google/wiki40b huggingface dataset:
Psion

Vēsture

1980. gadā Deivids Poters (David Potter) dibināja uzņēmumu Psion PLC, lai, sadarbībā ar Sinclair Research, izstrādātu spēles un citu programmatūru ZX81 un ZX Spectrum mājas datoriem. Uzņēmuma nosaukums veidots no vārdiem Potter Scientific Instruments ("Potera zinātniskie instrumenti"). Tā kā akronīms PSI jau tika plaši izmantots, Poters tam pievienoja ON, tādējādi izveidojot unikālu nosaukumu PSION.
1983. gadā Psion izstrādāja biroja lietojumprogrammu paketi Sinclair QL personālajam datoram.
1984. gadā izlaists kabatdators Psion Organiser, kas bija pasaulē pirmais rokā turamais dators. 1986. gadā izlaista tā uzlabota versija Psion Organiser II, kas tiek uzskatīta par pirmo plaukstdatoru.
1987. gadā Psion sāka izstrādāt ierīču sēriju SIBO (SIxteen Bit Organiser) un jaunu operētājsistēmu EPOC tai.
1988. gadā Psion akcijas sāktas kotēt Londonas fondu biržā.
1989. gadā iegādāts modemu ražotājs Dacom.
1990. gadu sākumā Psion sāka izlaist klēpjdatoru sēriju MC, bet, tā kā tos ražoja Anglijā, tad ražošanas izmaksas bija augstas un tie nespēja konkurēt ar austrumvalstu ražojumiem.
1991. gadā izlaists kabatdators Psion Series 3 ar QWERTY tastatūru. Tas un nākamie modeļi ieguva lielu popularitāti.
1996. gadā Psion restrukturēts četrās nosaļās: Computers, Industrial, Dacom un Software.
1997. gadā izlaists kabatdators Psion Series 5. Tā kā tā operētājsistēma (32 bitu EPOC) nebija savietojama ar Series 3, tad šis produkta pārdošanas apjomi  nebija tik lieli kā Series 3. 
1998. gadā Psion kopā ar viedtālruņu izstrādātājiem Zviedrijas Ericsson, Somijas Nokia un ASV Motorola dibināja uzņēmumu Symbian Ltd., lai attīstītu operētājsistēmu EPOC, kuru pārdēvēja par Symbian. Šajā uzņēmumā Psion iekļāva savu Software nodaļu un ieguva 31 % kapitāldaļu.
1999. gadā izlaists miniatūrs klēpjdators Psion Series 7.
2000. gadā nopirkts Kanādas minidatoru ražotājs Teklogix, kuru pārdēvēja par Psion Teklogix un kurš kļuva par Psion lielāko nodaļu.
2001. gadā Psion pārtrauca izlaist plaukstdatorus plaša patēriņa tirgum.
2002. gadā izveidota jauna nodaļa Psion Software, kas izstrādāja Push email risinājumus Symbian viedtālruņiem, Microsoft Exchange un Lotus Notes; 2003. gadā Psion šo biznesu pārdeva ASV uzņēmumam Visto.
2003. gada septembrī Motorola savas Symbian daļas pārdeva Nokia un Psion. 
2004. gada februārī Psion par 137 miljoniem EUR savas Symbian daļas pārdeva Nokia, jo Symbian operētājsistēma vairs nebija tās stratēģijas pamatā.
2012. gadā uzņēmumu par 200 miljoniem USD nopirka Motorola pēctecis Motorola Solutions. Pārtraukta akciju kotēšana Londonas fondu biržā.
Kelča

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1131. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.
17. maijs

17. maijs ir gada 137. diena pēc Gregora kalendāra (138. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 228 dienas.
Dreiliņi (Stopiņu novads)

