google/wiki40b huggingface dataset:
BitTorrent

BitTorrent ir vienādranga failu izplatīšanas protokols, kā arī brīvprogramma, kas realizē šo protokolu. Protokolu sākotnēji izstrādāja programmētājs Brems Kohens, bet nu to uztur BitTorrent Inc. BitTorrent tika izstrādāts lai lielam cilvēku lokam varētu izplatīt lielus datu apjomos, neskatoties uz servera jaudas un Interneta pieslēguma joslas platuma ierobežojumiem. Pēc atsevišķu pētījumu datiem, BitTorrent šobrīd sastāda aptuveni 35 procentus no visas datu plūsmas Internetā.

Protokola darbības princips

Pirms lejupielādes uzsākšanas klients pieslēdzas BitTorrent trakerim (lietojot HTTP protokolu) un no tā iegūst visu citu klientu, kuriem ir vajadzīgais fails vai tā daļas, IP adreses. Pēc tam jau klienti slēdzas viens pie otra (izmantojot TCP vai UDP protokolus) un apmainās ar trūkstošajām faila daļām bez trakera līdzdalības. Efektīvai BitTorrent tīkla darbībai ir nepieciešams, lai pēc iespējas lielākam skaitam klientu būtu atļauti ienākošie savienojumi (kurus bieži vien bloķē ugunsmūris).
Sākumā tiek izveidots pārsūtāmā faila (vai failu) apraksta (metadatu) fails. Pārsūtāmos datus sadala fiksēta izmēra (32KiB līdz 4MiB) gabalos, kur katram no šiem gabaliem aprēķina kontrolsummu (izmantojot jaucējfunkciju). Lielus gabala izmēru lieto, ja ir jāpārsūta ļoti lieli faili, jo tad var samazināt metadatu faila izmērus, vai arī ja lieto ļoti ātru datortīklu, kur samazināta procesora noslodze ir svarīgāka par atsevišķu bojātu gabalu pārsūtīšanu. Metadatu (jeb .torrent fails, pēc izplatītākā faila paplašinājuma) fails satur visu pārsūtāmā faila gabalu kontrolsummas (un gabala sākuma attālumu no faila sākuma). Ja ir jāpārsūta vairākus failus, tad izveidojot .torrent failu tos apstrādā kā vienu lielu failu (šādā veidā vairāki mazi faili var būt daļa no viena gabala). Metadatu fails satur arī pārsūtāmā faila vārdu un trakera adresi. Visiem lietotājiem, kas lejuplādē vai augšuplādē kādā metadatu failā aprakstītos datus ir jābūt pieejamam attiecīgajam metadatu (.torrent) failam. Šos failus parasti izplata attiecīgo trakeru mājaslapās, lai arī ir iespējamas citas metodes.
Baumaņa skvērs

Vēsture

Sākotnēji skvēra vietā atradās Ravelīna laukums. 1874. gadā šajā vietā uzcelts pirmais Rīgas cirks, koka ēka, kas pastāvēja apmēram piecus gadus.
1902. gadā Rīgas pilsētas dome izskatīja valdes locekļa Blūmentāla un Rīgas pilsētas dārzu un parku direktora Kūfalta sastādīto tāmi un nolēma izbūvēt skvēru Aleksandra (tagadējā Brīvības) bulvāra un Tērbatas ielas stūrī, pretī Rīgas apgabaltiesas ēkai. Zeme pirms tam tika īrēta minerālūdens kioska īpašniekam.
Pirmā pasaules kara vācu okupācijas laikā, skvērā atradās koka vācu karavīra skulptūra "Dzelzs zemessargs", tautā saukta par "Koka Frici". Par ziedojumu varēja skulptūrā iesist naglu. Skulptūru demontēja 1919. gadā, kad Rīgā ienāca lielinieki. Par godu 1919. gada 1. maija svinībām skvērā tika uzstādīts tēlnieka Burkarda Dzeņa veidots Kārļa Marksa krūšutēls, kas tā paša gada 22. maijā, kad no Rīgas tika padzīti lielinieki, tika iznīcināts. Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā skvērā tika novietots vācu karavīra piemineklis, kura postaments bija rotāts ar dzelzs krusta zīmi.
Mežs putniem

