google/wiki40b huggingface dataset:
Johans Hāzentēters

Dzīvesgājums

Uzskata, ka Hāzentēters ir dzimis Kēnigsbergā, neilgi pirms Vācu ordeņa Prūsijas atzara sekularizēšanas (1525). Pirms 1547. gada viņš pārcēlās uz Rīgu, kur darbojās kā rakstvedis. Iespējams, ka viņš prata prūšu valodu un apguva arī latviešu valodu. Sebastjana Minstera Cosmographia 1550. gada izdevumā Bāzelē bija iespiests viņa Livonijas apraksts un latviešu tēvreize, kas guva plašu ievērību un tiek uzskatīts par pirmo iespiesto tekstu latviešu valodā. 1569. gadā Kēnigsbergā iespieda viņa pieredzētos notikumus vārsmās (Chronica, Das ist, Beschreibung der fürnembsten gedechtnuswirdigen Historien...).
Pēc Livonijas ordeņa sakāves Livonijas karā (1558 - 1583) viņš pārcēlās uz Dancigu, kur 1577. gadā pieredzēja Stefana Batorija vadīto pilsētas aplenkumu un uzrakstīja dziesmu "Danciga, turies cieši!" (O Danzig halt dich feste).

Livonijas zemnieka dziesmiņa

Es esmu zemnieks Vidzemē,

Man grūti darbi pasaulē.

Es mežā kāp uz bērza kok

Un cērtu sedli, ratt un lok,

Es tais par kurpēm lūciņu

Un kunga klēti pildīju.

Tam baznīckungam tiesa tiek,

No Dieva protu es neniek.
Valožina

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 14. gadsimtā. Atradās Lietuvas lielkņazistes sastāvā. Līdz pat 20. gadsimtam pilsēta iederēja Tiškeviču dzimtai. Apdzīvotā vieta pievienota Krievijai pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā. 19. gadsimtā Valožina kļuva par ievērojamu ebreju kultūras centru. No 1807. līdz 1892. gadam, kad varas iestādes to slēdza, pilsētā atradās Valožinas ješiva - pirmā tāda tipa ebreju garīgā skola, pēc kuras parauga tika dibinātas citas ješivas. No 1919. līdz 1939. gadam Valožina atradās Polijas sastāvā. Tika iekļauta Baltkrievijas PSR Molotova-Ribentropa pakta rezultātā. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 25. jūnija līdz 1944. gada 5. jūlijam pilsēta atradās vācu okupācijā, gandrīz visi pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā. Kopš 1991. gada - neatkarīgās Baltkrievijas sastāvā.

Cilvēki

Valožinas ješivā mācījies ebreju dzejnieks Haims Bjaliks (חיים נחמן ביאליק‎)(1873-1934).
41. šaha olimpiāde

Vispārīgs apskats

Olimpiādē piedalījās 177 vīriešu (ieskaitot Norvēģijas "B", "C" un "D") un 136 sieviešu (ieskaitot Norvēģijas "B", "C" un "D") komandas.
Spēles reglaments: Šveices sistēma 11 kārtās. Apdomas laiks: katram spēlētājam 90 minūtes 40 gājieniem un turpinājumā 30 minūtes līdz partijas beigām ar 30 sekunžu pieskaitījumu katram partijā izdarītam gājienam sākot ar pirmo.
Vērtējums: Par uzvaru mačā komanda ieguva divus mačpunktus, par neizšķirtu (2:2) vienu mačpunktu. Turnīra noslēgumā augstāku vietu ieguva komanda, kura bija guvusi 11 kārtās vairāk mačpunktu (MP). Pie vienādiem rādītājiem, vietas noteikšanai lietoja Zonneborna-Bergera punktu summu (ZBP). Ja arī tā izrādījās vienāda, tad bija jāizšķir partijās iegūtai punktu summai (P).
Olimpiādes galvenais tiesnesis bija FIDE starptautiskais tiesnesis Panagiotis Nikolopoulos (Grieķija).