Vēsture

Apdzīvotā vieta izaugusi pēckara gados pie bijušās Dreiliņu pagasta valdes. Dreiliņmuiža (Dreilingshof) atradās tagadējā Rīgas teritorijā Krustpils un Slāvu ielu rajonā. Muiža piederējusi Rīgas rātes loceklim virsbirģermeistaram Melhioram Dreilingam, no kura arī cēlies muižas, pagasta un ciema nosaukums. Dreiliņi strauji izauguši 2000. gados, attīstoties privātmāju būvniecībai Pierīgā. Dreiliņos atrodas vairāki uzņēmumi un veikali.
Hidromorfons

Hidromorfons (C₁₇H₁₉NO₃) ir centrālas darbības opioīdu klases pretsāpju līdzeklis. Medicīnas ziņā tas ir pretsāpju līdzeklis, savukārt juridiski tā ir narkotika. Hidromorfonu izmanto medicīnā analgēzijai kā morfīna aizvietotāju. Tā tiek uzskatīta par spēcīgāko pretklepus vielu. Tas tika izstrādāts neilgi pēc heroīna aizliegšanas medicīniskiem nolūkiem.
Hidromorfons ir iekļauts Latvijā kontrolējamo narkotisko vielu, psihotropo vielu un prekursoru II sarakstā (ļoti bīstamās narkotiskās vielas un tām pielīdzinātās psihotropās vielas, kuras atļauts izmantot medicīniskiem un zinātniskiem mērķiem). Saskaņā ar likuma "Par Krimināllikuma spēkā stāšanās un piemērošanas kārtību" 2. pielikumu, hidromorfona daudzums līdz 0,2 gramiem atzīstams par nelielu, bet virs 10 gramiem — par lielu.
Lagranža teorēma

Lagranža teorēma apgalvo, ka, ja funkcija  ir nepārtraukta nogriežņa intervālā  un diferencējamā intervālā , tad eksistē tāds punkts , ka
.
Mehāniski to var definēt kā lai  - punkta attālums momentā  no sākumpunkta. Tad f(b) – f(a) ir attālums no momenta  līdz momentam . Attiecība  – vidējais ātrums šajā intervālā. Tātad, ja ķermena ātrums noteikts jebkurā laika momentā , tad kaut kādā momentā tas būs vienāds ar savu vidējo vienību šajā intervālā.

Pierādījums

Funkcijai ar vienu mainīgo:
Ievadām funkciju . Priekš tās ir izpildīti Rolla teorēmas noteikumi: nogriežņa galapunktos vienības ir vienādas ar nulli.
Izmantojot doto teorēmu, iegūsim, ka eksistē punkts , kurā funkcijas  atvasinājums ir vienāds ar nulli:

Galīgie un bezgalīgie mazie pieaugumi

Galīgo pieaugumu var skaidrot ar to faktu, ka ja formulā , kreiso pusi apzīmējam kā , bet labajā pusē faktoru  apzīmējam ar , tad mēs iegūsim formulu:  
Un tā savukārt ir ļoti līdzīga ar diferenciāla definīciju.
Jānis Krūmiņš (basketbolists)

Dzīvesgājums

Dzimis 1930. gadā Cēsu apriņķa Raiskuma pagasta "Miķeļkalnu" mājās (māte Emīlija Krūmiņa). Strādāja par mežstrādnieku (atsveķotāju). 23 gadu vecumā 218 cm garais jauneklis sāka nodarboties ar basketbolu, sākumā viņam pietrūka izveicības, tādēļ treniņos un laukumā viņam visu vajadzēja darīt vairāk nekā citiem.
1960. gada 31. decembrī apprecējās ar Inesi Sirgedu, viņie piedzima trīs bērni (Ivars, Juris un Irēna). Brīvajā laikā aizrāvās ar kalēja darbiem, kas ļāva pēc karjeras sportā strādāt kombinātā "Māksla" par metālmākslinieku.
Rīgas Motormuzejā eksponēta automašīna "Volga", ko basketbolists saņēma no valdības par uzvaru Tokijā (1960).
Miris Rīgā 1994. gada 20. novembrī. Apbedīts Rīgas Meža kapos.

