google/wiki40b huggingface dataset:
Rihards Tomsons

Dzīvesgājums

Dzimis 1834. gada 26. aprīlī Rīgas apriņķa Aizkraukles pagastā Aizkraukles muižas vagara ģimenē. Pēc tēva nāves ar Aizkraukles, vēlāk ar Limbažu pilsmuižas nomnieka Lindvarta un mātes brāļa ģenerāļa Streitfelda gādību mācījās Valmieras apriņķa skolā Limbažos un Valdavas zemkopības akadēmijā Vācijā.
Dažus gadus viņš bija muižas pārvaldnieks, pēc tam pārcēlās uz Rīgu un strādāja Šmita eļļas fabrikā par grāmatvedi un darbojās kā žurnālists laikrakstā "Baltijas Vēstnesis".
Vēlāk Tomsons nodibināja kaulu miltu un superfosfāta fabriku. Cēla pilnīgi jaunu ēku, veda no Vācijas iekārtas, kas taja laikā bija iespaidīgs notikums. 1868. gadā viņš kopā ar Bernhardu Dīriķi un Jāni Frīdrihu Baumani nodibināja Rīgas Latviešu biedrību un bija tās priekšnieka Bernharda Dīriķa biedrs. Pēc viņa iniciatīvas 1868. gada 1. decembrī nodibināja Rīgas Latviešu biedrības Teātra komisiju, kur darbojās arī kā aktieris un režisors Teātrī viņš uzveda vācu lugas un arī pats sarakstīja lugu "Mika nāk mājā ".
No 1870. gada augusta līdz 1871. gada februārim Tomsons bija biedrības priekšnieks. Viņa vadības laikā 1870. gadā tika izveidota svētdienas skola un trūcīgo ļaužu virtuve. Tomsons bija galvenais 1873. gada I Vispārīgo latviešu Dziedāšanas svētku rīkotājs. Pēc viņa iniciatīvas tika sasaukta pirmā vispārējā latviešu skolotāju sapulce un otrā vispārīgā latviešu zemkopju sapulce.
No 1874. gada Tomsons izdeva zemkopības rakstu krājumus "Vārpa" un avīzi "Darbs". 1878. gadā viņš sarakstīja grāmatu "Rīgas Latviešu biedrības pirmais gadu desmits 1868.-1878.".
Pēc tam, kad viņa uzņēmumi bankrotēja, viņš bija spiests Rīgu atstāt un pārcelties uz dzīvi Krievijā, Novgorodas guberņā, kur strādājis par pārvaldnieku brāļa saimniecībā Boroviču apriņķa Četvertkinas muižā.
Miris no tīfa 1893. gada 23. martā.

Sabiedriskā darbība

1868. gada 14. (2.) jūnijā Tomsons sarīkoja pirmo latviešu teātra izrādi "Žūpu Bērtulis", bija šīs izrādes režisors un aktieris. Viņš pārstrādāja Holteļa tautas lugu "Hanss Jerge" un nosauca par "Mika", pēc tam sarakstīja oriģināllugas "Vecais Jurka" un "Mika nāk mājā".

Piemiņa

Riharda Tomsona vārdā nosaukta Tomsona iela Skanstes apkaimē Rīgā, kas PSRS okupācijas laikā bija pārdēvēta Ivana Mičurina vārdā.
Jaunjelgavas pagasts

Vēsture

Par Jaunjelgavas pagasta pirmsākumiem var uzskatīt 1957. gada 7. janvāri, kad tika izveidota Jaunjelgavas pilsētas lauku teritorija, kurā iekļāva Sērenes ciemu un no Jaunjelgavas pilsētas atdalīto skraji apbūvēto dienviddaļu. 1992. gadā (pēc citiem datiem 1995. gadā) atjaunoja Sērenes pagastu, par to reorganizējot Jaunjelgavas lauku teritoriju. 1996. gadā tika atjaunota Jaunjelgavas lauku teritorija, tai no Sērenes pagasta atdalot kādreizējo Jaunjelgavas pilsētas teritoriju. 2010. gadā Jaunjelgavas lauku teritoriju pārdēvēja par Jaunjelgavas pagastu.
Artaksata