Nonas Gaprindašvili balva

Nonas Gaprindašvili vārdā nosaukto balvu ieguva Ķīna, kurai bija visaugstākie rādītāji abu tās komandu (vīriešu un sieviešu) vērtējumā.
Jānis Bergsons

Dzīvesgājums

Dzimis 1881. gada 23. februārī Jaunates "Jaun-Taužu" saimnieka Teņa Bergsona un Maijas (dzimušas Kukurbaļļas) Bergsones ģimenē. 1918. gadā darbojās Latviešu Demokrātiskajā partijā, kā Tautas padomes loceklis 1918. gada 18. novembrī piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā. No 1919. gada bija Rīgas pilsētas Uzņēmumu valdes direktors, tirdzniecības nodaļas vadītājs, vēlāk darbojās Rīgas Ziemeļu krājaizdevumu sabiedrībā.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā atlaists no darba. 
Miris Rīgā 1960. gada 17. novembrī un apglabāts Rīgas I Meža kapos.
Eiropas sapali

Sistemātikas izmaiņas

Saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem sapalu ģintij (Leuciscus) veikta sistemātikas revīzija, un lielākā daļa Eiropā un dažas Rietumāzijā dzīvojošās sapalu sugas izdalītas jaunā Eiropas sapalu ģintī (Squalius). Izmaiņas sistemātikā nav viennozīmīgas, un pēdējos gados vairākām sugām to piederība vienai vai otrai ģintij ir vairākkārtīgi mainījusies. Balstoties uz ģenētiskajiem atklājumiem, 2016. gadā tika izdalīta sapalu dzimta. Pirms tam šī zivju grupa tika sistematizēta kā karpu dzimtas apakšdzimta.

Latvijā

Latvijā mājo viena Eiropas sapalu ģints suga — sapals (Squalius cephalus), kas sastopama daudzās upēs un daļā caurtekošu ezeru. Jūras piekrastē var būt sastopams tikai upju grīvu tiešā tuvumā.
Progress M-10M

Krava

Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2645 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela pašam kuģim (627 kg) un stacijas dzinējsistēmai (250 kg), skābeklis (51 kg), ūdens (420 kg). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam 1297 kg) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces, tai skaitā 444 kg amerikāņu segmentam.

Lidojuma gaita

Progress M-10M startēja no Baikonuras kosmodroma 27.04.2011. 13:05:21 UTC ar nesējraķeti Sojuz-U.
Saslēgšanās ar SKS notika 29. aprīlī 14:28:44 UTC pie Pirs moduļa automātiskā režīmā.
2011. gada 29. oktobrī 09:04 UTC Progress M-10M atvienojās no SKS. Tajā pašā dienā transportkuģis tika novadīts no orbītas. 12:16 UTC bremzēšanas manevram tika iedarbināts kosmiskā aparāta dzinējs. Kosmosa kuģis nogāja no orbītas un sadega Zemes atmosfērā. Nesadegušās daļas aptuveni 13:00 UTC iekrita Klusā okeāna dienviddaļā. Pēdējā laikā Progress pēc atvienošanās no stacijas parasti veic pāris nedēļu autonomu lidojumu, veicot zinātniskus eksperimentus. Šoreiz to novadīja no orbītas uzreiz, jo tajā bija vairāk kā tonna atkritumu. Pēc plāna Progress M-10M vajadzēja nogremdēt jau augusta beigās, bet pēc Progress M-12M zaudēšanas nesējraķetes avārijā tika nolemts kravas kuģi paturēt vēl divus mēnešus, lai būtu kur novietot nevajadzīgos atkritumus.
Olafs Gūtmanis