Sižets

Vien dažus gadus pirms filmas veidošanas neticami liktos tas, ka dzeramais ūdens tiks pirkts veikalā. Tas varētu novest arī pie tā, ka būtu jāmaksā arī par atpūtu pie ezera, jo zemes saimnieki rīkojas nepārdomāti, kā rezultātā var izpostīt vērtības, kas atrodas viņu īpašumos un veidojušās vairākas gadu dekādes. Filmā parādīts projekts, ko finansēja "EK LIFE Nature" un kura mērķis ir izveidot jaunus dabas parkus Vecumu un Zvārdes apkaimēs, palīdzo zemju īpašniekiem saprast, kādas priekšrocības ir saimniekošanai, kas saudzē dabu.
Kurts Hāze

Pirmais pasaules karš

Piedalījies Pirmajā pasaules karā. Apbalvots ar abu pakāpju Dzelzs krustiem.

Starpkaru posms

1932. gadā paaugstināts par pulkvedi.
1935. gada martā nozīmēts par 3. divīzijas komandieri.
1936. gadā pārcelts par komandieri 17. divīzijā.
1937. gadā nozīmēts par visas artilērijas inspektoru.
1938. gadā iecelts par III armijas korpusa komandieri.

Otrais pasaules karš

Kara sākumā piedalījies Polijas un Francijas kampaņās.
1941. gada februārī komandējis 15. armiju, kas dislocējās Francijā. No 1942. gada 30. novembra atcelts no amata.
Jevgēņijs Ļevins

Biogrāfija

2006. gadā Krievijas U-18 izlases sastāvā Ļevins uzvarēja Eiropas U-18 šaha komandu čempionātā. FIDE Ļevinam 2007. gadā piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Mihaila Čigorina šaha kluba sastāvā viņš četras reizes piedalījies Krievijas šaha komandu čempionātos. No 2009. gada līdz 2010. gadam trīs reizes izpildījis starptautiskā lielmeistara (GM) normu.
Ļevins piedalījies 2009. gada Latvijas šaha čempionātā atpūtas bāzē "Mežezers" Pļaviņu novadā, kur ieņēmis 9. vietu.
Kļičava

Vēsture

Rakstos no 1592. gada kā Lietuvas lielkņazistes ciems. Iekļauta Krievijas impērijā pēc Polijas otrās dalīšanas 1793. gadā. Pilsētciemats no 1938. gada. Otrā pasaules kara laikā 1941. gadā pilsētu ieņēma vācu karaspēks, bet no 1942. gada martā Kļičava kļuva par vienu no partizānu kustības centriem. Pilsētas pievārtē darbojās partizānu lidlauks. Padomju armija pilsētu ieņēma 1944. gada 28. jūlijā. Pilsētas tiesības no 2000. gada.
2007. gada referendums par valsts drošības likumiem

Referendums par valsts drošības likumiem notika 2007. gada 7. jūlijā.
2007. gada 8. janvārī A. Kalvīša vadītais Ministru kabinets Satversmes 81. panta kārtībā pieņēma un Saeima 1. martā apstiprināja grozījumus Nacionālās drošības likuma un Valsts drošības iestāžu likumā. Valsts prezidente Vaira Vīķe-Freiberga 10. martā apturēja likumu publicēšanu. Satversmes tiesā tika iesniegts 20 Saeimas SC un JL deputātu pieteikums par grozījumu Nacionālās drošības likumā atbilstību Satversmei.
Parakstu vākšanu par referendumu atbalstīja JL, SC, PCTVL, LSDSP, "Dzimtene", "Visu Latvijai!" un Eiroskeptiķi.
29. martā Saeima atcēla grozījumus.
Laikā no 3. aprīļa līdz 2. maijam tika savākti 211 252 paraksti par Nacionālās drošības likuma grozījumu izvērtēšanu referendumā, bet par Valsts drošības iestāžu likuma grozījumiem — 211 194 paraksti. Referenduma rīkošanai bija nepieciešami 149 064 jeb 10% balsstiesīgo pilsoņu paraksti. CVK nolēma, ka referendums notiks 7. jūlijā. 12. jūnijā Satvesmes tiesa izbeidza tiesvedību lietā sakarā ar to, ka apstrīdētā norma, kā arī Satversmes 81. pants, zaudēja spēku.
Lai tautas nobalsošana tiktu atzīta par notikušu, tajā vajadzētu piedalīties 453 730 balsotājiem (pusei no tiem, kas piedalījās 9. Saeimas vēlēšanās). Referendumā piedalījās aptuveni 338 000 pilsoņu, no tiem apmēram 96% balsoja par likumu grozījumu atcelšanu.
Branislavs Mezejs