Vēsture

Seno Artaksatu uz Araksas upes pussalas dibināja valdnieks Artaksijs I 190. gadā pr.Kr. No iepriekšējā reliģiskā centra Bagaranas uz jauno pilsētu tika pārvestas dievu statujas. Strabons un Plutarhs sauca šo pilsētu par lielu un bagātīgu, un dēvēja to par "armēņu Kartāgu". Saskaņā ar Plutarhu, pēc nostāstiem, Hanibāls ieteica šo vietu pilsētas dibināšanai. Pēc Antioha III sakāves karā ar romiešiem viņš ieradās Armēnijā. Viņš ievēroja milzīgus dabas resursus un izdevīgas vietas apgabalā, kas netika izmantotas, un ieteica armēņu valdniekam uzcelt šeit pilsētu. Valdnieks uzticēja viņam pilsētas celtniecību, tā tapa liela un krāšņa, un valdnieka vārdā nosauktā pilsēta kļuva par Armēnijas galvaspilsētu.
68. gadā pr.Kr. Artaksatas kaujā Lūcijs Lukullus uzveica Tigranu II. Nākamo divu gadsimtu laikā pilsēta konkurējošajām lielvarām bija nozīmīgs militārs mērķis. 
No 58. līdz 63, gadam notika karš starp romiešiem un Partu, un 58. gadā ģenerālis Gnejs Domīcijs Karbulons Artaksatu ieņēma un izpostīja. Armēņu valdnieks Trdats I zaudēja karu ar romiešiem un bija spiests pakļauties Romas varai. Imperators Nerons deva rīkojumu atjaunot pilsētu, un tai tika dots nosaukums Neronija, par godu Neronam. 163. gadā Stacijs Prisks iekaroja Armēniju un atkal Artaksata tika izpostīta. 369. gadā pilsētu izpostīja sasanīdi. Pēc gadsimta notika armēņu sacelšanās pret sasanīdiem. 451. gadā Avarairas un Artaksatas kaujās sacelšanās dalībniekus sakāva sasanīdus atbalstošie armēņi. Kopš tā laika pilsēta zaudēja savu nozīmi. Par Armēnijas jauno centru kļuva Dvina. 
Artaksatas vietā atrodas divas apdzīvotas vietas, apmēram 8 km uz dienvidiem no pašreizējā Artašatas apgabala centra, kas tika konstatētas 1920. gados. Pirmos izrakumus veica padomju arheologi 1970. gados. vienā no pauguriem atrodas Čorvirapas klosteris, kurš tika uzcelts uz citadeles drupām.
Rūta Skujiņa

Biogrāfija

Pēc ģimnāzijas beigšanas iestājusies dramatiskajos kursos, strādājusi par mašīnrakstītāju Strādnieku teātrī. Bija precējusies ar Dailes teātra aktieri Artūru Filipsonu, pēc izšķiršanās — ar rakstnieku un žurnālistu Jūliju Lāci. 1944. gadā emigrēja uz Vāciju, bet 1949. gadā pārcēlās uz ASV.
Velotrenažieris

Velotrenažieris ir iekārta, ar kuras palīdzību ir iespējams braukt ar velosipēdu, tam paliekot uz vietas. Tos bieži izmanto, lai iesildītos pirms sacensībām vai arī periodos, kad laika apstākļi ir nelabvēlīgi braukšanai. Izmantojot velotrenažieri, braucējs var veikt arī citas darbības, piemēram, skatīties televizoru, neriskējot gūt savainojumu.
Augstākās čūskas

Etimoloģija

Grupas zinātniskais nosaukums — Caenophidia - cēlies no grieķu valodas un latviski nozīmē jaunākās čūskas: caeno — nesens, ophidia — čūska.