Dzīvesgājums

Olafs Gūtmanis dzimis Liepājā tiesas ierēdņa ģimenē. No 1934. gada mācījies Čakstes pamatskolā. 1941. gada 14. jūnija deportācijās O. Gūtmanis kopā ar vecākiem tika izsūtīts uz Krieviju. Viņa tēvs nonāca Vjatkas nometnē, bet Olafs ar māti apmetās Taimiras pussalā. Strādājis par zvejnieku, plostnieku un kurinātāju. Īsi pēc Otrā pasaules kara beigām, 1947. gadā, Gūtmaņu ģimene nelegāli atgriezās dzimtenē, bet jau 1950. gadā viņi tika izsūtīti vēlreiz.
Latvijā Olafs Gūtmanis agriezās 1956. gadā, 29 gadu vecumā, būdams otrās grupas invalīds. Slimojis ar malāriju un tuberkulozi. Liepājā Olafs sāka strādāt par rēķinvedi sēklu veikalā. Mācījies mūzikas vidusskolā, dziedājis Liepājas teātra muzikālās trupas korī (1959—1962), pēc tam bijis transportstrādnieks un dispečers 27. tipogrāfijā (līdz 1966. gadam). 1960. gadā tika publicēts pirmais Olafa Gūtmaņa dzejolis „Marta” laikrakstā „Komunists”. Vēlāk līdz 1982. gadā ar pārtraukumiem strādājis laikrakstos „Ļeņina Ceļš” un „Komunists”. No 1973. gada bija Rakstnieku savienības biedrs, bet kopš 1988. gada — Rakstnieku savienības Liepājas nodaļas vadītājs.
Bijis Latvijas Tautas frontes Liepājas nodaļas valdes priekšsēdētājs.
Miris 2012. gada 4. decembrī, apglabāts Liepājas Centrālos kapos.
McDonald's

McDonald's korporācija ir pasaulē lielākā ātrās ēdināšanas ķēde, kas katru dienu apkalpo 50 miljonus klientu. McDonald's galvenokārt pārdod hamburgerus, siera burgerus, cāļa produktus, kartupeļus frī, brokastu ēdienus, bezalkoholiskos dzērienus, kokteiļus un saldos ēdienus. Piedāvā arī salātus, ietinamos ēdienus un augļus.
Viens no kompānijas pazīstamākajiem produktiem ir 1967. gadā ieviestais Big Mac.
1994. gada 15. decembrī McDonald's Zigfrīda Annas Meierovica bulvārī 18 atvērta savu pirmo restorānu Latvijā un arī visā Baltijā, bet 1996. gada oktobrī — jau trešo restorānu un pirmo McDonald's restorānu Latvijā ar autokasi. Pirmā McDonald's atvēršana izraisīja iedzīvotāju protestus, kuri bija satraukušies par iepriekš Latvijā nepieredzēto vienreizlietojamo trauku izmantošanu un ārzemju izcelsmes izejvielu īpatsvaru McDonald's produkcijā. Savukārt 2015. gadā McDonald's savos restorānos Latvijā sāka ieviest pašapkalpošanās viedkioskus ar skārienekrāniem.
13. Bauskas Aizsargu pulks

13. Bauskas Aizsargu pulks izveidots 1922. gada 18. decembrī, apvienojot Bauskas apriņķa aizsargu militārās vienības.
Pirmās aizsargu vienības Bauskas apriņķī līdz 1919. gada oktobra sākumam izveidojās Bauskā, Bārbelē, Misā, Jaunsaulē, Rundālē un Ceraukstē. Katrā pagastā bija viena nodaļa, bet Iecavas un Ceraukstes pagastā — divas, pa vienai katrā upes krastā. Kā pēdējā izveidojās aizsargu nodaļa Svitenē. Sākotnēji dienests aizsargos bija obligāts visiem zemkopjiem un pilsētniekiem, bet kopš 1921. gada 18. augusta Aizsargi kļuva par brīvprātīgu organizāciju. 1923. gada 21. martā nodibinājās 1. bataljons, kurā ietilpa trīs rotas un eskadrons. 1923. gada 26. izveidoja 2. bataljonu, kurā ietilpa trīs rotas no tolaik Bauskas apriņķim pievienotajām Jēkabpils apriņķa pagastu aizsargu nodaļām.
Pulks aktīvi piedalījās 1934. gada 15. maija Ulmaņa valsts apvērsumā, Bauskas aizsargi atkārtoti devās patrulēt uz Rīgu.

