google/wiki40b huggingface dataset:
Červjeņa

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1387. gadā. Līdz pat 1923. gadam pilsētas nosaukums bija Ihumena (Ігумен). Atradās Lietuvas lielkņazistē. Apdzīvotā vieta pievienota Krievijai pēc Polijas Otrās dalīšanas 1793. gadā. No 1920. gada - Baltkrievijas PSR sastāvā. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS, 1941. gada 26. jūnijā pilsētas apkaimē NKVD daļas veica masu slepkavību, nošaujot apmēram 5000 Minskas cietumu ieslodzītos. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada līdz 1944. gadam pilsēta atradās vācu okupācijā. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā. No 1991. gada - neatkarīgajā Baltkrievijā.

Cilvēki

Červjeņa ir krievu kosmonauta Oļega Novicka (Олег Викторович Новицкий, 1971) dzimtā pilsēta.
Aleksejs Avečkins

Biogrāfija

Dzimis Balkrievijā, Brestā, kur dzīvojis līdz 10 gadu vecumam, kad sācis mācīties baletskolā Minskā. 1994. gadā absolvējis Baltkrievijas Baleta akadēmiju, no 1994. līdz 1998. gadam bijis Baltkrievijas Lielā Akadēmiskā operas un baleta teātra solists. Kopš 1998. gada dejojis Latvijas Nacionālā baleta trupā, kur kļuvis par baleta premjeru, atveidojis daudzus galvenos varoņus (princis Dezirē, Riekstkodis un Alberts, Hozē, Romeo, Solors, Otello) un daudzas citas klasiskā baleta repertuāra lomas.
Helsinku baleta mākslinieku konkursa diplomands (2001). Saņēmis "Aldara" starptautisko gada balvu (1999), Lielo Mūzikas balvu (2002) un Spēlmaņu nakts balvu kā gada labākais baleta mākslinieks (1999, 2008 un 2012). Piedalījies viesizrādēs Anglijā, Francijā, Ķīnā, Vācijā, Austrijā, Holandē, Beļģijā, ASV, Itālijā, Dānijā, Somijā, Krievijā gan kopā ar LNO baleta trupu, gan arī ar citām kompānijām.
Skandināvu aizsardzība

Vēsture

Atklātne pirmoreiz pieminēta L. Lusenas grāmatā (15. gs. beigās) un sākotnēji saukta par centra kontrgambītu. Mūsdienu nosaukuma rašanos veicinājuši skandināvu (galvenokārt zviedru) šahistu pētījumi. Vērtīgu ieguldījumu teorijas attīstība devis Ž. Mizess (1918), kas pirmais sarakstījis monogrāfiju par šo atklātni. Mūsdienu praksē reti sastopama.

Stratēģiskā ideja

Tās ideja ātra dāmas attīstība un figūru pretspēle centrā. Tomēr tempa zaudējums, kas saistīts ar dāmas pāragro gājienu, un atbalsta punktu trūkums centrā, nodrošina baltiem labāku pozīciju un ilgstošu iniciatīvu.
Jānis Čoke

Dzīvesgājums

Dzimis 1878. gada 24. septembrī Idus pagastā. Strādāja Rīgas fabrikās. 1902. gadā iestājās LSDSP, 1905. gada revolūcijas laikā kopā ar jaunākajiem brāļiem Kārli (1884-1929), Gustavu (1886-1952) un Ādamu (1890-1911) izveidoja kaujinieku pulciņu "Brašie". 1905. un 1906. gadā piedalījās kaujinieku uzbrukumos Rīgas centrālcietumam, fabrikas "Provodņik" dragūnu sardzes komandai, Rīgas Policijas pārvaldei. Pēdējais uzbrukums Krievijas Valsts bankai Helsinkos notika 1906. gada 26. februārī [v.s. 13. februārī]. Nākamajā dienā Tamperes stacijā Jāni Čoki arestēja un aizveda uz policijas iecirkni. Tur viņš nogalināja divus policistus, bet trešo ievainoja. Pēc vairāk nekā trīs stundu apšaudes Čoki saņēma gūstā. Turku apgabala tiesa notiesāja viņu par laupīšanu un tīšu slepkavošanu un piesprieda mūža ieslodzījumu.
Miris 1910. gada 9. jūnijā Turku cietumā.
Kuhu põgenevad hinged

