Anhels Njeto

Karjera

Anhels Njeto savas karjeras laikā specializējās braukšanā ar motocikliem ar mazu dzinēja tilpumu. Viņš debitēja pasaules čempionātā šosejas motobraukšanā 1964. gada Spānijas Grand Prix posmā, bet pirmoreiz uz goda pjedestāla kāpa 1967. gada Nīderlandes Grand Prix. 1969. gadā viņš izcīnīja gan savu pirmo uzvaru (VDR Grand Prix izcīņā), gan savu pirmo pasaules čempiona titulu, par vienu punktu kopvērtējumā apsteidzot Āltu Tērsenu. No 1970. līdz 1972. gadam Njeto apvienoja dalību 50 kubikcentimetru klasē ar piedalīšanos 125 kubikcentimetru klases posmos. Šajā laikā viņš izcīnīja pa diviem tituliem katrā no klasēm, kā arī abās klasēs vienreiz palika otrajā vietā kopvērtējumā.
Pēc divām mazāk veiksmīgām sezonām 125 kubikcentimetru klasē Njeto 1975. gadā atgriezās 50 kubikcentimetru klasē, kur izcīnīja savu kārtējo titulu. No 1976. līdz 1978. gadam viņš atkal apvienoja dalību abās klasēs, šajā laikā izcīnot vēl divus titulus. 1979. gadā viņš pavisam pārtrauca dalību vismazākajā klasē un atkal veltīja savu laiku tikai 125 kubikcentimetru klasei. Njeto izcīnīja titulu, uzvarot visos posmos, kuros viņš piedalījās. No 1981. līdz 1984. gadam viņš izcīnīja vēl četrus titulus pēc kārtas 125 kubikcentimetru klasē, paralēli piedaloties vairākos 250 kubikcentimetru klases posmos. 1985. gadā viņš Francijas Grand Prix izcīnīja savu pēdējo pasaules čempionāta posma uzvaru 80 kubikcentimetru klasē (agrākajā 50 kubikcentimetru klasē). Savu pēdējo sezonu viņš aizvadīja 1986. gadā.
Par spīti ierobežotajai dalībai pasaules čempionāta posmos 250 kubikcentimetru klasē, kā arī tam, ka viņš ne reizi nepiedalījās 350 un 500 kubikcentimetru klasēs, vairāki citi motosacīkšu dalībnieki, piemēram, Berijs Šīns, viņu uzskata par vienu no visu laiku labākajiem motociklistiem. Viņš ir uzvarējis Spānijas čempionātā motošosejas motobraukšanā 50, 125, 250, 500 un 750 kubikcentimetru klasēs. Karjeras beigās ar 90 izcīnītām uzvarām Njeto bija otrs uzvarām bagātākais braucējs pasaules čempionāta vēsturē, atpaliekot vienīgi no Džakomo Agostīni. Būdams māņticīgs, viņš savus 13 izcīnītos titulus sauca par 12+1.
Pēc motociklista karjeras beigām Njeto ir vadījis sacīkšu komandu pasaules čempionāta 125 kubikcentimetru klasē, kuras sastāvā 1999. gadā Emilio Alsamora kļuva par pasaules čempionu. Njeto dēli Anhels jaunākais un Pavlo, kā arī brāļadēls Fonsi ir piedalījušies pasaules čempionāta posmos. Viņš arī strādāja par komentētāju Spānijas televīzijā. Madridē ir atklāts Anhela Njeto muzejs, kurā var apskatīt viņa sacīkšu trofejas. 2000. gadā Starptautiskā motociklu federācija (FIM) pasludināja viņu par Grand Prix leģendu. 2008. gada Francijas Grand Prix, kad Valentīno Rosi panāca Njeto izcīnīto uzvaru skaita ziņā, Njeto pēc finiša uzkāpa uz Rosi motocikla un izvadāja viņu goda aplī, kamēr Rosi turēja karogu ar uzrakstu «90 + 90», pieminot abu braucēju sasniegto.
2017. gada 26. jūlijā Njeto Ivisā brauca ar kvadraciklu, kur viņu notrieca automašīna. Viņš «smagā, bet ne kritiskā» stāvoklī tika nogādāts slimnīcā, kur viņam tika konstatēta galvas trauma; Njeto tika ievadīts mākslīgajā komā. 3. augustā, mēģinot viņu modināt no komas, Njeto stāvoklis strauji pasliktinājās, un viņš nomira.