Sistemātikas diskusijas

Čūsku sistemātika ir ļoti komplicēta un mūsdienās joprojām neatrisināta. Daudzajām čūsku sugām tiek veikti ģenētiskie pētījumi, bet jauna sistemātika, kas atrisinātu visas pretrunas vēl nav izveidota. Zinātnieki piekrīt, ka vecais iedalījums: zemākajās čūskās (Henophidia) un augstākajās čūskās neatspoguļo patieso savstarpējo radniecību un evolūciju. Tomēr, lai veiktu korektas sistemātikas izmaiņas, joprojām ir jāveic papildus pētījumi.
Kas? Kur? Kad?

Kas? Kur? Kad? (krievu: Что? Где? Когда?) ir televīzijas raidījums, kuru rāda Krievijas Pirmais kanāls.
Raidījumu 1975. gadā izveidoja Vladimirs Vorošilovs. Sākotnēji Kas? Kur? Kad? bija spēle, kurā divas ģimenes spēlēja viena pret otru. Filmēts tika mājās pie katras ģimenes. 1976. gadā spēlē sāka izmantot "vilciņu" ar bultām, kas tika iegriezts, lai varētu izvēlēties, kurš atbildēs uz jautājumu. Spēle vairs nenotika starp ģimenēm, bet tika veidota televīzijas jauniešu kluba formātā. Parādījās spēles vadītājs. Tā kā spēles veidotājam Vladimiram Vorošilovam tajā laikā bija aizliegts uzstāties televīzijā, tad pašu pirmo raidījumu vadīja Aleksandrs Masļakovs. Visus nākamos raidījumus (bieži vien aizkadrā) tomēr vadīja Vladimirs Vorošilovs, līdz pat savai nāvei 2001. gadā. Pašlaik to vada Vorošilova dēls Boriss Krjuks. Kopš pirmā raidījuma noteikumi ir ļoti mainījušies.
Pašlaik šajā raidījumā piedalās vairākas spēlētāju (krievu: знатоки) komandas, kuras vairāku raidījumu gaitā sacenšas. Komanda ar labāko rezultātu iekļūst sezonas finālā. Gadā notiek četras raidījumu sezonas — katra savā gadalaikā. Komandā ir seši spēlētāji. Spēlētāju komanda sacenšas ar skatītāju komandu. Skatītāju komanda ir cilvēki, kuri iesūtījuši jautājumus, kas atlasīti raidījumam un tiek uzdoti spēlētāju komandai. Raidījuma gaitā tiek griezts vilciņš, lai katru reizi izvēlētos vienu no 12 skatītāju iesūtītajiem jautājumiem. Jautājuma apdomāšanai ir dota viena minūte, tomēr, ja spēlētāju komanda uz kādu jautājumu spēj atbildēt uzreiz, tad ietaupīto minūti vēlāk var izmantot citam jautājumam kā papildus laiku. Dažkārt var gadīties jautājumu "blics" — jāatbild uz trim jautājumiem pēc kārtas, un katram ir dotas 20 sekundes. Vēl var arī gadīties 13. sektors, kur dators izvēlas vienu no interneta lietotāju iesūtītajiem jautājumiem. Spēle turpinās, kamēr viena no divām komandām (spēlētāji vai skatītāji) pirmā iegūst 6 punktus.

Balvas

Labākie spēlētāji sezonas noslēgumā var iegūt "Kristāla pūci" (balva dibināta 1984. gadā). Gada noslēgumā labākais spēlētājs iegūst "Briljanta pūci" (dibināta 2002. gadā). Divas reizes (2008. un 2010. gadā) uzvarētāju komandai ir piešķirta "Kristāla ligzda" (pa kristāla pūcei katram spēlētājam).
Savulaik (1991-1995) pastāvēja arī apbalvojums "Sarkanā žakete" — spēlētājs ar titulu "Nemirstīgais kluba biedrs", kas varēja palikt klubā pat tad, ja komanda zaudē.
Kopš 1995. gada spēles jubilejas gados kāds no spēlētājiem iegūst goda titulu "Maģistrs". 2008. gads (33. gads kopš spēles sākuma) balsojot arī tika atzīts par jubilejas gadu. "Maģistra" goda titulu nepiešķīra 2010. gadā.
Parisa Hiltone

Karjera

Hiltone ir strādājusi par modeli, aktrisi, dziedātāju un ir veikusi gadījuma biznesa darījumus. Saskaņā ar žurnāla "Forbes" datiem, viņa ir ieguvusi ap 2 miljoniem dolāru 2003.—2004. gadā, ap 6,5 miljoniem dolāru 2004.—2005. gadā un ap 7 miljoniem dolāru 2005.—2006. gadā.