Sižets

Annai (Ragne Vēnsalu), vienīgajam bērnam ģimenē, nu būs jāsadzīvo ar jaunāko brālīti un viņa apzinās, ka vairs nebūs uzmanības centrā un nesaņems visu vecāku mīlestību. Vientulība viņu pārņem un iespaidojoties no dusmu uzliesmojuma viņa lūdz Sātanu, lai viņas brālītis nomirst. Kad brālim patiešām paliek slikti un viņš saslimst ar sirds slimību, Anna jūtas līdzvainīga un sāk meklēt risinājumu. Drīz pēc tam uz Annas klasi pāriet savāda meitene - Maija (Lenna Kūrmā). Neskatoties uz viņu abu dažādo raksturu un dabu, abas galvenās varones spēj saprasties, lai gan sākumā tas nākas ar grūtībām.
Poļu valoda

Ģeogrāfiskā izplatība

Poļu valoda lielākoties tiek lietota Polijā. Gandrīz 97% no Polijas iedzīvotājiem ir norādījuši, ka viņu dzimtā valoda ir poļu valoda. Citās valstīs poļu valodu galvenokārt lieto attiecīgajās valstīs dzīvojošie poļi. Vislielākās poļu minoritātes ir Baltkrievijā, Ukrainā un Lietuvā. Salīdzinoši daudz poļu dzīvo un līdz ar to lieto poļu valodu arī Latvijā, Apvienotajā Karalistē, Rumānijā, Čehijā, Krievijā, Brazīlijā, Argentīnā, Amerikas Savienotajās Valstīs, Kanādā, Vācijā, Francijā, Austrālijā, Īrijā un Izraēlā.
Zviedrijas administratīvais iedalījums

Zviedrijas administratīvo iedalījumu  veido 21 lēnes (zviedru: län). Lēnes veido ES NUTS 3. līmeņa apgabalus. Lēnes savukārt sīkāk iedalās 290 komūnās (zviedru: kommun).
Ej, bāliņi, lūkoties

Ej, bāliņi, lūkoties ir latviešu tautasdziesma Jāņa Cimzes apdarē, kas izdota dziesmu krājumā „Dziesmu rota”.
Plašās, lokanās melodijas dēļ vīru kori šo precību dziesmu ātri iemīļoja, aizskandinot līdz pat mūsdienām.

Vēsture

J. Cimzes harmonizēto dziesmu „Ej, bāliņi, lūkoties” dziesmu svētkos vīru kori dziedāja Ceturto Vispārējo latviešu Dziesmu un Mūzikas svētku laicīgo dziesmu koncertā.
Vija Zaiga Kluša

Dzīves gājums

Dzimusi 1940. gada 5. septembrī Rīgā. Studēja medicīnu Rīgas Medicīnas institūta Vispārējās ārstniecības fakultātē (1958-1964). Turpināja studijas aspirantūrā Latvijas Organiskās sintēzes institūtā (OSI) (1964-1967).
1968. gadā Tartu Universitātē aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta disertāciju, bet 1984. gadā medicīnas zinātņu doktores disertāciju. Bija zinātniskā līdzstrādniece OSI Farmakoloģijas laboratorijā (1969-1978), OSI Peptīdu molekulārās bioloģijas un farmakoloģijas laboratorijas vadītāja (1978-1987) un OSI Farmakoloģijas laboratorijas vadītāja (1987-1998). Papildinājās Bulgārijas Zinātņu akadēmijas Fizioloģijas institūtā Sofijā (1978), VDR Zinātņu akadēmijas Zāļu pētījumu institūtā Berlīnē (1984), Čehoslovākijas Zinātņu akadēmijas Organiskās ķīmijas un bioķīmijas institūtā Prāgā (1990) un Stokholmas Universitātē (1992). Kopš 1998. gada ir Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesore, Farmakoloģijas katedras vadītāja.
Frenks Māršals

