel Latvija

Vēsture

Pirmās idejas par jaunas viesnīcas būvi parādījās jau 1960. gadu sākumā, kad arhitekts I. Strautmanis 1962. gadā prezentēja skici "Intūrista" 10 stāvus augstai viesnīcai  restorāna "Esplanāde" un "Piena restorāna" vietā Brīvības (tolaik Ļeņina) un Elizabetes (tolaik Kirova) ielu stūrī. Laika gaitā projekts tika pārstrādāts un ēkas augstums sasniedza 23 stāvus. Par šo tēmu ironiski trāpīgs komentārs 1968. gadā tika publicēts žurnālā "Literatūra un Māksla": ""Viesnīcas Latvija" 23 stāvi ir daudz spēcīgāks akcents, nekā rekonstrukcijas priekšlikumā iecerētie desmit...". 
Lai gan bija pretestība no daļas arhitektu un iedzīvotāju puses par seno ēku nojaukšanu paredzamās augstceltnes būvniecības kvartālā starp Brīvības, Dzirnavu, Baznīcas un Elizabetes ielām, tomēr tas netika ņemts vērā un ēkas tika nojauktas. Saglabāta tika vienīgi ēka Baznīcas ielā 4, kura pēc 2001. gadā veiktās augstceltnes rekonstrukcijas un 2004.-2006. gada rekonstrukcijas otrās kārtas  vecās viesnīcas izstāžu zāles piebūves nojaukšanas un jaunas piebūves uzbūvēšanas tika renovēta un ieguva trešo vietu konkursā "Gada labākā būve 2008" - nominācijā "Labākā gada rekonstrukcija".
Viesnīcas "Latvija" bija PSRS Valsts ārzemju tūrisma komitejas augstākā "B" kategorijas viesnīca, kurā bija 680 istabas. Viesnīcā bija paredzēts apkalpot organizētas ārzemju un padomju tūristu grupas ar tūristu ceļazīmēm. Viesnīcā atradās sanāksmju zāle ar 80 vietām un sinhronās tulkošanas kabīnēm, radioaparātu un videoaparatūru. Augstceltnē bija arī restorānu komplekss ar 876 vietām, suvenīru un avīžu kioski, pasta nodaļa, sadzīves pakalpojumu komplekss, kā arī Valsts bankas valūtas maiņas punkts. Viesnīcas Latvija augšstāvos bijis ierīkots VDK telefonsarunu noklausīšanās mezgls.

Celtniecība

Viesnīcas "Latvija" būvniecība tika pabeigta 1976. gadā, bet ekspluatācijā tā tika nodota tikai 1979. gadā. Augstceltnes arhitekti ir Arturs Reinfelds, Aija Grīna, Valters Maike, kā arī konstruktors Henrijs Lācis un inženieris Edmunds Valeinis. Oriģinālā dizaina ēka bija 26 stāvus augsta, kuru aptvēra divstāvu piebūve ar ieejas vestibilu, kafejnīcu, restorānu, veikalu, kā arī izstāžu zāli "Latvija". Interjeru veidoja mākslinieku kolektīvs Ojāra Ābola vadībā. Ēkas fasādei tika izmantots arī kinētisks objekts "Sakta", kura mākslinieks bija Artūrs Riņķis.

Rekonstrukcija

Pēc 20 gadu ilgas ekspluatācijas ēka bija gan fiziski, gan morāli novecojusi, tādēļ 1998. gadā tika pieņemts lēmums augstceltni rekonstruēt. Rekonstrukcija tika sadalīta divās kārtās, no kurām pirmajā kārtā rekonstruēja augstceltni, bet otrajā kārtā ēkas kompleksa piebūvi. Rekonstrukcijas pirmā kārta sākās 2000. gadā, tika pabeigta 10 mēnešu laikā 2001. gada maijā. Lai to paveiktu, darbā tika iesaistīti 26 apakšuzņēmēji. Pirmās kārtas rekonstrukcijas aptuvenās izmaksas sastādīja 25 miljonus ASV dolāru.
Kompleksa otrās kārtas rekonstrukcija notika no 2004. līdz 2006. gadam, bet vecās izstāžu zāles "Latvija" ēkas nojaukšanas darbi sākās jau 2003. gadā. Rekonstrukcijas otrās kārtas rezultātā tika uzbūvēts pilnīgi jauns, 6 stāvus augsts viesnīcas bloks ar 200 jauniem viesnīcas numuriem, vienstāvu stikla veikalu pasāžu, kā arī izveidota liela un daudzfunkcionāla konferenču zāle ar 1000 vietām.
Pēc rekonstrukcijas abu kārtu pabeigšanas ēkas kopējā platība sasniedza 24 000 m², tādējādi padarot to par lielāko viesnīca Latvijā. Ēkas stāvu skaits pieauga no 24 uz 27 stāviem.