google/wiki40b huggingface dataset:
Japānas melnais lācis

Izskats un ieradumi

Japānas melnais lācis ir viens no mazākajiem Āzijas melnajiem lāčiem, tā ķermeņa garums ir 110—150 cm, svars 60—120 kg. Mātītes ir mazākas par tēviņiem. To kažoki ir melni ar gaiši dzeltenu mēness formas zīmi uz krūtīm.
Lielākā daļa Japānas melno lāču ir nakts dzīvnieki, lai izvairītos no saskarsmes no cilvēkiem. Ziemas laikā Japānas melnais lācis alās guļ ziemas miegu. Kalnos parasti uzsnieg sniegs, kas kalpo kā silta sega aukstajā laikā. Japānas melnais lācis ir veikls kokos kāpējs, tie mēdz kokos būvēt ligzdas, kuras izmanto, lai atpūstos, gulētu vai paēstu, kā arī migas tiek ierīkotas koku dobumos un alās.
Japānas melnais lācis ir gandrīz veģetārietis, tas barojas ar zīlēm, dižskābarža riekstiem, jaunajiem dzinumiem, ķiršiem, skudrām un citiem kukaiņiem. Visvairāk savā diētā lāči patērē zīles, kas ir īpaši svarīgi rudenī, lai pieaudzētu masu pirms došanās ziemas guļā. Bet Japānas melnais lācis pie iespējas nomedīs kādu vardi, ķirzaku, krabjus un ēdīs arī maitu.
Dzimumbriedumu Japānas melnais lācis sasniedz 3—4 gadu vecumā. Riesta laiks ir no maija līdz augustam, grūsnības periods ilgst 6—7 mēnešus, bet lācene spēj atlikt embrija attīstību līdz 4—5 mēnešiem, izvēloties piemērotu laiku mazuļa attīstībai. Tas parasti ir rudens, kad ir uzkrātas tauku rezerves. Divi līdz trīs mazuļi dzimst februārī ziemas miega laikā. Mazuļi paliek kopā ar māti divus gadus.
SOS (Riannas dziesma)

Sarakstīšana un ierakstīšana

Dziesmu uzrakstīja producents J. R. Rotems un Evans Bougārts, Casablanca Records izveidotāja Nīla Bogarta dēls. No sākuma dziesma bija domāta Kristinai Miliānai viņas trešajam studijas albumam So Amazin', bet dziedātāja no tās atteicās un pēc tam dziesma tika piedāvāta Riannai. Dziesmas remiksu izveidoja Džeisons Nevins.

Mūzikas video

Dziesmai ir trīs video. Viens no tiem ir reklāmas video, kur Rianna ieiet viesnīcā, kurš pārvēršas par naktsklubu. Cits reklāmas video tika veidots uzņēmumam Nike, tajā tika attēlots dejošanas sacensības sporta zālē. Oficiālais video tika pirmo reizi parādīts publikai MTV Total Request Live un Much Music Much On Demand 2006. gada 23. martā.

Topi

ASV dziesma "SOS" ieguva pirmo vietu Billboard Hot 100, Pop 100, Hot dance Music/Club Play, Hot Dance Airplay, Hot Digital Songs un Hot Digital Tracks dziesma arī ieguva otro vietu Pop 100 Airplay. Dziesmu arī varēja lejuplādēt digitāli, kad tika izdots albums un pirmajā pārdošanas nedēļā tas dramatiski pakāpās no 34. vietas uz pirmo.
Austrālijā un Jaunzēlandē dziesma veselas astoņas nedēļas bija pirmajā vietā. Dziesma arī iekļuva Top 10 Vācijā, Itālijā un Apvienotajā Karalistē. "SOS" ieguva 28. vietu Romanian Singles Chart.
2010. gada Pasaules čempionāts hokejā — A grupa

2010. gada Pasaules čempionāta hokejā spēles A grupā norisinājās no 9. līdz 13. maijam. Grupas komandas spēles aizvadīja "Lanxess Arena", Ķelnē.
Tukuma rajons

Izveide un reorganizācija

1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Tukuma apriņķis tika pārdēvēts par Tukuma rajonu. 1952. - 1953. gadā Tukuma rajons ietilpa Liepājas apgabalā. 1959. gadā Tukuma rajonam tika pievienots Kandavas rajons. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gadā Tukuma rajona ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.