Šahista karjera

Lai gan Māršals piedzima Ņujorkā, tomēr jau 8 gadu vecumā kopā ar ģimeni pārcēlās uz Monreālu (Kanāda), kur 10 gadu vecumā iemācījās spēlēt šahu. Jau 1890. gadā, 13 gadu vecumā viņš kļuva par vienu no vadošajiem Monreālas šahistiem. 19 gadu vecumā Māršals atgriezās ASV.
1904. gadā Māršals pārliecinoši uzvarēja Kembridžspringsas (Pensilvānija) starptautiskajā šaha turnīrā, apsteidzot toreizējo Pasaules šaha čempionu Emanuelu Laskeru. Tajā pat gadā tika izcīnīta uzvara ASV šaha kongresā. Šis panākums ļāva izaicināt uz maču toreizējo ASV šaha čempionu Hariju Pilsberiju, taču mačs dažādu iemeslu dēļ tika atlikts, kamēr Pilsberijs 1906. gadā nomira. Par ASV čempionu Māršals kļuva 1909. gadā un noturēja šo titulu līdz 1936. gadam.
1907. gadā dažādās ASV pilsētās (Filadelfija, Vašingtona, Baltimora, Čikāga, Memfisa) notika Laskera un Māršala mačs par Pasaules čempiona titulu, kurš beidzās ar vairāk nekā pārliecinošu Laskera uzvaru 11½:3½ (+8-0=7), bet Māršalam neizdevās uzvarēt nevienā partijā.
1909. gadā Māršals piekrita spēlēt maču ar jauno kubieti Hosē Raulu Kapablanku. Daudziem par pārsteigumu Kapablanka uzvarēja savu pieredzējušo pretinieku ar 15:8 (+8-1=14). Par spīti zaudējumam Māršals neturēja ļaunu prātu uz Kapablanku, jo saskatīja viņa milzīgo šahista potenciālu. Māršals vēlāk daudz palīdzēja Kapablankam, lai tas varētu piedalīties spēcīgos šaha turnīros, bet 1911. gadā izkārtoja viņam ielūgumu uz Sansebastjanas šaha turnīru, kuru kubietis spīdoši uzvarēja. Pats Māršals ieņēma 4. vietu aiz Kapablankas, Rubinšteina un Vidmara.
1914. gadā Māršals finišēja 5. vietā prestižajā Sanktpēterburgas šaha turnīra finālā, palaižot sev priekšā tikai Laskeru, Kapablanku, Aļehinu, Tarrašu, bet apsteidzot tādus spēcīgus tā laika šahistus kā Rubinšteinu, Nimcoviču, Blekbērnu un Gunsbergu, kuri nekvalicējās turnīra finālam.
1915. gadā Māršals atvēra Ņujorkā šaha klubu, kurš vēlāk tika nosaukts viņa vārdā. Pašlaik tas ir viens no vecākajiem šaha klubiem ASV.
No 1930. līdz 1937. gadam Māršals pārstāvēja ASV izlasi Pasaules šaha olimpiādēs un bija tās kapteinis. Tie bija sekmīgākie gadi ASV šaha vēsturē. Kopā ar komandu Māršals 4 reizes (1931, 1933, 1935, 1937) uzvarēja kopvērtējumā, bet 1933. gadā izcīnīja arī individuālu uzvaru pie 2. galdiņa.
1936. gadā Māršals piekrita, ka ASV čempiona nosaukums katru gadu tiks izspēlēts atsevišķā turnīrā, kuru sponsorēja ASV šaha federācija. Māršala šaha klubs ziedoja uzvarētājam speciālu kausu, kuru saņēma pirmais turnīra uzvarētājs Semjuels Reševskis.
Māršals bija pazīstams kā aktīva un kombinacionāla stila spēlētājs. Jau atklātnē viņš nevairījās no asas spēles un bandinieku upuriem. Viņa vārdā ir nosaukts pazīstamais Māršala pretuzbrukums spāņu aizsardzībā, kuru Māršals pirmo reizi pielietoja 1918. gadā partijā pret Kapablanku. Lai gan Māršals partiju zaudēja, tomēr līdz mūsdienām šis pretuzbrukums ir pierādījis savu dzīvotspēju.
Mihails Baruļins