Komandieri

Par pirmo pulka komandieri tika iecelts Bauskas apriņķa priekšnieks Kārlis Berķis, kas komandēja pulku līdz 1923. gada 16. aprīlim. Līdz 1932. gada 4. augustam pulka komandieris bija K. Grebers. No 1932. gada 7. septembra līdz 1934. gada 11. maijam - P. Pommers, kurš vēlāk kļuva par Rīgas prefekta vecāko palīgu.
1924. gada 13. jūlijā valsts prezidents Jānis Čakste pulkam pasniedza karogu un pēc karogu pasniegšanas secības Aizsargu pulkiem, Bauskas pulks kļuva par 13. 1925. gada 1. oktobrī Bauskā izveidots arī pirmais aizsardžu pulciņš.
Amerikas palede

Izskats

Amerikas palede ir vidēji liela vai liela siļķveidīgā zivs, kas ir viena no lielākajām sugām visā siļķu dzimtā. Tās ķermeņa garums var sasniegt 76 cm, svars 5,5 kg, lai gan parasti tā ir apmēram 50 cm gara. Mātītes aug ātrāk un vienmēr ir lielākas, nekā tā paša vecuma tēviņi. Parasti tās ir apmēram trīs reizes lielākas nekā tēviņi.
Ķermenis samērā augsts, no sāniem saplacināts. Mugura tumši zila vai zilizaļa, sāni un vēders sudrabaini. Uz sāniem, uzreiz blakus žaunu vākiem, ir viens vai vairāki tumši plankumi, retumis ir otra plankumu rinda. Nārsta laika krāsa zivīm kļūst tumšāka. Vēdera ķīlis ass. Augšlūpa vidū šķelta, bet atšķirībā no alozas apakšlūpa neieguļas šķēlumā. Visām spurām mīksti stari.

Uzvedība un barība

Amerikas palede ir anadroma zivs, kas uzturas baros. Dzīvo jūrā, krasta tuvumā, nārstot dodas uz saldūdens upēm. Novērota līdz 630 km tāla migrācija, lai gan dažas paledes nārsto uzreiz grīvā, tikko ienākot saldūdenī. Mazuļi pirmo vasaru pavada upē, bet rudenī tie iepeld jūrā un tur paliek, līdz sāk nārstot. Barus jaunās paledes sāk veidot, kad ir apmēram 20—30 mm garas. Bars visas vasaras garumā lēnām pārvietojas pa upi uz leju, izvairoties no lielākām zivīm, kurām tās var kļūt par ēsmu.
Mazuļi ir visēdājas un barojas ar planktonu, galvenokārt ar zooplanktonu un saldūdens kukaiņu kāpuriem. Zivīm paaugoties tās galvenokārt barojas ar vēžveidīgajiem, tārpiem, zivju ikriem, lielākās zivis arī ar nelielām zivīm.

Vairošanās

Dzimumgatavība mātītei iestājas 3—7 gadu vecumā, visbiežāk 4 gados. Upēs uz nārstu ziemeļos dzīvojošās Amerikas paledes ienāk maijā vai jūnijā, masveidā ienākot, kad ūdens temperatūra sasniedz 18,5° C. Dienvidos dzīvojošās paledes nārstot dodas novembrī. Nārstošanas vietas tēviņi sasniedz pirmie, mātītes ierodas 1—2 nedēļas vēlāk. Nārsto seklumā ar grants gultni un tuvumā esošu spēcīgu straumi.
Auglība 200—250 tūkst. ikru. Raksturīgs vienlaicīgs nārsts pēc saulrieta un līdz apmēram pusnaktij (vairākas naktis), kad ūdens temperatūra ir 8—26° C, bet optimālā temperatūra ir 12—21° C. Ikri nogrimst uz gultnes un brīvi peld pa straumi, to attīstība ilgst 6—10 dienas, atkarībā no ūdens siltuma. Amerikas palede var sasniegt 10—13 gadu vecumu.
Innamoramento

Koncerti

Laika posmā no 1999. gada septembra līdz 2000. gada martam tika sniegti 42 albuma Innamoramento veicināšanas koncerti Francijā, Beļģijā, Šveicē un Krievijā ar nosaukumu Mylenium tour.
Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākais šlāgeris vai kantrī dziesma

Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākais šlāgeris vai kantrī dziesma ir viena no nominācijām Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas ceremonijā, ko pasniedz par labāko šlāgermūzikas vai kantrīmūzikas dziesmu aizvadītajā gadā Latvijā. Astoņas reizes balvu ir ieguvušas Raimonda Paula komponētās dziesmas.
Līdz 2002. gadam nominācijas nosaukums bija Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākais šlāgeris, bet 2003. gadā tā ieguva savu pašreizējo nosaukumu.
MTV Unplugged (Meraijas Kerijas EP)

Ierakstīšana un panākumi

Beidzot pārvarējusi savas bailes no skatuves un nogurusi no kritiķu uzbrukumiem, ka viņa patiesībā neprot dziedāt, un ka viņas augstās notis ir izveidotas ar studijas aprīkojumu, Kerija piereģistrēja savu uzstāšanos šovā MTV Unplugged. dziesmu aranžējumi bija atšķirīgi no versijām, kas veidotas ierakstu studijā, jo MTV Unplugged pieprasīja izmantot tikai akustiskos instrumentus. Kerijas svilpiena reģistra izmantojums pirmajā dziesmā Emotions izraisīja skatītājos ovācijas, un pārliecināja jebkuru skeptiķi, ka viņas vokālās spējas ir ītas. Pēs tam, kad programma tika pārraidīta televīzijā, Kerijas kaverversija The Jackson 5 dziesmai I’ll Be There (1970), izpildīta duetā ar savu fona dziedātāju Treju Lorenzu, tika izdota kā singls lielā pieprasījuma dēļ, un sasniedza pirmo vietu ASV topā. Tas ir vienīgais pirmās vietas hits no visiem 18, ko nav sarakstījusi viņa pati, jo tā ir kaverversija. Albums izveidoja arī otru singlu If It’s Over, kas netika izdots ASV un lielākajā daļā tirgos izgāzās. Kerijas parādīšanās šovā ieguva viņai cieņu no daudziem kritiķiem, kas pirms tam viņu nepatiesi sauca par studijas mākslinieci, kas nevarēja vai negribēja uzstāties publikas priekšā. Viņas izpildījuma dēļ visa veida reklāmas kampaņas albumam Emotions tika atceltas.

Izdošana

Visu izpildīto dziesmu saraksts, tik īss cik tas bija, pēc tam tika izdots kā albums, kas iekļāva arī Kerijas runāšanu pirms dziesmas izpildīšanas, lai to iepazīstinātu. MTV Unplugged albums sasniedza trešo vietu ASV Billboard 200 topā un palika pirmajā divdesmitniekā četrpadsmit nedēļas un topā kopumā piecdesmit septiņas nedēļas (vienu reizi atgriežoties topā).
RIAA sertificēja MTV Unplugged ar trīskāršu Platīna statusu 1994. gada decembrī. Līdz 2005. gadam tas ir pārdots 2,73 miljonos kopiju ASV, pēc Nielsen SoundScan datiem. Līdz 2005. gadam tas ir pārdots aptveni 6,5 miljonos kopiju pasaulē.
Koncerta izpildījums tika izdots MTV Unplugged Plus 3 videokasetē, un vēlāk arī DVD formātā. Columbia pārizdeva albumu kopā ar DVD MTV Unplugged Plus 3 un to izdeva 2007. gada 18. septembrī.
Gēteborga

Vēsture

Pilsētu 1621. gadā dibināja Zviedrijas karalis Gustavs Ādolfs, lai nostiprinātos Ziemeļjūras piekrastē (apgabals daudzus gadsimtus bijis strīdus objekts starp Zviedriju un Dāniju). Pilsētas pirmie iedzīvotāji - nīderlandieši. Kopš dibināšanas lielākā osta Zviedrijas rietumu piekrastē.
Vilis Spandegs

Biogrāfija

Dzimis 1890. gada 19. decembrī Dikļu pagasta "Mežmuižā". Beidzis Valmieras reālskolu. 1941. gada 17. maijā apcietināts, ieslodzīts Maskavas Butirku cietumā. 1941. gada 24. jūlijā PSRS Augstākās tiesas Kara kolēģija piesprieda Spandegam nāvessodu. 1941. gada 16. oktobrī nošauts un apglabāts Komunarkas masu kapos.