Karjera sportā

No 1958. līdz 1960. gadam Rīgas ASK komandas sastāvā (komandas citi vadošie spēlētāji bija Maigonis Valdmanis, Valdis Muižnieks, Oļģerts Hehts, Gunārs Siliņš, Juris Kalniņš, Ivars Vērītis, Gundars Muižnieks, Teobalds Kalherts un Jānis Dāvids). Sākot ar 1957./58. gada sezonu, kad notika vēsturē pirmais Eiropas basketbola klubu turnīrs, 3 reizes ieguva Eiropas čempiona (tagadējās Eirolīgas) kausu. Savukārt PSRS čempionātā 1955., 1956., 1957. un 1958. gados izcīnīja PSRS čempionu titulu. PSRS izlases sastāvā viņš izcīnīja trīs sudraba medaļas — 1956. gada Melburnas, 1960. gada Romas un 1964. gada Tokijas vasaras olimpiskajās spēlēs.
Savā karjerā viņam iznāca sacensties arī ar tādu basketbola leģendu kā Bils Rasels, kas tolaik jau spēlēja NBA.
Tatjana Lisenko

Karjera

T. Lisenko vairākas reizes ir piederējis pasaules rekords vesera mešanā. Pirmo no tiem viņa uzrādīja 2005. gadā, kad kļuva arī par Pasaules čempionāta bronzas medaļnieci. Pēdējo legālo rekordu (77,80 metri), T. Lisenko sasniedza sacensībās Tallinā, Igaunijā 2006. gadā. 2007. gada 26. maijā Sočos T. Lisenko uzrādīja jaunu pasaules rekordu — 78,61 m, taču tai pašā gadā sportiste tika pieķerta dopinga lietošanā un diskvalificēta uz diviem gadiem, kā arī tika anulēta virkne viņas rezultātu, ieskaitot pasaules rekordu.
2009. gadā pēc diskvalifikācijas termiņa beigām T. Lisenko atgriezās profesionālajā sportā un kļuva par Krievijas čempioni, uzrādot trešo labāko rezultātu pasaulē šajā sezonā (76,41 m). 2010. gada Eiropas čempionātā viņa izcīnīja sudraba medaļu, piekāpjoties tikai Vācijas sportistei Betijai Heidlerei. 2011. gada Pasaules čempionātā T. Lisenko revanšējās B. Heidlerei un izcīnīja savā karjerā pirmo zelta medaļu Pasaules čempionātā (77,13 m).
2012. gada jūlijā, pirms 2012. gada vasaras olimpiskajām spēlēm viņa uzrādīja jaunu personisko un Krievijas rekordu — 78,51 m. Londonas Olimpiskajās spēlēs T. Lisenko kļuva par uzvarētāju ar lielisku rezultātu — 78,18 m, kas kļuva par jaunu olimpisko rekordu. 2013. gadā izcīnīja zelta medaļu Pasaules čempionātā Maskavā ar otro tālāko metienu vieglatlētikas vēsturē — 78,80 m, kas ir Krievijas rekords.
Latvijas Republikas Neatkarības atjaunošanas diena

Latvijas Republikas Neatkarības atjaunošanas diena ir svētku diena, kad tiek atzīmēta 1990. gada 4. maijā Latvijas PSR Augstākās Padomes pieņemtā „Deklarācija par Latvijas valstiskās neatkarības atjaunošanu”. 4. maijs ir valsts brīvdiena.

Vēsture

1990. gada 4. maijā Latvijas PSR Augstākā Padome pieņēma deklarāciju par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu, kā arī noteica pārejas posmu no Latvijas Republikas Augstākās Padomes līdz Saeimas sasaukšanai. Šim notikumam par godu 1990. gada 3. oktobrī likums "Par svētku un atceres dienām" tika papildināts ar 4. maiju un šī diena tika atzīmēta kā piemiņas diena ar oficiālo nosaukumu "Latvijas Republikas Neatkarības deklarācijas pasludināšanas diena".
Kopš 2002. gada 9. aprīļa šī diena tika noteikta kā svētku diena (brīvdiena).
2007. gada 12. jūnijā pieņēma grozījumus likumā "Par svētku, atceres un atzīmējamām dienām", kurā teikts, ka ja 4. maijs iekrīt sestdienā vai svētdienā, tad nākamā darba diena ir brīvdiena.
2011. gada 27. aprīlī prezidents Valdis Zatlers parakstīja grozījumus, kuros noteikta svētku dienas pārsaukšana par "Latvijas Republikas Neatkarības atjaunošanas dienu".
Gagauzija