Modeles karjera

Hiltone modeles karjeru sāka kā bērns, sākotnēji tikai labdarības pasākumos. Kad viņai bija 19 gadu, viņa parakstīja līgumu ar Donalda Trampa modeļu aģentūru T Management. Viņa ir parādījusies vairākās reklāmās, tostarp Iceberg Vodka, GUESS, Tommy Hilfiger, Christian Dior, un Marciano.

Televīzijā

Hiltone kopā ar savu draudzeni Nikolu Ričiju piedalījās realitātes šovā "Bagātnieces laukos" (angļu: The Simple Life), kura pirmizrāde notika 2003. gada 2. decembrī Fox kanālā. Seriālam "Bagātnieces laukos" bija trīs sezonas Fox kanālā. Fox kanāls atcēla pārraidi pēc tam, kad sākās strīds starp Hiltoni un Ričiju, bet vēlāk kanāls (angļu: E! Entertainment Television) sāka rādīt arī ceturto un piekto sezonu.
2008. gada martā tika ziņots, ka Hiltone būs zvaigzne jaunā MTV realitātes seriālā "Parisa Hiltone — mana jaunā labākā draudzene" (angļu: Paris Hilton's My New BFF). Seriāla pirmizrāde notika 2008. gada 30. septembrī.
Rietumu konference (NBA)

Izspēles kārtība

Visu triju divīziju uzvarētāji un kāds no divīzijas, kam Rietumu konferencē ir labākā uzvarēto-zaudēto spēļu attiecība, tiek izsētas ar pirmo līdz ceturto numuru izslēgšanas spēlēs attiecīgi pēc uzvarēto-zaudēto spēļu attiecības. Pārējās komandas, kas regulārās sezonas noslēgumā Rietumu konferences tabulā ir ierindojušās no 5. līdz 8. vietai, tiek izsētas ar piekto līdz astoto numuru attiecīgi pēc uzvarēto-zaudēto spēļu attiecības. NBA izslēgšanas spēļu turnīrā astoņas labākās konferences komandas spēlē pirmā pret astoto, otrā pret septīto, utt. Rietumu konferences čempions NBA finālā spēlē pret Austrumu konferences uzvarētāju par NBA čempiontitulu.
2010. gada Pasaules čempionāts basketbolā — A grupa

2010. gada FIBA Pasaules čempionāta spēles A grupā norisinājās no 28. augusta līdz 2. septembrim. Grupas komandas spēles aizvadīja Kayseri Arena Kajseri. Grupā tika ielozētas Angolas, Argentīnas, Austrālijas, Vācijas, Jordānijas un Serbijas izlases.
Karbimadalas bāka

Vēsture

Bāka šajā vietā atrodas kopš 1986. gada. Līdz 2003. gadam bāka darbojās kā Tamnēmes vadlīnijas priekšējā vaduguns kopā ar Tamnēmes bāku (pārtrauca darbu 2003. gadā).

Raksturojums

Bākas augstums ir 15 m. Bāku veido apaļš betona tornis ar dubultu galeriju, bez laternas. Torņa apakšējā daļa ir sarkanā krāsā, augšējā balta. Galerijas sarkanas. Gaismas elements atrodas 16 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta, sarkana un zaļa, atkarībā no virziena (0,3 s deg, 0,7 s pārtraukums, 0,3 s deg, 0,7 s pārtraukums, 0,3 s deg, 0,7 s pārtraukums, 2 s deg, 5 s pārtraukums). Gaismas signāli redzami 6 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, diennakts tumšajā laikā.
Jarmila Kratohvīlova

