google/wiki40b huggingface dataset:
Konstantīns Počs

Biogrāfija

1940. gadā absolvējis Latvijas Universitātes Matemātikas un dabaszinātņu fakultāti ar maģistra grādu ģeoloģijā. Pēc tam līdz 1944. gadam strādājis Rēzeknes Valsts komercskolā un ģimnāzijā par fizikas skolotāju un ķīmijas lektoru, kad ticis iesaukts latviešu leģionā. Pēc gada Počs nokļuva Hencenas nometnē, kur 1945. gadā nodibinājis Hencenas latviešu ģimnāziju, līdz 1947. gadam bijis arī tās direktors. 1945. gadā absolvējis Getingenes universitāti.
1947. gadā pārcēlies uz dzīvi Apvienotajā Karalistē, kur studējis meteoroloģiju Mančesteras un Šefīldas universitātē. No 1949. līdz 1956. gadam bijis fiziķis Nacionālās ogļu pārvaldes centrālajā laboratorijā Mančestrā. Šeit nodibinājis "Daugavas Vanagu" organizācijas nodaļu. 1956. gadā pārcēlies uz Kanādu. Šeit no 1956. līdz 1958. gadam studējis atmosfēras fiziku un meteoroloģiju Toronto universitātē. Strādājis Ontārio pētniecības fondā par līdzstrādnieku, kā arī Kanādas valsts dienesta komitejā par meteorologu.
1958. gadā pārcēlies uz dzīvi ASV. 1961. gadā pabeidzis Teksasas universitāti, kur studējis atmosfēras fiziku. No 1958. līdz 1961. gadam bijis vecākais inženieris uzņēmumā CBS Electronics Lovelā, pēc tam līdz 1962. gadam strādājis Klevaira elektronikas firmas Volthemā par vecāko inženieri.
1962. gadā sāka strādāt par fiziķi, raķešu konstruktoru, projektu koordinatoru un programmas vadītāju, kā arī konsultantu ASV Gaisa spēku un Pasaules telpas pētniecības laboratorijā (Aerospace Instrumentation and Meteorology Division, Air Force Cambridge Research Laboratory) Bostonā.
Počs ir sastādījis aptuveni 50 zinātniski pētnieciskus projektus un publikācijas. Viņš ir viens no militāro brīdinājumu un kontroles aparatūras AWACS izgudrotājiem.
Akmeņkuitala

Izskats

Akmeņkuitala ir vidēji liels bridējputns ar garām, dzeltenām kājām, šauriem, gariem spārniem. Knābis dzeltens ar melnu galu, spēcīgs, taisns un vidēji garš. Acis lielas un arī dzeltenas. Ķermeņa garums ir 38—45 cm, spārnu plētums 76—88 cm, svars 290—535 g.
Akmeņkuitalai ir raibumots, smilšu brūns apspalvojums, kas to lieliski nomaskē smilšainos liedagos. Uz spārniem šaura melna un šaura balta līnija, kas labi redzamas lidojumā. Vēders balts. Aci ietver baltas joslas, zem acs, to izceļot, koši melna kontūra. Mātītēm melnā kontūra vājāk izteikta. Jaunajiem putniem šīs baltās joslas ar melno kontūra nav.

Uzvedība un barība

Akmeņkuitala parasti ir aktīva krēslā un naktī, lai gan reizēm ir samērā aktīva arī dienas laikā. Barojas galvenokārt ar kukaiņiem un citiem bezmugurkaulniekiem (vaboles, mitrenes, sliekas), retos gadījumos ar nelieliem rāpuļiem, vardēm, grauzējiem un putniem. Akmeņkuitala ir ļoti aktīva un enerģiska, barības meklējumos ātri pārskrienot no vienas vietas uz otru, barību uzlasa no zemes virsmas. Skrienot akmeņkutalas ķermenis novietots paralēli zemei, bet galva bieži ierauta plecos. Lidojot spārnu vēzieni ir sekli un ātri.