Šaha kompozīcija

No 1923. gada sastādījis 250 uzdevumus, galvenokārt divvilčus. Atklājis vairākas tēmas šaha kompozīcijā, kas veicināja divvilča attīstību: balto kombinācijas (1927), Baruļina aizsardzība un citas.
Zamuels Bodens

Biogrāfija

Bijis viens no 19. gadsimta spēcīgākajiem Anglijas šaha meistariem. Piedalījies vairākos šaha turnīros, bet 1858. gadā zaudējis maču ASV šahistam Polam Morfijam ar 2½:7½ (+1, =3, -6). 1853. gadā partijā pret R. Šulderu pieteicis oriģinālu matu ar diviem laidņiem, kas vēlāk ieguvis nosaukumu "Bodena mats". 1851. gadā anonīmi publicējis grāmatu A Popular Introduction to the Study and Practice of Chess ("Ievads šaha spēles izpētē un praksē"), kura bijusi populārā sava laika šahistu aprindās. Devis arī nozīmīgu ieguldījumu tādu atklātņu kā karaļa gambīts un Filidora aizsardzība teorijas attīstībā.
Laima Jansone

Dzīves gājums

Laima Jansone dzimusi 1987. gada 6. jūlijā Rīgā. No 1997. līdz 2003. gadam viņa mācījās Rīgas Latgales priekšpilsētas vakara mūzikas skolā. 2007. gadā pabeidza Jāzepa Mediņa mūzikas vidusskolas Mūzikas vēstures un teorijas nodaļu, bet pēc tam arī Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas Etnomuzikoloģijas nodaļu. 2011. gadā Laima Jansone kļuva par pirmo Latvijas mūziķi, kas uzstājusies pasaules mūzikas jeb mūsdienu tautas mūzikas lielākajā un ietekmīgākajā gadatirgus WOMEX (World Music Expo) promocijas koncertā.
2011. gadā viņa, sadarbībā ar režisoru Olafu Okonovu, izdeva DVD CD ierakstu Sidrabs, kura atvēršanas svētki notika 8. janvārī Spīķeros. 2013. gada 12. decembrī LTV1 notika televīzijas pirmizrāde Latvijas Televīzijas uzņemtajai dokumentālajai filmai par Laimu Jansoni „Kokles pavēlniece”. 2014. gadā Jansoni nominēja „Lielās mūzikas balvai 2013” kategorijā „Gada jaunais mākslinieks”.
Mūsdienu valoda

Mūsdienu valoda (arī dzīvā valoda, modernā valoda) ir valoda, kas tiek lietota ikdienas saziņai.
Terminu galvenokārt lieto filoloģiskā, lingvistiskā un pedagoģiskā kontekstā, lai atšķirtu mūsdienās saziņā lietotās valodas no klasiskajām valodām (kā sengrieķu, latīņu), kas tiek apgūtas un pētītas dēļ to kulturālās un lingvistiskās vērtības.
Metameklētājs