Karjera

Piedalījusies 1980. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Maskavā, kur 400 m distancē izcīnīja sudraba medaļu, zaudējot VDR pārstāvošajai Maritai Kohai. Pirmajā Pasaules čempionātā 1983. gadā Helsinkos viņa izcīnīja divas zelta un vienu sudraba medaļu. Kļuva par čempioni gan 400 m, gan 800 m distancē, Čehoslovākijas komandas sastāvā izcīnīja sudraba medaļu 4×400 m stafetē. 400 m distanci Kratohvīlova uzvarēja, uzstādot jaunu pasaules rekordu, Kohai piederošo (48,16 s) pārspējot par 17 sekundes simtdaļām. 1987. gada Pasaules čempionātā Romā viņa ieņēma 5. vietu 800 m distancē, to veicot 1:57,81 minūtē. 1982. gada Eiropas čempionātā izcīnījusi divas sudraba medaļas, Eiropas čempionātā telpās ir trīs zelta medaļu laureāte. 1981. un 1983. gadā tika atzīta par Čehoslovākijas gada labāko sportisti. 1983. gadā tika atzīta arī par Eiropas gada labāko sportisti un labāko vieglatlēti Track & Field vērtējumā.
1983. gada 26. jūlijā Minhenes Olimpiskajā stadionā Kratohvīlova 800 m distanci veica 1:53,28, kas bija jauns pasaules rekords. Kopš tā laika vienīgi Kenijas sportiste Pamela Jelimo 2008. gadā distanci ir veikusi 1:54,01 minūtē.
Kratohvīlovas rekordu 400 m distancē Koha pārspēja pēc diviem gadiem, taču čehietes rekords 800 m nav pārspēts vēl joprojām. Kratohvīlova un Koha ir vienīgās, kas 400 m distanci ir veikušas ātrāk nekā 48 sekundēs. Rekords 800 m sievietēm ir vecākais no pašreizējiem pasaules rekordiem vieglatlētikā stadionā gan vīriešiem, gan sievietēm. Viņa ir arī Pasaules rekorda īpašniece 400 m telpās (49,56 s).
1987. gadā beigusi karjeru, pēc tam pievērsusies treneres darbam.
Kratohvīlovas ievērojami ātrākie laiki un viņas netipiski fiziskā ķermeņa uzbūve bijis pamats baumām par dopinga lietošanu sportisko rezultātu sasniegšanai.
2013. gadā izdevusi autobiogrāfiju Fenomén Jarmila.
Mogiļevas metropolija

Mogiļevas metropolija (krievu: Могилёвская митрополия) jeb Mogiļevas arhidiecēze (Могилёвский архидиоцез) bija Romas katoļu baznīcas province Krievijas impērijā. Mogiļevas arhibīskaps faktiski bija Krievijas impērijas katoļu garīgais vadītājs. Pretēji metropolijas nosaukumam, Mogiļevas arhibīskapi no 1849. gada rezidēja Sanktpēterburgā.
Mogiļevas metropoliju kā Baltkrievijas bīskapiju ar 1773. gada uzkazu nodibināja Katrīna II pēc Polijas Pirmās dalīšanas, kad impērijā iekļāvās daudz katoļticīgo. 1782. gadā to pārdēvēja par Mogiļevas arhibīskapiju. Mogiļevas arhibīskapa pakļautībā bija visi Krievijas impērijas (izņemot Polijas caristes) katoļticīgie. 
Latvijas teritorijā Latgales un Vidzemes katoļticīgo draudzes tieši ietilpa Mogiļevas arhibīskapijā, bet Kurzemes draudzes — Žemaitijas bīskapijā, kuras centrs līdz Janvāra sacelšanās sakāvei bija Varņi, pēc tam — Kauņa.
Mogiļevas metropolija faktiski beidza pastāvēt līdz ar Krievijas impērijas sabrukumu un nacionālo valstu nodibināšanos. Pēdējais Mogiļevas arhibīskaps bija Līksnā dzimušais vācbaltietis Eduards fon der Rops, bet pēdējais administrators — latvietis Boļeslavs Sloskāns.
Čells