Spēlētāja karjera

1997. gada vasarā Mezejs no dzimtās Slovākijas pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur nākamās trīs sezonas aizvadīja Ontārio hokeja līgas kluba Belevillas "Bulls" sastāvā.
Profesionāļa karjeru Mezejs uzsāka 2000.—01. gada sezonā, kad aizvadīja 42 spēles NHL kluba Ņujorkas "Islanders" sastāvā, atlikušo sezonas daļu aizvadot Amerikas hokeja līgā. 2002. gada vasarā Mezejs tika aizmainīts uz Floridas "Panthers" rindām, tās sastāvā 2003.—04. gada sezonā aizvadot 45 spēles.
2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Mezejs spēlēja Čehijas Ekstralīgas kluba HC Trinec, kā arī Slovākijas Ekstralīgas kluba Trenčīnas "Dukla", taču tad atgriezās "Panthers", tās sastāvā aizvadot vēl trīs sezonas, tomēr klubā līdz galam nostiprināties nespējot.
2008. gada vasarā Mezejs pievienojās KHL vienībai Astanas "Baris", no 2009. līdz 2011. gadam spēlēja Čehijas Ekstralīgā, SM līgā, taču tad pievienojās KHL klubam Popradas "Lev". Karjeras turpinājumā spēlēja vēl vairākos KHL klubos, līdz 2014. gada oktobrī atgriezās HK Nitra sastāvā.
Slovākijas hokeja izlases rindās spēlējis četros Pasaules čempionātos.
Ropažu līdzenums

Virsmas reljefs

Apvidū dominē lēzeni viļņots līdzenums, kuru rietumu—austrumu virzienā šķērso senā ledāja kušanas ūdeņu radītās osu pauguru grēdu virknes, par kādām var uzskatīt Lielos Kangarus un Mazos Kangarus. Tā kā tie apgrūtina virszemes ūdeņu noteci, tad to tuvumā izveidojušies purvi. Kopumā virsmas augstums Ropažu līdzenumā paaugstinās no 20—30 m rietumu daļā līdz 50—60 m austrumu daļā, kur tas pāriet Viduslatvijas nolaidenumā.

Klimata iezīmes

Tā kā Ropažu līdzenums atrodas netālu no Baltijas jūras Rīgas līča, tad tajā ir vērojama arī līča ūdeņu ietekme līdzenuma mikroklimatā. Janvāra ilggadējās vidējās diennakts temperatūras ir no -5 līdz -6 grādiem, savukārt jūlijā ap +17 grādiem. Gada nokrišņu daudzums 700 -750 mm. Sakarā ar jūras tuvumu, ziemā sniega sega mazāk noturīga kā Latvijas iekšzemes rajonos. Vidējais bezsala periods 140-150 dienas gadā.

Upes, ezeri un purvi

Cauri Ropažu līdzenumu plūst Gauja, kā arī Mazā Jugla un Lielā Jugla ar lielākajām pietekām - Tumšupi un Krievupi. Līdzenuma austrumu malā atrodas Lielkangaru purvs ar Kangaru ezeriņu.