Ciemi

Aizdzires - Degoles - Džūkstes - Engures - Irlavas - Jaunpils - Jaunsātu - Lapmežciema - Lestenes - Matkules - Pūres - Sēmes - Slampes - Smārdes - Tumes - Vānes - Viesatu - Zantes - Zemītes - Zentenes

Pagasti

Degoles pagasts - Džūkstes pagasts - Engures pagasts - Irlavas pagasts - Jaunpils pagasts - Jaunsātu pagasts - Lapmežciema pagasts - Lestenes pagasts - Pūres pagasts - Sēmes pagasts - Slampes pagasts - Smārdes pagasts - Tumes pagasts - Vānes pagasts - Viesatu pagasts - Zentenes pagasts
Niko Kapanens

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā spēlētāja karjeru Kapanens uzsāka 1995. gadā, kad pievienojās SM līgas klubam HPK, kura rindās aizvadīja piecas sezonas, līdz 2000. gadam, kad pievienojās Turku TPS vienībai, kuras rindās 2000.—01. gada sezonā kļuva par Somijas čempionu.
1998. gada NHL draftā viņu ar kopējo 173. numuru izvēlējās Dalasas "Stars". 2001. gadā Kapanens devās uz Ziemeļameriku, kur lielāko daļu sezonas aizvadīja AHL klubā Jūtas "Grizzlies", kurš ir Dalasas "Stars" fārmklubs, bet "Stars" sastāvā Niko aizadīja vien deviņas spēles. Nākamajās divās sezonās Kapanens bija nostiprinājies "Stars" rindās. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Kapanens spēlēja Šveices hokeja līgas kluba EV Zug rindās, taču tad atgriezās Dalasas "Stars".
Pēc 2005.—06. gada sezonas noslēguma Kapanens tika aizmainīts uz Atlantas "Thrashers" vienību, taču nākamajā vasarā ar viņu līgumu parakstīja Fīniksas "Coyotes", kuras rindās Kapanens spēlēja arī 2007.—08. gada sezonā.
2008. gada vasarā Niko pārcēlās uz Eiropu, pievienojoties KHL klubam Kazaņas "Ak Bars", nākamajās divās sezonās kluba sastāvā izcīnot Gagarina kausu. 2013.—14. gada sezonā kopā ar Prāgas "Lev" sasniedza Gagarina kausa finālu, tajā gan septiņās spēlēs piekāpjoties Magņitogorskas "Metallurg". Vasarā, pēc "Lev" dalības atsaukšanas no KHL, pievienojās Helsinku "Jokerit" rindām. "Jokerit" rindās aizvadīja divas sezonas, abās pildot komandas kapteiņa funkcijas, bet tad, 2016. gada jūnijā, atgriezās Hemēnlinnas HPK rindās.
Somijas izlases rindās spēlējis desmit  Pasaules čempionātos, izcīnot vienu zelta, divas sudraba un divas bronzas medaļas, kā arī 2006. un 2010. gada olimpiskajās spēlēs, 2006. gadā izcīnot sudraba, bet 2010. gadā — bronzas medaļas.
Grostonas pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1920. gada zemes reformas laikā Grostonas muiža (Großdohn) tika sadalīta 59 vienībās 472 ha kopplatībā, Zelgauskas muiža (Selgowsky) 47 vienībās 651 ha kopplatībā, tās centru piešķīra Madonas virsmežniecībai, kas agrākajā Zelgauskas muižas kungu mājā ierīkoja savu kanceleju. Pagasta vecākais bija Osvalds Meijers. Pagastā atradās 2 skolas (Kaileņu un Zelgauskas pagastsskolas), nespējnieku patversme, 2 bibliotēkas, 3 ūdensdzirnavas, 2 krejotavas, pasts, tirgus plači. Grostonā norisinājusies aktīva sabiedriskā dzīve — kordziedāšana, teātra spēlēšana.
1945. gada 1. augustā pagastā izveidoja Āronas un Grostonas ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Cesvaines rajonā. Mūsdienās Grostonas pagasta teritorija iekļauta Madonas novada Aronas un Bērzaunes pagastos.
Portsmuta

Sports

Portsmutā bāzējas Pirmās līgas (trešā spēcīgākā līga Anglijā) futbola klubs Portsmouth FC.
Salmonella enterica

Apraksts

Neveido sporas un kapsulas. Izmēri: 0,7—1,5 × 2,0—5,0 µm. Labi aug parastos un žultssaturošos agaros.

Izplatība

Pasuga Salmonella enterica enterica parasti sastopama siltasiņu dzīvnieku organismā. Citas pasugas dzīvo aukstasiņu dzīvnieku organismos.