1. Pasaules karš

1911. gadā iestājies Viļņas karaskolā. No 1914. gada piedalījies kaujās Galīcijā un Karpatos. 1916. gada septembrī pārcelts uz 7. armijas štābu Armijas sakaru priekšnieka palīga amatā. No 1917. gada oktobra iecelts par 7. armijas sakaru priekšnieku. 1918. gada janvārī atstāj dienestu un atgriežas Latvijā.

Latvijas Brīvības cīņas

Latvijas armijā iestājies brīvprātīgi 1919. gada 3. jūnijā Valmierā. Piedalījies daudzās brīvības cīņu kaujās. 1919. gada 18. novembrī, kad 6.Rīgas kājnieku pulka daļas pie Iecavas upes sāka atkāpties, Spandegs ieradās frontes līnijā, zem tiešas apšaudes atjaunoja sakarus un ar savu enerģisko rīcību palīdzēja apturēt ienaidnieka uzbrukumu. Izsauca bruņuautomobili "Kurzemnieks", kas sekmēja ienaidnieka satriekšanu. Tas palīdzēja novērst kritisko stāvokli un izcīnīt uzvaru.

Dienests Latvijas armijā

Pēc atbrīvošanas cīņām turpina dienestu Latvijas Armijā. 
1919. gada 8. oktobrī tiek paaugstināts pulkvežleitnanta pakāpē.
No 1920. gada 8. septembra Apsardzības ministrijas kancelejas priekšnieks. Vēlāk bataljona komandieris 4.Valmieras un 1.Liepājas pulkos. 
Ar valsts prezidenta 355. pavēli armijai un flotei 1929. gada 4. janvārī tiek pārvietots uz 2.Ventspils kājnieku pulku un nozīmēts par tā komandieri. Šajā amatā paliek līdz 1936. gadam. 
1927. gada 22. jūnijā tiek paaugstināts pulkveža dienesta pakāpē. 1929. gada 13. novembrī tiek apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa III šķiru.
Ar valsts prezidenta 29. pavēli armijai un flotei 1936. gada 1. oktobrī pārvietots uz 7.Siguldas kājnieku pulku un iecelts par tā komandieri. Darbojies arī kā Armijas komandiera sevišķo uzdevumu virsnieks. Šos pienākumus pildījis līdz 1940. gada 30. jūlijam. 
1940. gada 30. jūlijā paaugstināts ģenerāļa pakāpē. 
No 1940. gada augusta līdz 1940.gada 21.oktobrim Kurzemes divīzijas komandieris. 
1940. gada 24. decembrī atvaļinās no dienesta.
Ārne Salminens

Apbalvojumi

Apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni un Igaunijas Brīvības krustu.
Betafence

Vēsture

Dibināta 1880. gadā. Pirmsākumos kompānija nodarbojās ar metāla izstrādājumu veidošanu un to pārklāšanu ar dažādām vielām, lai iegūtu dažādas papildu īpašības. Peļņa 2008. gadā sasniedza 500 miljonus eiro, padarot to par vienu no lielākajām nožogojuma ražotājfirmām pasaulē. Baltijas valstīs 2008. gadā apgrozījums sasniedza 5,43 miljonus eiro.

Mājai

Mājokļa nožogošanai Betafence piedāvā Bekafor un Pantanet žogu sērijas. Dārzu un pagalmu dekoratīvai nožogošanai Betafence piedāvā Luxursus un Luxanet žogus un arī gabionus.

Rūpniecības uzņēmumiem

Speciāli rūpniecības uzņēmumiem ir izstrādāta žogu sērija Nylofor 2D/2D Super, kā arī Securifor. Betafence ražo arī paaugstinātas izturības žogus, kas paredzēti īpaši aizsargājamiem objektiem, pie šādiem žogiem var pieskaitīt Fortinet un ArmorGuard.