Augājs

Apvidū dominē velēnu vāji un vidēji podzolētās augsnes uz kurām aug priežu, vietām egļu un sīklapju meži, sils, mētrājs un citi mežu tipi. Ieplakās sastopamas purvainās augsnes.
Bezsvara stāvoklis

Bezsvara stāvoklis ir stāvoklis, kurā ķermenim nav svara, t. i. spēks, ar kuru atbalsts iedarbojas uz ķermeni, ir nulle. Šāds stāvoklis rodas, ja ķermenis atrodas brīvā kritienā vai arī ķermeņa atbalsta paātrinājums ir vienāds ar brīvās krišanas paātrinājumu. Bezsvara stāvoklī atrodas jebkurš orbītā esošs kosmiskais aparāts ar izslēgtiem dzinējiem.
Reizēm svara izzušanu jauc ar gravitācijas izzušanu; ir pat jēdzieni "nulles gravitācija" un "mikrogravitācija", kas no zinātniskā viedokļa ir aplami. Piemēram, var apskatīt Starptautisko kosmisko staciju (SKS), kuras orbītas augstums ir aptuveni 350 km. Šajā attālumā brīvās krišanas paātrinājums ir 8,8 m/s², kas ir tikai par 10% mazāks nekā pie Zemes virsmas. SKS bezsvara stāvokli veido stacijas kustība orbītā ar pirmo kosmisko ātrumu.
Kārlis Oto fon Tranzē

Dzīvesgājums

Dzimis 1761. gada 12. jūlijā Dzelzavas muižas (Selsau) īpašnieka un Cēsu apriņķa muižniecības maršala Oto fon Tranzē Oto Johana Tranzē (1721—1791) un viņa sievas Sofijas Helēnas, dzimušas Īgelštrēmas (Igelström, 1737—1784) ģimenē.
Studēja tieslietas Getingenes Universitātē (1779), strādāja Vidzemes guberņas augstākajā tiesā Rīgā, pēc strīda ar kolēģi 1792. gadā atstāja šo amatu. Pēc tēva nāves mantoja Dzelzavas muižu un Kroņmuižu (1792), bija Cēsu apriņķa muižniecības maršals (1795—1797), galma tiesas asistents (1797), apriņķa deputāts (1797—1818). Strādāja komisijā Tērbatas Universitātes dibināšanas sagatavošanai (1800—1802), bija guberņas tiesnesis (1803).
1806. gadā iegādājās Jaungulbenes un Augulienas muižas, ko 1808. gadā ieķīlāja.
1818. gadā viņu ievēlēja par Vidzemes landrātu un viņš darbojās dzimtbūšanas atcelšanas komisijā (1818).
Mūža nogalē darbojās kā Vidzemes muižu kredītbiedrības virsdirektors (1818—1824, 1827—1837). 1821. gadā ieguva Rožumuižu (Rosenhof und Schönangern).
Miris 1837. gada 5. janvārī Dzelzavas muižā.
Dzelzavas muižu mantoja viņa vecākais dēls Kārlis Frīdrihs Ēriks Tranzē (1802—1868).
Mārtiņš Milbrets

Biogrāfija

Mārtiņš Milbrets dzimis 1965. gada 27. jūnijā. Ieguvis metālmākslinieka izglītību Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolā (1984) un pabeidzis Igaunijas Valsts mākslas institūtu (1988).
Veidojis rotas rokoperai "Lāčplēsis" (1988), pēc kā pievērsies scenogrāfijai. Veidojis scenogrāfiju vairākām spēlfilmām, kuru vidū ir filmas "Baiga vasara" (2000), "Rīgas sargi" (2007), "Rūdolfa mantojums" (2010), "Sapņu komanda 1935" (2012), "Džimlai rūdi rallallā" (2014) un "Vectēvs, kas bīstamāks par datoru" (2017). Tāpat veidojis scenogrāfiju daudziem seriāliem, teātru izrādēm, dziesmu svētku uzvedumiem un Rīgas svētku pasākumiem Daugavas krastmalā. Mārtiņš Milbrets darbojies arī kā dizaineris, veidojot māksliniecisko dizainu izstāžu stendiem, reklāmām un mūzikas klipiem. Piedalījies vairākos Latvijā un ārvalstīs filmētajos ārzemju kino projektos.
Milbreta lielākais darbs, kas ilga četrus gadus, ir kinopilsētas Cinevilla projektēšana un objektu būve filmai "Rīgas sargi", kam vēlāk tika piebūvētas lauku mājas filmas "Rūdolfa mantojums" vajadzībām.