Darbība

Metameklētāji veido tā saucamo virtuālo datu bāzi. Tie neveido kādas fiziskas datubāzes vai katalogus internetā. Gluži pretēji, tie pieņem lietotāja pieprasījumu, nodod to uz vairākām citām datu bāzēm un pēc tam apkopo rezultātus, pamatojoties uz konkrētu algoritmu rezultātiem. 
Nav divu vienādu metameklētāju. Daži meklē tikai starp populārākajām meklētājprogrammām, kamēr citi meklēt arī mazāk zināmos meklētājos, intereškopās un citās datu bāzēs. Tie atšķiras arī pēc tā, kā rezultāti tiek uzrādīti un pēc tā cik daudz meklētājprogrammas tiek izmantotas. Daži uzrāda rezultātus saskaņā ar citām meklētājprogrammām vai datu bāzēm, savukārt citi rezultātus rāda atkarībā no rezultātu būtiskuma, bieži vien slēpjot kura meklētājprogramma sniedza konkrētos rezultātus. Metameklētājs sniedz lietotājam konkrētu labumu — tas novērš rezultātu dublicēšanos, kā arī grupējot rezultātus secībā, kurā būtiskākie rezultāti ir saraksta augšgalā.
Meklētājprogrammas bieži atšķiras arī pēc tā, kā tās veidotas, lai meklēšanas pieprasījums tiktu ievadīts. Piemēram, dažas meklētājprogrammas ļauj izmantošana vārdu "un" bet citām nepieciešams "+" un citām nepieciešama tikai atstarpe, lai apvienotu vārdus. Labākie metameklētāji mēģina šo meklēšanas pieprasījumu arī tā veidot, lai konkrētā meklētājprogramma šo pieprasījumu saprastu.

Rezultātu kvalitāte

Rezultāti metameklētājiem var atšķirties pamatojoties uz daudziem mainīgajiem lielumiem. Taču pat visvienkāršākais metameklētājs meklē vairāk nekā viena vienīga meklētājprogramma. No otras puses, tiek teikts, ka rezultāti ir mazāk būtiski, jo metameklētājs nevar zināt kādas iekšējās "alķīmijas" veic katra meklētājprogrammu, lai iegūtu konkrētos rezultātus (metameklētājam nav nekādas tiešas piekļuves meklētājprogrammu datu bāzēm).
Metameklētāji tiek dažkārt izmantoti vertikālās meklēšanas portālos, un, lai dziļajā vai neredzamajā globālajā tīmeklī (invisible web, deep web)
Paralēlā pieslēgvieta

Paralēlā pieslēgvieta (angļu: parallel port) ir ievadizvades pieslēgvieta, kas nodrošina informācijas pārsūtīšanu paralēlā formātā starp datoru un ārējām ierīcēm. Pirms plašas USB izplatības tā bija ātrākā PC savietojamo datoru ārējā pieslēgvieta. Lai arī SCSI bija ātrāks, tas nebija iebūvēts pamatplatē. Pie paralēlās pieslēgvietas parasti mēdza pieslēgt printeri, tāpēc to bieži vien sauc arī par printera pieslēgvietu.
52 Eiropa

Orbīta un fiziskie parametri

Eiropa ir sestais lielākais asteroīds pēc tilpuma, tā blīvums ir ap 1,5 ± 0,4 g/cm³. Mazais blīvums liecina, ka asteroīds ir stipri porains. Eiropa ir otrs lielākais C tipa asteroīds pēc Higiejas. Asteroīda virsma ir tumša, to klāj oglekli saturošs materiāls, spektrs liecina, ka uz virsmas ir sastopams olivīns un piroksēns.
1987. gadā Maunakea observatorija, izmantojot 2,2 m teleskopu, pētīja apgabalu ap asteroīdu, nolūkā atklāt kādu pavadoni vai putekļu gredzenu, taču nekas netika atrasts.
Autoceļš V751

Vēsture

2015. gada 27. janvārī tika izsludināts konkurss par autoceļa posma Upmala-Vārkava (0,0-7,6 km) seguma uzturēšanas darbiem.
Kaitslēpošana