Patogenitāte

Salmonella enterica enterica pasugā izšķir 2610 dažādu serotipu. No tiem labāk zināmi ir S. enterica enterica serovar Typhi, S. enterica enterica serovar Paratyphi, S. enterica enterica serovar Enteriditis, S. enterica enterica serovar Typhimurium un S. enterica enterica serovar Choleraesuis serotipi. Serotipi raksturojas ar trim šūnu virsmas antigēniem: viciņas H antigēnu, somatisko (oligosaharīda) O antigēnu un Ka antigēna variantu - polisaharīdu Vi antigēnu (kurš atrasts Typhi un Paratyphi — A, B un C - serotipos).
Dentāls nazāls līdzskanis

Latviešu valodā

Latviešu valodas skaņu /n/ definē kā nazālu dentālu līdzskani, bet ļoti bieži apzīmē ar alveolārā nazāla līdzskaņa simbolu [n]. Pretstatā, piemēram, krievu valodai, kurā "n" var būt gan dentāls, gan apikāls, gan alveolārs, gan lamināls, latviešu valodā "n" ir tikai dentāls un vienkāršības labad simbolu [n̪] aizstāj ar [n].
Jūras ērgļi

Sistemātikas diskusijas

Tuvākie jūras ērgļu radinieki vanagu dzimtā ir zivjuērgļi (Ichthyophaga). Radniecības pakāpe ar citām vanagu dzimtas ģintīm nav īsti skaidra.
Pastāv viedoklis, ka jūras ērgļi ir tuvāk radniecīgi maitu kliju ģintij (Milvus), nekā ērgļu ģintij (Aquila). Šī hipotēze tika izvirzīta, balstoties uz morfoloģijas un uzvedības pētījumiem. Arī pēdējo gadu ģenētiskie pētījumi apstiprina šo hipotēzi, bet vienlaicīgi atklāj jaunus, pārsteidzošus faktus. Abas ģintis: gan jūras ērgļu ģints, gan maitu kliju ģints, ir tuvu radniecīgas klijānu ģintij (Buteo). Jaunie atklājumi tuvākā nākotnē var izmainīt esošo vanagu dzimtas sistemātiku.

Izskats un īpašības

Jūras ērgļu sugas ir liela auguma plēsīgie putni, bet to augumu atšķirības arī ir diezgan lielas. Mazākais ir Zālamana jūras ērglis (Haliaeetus sanfordi), kura vidējais svars ir 2-2,7 kg, bet lielākais ir baltplecu jūras ērglis (Haliaeetus pelagicus). Tā masa sasniedz 9 kg. Lielākais ģints ērglis Eiropā ir jūras ērglis (Haliaeetus albicilla), kas var svērt 6,9 kg.
Marija Linarte

Biogrāfija

Marija Linarte dzimusi 1993. gada 8. martā, Rīgā. Ir jaunākais bērns ģimenē (ir māsa un brālis). Līdz vidusskolas vecumam dzīvoja Jūrmalā. Sākumskolas gaitas uzsāka Vaivaru pamatskolā, kur arī absolvēja pamatskolu. Paralēli uzsāka mācības Jūrmalas mūzikas vidusskolā, kur specializējās kokles spēlē un paralēli apguva klavierspēli. 10. klasē sāka mācīties Rīgas kultūru vidusskolā, humanitārajā novirzienā. Uzreiz pēc vidusskolas beigšanas iestājās Latvijas kultūras akadēmijā, dramatiskā teātra aktiermākslas fakultātē. Tur strādā ar tādiem režisoriem kā Anna Eižvertiņa, Pēteris Krilovs, Edmunds Freibergs un Indra Roga.
Oto Jurģis