Apbalvojumi

Kopā ar Neilu Matīsu saņēmis 2009. gada Lielā Kristapa balvu kategorijā "Labākais mākslinieks" par darbu pie filmas "Rīgas sargi". Šajā pašā kategorijā nominēts arī 2012. gadā ("Rūdolfa mantojums") un 2014. gadā ("Sapņu komanda 1935").
Bilskas pagasts

Daba

Pagasts atrodas Tālavas zemienes Sedas līdzenumā, Trikātas pacēlumā, austrumos piekļaujas Aumeisteru paugurvalnim. Augstākais punkts (121,3 m) atrodas dienvidos no Meimuriem.

Ezeri

Bilskas ezers, Sūcis.

Vēsture

Bilskas pagasts izveidojies no Valkas apriņķa Bilskas, Jaunbilskas un Mēru muižu pagastiem. Pēc 1920. gada zemes reformas Vecbilskas muiža (Alt-Bilskenshof) sadalīta 26 vienībās 522 ha kopplatībā, Jaunbilskas muiža (Neu-Bilskenshof) sadalīta 31 vienībā 538 ha kopplatībā, Raudas muiža (Raudiņas, Raudenhof) 15 vienībās 294 ha kopplatībā, bet Bānūzis (Bahnus) 13 vienībās 275 ha, Pāpiņa muiža (Pāpiņas, Papenhof) 7 vienībās 175 ha, Zeltiņa muiža (Selting, Seltingshof) 9 vienībās 77 ha kopplatībā.
1935. gadā tā platība bija 92,6 km² un pagastā dzīvoja 1448 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Bilskas un Kalnāju ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Bilskas ciems ietilpis Smiltenes (1949-1959) un Valkas (pēc 1959. gada) rajonos. 1954. gadā Bilskas ciemam pievienoja likvidēto Kalnāju ciemu, 1961. gadā — Aumeisteru ciema kolhoza «Blāzma» teritoriju ar centru Lobērģos. 1971. gadā kolhoza «Draudzība» teritoriju pievienoja Birzuļu ciemam, bet 1977. gadā Birzuļu ciemu likvidēja un tā teritoriju pievienoja Bilskas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Bilskas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Smiltenes novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Bilska (pagasta centrs), Lobērģi, Mēri, Zeltiņi.
Vadims Šipačovs

Spēlētāja karjera

Savu karjeru Vadims uzsāka dzimtajā Čerepovecā, 2003.—04. sezonā spēlējot "Severstal" otrajā sastāvā Krievijas Pirmajā līgā. Jau 2005.—06. sezonā Šipačovs debitēja arī Krievijas Superlīgā. No 2006. līdz 2008. gadam Šipačovs spēlēja Krievijas Augstākās līgas kluba HK Belgoroda rindās, taču tad atgriezās "Severstal". Ja 2008.—09. sezonā Šipačovs dalīja spēles laiku starp pirmo un otro sastāvu, jau nākamajās divās sezonās Šipačovs bija kļuvis par vienu no vadošajiem komandas spēlētājiem. Šipačovs tika atzīts arī par 2011.—12. sezonas septembra mēneša labāko KHL uzbrucēju.
Pēc 2012.—13. gada sezonas noslēguma tika aizmainīts uz Sanktpēterburgas SKA. 2015. gadā SKA rindās kļuva par Gagarina kausa ieguvēju.
2017. gadā parakstija līgumu ar NHL klubu Vegasas "Golden Knights". NHL debitēja 15. oktobrī, Šipačovam savā debijas spēlē gūstot arī vārtus. Tiesa, uzbrucējs NHL aizvadīja vien trīs spēles, pirms novembra ievadā no komandas rindām tika atskaitīts. Jau drīz Šipačovs atgriezās Sanktpēterburgas SKA sastāvā.
Krievijas hokeja izlases rindās kļuvis par 2014. gada Pasaules čempionu.
Korozija