Kaitslēpošana vai pūķslēpošana ir slēpošanas paveids, kur pārvietošanās notiek ar vēja dzīta pūķa palīdzību. Kaitslēpošanu praktizē uz ūdens, sniega, ledus vai zemes.
Kaitslēpošana uz sniega ir populāra apvidos ar noturīgu vēju; labākie rezultāti sasniegti Grenlandē un Antarktīdā, kur tiek izmantots spēcīgais un noturīgais katabatiskais vējš. Neoficiālais pasaules rekords sasniegts Grenlandē 2010. gada 5. jūnijā, kur kanādietis Ēriks Makneirs-Lendrī (Eric McNair-Landry) un amerikānis Sebastjans Koplands (Sebastian Copeland) 24 stundās noslēpoja 595 km (stundā vidēji 24,8 km).
Alvis Hermanis

Biogrāfija

Dzimis Rīgā, žurnālista un publicista Voldemāra Hermaņa ģimenē.
Alvis Hermanis līdz 15 gadu vecumam trenējās hokejā Rīgas Dinamo sporta skolā, bet bija spiests pamest sportu veselības iemeslu dēļ. Pirmā pieredze uz skatuves Alvim Hermanim bija dalība režisora Roberta Ligera vadītajā Rīgas pantomīmā (1981. - 1982.). No 1982. līdz 1985. gadam Alvis Hermanis mācījās Rīgas Tautas kinoaktieru studijā pie pedagogiem režisora Arnolda Liniņa un Ainas Matīsas. Savu izglītību Alvis Hermanis no 1984. līdz 1988. gadam turpināja Latvijas Valsts konservatorijas Teātra mākslas nodaļā.
1992. gadā Alvis Hermanis kopā ar domubiedriem dibināja Jauno Rīgas teātri un kļuva par vienu no tā vadošajiem režisoriem. Jaunajā Rīgas teātrī Hermanis ir iestudējis daudzas publikas un kritikas ievērību ieguvušas izrādes: "Revidents", "Garā dzīve", "Latviešu stāsti", "Latviešu mīlestība", "Klusuma skaņas", "Zilākalna Marta", "Ziedonis un visums" u.c. Kopš 1997. gada Alvis Hermanis ir Jaunā Rīgas teātra galvenais režisors. 
Alvis Hermanis ir starptautiski atzīts un pazīstams latviešu teātra režisors, iestudējis izrādes teātros Vācijā, Krievijā, Šveicē u.c. valstīs. Kopš 2012. gada darbojas arī kā operas režisors, veidojis iestudējumus operfestivālam Zalcburgā un Briseles operteātrim.
2012. gada aprīlī saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni.

Sabiedriskā darbība

2007. gada nogalē plašu rezonansi guva Alvja Hermaņa publiskais paziņojums, ka viņš nevēlas saņemt viņam piešķirto Triju Zvaigžņu ordeni no Valsts prezidenta Valda Zatlera rokām. 2008. gada augustā Hermanis sacīja, ka ordeni viņš vēlas saņemt "tad, kad Latvijai būs prezidents. Šobrīd tur ir tukša vieta. [..] Man nav nekas pret ordeni, bet ir daži cilvēki, kuriem es roku negribētu spiest. Labāk lai ordeni man atsūta pa pastu uz mājām vai teātri," sacīja Alvis Hermanis, uzsverot, ka tā ir principiāla nostāja.
2010. gada augustā Alvis Hermanis korupcijā vainoja teātra "Teātra observatorija" vadītāju režisori Gaļinu Poļiščuku, jo uzskatīja, ka ir saistība starp Poļiščukas darbību politiskajā apvienībā "Par labu Latviju!" un teātrim piešķirto finansiālo atbalstu.
Koksne