Ligzdošana

Akmeņkuitalas veido monogāmus pārus uz mūžu. Pāris pēc ziemošanas vienmēr atgriežas vienā un tajā pašā ligzdošanas vietā. Ligzdo seklā iedobē uz zemes. Reizēm iedobi ierobežo materiāli, kas novietoti tā, lai atgādinātu dabīgu akmentiņu un salmiņu kaudzītes. Dējumā ir 2—3 brūni raibumotas olas. Arī cālēni izšķiļas raibumoti brūni. Tādējādi gan ligzdojošie putni, gan olas, gan putnēni labi iemaskējas apakrtējā vidē. Briesmu gadījumā mazuļi sastingst un nekustās, piespiedušies pie zemes. Ja dējums aiziet postā, vecāki perē otro reizi. Perē abi vecāki, inkubācijas periods ilgst 24—27 dienas. Apmēram divas dienas pēc izšķilšanās mazuļi seko vecākiem un barojas paši, bet vecāki kopīgi rūpējas par to drošību. Jaunie putni sāk lidot 36—42 dienu vecumā.
Korača kauss

Korača kauss bija ikgadējs vīriešu basketbola turnīrs, ko organizēja FIBA. Turnīrs notika no 1972. līdz 2002. gadam. Šis bija trešais spēcīgākais klubu turnīrs Eiropā pēc Eirolīgas un Saportas kausa.
Turnīrs nosaukts leģendārā Dienvidslāvijas basketbolista Radivoja Korača vārdā, kurš 1969. gadā gāja bojā autokatastrofā Sarajevā. Pēdējā Korača kausa sezona notika 2001./2002. gada sezonā. Pašlaik Serbijas nacionālais basketbola kauss ir Radivoja Korača kauss.
Kirils Aleksejenko

Biogrāfija

Ar šahu sācis nodarboties piecu gadu vecumā. 2007. gadā kļuvis par Sanktpēterburgas un Krievijas jauniešu šaha čempionu U10 vecuma grupā, tāpat uzvarējis šajā vecuma grupā Eiropas jauniešu šaha čempionātā. 2011. gadā Brazīlijā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 2013. gadā atkārtoti uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā un bijis trešais Pasaules jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2015. gada Pasaules jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā bijis otrais. 2016. gadā kļuvis par Krievijas jauniešu šaha čempionu U20 vecuma grupā.
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā trīs reizes pēc kārtas uzvarējis Mihaila Čigorina memoriālā Sanktpēterburgā (2015, 2016, 2017), Pardubices Czech Open (2014), Ļeva Polugajevska memoriālā Samārā (2015). 2015. gadā dalījis pirmo vietu Sanktpēterburgas pilsētas šaha čempionātā.
2019. gada augustā Iževskā dalījis 5.-8. vietu Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā. 2019. gada oktobrī Daglasā izcīnījis 3. vietu FIDE Grand Swiss turnīrā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā Aleksejenko piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2015. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
2017. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

Komandu izmaiņas

2016. gada Virslīgas sezonā pēdējo vietu ieņēma BFC Daugavpils un tika pazemināti uz 1. līgu. Viņu vietu ieņēma 2016. gada 1. līgas uzvarētāji SK Babīte. Lai izpildītu prasības par akadēmijas statusu, klubs ir noslēdzis sadarbības līgumu ar FK Dinamo Rīga, tāpēc 2017. gada sezonā startē ar nosaukumu SK Babīte/Dinamo.
Pārspēlēs par vietas saglabāšanu Virslīgā 2016. gada 7. vietas ieguvēji METTA/LU divu spēļu summā uzvarēja 1. līgas 2. vietas ieguvējus AFA Olaine/SK Super Nova un palika Virslīgā.
16. jūlijā LFF Disciplinārlietu komisija par aizdomīgām darbībām, kas vērstas uz spēļu rezultāta ietekmēšanu, no dalības turnīrā izslēdza SK "Babīte/Dinamo".

Pārspēles par vietu virslīgā

Metta/LU uzvarēja divu spēļu summā ar 4:2 un saglabāja vietu Virslīgā.
16. Zemgales policijas bataljons