Korozija (no latīņu: corrosio — sabrukšana) ir metālu, to sakausējumu un dažādu izstrādājumu sabrukšana apkārtējās vides agresīvās ietekmes rezultātā. Ietekme var būt ķīmiskas vai elektroķīmiskas dabas.
Visātrāk bojājas dzelzs un tās sakausējumi — čuguna un tērauda — priekšmeti. Šo procesu mēdz saukt arī par rūsēšanu, kas pēc būtības ir dzelzs oksidēšanās. Vara priekšmeti gaisā nosūbē — pārklājas ar zaļganu kārtu. Dažu citu metālu — hroma, alumīnija, alvas — izstrādājumi šķietami nemainās. Taču arī ar tiem notiek zināmas pārmaiņas. Ķīmijā un tehnikā visus šos procesus sauc par koroziju.
Korozijas cēlonis ir metālu iedarbība ar gaisa skābekli, mitrumu, dažādām gāzēm, kas rodas rūpniecībā un sadzīvē. Tā var norisināties tīri ķīmiskā ceļā, bet parasti ir saistīta arī ar elektriskiem procesiem. Elektriskie procesi notiek tad, ja saskaras divi dažādas aktivitātes metāli, un tad vispirms sabrūk aktīvākais metāls.
Korodēt var ne tikai metāli, piemēram, dažādu plastmasu pakāpeniska sairšana gaismas un skābekļa iedarbībā arī ir sava veida korozija.
Moli

Moli (vācu: von der Mohl, poļu: Mohlowie) ir vācbaltiešu dzimta, kuras priekšteči  Piltenes apgabalā izsekojami līdz 16. gadsimtam.
Vēlāk pārpoļotā Molu dzimta izplatījās arī tagadējā Lietuvā, Baltkrievijā un Polijā.

Vēsture

Latgales šļahtas Molu dzimtas priekšteči cēlušies no prūšu izcelsmes muižniekiem. Pēc Inflantijas vaivadijas dibināšanas Aleksandrs fon der Mols 17. gadsimta beigās apprecējās ar Annu Sielicku, bet viņa meita Rozālija apprecējās ar poļu muižnieku Ignāciju Karnicki, bet meita Konstancija ar Janu Sokolovski. 1841. gadā dzimta ierakstīta Kurzemes bruņniecības matrikulā.
Galvenie 1863. gada Janvāra sacelšanās sagatavošanas centri atradās Antonija Rika (Antoni Ryk) muižā pie Viļakas un Staņislava Mola (Stanisław Mohl) muižā Višķos. 
Pēc 1920. gada agrārās reformas Molu dzimtai atņēma tas īpašumus.
Teodors Pīrāgs

Dzīvesgājums

Dzimis 1893. gada 28. novembrī Jelgavā Ģederta Pīrāga ģimenē. Mācījās Jelgavas reālskolā. 
Drīz pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gada 19. jūlijā brīvprātīgi iestājās Krievijas impērijas armijā. Mācījās uz Poltavu evakuētajā Viļņas kara skolā (1914-1915), pēc tās beigšanas viņš komandēja 119. Kolomenskas kājnieku pulka 3. rotu. Ievainots 1915. gada jūlija kaujās pie Daugavpils. 
1915. gada 8. oktobrī viņu iecēla par 1. Daugavgrīvas bataljona kājnieku izlūku komandas priekšnieka palīgu un jaunāko virsnieku, bet 12. decembrī par 2. rotas praporščiku (jaunāko virsnieku). Par varonību pirmajās cīņās pie Babītes ezera Rīgas frontē apbalvots ar III šķiras Sv. Staņislava ordeni. Kaujā pie Ķekavas 1916. gada 8. martā viņš komandēja 2. Rīgas latviešu strēlnieku bataljona 2. rotu, jo tās komandieris štabskapitans P.Buriņš bija saslimis. Pīrāga vadītie karavīri gāja latviešu trieciena centrā. Pēc vairāku vācu nocietinājumu ieņemšanas daudzi virsnieki un komandieri bija izsisti no ierindas. Tāpēc kādu laiku T. Pīrāgs vadīja gan savu 2. rotu, gan arī ievainotā poručika Frīdriha Brieža 1. rotu. 
Ķekavas kaujas laikā ap 12:00 T. Pīrāgam cauršāva muguru, mēģinājumi viņu iznest drošībā neizdevās, un līdz kaujas beigām viņš palika guļot uz nestuvēm. Arī uz nestuvēm gulēdams, turpinājis komandēt savu rotu karavīrus. Tikai vēlu vakarā viņu bezsamaņā un apsnigušu aizveda uz Rīgu un nogādāja uz baroneses Firksas Sarkanā Krusta 2. virsnieku slimnīcu. 
15. martā T. Pīrāgs no ievainojuma mira un pēc četrām dienām ar militāru godu viņu apbēdīja Rīgas Brāļu kapos. Pēc nāves T. Pīrāgam piešķīra poručika dienesta pakāpi.
Labāko liecību par Teodora Pīrāga varonību pie kapa nodeva ba­taljona komandiers kapteinis Rūdolfs Bangerskis: „Leitnants Pīrāgs kā viesulis uzbruka pirmais ienaidniekam, viņš sēja, kā mēdz teikt, nāvi uz visām pusēm. Tādi varoņi ir reti un latvieši uz viņiem var lepni būt. Viņš bij cilvēks, kurš karoja aiz pārliecības, — pašaizliedzīgi pret sevi, — par savu tautu. Viņš mira, izpildot augstāko pienākumu, ar kareivja godu“.
Eesti Meedia