Vēsture

Pēc 1806.-1812. gada krievu-turku kara Krievijas impērija anektē Moldāvijas austrumu daļu līdz Prutas upei un izveido Besarābijas guberņu. Lai nodrošinātu savu kontroli pār jauniegūto teritoriju, īpaši tās dienvidu daļu (Budžaku), no tās tiek padzīti vairākus gadsimtus šeit dzīvojušie Nogaju turki, kas tiek piespiesti pārcelties uz Krimu, Azovu un Stavropoli. Viņu vietā no 1812. līdz 1846. gadam šeit tiek nomitināti tūkstošiem pareizticīgo gagauzu un bulgāru no Osmaņu impērijas pakļautībā esošās Bulgārijas austrumiem. Gagauzi apmetas Avdarmas, Komratas, Kongazas, Tomajas, Kismičoias un citos ciematos.

Autonomijas izveidošanās

Tuvojoties PSRS sabrukumam un pieaugot tautu nacionālismam, arī gagauzi 1988. gadā izveido savu nacionālo kustību. 1989. gadā gagauzi sarīko kongresu, kurā pieprasa autonomiju Moldāvijas PSR dienvidos, ar galvaspilsētu Komratā. Pieaugot moldāvu nacionālismam, pastiprinās gagauzu un krievvalodīgo minoritāšu bailes, ka Moldova plāno drīzumā atgriezties Rumānijas sastāvā.
1990. gada augustā gagauzi pasludina savu autonomo republiku. 1991. gada martā gagauzu lielākā daļa nobalso par PSRS saglabāšanu. PSRS valsts apvērsuma laikā gagauzi 1991. gada 19. augustā pasludina neatkarīgas Gagauzijas Republikas izveidošanu.
Politiskajai situācijai nostabilizējoties, 1994. gada 23. decembrī Moldovas parlaments pieņem lēmumu par autonomijas piešķiršanu gagauziem, kā arī, teorētiskajā Moldovas un Rumānijas apvienošanās gadījumā, dod tiem iespēju lemt par atdalīšanos no Moldovas. Tiek izveidota Gagauzijas autonomā teritoriālā vienība.

Ģeogrāfija

Gagauzijas teritoriju veido četras atdalītas teritorijas, kas sadalītas trīs administratīvajos rajonos.

Politika

Gagauzijas parlamentam ir tiesības izdot likumus attiecībā uz izglītību, kultūru, vietējo attīstību, teritorijas pārvaldi un budžetu. Autonomija arī kontrolē savu policiju.
1995. gadā Georgijs Tabunšiks tiek ievēlēts par Gagauzijas gubernatoru uz četru gadu termiņu. 1999. gadā par gubernatoru tiek ievēlēts Dmitrijs Kroitors, kas cenšas izmantot visas autonomijas vadītāja pilnvaras un pēc konflikta ar Moldovas centrālo valdību 2002. gadā atkāpjas no amata. Par gubernatoru no jauna tiek ievēlēts Georgijs Tabunšiks. No 2006. līdz 2015. gadam gubernators ir Mihails Formuzals. 2015. gadā par gubernatori ievēlēta Irina Vlaha.
2014. gada 2. februārī Gagauzijā notiek referendums, kurā 98,4% balsotāju atbalsta ciešākas saites ar Krieviju un nevis Eiropas Savienību.