Dienesta gaitas

24. oktobrī bataljons caur Pleskavu nonāca Stoļcos pie Iļmeņa ezera 16. armijas aizmugurē, nodarbojoties ar frontes aizmugures nodrošināšanu, dzelzceļu un gūstekņu apsardzību. Pirmos divus mēnešus bataljona vīri saņēma vērmahta karavīru algu un apgādi, vēlāk, pārejot kārtības policijas pārraudzībā, samazinājās alga un pasliktinājās apgāde. 12. decembrī nesaskaņas ar vācu sakaru virsnieku spieda pulkvežleitnantu Manguli pamest amatu, par komandieri kļuva kapteinis Rūdolfs Kociņš. 1942. gada 6. janvārī bataljons ieguva 16. Zemgales policijas bataljona nosaukumu - tika saņemta arī atļauja nēsāt latviešu saulīti pie formas tērpa cepures.
Dno-Stoļci-Staraja Rusas rajonā bataljona vienības bija ievērojami izkliedētas, brīžiem attālums starp rotām bija pat 100 km. 1942. gada 22. aprīlī bataljons saņēma 106 vīru papildspēkus no 266-E. Rēzeknes policijas bataljona. 1942. g. 18. novembrī Bežaņicos ieradās 267. Rēznas bataljons pulkvežleitnanta Bebra vadībā un frontē nomainīja 16. Zemgales bataljonu. Cīņās līdz 1942. gada 10. decembrim bataljons zaudēja 32 kritušos un 43 ievainotos, palikdams 15 virsnieku un 266 instruktoru un kareivju sastāvā. 1942. gada Ziemassvētkos ap 80% bataljona brīvus palaida mājās brīvdienās, pēc atgriešanās 1943. gada 22. janvārī visu bataljonu pārvietoja uz Ludzu.
1943. gada 3. februārī bataljons caur Rēzekni, Abreni un Pleskavu devās uz fronti Krasnoje Selo, Ļeņigradas pievārtē. Šeit bataljons ieradās 8. februārī un saņēma 81 vīru lielu papildinājumu no 276. Kuldīgas bataljona, kā arī jaunus ieročus: 300 vācu šautenes, 36 patšautenes, 12 smagos ložmetējus, 6 smagos granātmetējus, 7 vieglos granātmetējus un 20 mašīnpistoles.
Līdz ar ierašanos bataljons tika ieskaitīts 2. latviešu SS brīvprātīgo brigādes 42. ieroču SS grenadieru pulkā kā III bataljons.
Tīnūžu pagasts

Ezeri

Selēku ezers, Velnezers.

Vēsture

Zviedru Vidzemes laikā 1638. gadā tika izveidota Tīnūžu muiža (Lindenberg), kas 1648. gadā kļuva par Tīzenhauzenu īpašumu. No Tīzenhauzeniem arī, domājams, cēlies vietas latviskais nosaukums. Pēc 1920. gada zemes reformas Tīnūžu muižu sadalīja 84 vienībās 1214 ha kopplatībā, bet tās kungu māju iznomāja Ikšķiles lauksaimniecības biedrībai. Ikšķiles mācītājmuižu sadalīja 93 vienībās 380 ha kopplatībā. Nelielās Ikšķiles (Uexküll), Sprēstiņu (Pröbstingshof), Berkavas (Borkowitz) un Turkalnes (Turkaln) muižas piederēja Rīgas pilsētai.
1935. gadā Rīgas apriņķa (no 1947. gada - Ogres apriņķa) Ikšķiles pagasta platība bija 190 km² un tajā dzīvoja 2442 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Ikšķiles, Tīnūžu un Turkalnes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Ogres rajona Tīnūžu ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Turkalnes ciemu. 1962. gadā padomju saimniecības «Budeskalni» Tīnūžu nodaļas teritoriju pievienoja Salaspils ciemam, 1963. gadā kolhoza «Ikšķile» teritoriju pievienoja Ikšķiles ciemam. 1977. gadā Tīnūžu ciemam pievienoja daļu Ikšķiles pilsētciemata lauku teritorijas un daļu Suntažu ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 1997. gadā Tīnūžu pagastu pievienoja Ikšķilei kā Ikšķiles lauku teritoriju. 2004. gadā Ikšķiles pilsēta ar lauku teritoriju reorganizējās par Ikšķiles novadu. 2010. gadā Ikšķiles lauku teritoriju pārdēvēja par Tīnūžu pagastu.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Tīnūži (pagasta centrs), Turkalne, Aizupes, Ceplīši, Dobelnieki, Kalnāji, Elkšņi.
Al-Qaida