Lauksaimniekiem

Lielu teritoriju nožogošanai Betafence piedāvā žogus Ursus. Tie speciāli veidoti, lai nožogotu pļavas, ganības, mežus, lauksaimniecības un medību teritorijas.
Eirāzijas ekonomiskā savienība

Eirāzijas ekonomiskā savienība (armēņu: Եվրասիական տնտեսական միություն, baltkrievu: Еўразійскі эканамічны саюз, kazahu: Еуразиялық Экономикалық Одақ, kirgīzu: Евразиялык экономикалык биримдик, krievu: Евразийский экономический союз, ЕАЭС) ir starptautiska ekonomiskā apvienība bijušās Padomju Savienības teritorijā Eirāzijā, par kuras izveidi Eirāzijas Ekonomiskās Kopienas vietā 2014. gada 29. maijā vienojās Baltkrievijas, Kazahstānas un Krievijas Federācijas prezidenti.
Līgums par savienības izveidi stājās spēkā 2015. gada 1. janvārī. 2015. gada 2. janvārī tai pievienojās arī Armēnija, bet 2015. gada 8. maijā — Kirgizstāna.
Eirāzijas ekonomiskajai savienībai ir kopējais ekonomiskais tirgus, kura sastāvā ir 183 miljoni cilvēku, tā kopējais iekšzemes kopprodukts pārsniedz 4 triljonus ASV dolāru.
Pirmais ideju par šādas savienības izveidi 1994. gadā izteica Kazahstānas prezidents Nursultans Nazarbajevs. 2000. gada 10. oktobrī Baltkrievija, Kazahstāna, Kirgīzija, Krievijas Federācija, Tadžikistāna un Uzbekistāna Astanā izveidoja Eirāzijas Ekonomisko Kopienu (Евразийское Экономическое Сообщество), kurā novērotājas valsts statuss bija Armēnijai, Moldovai un Ukrainai. Pēc Uzbekistānas izstāšanās no šīs kopienas 2008. gadā, kā arī Moldovas un Ukrainas paustās gatavības ciešāk sadarboties ar Eiropas Savienību, to likvidēja 2014. gada 10. oktobrī.
Valdemārs IV

Dzīvesgājums

Dzimis apmēram 1321. gadā kā Dānijas karaļa Kristofera II un viņa sievas Pomerānijas Eifēmijas jaunākais dēls. Pa mātes līniju viņš bija cēlies no Pomerānijas-Volgastas vendu cilmes hercogu dzimtas. 1326. - 1338. gadā viņš bija nodots audzināšanā Svētās Romas impērijas ķeizara Ludviga IV Minhenes galmā.
1340. gadā viņš kļuva par Dānijas karali un par savu mērķi izvirzīja Ziemeļvācijas monarhiem ieķīlāto zemju atgūšanu. Šim mērķim viņš sākumā izmantoja naudu, ko ieguva no Ziemeļigaunijas pārdošanas Livonijas ordenim, vēlāk viņš ķērās pie nepakļāvīgo vasaļu zemju iekarošanas. 1349. gadā Valdemāra IV pakļautībā atradās Zēlandes sala, lielākā daļa no Jitlandes pussalas un daļa no Fīnes salas. 1348.-1350. gadā viņa plānus aizkavēja pirmais mēra pandēmijas uzliesmojums Eiropā. 
1349.-1354. gadā Valdemārs IV vairākas reizes devās karagājienos pret Ziemeļvācijas hercogiem, atgūdams pārējās dāņu zemes savā kontrolē. 1360. gadā Valdemārs IV atkaroja zviedriem ieķīlāto Skones pussalu. 1361. gada jūlijā viņš iebruka Gotlandes salā un ieņēma Hanzas savienībai piederīgo Visbijas pilsētu. 1361. - 1365. gadā viņa vadībā Dānija uzvarēja Hanzas savienību karā par tiesībām tirgoties Skones pilsētās. 1368. - 1370. gada karā Hanzas savienība spēja uzvarēt dāņu karaspēku un Štrālzundes miera līgumā, ko cita starpā parakstīja arī Rīgas, Rēveles un Tērbatas birģermeistari, Dānija atteicās no vairākiem cietokšņiem Skonē un no muitas naudas par kuģošanu caur Baltijas jūras šaurumiem. Valdemārs IV mira 1375. gada 24. oktobrī un tika apglabāts Sores katedrālē.