Čells (no itāļu: violoncello — 'violoniņš') ir vijoļu (itāļu: viola-da-braccio) grupas lociņinstruments. Tas gan ir daudz lielāks par vijoli, un to spēlē, turot to vertikāli starp sēdoša muzikanta kājām, balstot to pret zemi ar metāla kājiņu. To parasti spēlē ar lociņu.
Čellam ir četras stīgas, kuras skaņo kvintās — no zemākā — do, sol, re un la. Notis čellam parasti raksta basa atslēgā.
Čellu visbiežāk lieto rietumu klasiskajā mūzikā. Tas ir klasiskā orķestra un stīgu kvarteta sastāvdaļa.
1991. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā

1991. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā notika Štutgartē, Vācijā no 21. līdz 25. augustam. Tā bija septītā reize, kad Pasaules čempionāts notika Vācijā. Bija pārstāvētas 53 valstis, vairāk kā jebkad iepriekš, un Vācija atkal startēja apvienotā sastāvā.
Čempionātā sacensības notika šādās disciplīnās: grupas un komandas brauciens vīriešiem, grupas un komandas brauciens sievietēm, grupas brauciens vīriešiem amatieriem.
Eds Pārsonss

Izglītība

E. Pārsonss 1987. gadā absolvēja toreizējo Kingstonas Politehnikumu (tagad Kingstonas Universitāte) ar zinātņu bakalaura grādu ģeogrāfijā. 1989. gadā viņš bija darba grupā, kas izveidoja pasaulē pirmo bakalaura līmeņa mācību kursu ģeogrāfiskajās informācijas sistēmās Kingstonas Universitātē. 1991. gadā Eds absolvēja Krenfīldas Tehnoloģiju institūtu, iegūstot maģistra grādu tālizpētē.

Profesionālā darbība

Pēc maģistra grāda iegūšanas E. Pārsonss sāka pasniegt ĢIS Kingstonas Universitātē, kur strādāja līdz 1998. gadam. 1997. gadā viņš izveidoja pasaules pirmo tiešsaistes vēlēšanu karti.
1998. gadā Eds sāka strādāt datorprogammatūras izstrādātāja Autodesk ĢIS nodaļā, savukārt 2001. gadā viņš pievienojās Lielbritānijas nacionālajai kartogrāfijas aģentūrai Ordnance Survey, kur ieņēma nozīmīgu lomu pārejā no tradicionālās kartogrāfijas uz ģeogrāfiskajām informācijas sistēmām. Tur viņš kļuva par IT nodaļas direktoru.
Kad 2005. gadā parādījās Google Maps, tā ļoti aizrāva Edu kā IT un ģeogrāfijas entuziastu, kurš novērtēja tās lielo devumu ĢIS nozarē. 2006. gada decembrī viņš pameta Ordnance Survey un saņēma darba piedāvājumu no Google, kuras Londonas birojā strādā kopš 2007. gada. 2010. gadā Eds saņēma goda doktora grādu zinātnē no Kingstonas Universitātes par savu ieguldījumu ĢIS nozares un universitātes atpazīstamībā.

Akadēmiskā darbība

Papildu profesionālajai karjerai, Eds darbojas arī akadēmiskajā vidē, kur popularizē savas idejas un atklājumus. Viņš atbalsta relatīvi jauno neoģeogrāfijas konceptu un ir Karaliskās ģeogrāfijas biedrības loceklis. Autors vairākām zinātniskām publikācijām par ĢIS un kartogrāfiju.
Eds bieži uzstājās ĢIS profesionāļu un akadēmiķu konferencēs, tostarp uzstājās otrajā Latvijas ģeotelpisko informācijas tehnoloģiju konferencē 2018. gada 7. decembrī Rīgā.
Vadīšana un sekošana