Vēsture

1984. gadā tika izveidots brīvprātīgo modžahedu no citām islāma valstīm vervēšanas birojs Maktab al-hidamat, karam Afganistānā pret Afganistānas Demokrātiskās Republikas un PSRS spēkiem. Birojs organizēja brīvprātīgo rekrutēšanu un ierašanos Pakistānā, finansējumu, kaujinieku treniņu nometnes. Tā kā šis process norisa Aukstā kara laikā Pakistānas teritorijā, biroja darbība norisa ciešā sadarbībā ar Pakistānas un ASV specdienestiem, kuri piedalījās biroja aktīvistu apmācībā un sagatavošanā. 1988. gadā birojs plašāk kļuva pazīstams kā Al-Qaida (‘pamats’).
Pēc bin Ladena nogalināšanas 2011. gadā par organizācijas līderi kļuva Aimans az Zavāhirī.
Rakvere (stacija)

Stacijas ēka

Līdz ar dzelzceļa Baltijas Osta—Rēvele—Gatčina izbūvi 1870. gadā tika atklāta arī II. kategorijas stacija Vēzenbergas pilsētā (mūsdienu Rakvere). Jaunizbūvētā stacijas ēka bija vairāku apjomu koka celtne (1 līdz 2 stāvi) ar centrālo vienstāva apjomu paralēli sliežu ceļiem un diviem perpendikulāriem divstāvu apjomiem. Ēkā bija izbūvētas plašas logailas, stiklotas pildiņu durvis, bet fasādēs, atbilstoši laikmetam, izmantots plašs koka aplikatīvo dekoru klāsts - dzegas, karnīzes, sandriki, spāru galu dekoratīvie griezumi, jumta savilces, stūra pilastri, konsoles. Otrā pasaules kara laikā vēsturiskā stacijas ēka gājusi bojā.
1950. gadu sākumā Rakverē tika uzbūvēta jauna stacijas ēka. Tā ir garenas konfigurācijas vienstāva mūra celtne ar centrālo transepta izbūvi un masīvu frontonu. Ēkas centrālajā daļā izvietota pasažieru uzgaidāmā zāle. Ēkas arhitektūra līdzīgi citām pēckara Igaunijas dzelzceļa staciju ēkām — Staļina klasicisms, ar tam raksturīgo masīvo stūra rustu izmantojumu, plašām logailām, mūra dzegām.
Rakveres stacijas teritorijā saglabājies 1871. gadā celtais mūra ūdenstornis.
Rīgas Jēzus baznīca

Vēsture

Esošā baznīca celta laikā no 1818. līdz 1822. gadam. Tās projekta autors ir Kristiāns Frīdrihs Breitkreics, taču būve tika pabeigta arhitekta Johana Pētera Krīka vadībā, jo Breitkreics mira. Šī ir pēc skaita ceturtā Jēzus baznīca. Iepriekšējā pēc arhitekta T. Buhuma projekta celtā baznīca tika nodedzināta 1812. gadā, gaidot Napoleona karaspēka iebrukumu.

Raksturojums

Dievnamam ir netipiska forma: tās pamatā ir regulārs oktogons, kam ir apkārt četras piebūves. Baznīcas tornis ir divpakāpju, tas ir 37 metrus augsts. Baznīca ir guļbūve, no koka ir veidotas arī nesošās kolonnas. 1938. gadā pēc arhitekta Paula Kundziņa projekta baznīca ir tikusi rekonstruēta.
Baznīcā mūsdienās nav vitrāžu, tomēr, iespējams, agrāk viena ir bijusi. Ir saglabājies zvans no 1708. gada, ko no bronzas lējis no Dancigas ieceļojušais un Rīgā strādājušais Jēkabs Rode.
Baznīcas ērģeles tikušas būvētas 1889. gadā Vācijā, un 1992. gadā tika veikta to rekonstrukcija.
Kamčatkas brūnais lācis

Izskats un īpasības

Kamčatkas brūnais lācis ir liels lācis, viens no lielākajiem brūnajiem lāčiem, un ārēji ir ļoti līdzīgs Kadjakas lācim, kas dzīvo Aļaskā, lai gan ir par to nedaudz mazāks un ar tumšākas krāsas kažoku. Lielākā daļa Kamčatkas brūno lāču ir tumši brūni, vai gandrīz melni, bet tie var būt arī dzeltenbrūni. Tam ir plata galva, ar purnu, kas slīpi pievienojas pierei. Nagi ir tumši brūni, ar dzelteniem galiem, un apmēram 10 cm gari. Ķermeņa garums ir apmēram 275 cm, astes garums 16—22 cm, augstums skaustā 127—135 cm, svars tēviņiem 360 kg, mātītēm 317 kg. Tēviņi var sasniegt pat 690 kg. 
Lielākie īpatņi dzīvo Kamčatkas pussalā un Šantarskas salās. Kamčatkas brūnie lāči izaug lieli tādēļ, ka to galvenā barība ir laši, kas ir bagāti ar olbaltumvielām, kā arī pateicoties diezgan maigajām piekrastes ziemām. To ziemas miega periods ir īsāks kā kontinenta lāčiem.
Plankumainie tritoni