Valdemāra IV iespējamā kuģa vraka atklāšana (2011)

2011. gadā Baltijas jūras dzelmē starp Gotlandes un Ēlandes salām ar hidrolokatora palīdzību tika atrasts ap 28 metrus gara un septiņus metrus plata viduslaiku burukuģa vraks, ar kuru, iespējams, Dānijas karalis Valdemāra Aterdāgs sūtīja Visbijā iegūtās bagātības uz Dāniju.
Iekarojis Visbiju, Dānijas karalis licis priekšā pilsētniekiem trīs milzīgas alus mucas, pieprasot, lai trīs dienās tās būtu piepildītas ar zeltu un sudrabu, pretējā gadījumā viņa vīri pilsētu izlaupītu paši. Mucas tikušas piepildītas tajā pašā dienā vēl pirms saulrieta, un laupījums tika sakrauts dāņu kuģos. Viens no kuģiem tā arī nenonāca galamērķī, un, lai arī daudzi kuģu vraku speciālisti to meklējuši, līdz šim tas tā arī nav atrasts.
Šajā apvidū nekad iepriekš nav atrasti viduslaiku burukuģi, lai gan to izmantošana bijusi ļoti plaša, un Baltijas jūrā ir ideāli apstākļi vraku saglabāšanai - tās dibens ir plakans, tajā nemīt tā dēvētie kuģu tārpi - gliemeži, kas gluži kā termīti sagrauž koksni, un arī skābekļa līmenis tajā ir pietiekami zems, lai vraki labi saglabātos.
Pēteris Lasī

Dzīvesgājums

Dzimis 1678. gada 29. septembrī Kilīdijas ciemā (Killeedy) pie Limerikas Īrijā. Jau 13 gadu vecumā 1691. gadā piedalījās Limerikas aizstāvēšanā pret karaļa Viljama III piekritējiem, tādēļ bija spiests kopā ar saviem radiniekiem bēgt uz Franciju. 1697. gadā pārgāja Austrijas, bet Lielā Ziemeļu kara sākumā Krievijas caristes militārajā dienestā, piedalījās uzbrukumā zviedru aizstāvētajam Narvas cietoksnim (1700), izcēlās kaujā pie Omuļiem (1702) un Poltavas kaujā (1709). Pēc astoņus mēnešus ilgā Rīgas aplenkuma (1709—1710) viņš tika iecelts par Rīgas pils komandantu. Kara noslēguma viņu paaugstināja par Krievijas armijas ģenerāli. Šajā laikā viņš apprecējās ar vācbaltieti Martu fon Funkenu (Maret Philippine von Funcken) no Liezeres.
1727. gadā ģenerāli Lasī ar Krievijas armijas ekspedīcijas korpusu no Rīgas nosūtīja uz Kurzemes hercogistes galvaspilsētu Jelgavu, lai padzītu Krievijai nevēlamo hercoga amata kandidātu Saksijas Moricu. Pēc šī uzdevuma izpildes viņu 1727. gadā iecēla par Rīgas gubernatoru. 1733. gadā viņš vadīja 16 000 vīru lielu Krievijas impērijas armijas ekspedīcijas korpusu pret Krievijai nevēlamo Polijas karali Staņislavu Leščiņski. Krievijas armija Lasī vadībā cauri Kurzemes hercogistes teritorijai iebruka Lietuvā, ieņēma Kauņu, tad Grodņu, visbeidzot Varšavu. 1734. gadā viņa aplenca Dancigu un piespieda samaksāt kotribūciju.
1736. gadā P. Lasī tika paaugstināts par ģenerālfeldmaršalu un nosūtīts komandēt Krievijas impērijas armiju Krievu-turku karā (1735–1739). 1737. gadā Krievijas ķeizariene Anna viņam uzdāvināja Siguldas pili. Ķeizarienes Elizabetes valdīšanas periodā viņš kā Rīgas gubernators vadīja Krievijas armijas Somijas karagājienu pret Zviedrijas armiju (1741-1743).
Miris 1751. gada 30. aprīlī Rīgā. Apglabāts Skaistkalnes katoļu baznīcas kapenēs.