Vadīšana un sekošana ir cieši saistīti dejotāju uzdevumi, pārī dejojot sabiedriskās dejās. Tradicionāli vīrietis veic vadīšanu un sieviete sekošanu. Vadīt nozīmē izvēlēties pārvietošanās virzienu, izvēlēties un uzsākt dažādus dejas soļus. Sekot nozīmē uztvert šīs izvēles caur smalkiem fiziskiem un vizuāliem signāliem, līdz ar to ļaujot pārim kustēties vienotā harmonijā. Komunikācija starp partneriem notiek bez vārdiem.
Revala

Revala (senigauņu: Rävälä, latīņu: Revalia) bija senās Igaunijas zeme līdz 13. gadsimta sākumam, kuras teritoriju tagad aizņem Harju apriņķis un Igaunijas galvaspilsēta Tallina. Galvenais pilskalns atradās Lindanisē (skandināvu: Lyndanisse vai Lindanäs, tagad - Tallinas Domkalns).
No Revalas vārda bija atvasināts Tallinas agrākais nosaukums Rēvele (krievu: Reval, vācu: Ревель).

Vēsture

Arābu kartogrāfs Muhameds al-Idrisi 1154. gadā savā pasaules kartē Ziemeļeiropā atzīmējis "mazu pilsētu kā lielu pilskalnu" ar nosaukumu Qlwn jeb Qalaven , bet krievu hronikās dēvēta arī par Kolivanu (Колывань).
Livonijas krusta kari Rēveles zemi sasniedza 1219. gada februāra beigās, kad pēc Rīgas krustnešu aicinājuma, lai pakļautu vēl nekristīto Rēveles novadu un neļautu tās iedzīvotājiem sabiedroties ar Pleskavas krieviem. Karagājienā piedalījās Zobenbrāļu ordenis, ko vadīja tā mestrs Folkvīns un krustnešu sabiedrotie līvi un leti, kuri iesauca šo karagājienu par "auksto karagājienu".
Tā paša gada jūnijā notika arī dāņu karaļa Valdemāra II karagājiens uz Rēveli, lai aizsteigtos priekšā Livonijas bīskapam Albertam, kristītu šo zemi un pakļautu to Lundas arhibīskapijai. Tagadējā Tallinas Domkalnā (Toompea) krusta karotāji vecās igauņu pils vietā sāka celt jaunu pili, kas vēlāk tika dēvēta par "dāņu pili" (Tallinu). Domstarpību rezultātā izcēlās kauja, kurā igauņi pārskatīšanās dēļ nogalināja pirmo Igaunijas bīskapu Teoderihu un piespieda dāņu karaspēku atkāpties no pilskalna. Tomēr Rīgenes ķēniņa brāļa Viclava vendu karavīri spēja panākt lūzumu kaujas gaitā un krustneši guva uzvaru un pakļāva Rēveles zemi savai varai.
Ziemeļigaunijas zemju piederība vēlāk bija galvenais domstarpību cēlonis starp Zobenbrāļu ordeni un Dānijas ķēniņu Valdemāru II. Izlīgums tika panākts tikai 1238. gadā pēc Saules kauja, kad ordenis tika apvienots ar Vācu ordeni. Pāvesta legāts Modenas Viļums panāca izlīgumu starp abām pusēm Stensbijas līgumā, kuru noslēdza Valdemārs II un Livonijas ordeņa mestrs Hermanis Balke. Dānijai tika nodota Rēveles, Harijas un Virijas, bet ordenis paturēja Jervas zemi. Šī robeža saglabājās līdz 1346. gadam, kad ordenis pēc Jurģa nakts sacelšanās apspiešanas atpirka to no dāņiem. Pēc Livonijas ordeņa bojāejas Livonijas karā Rēveles zeme līdz ar visu Ziemeļigauniju līdz Lielajam Ziemeļu karam nokļuva Zviedrijas pakļautībā. 1729. gadā to ieguva Krievijas impērija.
Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultāte

Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultāte ir viena no Latvijas Universitātes (LU) fakultātēm. Tā nodarbojas ar kritisku pētniecību un sagatavo akadēmiski izglītotus teologus, reliģiju pētniekus, docētājus un speciālistus ētikas jautājumos. Fakultāte nav pakļauta nevienai baznīcai, bet sadarbojas ar visām. Kā mācībspēki, tā arī studenti ir no dažādām konfesijām.