Vēsture

Uzņēmums dibināts 1991. gadā kā AS Postimees.
1998. gadā uzņēmums pārdēvēts par AS Eesti Meedia un izveidots jauns meitas uzņēmums AS Postimees, kurš nodarbojās tikai ar laikraksta Postimees izdošanu. 1998. gada jūnijā Eesti Meedia pārdots Norvēģijas mediju uzņēmumam Schibsted.
2011. gada martā Eesti Meedia ar Baltic Media Group starpniecību nopirka Latvijas interneta portālu uzņēmumu SIA TV NET.
2013. gada septembrī Schibsted pārdeva tai piederošo Eesti Media jaunam uzņēmumam, kuru izveidojusi Eesti Media vadība. Pārdodamā uzņēmuma vērtība bija 30 miljoni eiro.
2015. gada maijā paziņots, ka uzņēmums OÜ MM Grupp ar OÜ UP Invest starpniecību pērk Eesti Meedia 20 % akciju. MM Grupp meitas uzņēmumi nodarbojas ar farmaceitisko un medicīnas izstrādājumu tirdzniecību, kā arī tam pieder ziņu aģentūra BNS. Latvijas Konkurences padome šo darījumu atļāva 14. maijā.
2017. gada aprīlī AS Eesti Meedia pievienoja sev vienotā uzņēmumā mediju meitas uzņēmumus Igaunijā: AS Kanal 2, AS Postimees Grupp, OÜ Raadio Elmar, AS Trio LSL, BNS Group OÜ, BNS Akadeemia OÜ un White Wizard OÜ. Reklāmas portāls Allepal OÜ palika kā atsevišķs meitas uzņēmums.
Maijā nopirkts Igaunijā lielāais veselības konsultāciju portāls Kliinik.ee.
2017. gada 1. septembrī paziņots, ka Eesti Meedia iegādāsies nekustamo īpašumu portālu City24 Igaunijā un Latvijā (uzņēmumi AS Kinnisvaraportaal un SIA City24.
2018. gadā laikraksts Valgamaalane mainīja nosaukumu uz Lõuna-Eesti Postimees.
21. augustā Eesti Meedia iegādājies Igaunijas filmu uzņemšanas uzņēmuma Apollo Film Productions 55 % kapitāldaļu.
Rīza

Vēsture

1912. gadā starp Rīzu un Lauhammeri atklāja pasaulē pirmo 110 kV elektropāvades līniju. VDR gados pilsētā bāzējās Padomju armijas 9. tanku divīzija.