Kopīgās īpašības

Plankumainie tritoni ir vidēji lieli tritoni. Mazākais ģintī ir Zāgrosa tritons (Neurergus kaiseri), kura ķermeņa garums ir 10—14 cm. Lielākais ir Anatolijas plankumainais tritons (Neurergus strauchii), kura ķermeņa garums ir 13—18 cm. Visiem plankumainajiem tritoniem ir tumšs ķermenis, uz kura izceļas koši, krāsaini plankumi, kas atkarībā no sugas var būt dažādās krāsās (dzelteni, sārti, balti). Kā visiem ūdenī dzīvojošiem abiniekiem, to āda ir ļoti slīdīga, turklāt no ādas dziedzeriem izdalās indīgas vielas. Dzimumus var atšķirt tikai vairošanās sezonas laikā, kad tēviņa kloākas atvere uzpamst.

Ekoloģija

Plankumainie tritoni ir aktīvi krēslas stundās un naktīs, retos gadījumos lietainas dienas laikā. Riesta laikā tēviņi sāk sekot mātītēm gan uz sauszemes, gan ūdenī, soļojot vai peldot aiz tām nelielā attālumā. Kādā brīdī tēviņš pārrāpo pāri mātītei un sāk tai iet pa priekšu ar paceltu asti. Ja mātīti tēviņš ir ieinteresējis, tā viņam seko un pēc brīža notiek pārošanās deja. Pārošanās laikā tēviņš izdala spermas piciņu, kas paliek pie kloākas atveres, bet mātīte tai rāpo pāri, lai to savāktu. Reizēm tēviņu ievēro arī kāda cita mātīte un starp mātītēm var izcelties grūstīšanās par sapārošanās tiesībām. Mātīte ikrus nērš ūdenī, paslēptus zem akmeņiem, spraugās pa vienam vai nelielās grupās. Kāpuri attīstās ūdenī un apmēram divu mēnešu vecumā tie metamorfozes ceļā kļūst par pieaugušajiem īpatņiem, kas dzīvo uz sauszemes.
Plankumainie tritoni kā citi salamandru dzimtas dzīvnieki barojas ar nelieliem bezmugurkaulniekiem, piemēram, tārpiem, kukaiņiem un to kāpuriem.
Jiņ un jan

Jiņ un jan (ķīniešu: 陰陽 (yīnyáng) — 'tumšs-gaišs', 'negatīvs-pozitīvs'), ir simbols un jēdziens ķīniešu filozofijā, daoismā, kas parasti iekļauj atziņu, ka divi šķietami pretēji spēki vai divas atšķirīgas īpašības dziļākā izpratnē viena otru papildina un vieno. Jēdziens plaši piesaukts kosmoloģijā, metafizikā, medicīnā un vairākās ikdienas jomās.

Raksturojums

Piemēram, šķietami pretēji jēdzieni esot aktivitātes un pasivitātes principi. Arī jan apzīmējot aktīvo un vīrišķo "enerģiju," bet jiņ — pasīvo un sievišķo. Vairākos apzīmējumos jan esot kā vīrietis, jiņ — kā sieviete. Piemēram, jan bez jiņ nevarētu augt. Jiņ bez jan nevarētu dzemdēt. Debesis ir aktīvas, zeme — pasīva. Simbols esot arī saulgriežu zīme. Baltais laukums, esot saule, bet tumšās krāsas laukums mēness. Citā redzējumā jiņ jan simbols esot visu debesjuma attēlojums, kas apzīmē saules ciklu un gadalaikus ķīniešu kalendārā.
Mineraloģija