Vēsture

LU Teoloģijas fakultāte darbību uzsāka 1920. gada 4. februārī ar pagaidu dekāna Voldemāra Maldoņa ievadlekciju “Reliģijas sociālā vajadzība, attaisnojums no psicholoģijas viedokļa un attīstības gaita”. Pirms tam izglītības ministrs apstiprināja četrus fakultātes mācībspēkus – Ludvigu Adamoviču, Maksimiliānu Stefaniju, Kārli Kundziņu un Erihu Šrenku. 1923. gada pavasarī 1. Saeimas Izglītības komisija ar lielu balsu vairākumu  noraidīja priekšlikumu Teoloģijas fakultāti pievienot Filoloģijas un filosofijas fakultātei un pārveidot to par “reliģijas zinātņu nodaļu”.
Mācību personāla piederība pie evaņģēliski luteriskās konfesijas vadīja tās darbību evaņģēliskā orientācijā, tomēr 1937. gadā Teoloģijas fakultātē tika izveidota Pareizticīgās teoloģijas nodaļa. Pēc LU Romas katoļu teoloģijas fakultātes izveidošanas Universitātes Padome 1938. gada 28. maijā nolēma to pārdēvēt par Evaņģēliskās teoloģijas fakultāti. Fakultātē darbojās prof. K. Kundziņš, prof. V. Maldonis, doc. E. Rumba, prof. L. Adamovičs un citi docētāji.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 22. augustā abas LU Teoloģijas fakultātes slēdza, visus mācībspēkus atlaida un visus studentus izslēdza no universitātes. 1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā apcietināja un izsūtīja profesorus Adamoviču un Rumbu, kas gāja bojā gulaga nometnēs. Vācu okupācijas laikā uz pieprasījumu atjaunot slēgto Teoloģijas fakultāti sākotnēji tika saņemta noraidoša atbilde, tomēr 1943. gada 5. novembrī Latvijas Ģenerālkomisārs deva rīkojumu izveidot Teoloģijas fakultāti pie Rīgas universitātes. Par jauno dekānu ievēlēja profesoru Zicānu.
1969. gada februārī ievēlētajam Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas arhibīskapam Jānim Matulim izdevās panākt no LVU pilnīgi nodalīta Teoloģijas semināra atvēršanu Rīgā. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas deklarācijas pieņemšanas Latvijas Universitātes Senāts vienprātīgi nolēma atjaunot Teoloģijas fakultātes darbību no 1990. gada 1. jūnija un atsākt studijas 1990. gada 1. septembrī uz līdzšinējā Teoloģijas semināra bāzes. Par dekānu apstiprināja Teoloģijas semināra rektoru profesoru Robertu Akmentiņu. Fakultātē darbojās prof. V. V. Klīve, R. Feldmanis, P. Žibeiks un citi docētāji.
Fūrijas

Fūrijas (grieķu: Ερινύες) romiešu mitoloģijā ir sirdsapziņas un atriebības dievietes, kas soda cilvēku par viņa grēkiem un mīt pazemes valstībā. Fūrijas ir ļoti neglītas un matu vietā tām ir čūskas.
Kurlums

Kurlums ir daļējs vai pilnīgs dzirdes zudums. Absolūts dzirdes trūkums ir ļoti reti sastopams, tādēļ tiek izmantoti dzirdes aparāti, lai kurlie cilvēki labāk uztvertu apkārtējās skaņas. Visbiežāk kurlums rodas kādas traumas rezultātā, bet tas var būt arī iedzimtības rezultātā. Kurlumu izraisa pārmaiņas iekšējā ausī vai dzirdes nervā. Ja dzirdes pasliktināšanās notiek pirmajos dzīves gados, tad bērniem bieži vien ir problēmas iemācīties runāt. Šādu stāvokli sauc par kurlmēmumu.