Cilvēki

Rīza ir vieglatlētes Monikas Cērtes (Monika Zehrt, 1952), futbolista Ulfa Kirstena (Ulf Kirsten, 1965) un džudistes Kerstinas Tīles (Kerstin Thiele, 1986) dzimtā pilsēta.
15. armija (KPFSR)

Strādnieku un zemnieku Sarkanās armijas 15. armija (krievu: 15-я армия Рабоче-Крестьянской Красной Армии) bija Krievijas PFSR bruņoto spēku militārā vienība (1919-1920), ko izveidoja uz sakautās Padomju Latvijas armijas bāzes. 15. armija piedalījās Igaunijas brīvības cīņu kaujās ar Igaunijas armiju, vēlāk Latgales atbrīvošanas cīņās pret Latvijas bruņotajiem spēkiem un Poļu-padomju karā pret Polijas armiju.

Izveide

1918. gada 8. decembrī pēc Sarkanās armijas virspavēlniecības 436. (в„– 436/ш) direktīvas padomju Rietumu armijas sastāvā no latviešu sarkano strēlnieku vienībām un citām Sarkanās armijas daļām izveidoja Latvijas armijas grupu (Армейская группа войск Латвии), kas 1918. gada 29. decembrī tika pakļauta Ziemeļu frontē dislocētajai 7. armijai. Pēc Rīgas ieņemšanas 1919. gada 5. janvārī ar Sarkanās armijas virspavēlniecības 606. (в„– 606/ш) direktīvu to pārveidoja par Padomju Latvijas armiju virspavēlnieka tiešā pakļautībā.
1919. gada 7. jūnijā pēc Rīgas zaudēšanas un Padomju Latvijas armijas atkāpšanās uz Latgales teritoriju to ar virspavēlnieka 2188. operatīvo direktīvu (в„– 2188/оп) likvidēja un pārveidoja par Padomju Krievijas Rietumu frontes 15. armiju ar štābu Daugavpilī.

Sastāvs

15. armijas sastāvs bija ļoti mainīgs. Dažādos kara posmos tajā ietilpa:

Izformēšana

Pēc sakāvēm kaujās pret Polijas armiju 1920. gada 4. oktobrī 15. armiju atstāja virspavēlniecības rezervē, bet 26. decembrī armiju izformēja un tās daļas iekļāva 3. armijas sastāvā.
Eversmuižas baznīca

Vēsture

Pirmā koka kapela šeit bijusi jau 1698. gadā, ko uzcēluši Pasienes dominikāņi.
Pašreizējo baznīcu uzcēla 1771. gadā Nikolajs Karnickis par saviem līdzekļiem, kas tikusi konsekrēta Svētā Andreja godam. 1876. gadā baznīca tika pagarināta par 6,5 metriem torņu virzienā. Baznīcas dārzā atrodas zvanu tornis, kas ir ticis uzbūvēts 1883. gadā.

Draudze

Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Antons Justs.

Draudzes lielākie svētki

Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Svētā Jāzepa svētki, Vasarsvētki, Svētā Eliasa svētki, Jaunavas Marijas vārda diena, Svētā Andreja svētki.

Arhitektūra

Baznīca ir baroka laikmeta koka sakrālās celtnes paraugs. Tā ir 30 metrus gara un 10,5 metrus plata vairāknavu ēka ar poligonālo altārdaļu un diviem sānu ģērbkambariem, frontāliem sānu torņiem, kā arī slēgtu priekštelpu. No vidusjoma sānu jomi ir atdalīti ar trīs daudzskaldņu kolonveida stabiem. Tai ir vienkārši četrstūrveida formas torņi ar piramidālām, stāvām smailēm. Apkārt baznīcas dārzam atrodas mūra sēta, kas uzbūvēta 1896. gadā.

Interjers

Baznīcas logi ir veidoti barokam raksturīgās formās ar starpveida dalījumu un pusaploces pārsedzi. Visu altāra telpu starp diviem logiem aizņem galvenā altāra rentabls, kura centrā ir glezna "Svētā ģimene". Sānu altāri ir divu stāvu. Baznīcā atrodas divi mākslas darbi — gleznas "Svētais Pēteris" (1745.) un "Svētā Rozālija" (1746.). Baznīcas ērģeles ir uzstādītas 1891. gadā.