Mineraloģija ir dabas zinātne, kas nodarbojas ar minerālu ķīmisko īpašību, kristālu struktūru un fizisko īpašību (ieskaitot optisko īpašību) izpēti. Šī zinātne pēta minerālu veidošanos un destrukciju. Zinātniekus, kas nodarbojas ar mineraloģiju, sauc par mineralogiem. Pēdējā laikā mineraloģiju bieži dēvē arī par "minerālu zinātnēm" (angliski — mineral sciences).
Vēsturiski mineraloģija ir daudz nodarbojusies ar iežus veidojošo minerālu taksonomiju. Dažādu valstu mineralogu organizācijas ir apvienojušās Starptautiskajā mineraloģijas asociācijā. Tās aktivitātes iekļauj jaunatklāto minerālu nodēvēšanu (ar to nodarbojas Jauno minerālu un minerālu nosaukumu komisija (angliski — Commission of New Minerals and Mineral Names)), jau zināmo minerālu atradņu noteikšanu utt. 2004. gada nogalē šī organizācija bija reģistrējusi ap 4000 minerālu veidus. No šiem minerāliem tikai ap 150 var tikt uzskatīti par "izplatītiem", vēl ap 50 ir "samērā bieži sastopami" bet pārējie ir "reti" vai "ļoti reti".
Nesenā pagātnē, attīstoties tādām tehnoloģijām, kā, piemēram neitronu difrakcijai un aizvien pieejamākajām datoru tehnoloģijām, no kurām pēdējās ļauj veikt ārkārtīgi precīzas atomāra mēroga kristālu uzvedības simulācijas, mineraloģijas zinātne ir paplašinājusies, risinot arī neorganiskās ķīmijas un cietvielu fizikas problēmas.
Tomēr vadošais mūsdienu mineraloģijas attīstības virziens ir iežus veidojošo minerālu (piemēram, perovskīta, māla minerālu un tektosilikātu) kristāliskās struktūras izpēte. Šajā jomā ir notikuši būtiski sasniegumi, gūstot izpratni par attiecībām starp minerāla atomārā izmēra struktūrām un to funkcijām. Tas ļauj veikt, piemēram, minerālu elastisko īpašību prognozēšanu, kas ir devis jaunu ieskatu iežu seismoloģiskajās īpašībās un ar dziļuma izmaiņu saistītajiem Zemes mantijas seismogrammu pārtraukumiem. Pēdējā laika tendences liecina, ka mineraloģija iegūst aizvien lielāku kopību ar citu zinātni — materiālu zinātni.
Undertale

Tēli

Sans — īss skelets ar zilu jaku;
Papyrus — tēla Sans brālis, kas cer kļūt par Pazemes karalistes sargu;
Undyne — Pazemes karalistes vadošais sargs, zivs;
Muffet — zirneklis;
Alphys — Pazemes karalistes sargu zinātniece;
ASGORE — Pazemes Karalis;
Toriel — Pazemes bijušā Karaliene, tēla Agore bijušā sieva;
Asriel — tēla Toriel un Asgore dēls;
Flowey — zieds ar seju;
Mettaton — robots, kuru izveidoja tēls Alphys;
Grillby — bārmenis viņa paša veidotajā bārā;
Asriel Dreemurr — nāves Dievs, tēla Asriel transformācija;
Mettaton EX — tēla Mettaton transformācija;
Omega Flowey — tēla Flowey transformācija;
Frisk — Jūs;
Chara — Jūsu ļaunais gars.
Kreicika gambīts

Vēsture

Gambītu ierosinājis austriešu šahists Jozefs Kreiciks.

Stratēģiskā ideja

Baltie cenšas vājināt melno iedarbību uz centra lauciņiem.
Tolteki

Piezīme

Strīdīgos rakstos par indiāņu šamanismu Karloss Kastaneda nosaucis burvjus par "Toltekiem". Pētot mūsdienu Sonoras tuksneša "Jaki" (angliski: Yaqui) indiāņu parašas amerikāņu antropologs piesauca Mezoamerikas mitoloģiskos tēlus savās nodarbībās.
Maksātnespēja

Maksātnespēja ir ar tiesas spriedumu konstatēts parādnieka stāvoklis, kad tas nespēj veikt savu parādu saistību izpildi.
2009.—2010. gada NBA sezona