Biogrāfija

Piedalījies 1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Berlīnē, kur izcīnījis 13. vietu finālā ar rezultātu 60,71 metrs. Viņš ir pirmais latviešu šķēpa metējs, kas pārsniedzis 60 metru robežu. 1934. gada Eiropas čempionātā izcīnīja 4. vietu (67,50 m). Laikā no 1930. līdz 1938. gadam O. Jurģis piedalījies 17 starptautiskajās sacensībās, no kurām piecās uzvarējis šķēpa mešanā, vairākas medaļas izcīnījis Apvienotās Karalistes atklātajā čempionātā. Laikā no 1927. līdz 1938. gadam 14 reizes izcīnījis Latvijas čempiona titulu dažādās disciplīnās. 13 reizes uzstādījis Latvijas rekordu (uzlabojis to no 56,57 m (1928) līdz 67,68 m (1934)), vēl vairākas reizes viņa rekorda labojumus neapstiprināja. Tāpat četras reizes uzstādījis valsts rekordu šķēpa mešanā ar labo un kreiso roku (summā) — viņa labākais sasniegums bija 102,95 m (1934).
1949. gadā kopā ar sievu Milliju un bērniem Aiju un Kārli ticis izsūtīts uz Tomskas apgabalu no Tukuma apriņķa Dzirciema pagasta "Paegļiem". 1956. gadā atgriezies dzimtenē. Līdz pat 1973. gadam strādājis par šķēpa mešanas treneri, trenējis tādas sportistes kā Inesi Jaunzemi, Elvīru Ozoliņu, Leolitu Bļodnieci, Tatjanu Žigalovu.
Film noir

Līdz pēdējam elpas vilcienam

Filma Līdz pēdējam elpas vilcienam savā ziņā imitē Holivudas 1940. gadu kino modes tendences film noir. Film noir žanra kino filmas atklāj problemātiskus personāžus, proti, smaga rakstura detektīvus, gangsterus vai pavisam parastus ikdienišķus vīriešus, kas pakļāvušies nozieguma izdarīšanai. Bieži film noir parādās vīriešus valdzinoša un noslēpumaina sieviete (femme fatale), kura galvenos varoņus spēj savaldzināt un apburt, lūdz vīriešiem palīdzību atrisināt kādu noslēpumu vai sarežģītu noziegumu, netaisnības lietu vai problēmu (Maltas vanags, Dubultā apdrošināšana). Līdz pēdējam elpas vilcienam filmas sižets iezīmē vienu no galvenajām film noir rakstura iezīmēm — galvenā varoņa bēguļošanu un pakaļ dzīšanos viņam — gangsterfilmas detaļas. Film noir filmas bija veidotas lielās studijās, kur selektīvās gaismas veidoja tādu atmosfēru, kurā varēja apspiest galveno varoņu raksturus un būtību, bet savukārt filmā "Līdz pēdējam elpas vilcienam" tika izmantots dabiskais apgaismojums, kas radīja lielāku realitātes sajūtu. Filma "Līdz pēdējam elpas vilcienam" sevī ietver simbolismu un dekonstruktīvisma iezīmes.
Google Photos

Pakalpojums

Pakalpojuma pamata iespējas iepriekš bija integrētas uzņēmuma sociālā tīkla Google+. Jaunajā pakalpojumā iekļauta neierobežota attēlu un video glabāšanas vieta, lietotnes Android, iOS un pārlūkam. Lietotāji savas fotogrāfijas glabā mākoņpakalpojumā un tās ir pieejamas visās pakalpojumam pieslēgtajās iekārtās.
Google Photos analizē un organizē fotogrāfijas grupās un prot noteikt attēlotos objektus kā pludmales, horizontu vai "sniega vētras Toronto". No lietotnes meklēšanas lauka lietotājiem tiek piedāvātas iespējamie meklēšanas parametri fotogrāfiju grupām trijās lielās kategorijās: cilvēki, vietas un lietas. Pakalpojums analizē foogrāfijas, meklējot līzīgas sejas un grupē tās cilvēku kategorijā. Tas prot grupēt arī sejas, tām novecojot. Vietu kategorija izmanto ģeomarķēšanas datus, bet var noteikt atrašanās vietas arī vecākos attēlos, meklējot ievērojamas vietas (piemēram, fotogrāfijas, kas satur Eifeļa torni). Lietu kategorija apstrādā fotogrāfijas pēc temata: dzimšanas dienas, ēkas, koncerti, ēdiens, izlaidumi, plakāti, ekrānattēli utt. Lietotāji var manuāli noņemt kļūdaini kategorizētos attēlus.
Koplietoto attēlu saņēmēji var apskatīt galerijas, neveicot lietotnes lejupielādi. Attēlus var koplietot dažādos sociālajos tīklos (Google+, Facebook, Twitter) un citos pakalpojumos. Lietotne ģenerē saites, kuras var atvērt arī cilvēki, kas nelieto šo pakalpojumu.
Neierobežotā glabāšanas vieta atbalsta attēlus izmērā līdz 16 megapikseļiem un video līdz 1080p, kas 2015. gadā ir maksimālās izšķirtspējas vidējiem viedtālruņu lietotājiem. Lielāki faili izmanto Google Drive atvēlēto vietu.