Koksne ir daudzu augstāko augu (kokaugu) stumbru un zaru daļa, kas atrodas zem mizas. Mežsaimniecībā un kokapstrādē ar koksni saprot slāņaino, poraino materiālu starp koka mizu un serdi. Botānikā par koksni sauc sekundāro ksilēmu — audus, kas veidojas no prokambija vai kambija un pa kuriem uz augšu plūst ūdens ar tajā izšķīdušām kokam nepieciešamajām vielām. Atšķirībā no lūksnes jeb floēmas, kas arī veidojas no kambija, koksne pamatā sastāv no atmirušām šūnām ar bieziem, cietiem šūnapvalkiem. To sastāvā ir galvenokārt celuloze, hemicelulozes un lignīns.

Koksnes struktūra un gadskārtas

Koksni veidojošās šūnas ir sakārtotas divās orientētās sistēmās. Vairums no šūnām ir orientētas aksiāli, aptuveni sakārtotas stumbra vai saknes garākās ass virzienā. Atlikušās šūnas ir orientētas radiāli, perpendikulāri garākajai asij. Aksiālās jeb gareniskās šūnu sistēmas funkcijas ir kokam nepieciešamo vielu un ūdens vadīšana. Skujkokiem šo sistēmu galvenokārt veido traheīdas ar nelielu parenhīmu šūnu daudzumu. Lapkokiem aksiālo šūnu sistēmu veido ne tikai traheīdas un parenhīmas, bet arī vadaudu šūnas un šķiedršūnas. Vadaudi ir viena no lapkoku koksnes visatšķirīgākajām pazīmēm, jo parasti tie diametrā spēj palielināt savus izmērus. Radiālā sistēma gan skujkokiem, gan lapkokiem sastāv no parenhīmas šūnām. Tās sakopojas staros, pa kurām no lūksnes uz stumbra vai saknes iekšpusi tiek pārvadītas kokam nepieciešamās vielas.
Mērenajā joslā augošo koku koksnei raksturīga īpatnēja slāņaina uzbūve, ko sauc par gadskārtām. Tas izskaidrojams ar tā saucamās agrīnās koksnes veidošanos vasaras pirmajā pusē — šādai koksnei ir lielākas šūnas un porainība, nekā vēlīnajai koksnei, kas veidojas koka augšanas perioda beigās un ir stipri tumšāka un blīvāka.

Skujkoku un lapkoku koksne

Lapkoku koksni dažreiz dēvē par cietkoksni, savukārt skujkoku koksni varētu nosaukt par mīkstkoksni. Lai gan vispārīgi tas ir pareizi, atsevišķu lapkoku koksne ir mīkstāka par skujkokiem. Koksnes cietumu nosaka pēc tā, cik viegli ir to zāģēt.

Aplieva un kodolkoksne

Aplieva, arī gremzdi, ir jaunizveidojusies koksnes daļa, kas atrodas starp koksni un lūksni. Tā ir koksnes dzīvā daļa, pa kuru tiek pārvadītas kokam nepieciešamās vielas. Parasti aplieva ir gaišākā krāsā nekā kodolkoksne. Kodolkoksne ir koku un citu kokaugu vecākā, neaktīvā, kā arī centrālā koksne. Kodolkoksne uzņem eļļas, sveķus, tanīnu un citas vielas.

Iespaidotā koksne

Zaru un stumbra noliekšanās rezultātā veidojās īpaša veida koksne, kas tiek saukta par iespaidoto vai reaktīvo koksni. Vispārīgi tā mēģina atgriezt koka stumbru vertikālā stāvoklī.