Pirmssezona

2009. gada 25. jūnijā Ņujorkā notika 2009. gada NBA drafts. Ar pirmo kārtas numuru Losandželosas "Clippers" izvēlējās Bleiku Grifinu. 7. jūlijā NBA paziņoja, ka 2009.—2010. gada sezonas algu griesti būs 57,70 miljoni ASV dolāru. 1. septembrī beidzās 5 gadu līgums starp NBA un līgas tiesnešiem. Abas puses nespēja vienoties par līguma noteikumiem, tāpēc tiesneši 18. septembrī uzsāka lokautu. 11. septembrī NBA leģendas Maikls Džordans, Džons Stoktons, Deivids Robinsons un Jūtas "Jazz" treneris Džerijs Slouns tika uzņemti Basketbola slavas zālē. 24. septembrī Krievijas tālaika bagātākais cilvēks Mihails Prohorovs kļuva par galveno Ņūdžersijas "Nets" īpašnieku.
1. oktobrī sākās pirmssezonas pārbaudes spēlēs, kuras tiesāja WNBA un D-Līgas tiesneši. Šī bija pirmā reize kopš 1995.—1996. gada NBA sezonas, kad spēles netiesāja NBA tiesneši. 8. oktobrī septīto reizi NBA vēsturē tika aizvadīta spēle Āzijas pilsētā: pirmssezonas spēle starp Indiānas "Pacers" un Denveras "Nuggets" notika Taibei, šī bija pirmā NBA spēle Taivānā. 23. oktobrī tika parakstīts 2 gadu līgums starp līgas vadību un tiesnešiem, līdz ar to beidzās tiesnešu boikots.
Ivars Ijabs

Biogrāfija

Māte — aktrise Baiba Nollendorfa. Absolvējis Jāzepa Mediņa mūzikas vidusskolu. Bijis mežradznieks pūtēju orķestrī "Rīga" un Liepājas simfoniskajā orķestrī. Ieguvis bakalaura grādu Latvijas Mūzikas akadēmijā (1996).
No 1997. līdz 2003. gadam studējis Latvijas Universitātes Vēstures un filozofijas fakultātē. Ieguvis maģistra grādu filozofijā (2003). Pēc tam sācis pasniegt Latvijas Universitātē. 2007. gadā ieguvis politikas zinātnes zinātņu doktora grādu. Ar Ministru kabineta rīkojumu iecelts LPSR VDK zinātniskās izpētes komisijā.
Latvijas Politologu biedrības priekšsēdētājs. Vairāku pētniecisko rakstu un grāmatu autors. I. Ijabs ir publicējies vairākos žurnālos.
No 2013. gada 30. aprīļa līdz 2019. gada 17. janvārim bija Sorosa fonda — Latvijā valdes loceklis ar tiesībām pārstāvēt to atsevišķi.
Precējies ar vijolnieci Terēzi Zīberti-Ijabu, ģimenē aug trīs bērni.

Politiskā darbība

2019. gada sākumā tika paziņots, ka I. Ijabs plāno kandidēt Eiropas Parlamenta vēlēšanās, un maijā notikušajās vēlēšanās viņš bija apvienības "Attīstībai/Par!" saraksta līderis, nebūdams apvienību veidojošo politisko partiju biedrs. I. Ijabs kā vienīgais no sava saraksta tika ievēlēts Eiropas Parlamentā.
2019. gada oktobrī iestājās partijā "Latvijas attīstībai".
Kakomicliji

Izskats un īpašības

Kakomicliji ārēji nedaudz atgādina caunas, bet to ķermeņa uzbūve ir līdzīga kaķim. Tam ir slaids, pagarināts un smalks ķermenis, smails purniņš un īsas kājas. Kakomiclijiem ir ļoti gara, pūkaina aste, kas ir garāka par ķermeni. Vidusamerikas kakomiclijs ir nedaudz lielāks par Ziemeļamerikas kakomicliju.
Kažoka krāsa ir dzeltenbrūna vai pelēkbrūna, pavēdere gaiša, ap acīm melns vai tumši brūns, smalks matojuma gredzens, ap to gaiša matojuma gredzens. Tādējādi acis vizuāli izskatās vēl lielākas. Astei ir gredzenveida krāsojuma matojums.
Kakomicliji ir visēdāji un pamatā barojas ar augļiem un kukaiņiem, bet medī arī dažādus sīkus dzīvniekus. Abi ir ļoti veikli kāpelētāji, Vidusamerikas kakomiclijs uz zemes nokāpj ļoti reti, pamatā uzturoties kokos.