Ekonomika

Gagauzija ir lauksaimniecības zeme. Galvenie eksporta produkti ir vīns, saulespuķu eļļa, bezalkoholiskie dzērieni, vilna, āda un tekstilizstrādājumi. Gagauzijas 12 vīna darītavās gadā tiek apstrādātas 400 000 tonnas vīna.
Lībiga dzesinātājs

Lībiga dzesinātājs jeb taisnais dzesinātājs ir viens no dzesinātāju veidiem — destilēšanas iekārtām paredzēta ierīce, kas atdzesē destilējamās vielas tvaikus. Ierīce nosaukta tās izgudrotāja vācu ķīmiķa Justusa fon Lībiga vārdā. Dzesinātājs sastāv no divām viena otrā ievietotām stikla caurulēm — pa iekšējo plūst tvaiks, kas pamazām kondensējas, bet iekšējo cauruli aptver ārējā, kur plūst auksts ūdens. Dzesinātājs var būt ar šlifiem (stikla pieslīpējumiem) vai bez tiem. Ūdeni pieslēdz ar parastām gumijas caurulēm.

Izmantošana

Lībiga dzesinātāju izmanto destilēšanai atmosfēras spiedienā vai vakuumā. Tā augšējo daļu pievieno destilācijas trauka, piemēram, Virca kolbas, slīpajam atzaram, bet apakšā pievieno novaduli uz destilāta savākšanas trauku. Lai dzesinātājs darbotos efektīvi, ūdens plūsmai jāvirzās pretēji kondensējamā tvaika plūsmai (tvaiks virzās slīpi uz leju, dzesēšanas ūdens — uz augšu).
Daiņus Zubrus

Spēlētāja karjera

Savas hokejista gaitas uzsācis Elektrēnos, 1989. gadā Zubrus pārcēlās uz Harkivu, kur turpināja trenēties līdz 1995. gadam, kad pārcēlās uz Ziemeļameriku. Sezonas noslēgumā Filadelfijas "Flyers" ar augsto 15. numuru Zubru izvēlējās 1996. gada NHL draftā.
Jau nākamajā sezonā Zubrus debitēja NHL, palīdzot Filadelfijas "Flyers" sasniegt Stenlija kausa finālu. "Flyers" rindās hokejists aizvadīja vēl pusotru sezonu, līdz 1998.—99. sezonas noslēgumā tika aizmainīts uz Monreālas "Canadiens" vienību. 2000.—01. sezonas izskaņā Zubrus tika aizmainīts uz Vašingtonas "Capitals", kuras sastāvā uzbrucējs spēlēja līdz pat 2004. gadam. 2004.—05. sezonas NHL lokauta laikā Zubrus spēlēja Krievijas Superlīgas kluba Toljati "Lada" sastāvā, taču tad atgriezās "Capitals" rindās.
2006.—07. sezonas nogalē Daiņus tika aizmainīts uz Bufalo "Sabres" vienību, taču 2007. gada vasarā Zubrus parakstīja sešu gadu līgumu ar Ņūdžersijas "Devils" vienību. "Devils" rindās bija stabils komandas pamatsastāva spēlētājs. 2015. gada vasarā, pēc astoņām "Devils" rindās aizvadītām sezonām, komanda izpirka Zubrus līgumu, uzbrucējam kļūstot par brīvo aģentu. Rudenī Zubrus pievienojās Sanhosē "Sharks", tās sastāvā aizvadot 50 spēles.
Krievijas izlases rindās spēlējis 2004. gada Pasaules kausa izcīņā, taču tad nolēmis spēlēt Lietuvas izlases rindās, izsakoties, ka "Lietuvai esot vairāk nepieciešams nekā Krievijai". Lietuvas izlases rindās Zubrus spēlējis 2005., kā arī 2014. gada Pasaules čempionātos.
Sarkaņu pagasts

Daba

Pagasts atrodas divu dabas rajonu saskares joslā. Viena daļa pagasta ietilpst Vidzemes augstienes Vestienas paugurainē, otra — Austrumlatvijas zemienes Aronas paugurlīdzenumā un Lubāna līdzenumā. Vairāku pauguru augstums Sarkaņu pagastā pārsniedz 200 m vjl, augstākais - Rēķu kalns (259,8 m vjl.). 53% pagasta teritorijas aizņem meži.