Māzeri

Ja koksne veidojas punveida izaugums ar izlocītu šķiedru, tad veidojas tā sauktie māzeri. Māzeri parasti samazina kokmateriālu kvalitāti un vērtību.
Filantropija

Filantropija ir naudas, laika, zināšanu vai citu privāto resursu plānota ziedošana labiem (sabiedrības) mērķiem, nesagaidot par to nekādu atlīdzību.
Filantropija ir vēlme veicināt citu cilvēku labklājību, īpaši ar dāsnu ziedojumu labiem mērķiem. Nevalstiskas organizācijas to piemēro arī savam darbības mērķim un redzējumam. Latvijas Universitātes Fonda gadījumā termins tiek formulēts, kā nesavtīga izglītības, zinātnes, mākslas, sporta un kultūras finansiāla, materiāla un informatīva atbalstīšana.
Taubes

Fon Taubes (vācu: von Taube) ir sena Livonijas vācbaltiešu dzimta, kas vēlāk izplatījusies arī Zviedrijā, Krievijā un Vācijā. Bija ierakstīta Zviedrijas (1668), Igaunijas (1746), Vidzemes bruņniecības (1747) un Kurzemes bruņniecības matrikulā (1841).

Vēsture

Pēc viena uzskata dzimta cēlusies no dāņu Tuves (Thuwe) dzimtas. Kopš 14. gadsimta sākuma cilvēki ar Taubes uzvārdu (vācu: balodis) pazīstama arī Livonijas konfederācijā, bet tieša saistība ar dāņu Tuves dzimtu nav pierādāma. No 15. gadsimta bija zināmas piecas Taubes dzimtas no Maidlas (Maidel), Haljavas (Hallinap), Purtses (Isenhof), Ulvi (Oehrten) muižām tagadējās Igaunijas teritorijā un Cesvaines pils (Seßwegen) Latvijas teritorijā.
Par Cesvaines Taubes dzimtas ciltstēvu uzskata Rīgas arhibīskapijas vasali Andreju Taubi (Andreas Tuve, miris 1460). Zināms, ka 1572. gada 30. aprīlī Polijas-Lietuvas valdnieks Sigismunds II Augusts Cesvaines un Rauges pilskungam Johanam Taubem (Joannes Taube, miris 1583) piešķīra brīvkunga titulu. Zviedru Vidzemes laikā viņa mazdēlu Georgu Johanu Taubi (Georg Johann Taube) 1680. gadā ierakstīja Zviedrijas bruņniecības matrikulā kā Cesvaines brīvkungu (zviedru: Freiherren af Zeswägen). 18. gadsimtā fon Taubes dzimtai piederēja Mālpils muiža Vidzemē un Ērberģes muiža Sēlijā.
Raunas draudzes novads

Raunas draudzes novads (vācu: Kirchspiel Ronneburg) bija viens no 16 Vidzemes guberņas Cēsu apriņķa draudzes novadiem.

Vēsture

Pēc Tālavas zemju dalīšanas 1224. gadā Raunas draudzes novads bija tieši pakļauts Rīgas arhibīskapiem. Alberta II Zauerbēra valdīšanas laikā tika uzcelta Raunas pils (Rownenborgh), kas kalpoja par vienu no arhibīskapu rezidencēm. Livonijas kara laikā krievu un tatāru karaspēks Raunas pili (Ровно) nenopostīja. 1625. gadā Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs Raunas pili nodeva dzimtas īpašumā Svantem Baneram. Otrā Ziemeļu kara laikā Raunas pili saspridzināja. No 1658. līdz 1664. gadam par Raunas luterāņu mācītāju strādāja Jānis Reiters, kas šeit tulkoja latviski Mateja evaņģēliju un 1662. gadā publicēja tēvreižu krājumu 40 valodās (Oratio Dominica XL linguarum).
Raunas luterāņu baznīca cietusi poļu-zviedru kara laikā, 1613. gadā tā bijusi bez jumta. Pēc Lielā Ziemeļu kara 1724. gadā tā minēta kā sabrukusi. Baznīcas tornis atjaunots 1736. gadā, no 1793. līdz 1794. gadam uzcelta piebūve ģērbkambarim. No 1803. līdz 1804. gadam un no 1936. līdz 1937. gadam veikta baznīcas pārbūve.