Ūdenstilpes

Pagastā ir vairāki nelieli ezeri - Bedres ezers (10,7 ha), Slapes (Sarkaņu) ezers (10,3 ha), Zābaks (9,4 ha), Ižezers (2,4 ha), Ārmaņu ezers (1,4 ha), Biksēres dzirnavu ezeri (4,8 ha). Pagastā atrodas daļa Zosu purva, kura kopplatība ir 836 ha un daļa Skuķu purva. Pagastā ir ievērojamas grants atradnes.

Vēsture

Iespējams, ka Sarkaņu zemes senais nosaukums, kas lietots pirms 13. gadsimta, bijis Ramoste. Sarkaņi pirmoreiz minēti 1490. gadā kā Silzenes lēņa valdījuma sastāvdaļa. 1499. gadā Sarkaņi izveidojās par atsevišķu Heidenfeldes muižu. Ap 1900. gadu Sarkaņu pagasts tika apvienots ar Aizkujas, Biržu un Kujas muižu pagastiem. Ziņas par pagasta vēsturi ir visai pieticīgas, jo 1926. g. pagastnama ugunsgrēkā visi pagasta arhīva dokumenti sadeguši.
1935. gadā Madonas apriņķa Sarkaņu pagasta platība bija 8240 ha. 1945. gadā Sarkaņu pagastā izveidoja Rubeņu un Sarkaņu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Madonas rajona Sarkaņu ciemam 1954. gadā pievienoja likvidētos Patkules un Drosmes ciemus, 1961. gadā — Cesvaines lauku teritorijas kolhoza «Sarkanais stars» teritoriju, bet 1979. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Aronas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Sarkaņu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Madonas novadā.
Administratīvi teritoriālo pārkārtojumu laikā tagadējā Sarkaņu pagasta teritorijā iekļauts gandrīz viss bijušais Sarkaņu un Patkules (platība 1935. gadā — 4400 ha) pagasts, kā arī daļa bijušo Cesvaines un Lazdonas pagastu. Neliela pirmskara Sarkaņu pagasta teritorijas pievienota Praulienas un Aronas pagastiem.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Biksēre (pagasta centrs), Patkule. Aizkuja, Sarkaņi, Poļvarka.

Transports

Pagastu šķērso valsts nozīmes autoceļš Pļaviņas-Madona-Gulbene (P37), 2. šķiras ceļi - V858, V863, V864, V865. Pagastam cauri iet dzelzceļa līnija Pļaviņas-Gulbene, pagastā gan nav nevienas stacijas.
Drive eO

eO PP100

2016. gadā ar automobili eO PP100, kura jauda bija 1620 zirgspēku, maksimālais griezes moments 520 N-m un masa 1200 kg, Rīss Millens uzstādīja jaunu rekordu — 8:57.118.
Mistērija (teātra forma)

Mistērija ir teātra un dramaturģijas forma, kas izveidojās Eiropā viduslaikos un tika uzvesta tautas valodā. Mistērija attīstījās no izrādēm, ko latīņu valodā baznīcās uzveda garīdznieki. Sākotnēji mistērijas izrādīja Corpus Christi (un arī citu reliģisku svētku) ietvaros, taču ar laiku tās sāka spēlēt arī citās dienās. Tematiski mistēriju pamatā bija sižeti gan no Jaunās, gan Vecās Derības, kā arī apustuļu dzīvesstāsti; īpaša uzmanība tika pievērsta cilvēka radīšanai, krišanai un glābšanai. Izplatītas ainas bija Lucifera krišana, cilvēka radīšana un krišana, Kains un Ābels, Noass un plūdi, Lācara augšāmcelšana, Kristus kārdināšana, Jaunavas kronēšana utt. Baznīca izrāžu veidošanās parasti nepiedalījās; liela nozīme mistēriju uzvešanā bija municipalitātei un jo īpaši cunftēm (lielākajās pilsētās atsevišķas epizodes uzveda noteiktas amatnieku brālības atkarībā no pārstāvētā aroda — piemēram, Jorkas kuģubūvētāji atveidoja Noasa šķirsta epizodi). Izrādēs nereti piedalījās aptuveni 300 aktieru no dažādiem sociāliem slāņiem (Francijā — arī sievietes). Mistērijas veidošanu pārraudzīja spēles vadītājs, kurš bija atbildīgs par dekorācijām, lomu sadalījumu, rekvizītiem utt. Mistērijas dažkārt ilga pat mēnesi.
Mistēriju cikla mērķis bija dramatizēt Bībeli no pasaules radīšanas līdz pat Pastarajai tiesai. Dažkārt luga tika izrādīta uz ratiem, kurus pēc tam pārveda uz citu pilsētas vietu — tā noteiktā laikā visu ciklu varēja redzēt visi pilsētas iedzīvotāji. Francijā mistērijas uzveda uz nekustīgām skatuvēm, kas atradās vienā laukumā un katra atainoja noteiktu darbības vietu — debesis, elli u.tml. Mistērijas ar laiku kļuva arvien sarežģītākas — lai atveidotu debesu un elles skatus, izmantoja mašinēriju, reālistiski attēloja spīdzināšanas skatus, eņģeļu lidošanu utt. Tāpat izrādēs nereti parādījās satīriski elementi — dažkārt tika izsmieta pat garīdzniecība.
Starp nozīmīgākajām angļu mistēriju lugām jāmin Jorkas, Česteras un Koventrijas cikli. Spānijā populārs reliģiskās drāmas veids bija autos sacramentales, ko izrādīja Corpus Christi svētkos. Kiprā XIII gs. parādījās t.s. Kipras ciešanu cikls, kurā atainota Kristus dzīves pēdējā nedēļa. Francijā vienā lugā — "Apustuļu darbi" — bija 494 lomas ar tekstu; tā tika izrādīta 40 dienas.
Mākslas darbi (albums)

Vēsture

Albumā apkopotas 1981. gadā sacerētās Jura Kulakova dziesmas ar Māra Melgalva tekstiem no viņa pirmās grāmatas "Meldijās iešana" (1980), kas spēlētas pirmajos "Pērkona" koncertos. Albuma ieraksts notika 1983. gadā grupas solistes Ievas Akurateres mātes teātra zinātnieces Līvijas Akurateres dzīvoklī, kad grupas darbība bija aizliegta. Šis ieraksts izplatījās nelegāli, magnetofona lentē, gan Latvijā, gan arī trimdas latviešu sabiedrībā. 
1994. gadā albums tika izdots magnetofona kasetē, visas tā dziesmas tika iekļautas diskā "Dziesmu izlase #1".
Kad 1992. gadā "Mikrofona aptauja" rīko konkursu par to gadu populārākajām dziesmām, kad aptauja nenotika, dziesma "Pie baltas lapas" skatītāju balsojumā tika atzīta par 1983. gada iecienītāko dziesmu. Pirmajā trijniekā iekļuva arī "Balāde par gulbi".
Cieceres pagasts

Upes

Akmeņstrauts, Lemzere, Mazupe, Mežupīte, Nabagupe.

Ezeri

Baltezers, Brocēnu ezers, Cieceres ezers, Luknis, Mellezeris.

Vēsture

Mūsdienu Cieceres pagasta teritorijā vēsturiski atradās Lemzeres muiža (Gut Lemsern), Lielcieceres muiža (Gut Groß-Zezern, Lielciecere), Mazcieceres muiža (Gut Klein-Zezern).
1927. gadā Brocēnu pagasta platība bija 44,79 km², Cieceres pagasta - 65,23 km². 1930. gadā abus pagastus apvienoja un nosauca par Brocēnu pagastu, bet 1931. gadā pārdēvēja par Cieceres pagastu. 1935. gadā Kuldīgas apriņķa Cieceres pagasta platība bija 120 km² un tajā dzīvoja 2028 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Brocēnu, Cieceres un Ezeru ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1950. gadā Saldus rajona Brocēniem piešķīra strādnieku ciemata statusu (no 1961. g. - pilsētciemata) un tam pievienoja daļu Brocēnu ciema, izveidojot Brocēnu lauku teritoriju. Tai 1956. gadā pievienoja likvidēto Cieceres ciemu. 1992. gadā Brocēniem piešķīra pilsētas tiesības. 1999. gadā daļu lauku teritorijas (Kalnsētas) iekļāva Saldus pilsētā. 2001. gadā Brocēnu pilsēta ar lauku teritoriju iekļāvās jaunveidotajā Brocēnu novadā. 2009. gadā Brocēnu lauku teritorija tika izdalīta kā atsevišķa administratīva vienība un 2010. gadā pārdēvēta par Cieceres pagastu.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Emburga, Oškalni, Lielciecere, Brocēnmuiža.
Visvaldis Graumanis

Pirmskara dzīve

Visvaldis Graumanis dzimis Liepājā, beidzis Liepājas lietišķās mākslas vidusskolu. Pēc vidusskolas beigšanas tiek iesaukts obligātajā militārajā dienestā, pēc kura beigām iestājas un 1939. gadā beidz Latvijas kara skolu. Pēc tās beigšanas leitnanta pakāpē tiek nosūtīts uz 1. Liepājas kājnieku pulku, kura sastāvā sagaida Latvijas okupāciju. Pēc okupācijas Graumanis tiek ieskaitīts Sarkanās Armijas 186. strēlnieku pulkā.
Please Please Me

Dziesmu saraksts

Visas dziesmas sarakstīja Lenons/Makartnijs, izņemot, kur pieminēts.
Veldze (rūpnīca)

Vēsture

1796. gadā tirgotājs Gustavs Kuncendorfs atvēra Rīgā alus brūzi. 1873. gadā Lēģera ielā (tagad Matīsa ielā 8) uzcēla jaunus alus darītavas korpusus. 1909. gadā Gustava Kuncendorfa alus darītava (vācu: Bierbrauerei Gust. Kuntzendorff) izgatavoja produkciju 350 000 rubļu vērtībā, tajā bija nodarbināti 52 strādnieki. Ražotnē bija uzstādīts tvaika dzinējs, uzņēmuma noliktavas atradās ne vien Rīgā un Liepājā, bet arī Kijevā, Pēterburgā, Rēvelē, Jurjevā un Ārensburgā. Uzņēmuma pamatkapitāls tolaik bija 250 000 rubļu. 1928. gadā akciju sabiedrība Gust. Kuncendorf alus darītava iestājās lielāko Latvijas alus darītāju kartelī.
Pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā uzņēmuma bijušajās ēkās ražošanu sāka vīna un liķieru rūpnīca, kas vēlākajos gados tika pārdēvēta par "Augļu un ogu vīna un bezalkoholisko dzērienu rūpnīcu "Veldze"". 1970. gada to pievienoja alus un vīna darītavai "Rīga" un Talsu spirta un cietes kombināta Saldus filiālei, izveidojot ražošanas apvienību "Rīga". Pēc valsts neatkarības atjaunošanas dibinātā valsts akciju sabiedrība "Dzērienu rūpnīca Veldze" 1994. gadā tika nodota privatizācijai, bet 2006. gadā akciju sabiedrība "Veldze" tika likvidēta.
Tuzludžas rajons

Etimoloģija

Nosaukums cēlies no turku valodas vārdu tuz (sāls), kas sastāms ar tuvumā esošajām sāls raktuvēm.

Situācija mūsdienās

Mūsdienās Tuzludžas rajons kalpo kā kūrorts astmas pacientiem. Tuzludžas rajona aug aprikozes, dažādi augļi un dārzeņi.