Vēsture

Google Photos ir atsevišķs pēctecis fotogrāfiju iespējām Google+ sociālajā tīklā. Google radīja šo tīklu, lai sacenstos ar Facebook iespējām, bet tas nesasniedza Facebook popularitāti, kas palika iecienītākā vieta foto koplietošanai. Google+ toties piedāvāja fotogrāfiju glabāšanas un organizēšanas rīkus, kas bija iespējām bagātāki kā Facebook piedāvātie, bet Google+ pietrūka lietotāju bāze, kas to izmantotu. The Verge uzslavēja Google+ fotogrāfiju iespējas, īpaši salīdzinot ar citiem tiešsaistes fotogrāfiju pakalpojumiem. Tika izcelts rīks, kas veidoja animācijas no secīgi uzņemtiem attēliem un video. Google atdalīja šo Google+ funkciju atsevišķa pakalpojumā, kas tika publiskots uzņēmuma 2015. gada maija konferencē Google I/O.
Viesturs Gailis

Studijas

1979. gadā beidzis Jāzepa Vītola Latvijas Valsts konservatorijas Kordirigēšanas nodaļas profesora Daumanta Gaiļa kordiriģēšanas klasi. 1970. gada 14. aprīļa valsts eksāmenu, kas noritēja koncerta formā Pētera Stučkas Latvijas Valsts Universitātes Lielajā aulā, kārtoja ar savu kori. Saņēma teicamu novērtējumu un atzinīgus vārdus no toreizējā konservatorijas rektora Imanta Kokara.
1986. gadā beidzis studijas Ļeņingradas Nikolaja Rimska-Korsakova Valsts konservatorijas Simfoniskā orķestra un operas diriģentu nodaļā. Studējis arī pie profesora Arvīda Jansona un profesora Marisa Jansona. 1986. gada 28. aprīlī, kārtojot valsts eksāmena pirmo daļu universitātes Lielajā aulā, diriģē Latvijas PSR Valsts operas un baleta teātra orķestra izpildījumā simfoniskās mūzikas koncertu. Koncerta programmā izpilda Ž. Sibēliusa Otro simfoniju Remažorā, Op. 43 (1902) un Dmitrija Šostakoviča Pirmo vijoļkoncertu laminora, Op. 77 (1947—1948). Savukārt otrajā valsts eksāmena daļā diriģēta Dž. Rosini operas "Seviļas bārddzinis" pirmizrāde Latvijas PSR Valsts operas un baleta teātrī. Pirmais patstāvīgais iestudējums tapis sadarbībā ar režisoru un scenogrāfu Falku fon Vangelīnu un kormeistaru Vilmāru Vasuli. Muzikoloģe Vija Briede pirmizrādi novērtēja sekojoši: "Ļeņingradas N. Rimska-Korsakova Valsts konservatorijas šīgada absolventam Viesturam Gailim «Seviļas bārddzinis» valsts eksāmenā bija ciets rieksts."
Sakarā ar to, ka bija izcīnījis vietu PSRS un Austrijas Jauno speciālistu apmaiņas sistēmā, Viesturs Gailis iegūst tiesības 1988. gadā desmit mēnešu garumā mācīties Vīnes Mūzikas augstskolā pie profesora Karla Esterreihera. Studijas Vīnē atviegloja studiju nosacījumi. Stipendija izmantota arī diriģenta talanta novērtējumam, proti, kā iespēja veikt dalībnieka iemaksu, lai 1988. gadā piedalītos pirmo reizi starptautiskajā diriģentu konkursā "XX gadsimta mūzika" Mircušlāgā (Štīrijā, Austrijā). Antona Vēberna Simfonijas, Op. 21 (1927—1928) un Igora Stravinska svītas "Kareivja stāsts" izpildījums sekmejās ar pirmo vietu konkursā.

Diriģenta karjeras kopsavilkums

No 1975. līdz 1985. gadam ir Pētera Stučkas Latvijas Valsts Universitātes sieviešu kora "Minjona" dibinātājs un mākslinieciskais vadītājs. 
No 1976. gada līdz 1982. gadam ir Pētera Stučkas Latvijas Valsts Universitātes simfoniskā orķestra, vēlāk saukta Pētera Stučkas Latvijas Valsts Universitātes kamerorķestra atjaunotājs un mākslinieciskais vadītājs.
No 1984. gada līdz 1991. gadam ir Latvijas PSR Valsts operas un baleta teātra, vēlāk sauktas Latvijas Nacionālās operas diriģents. No 1991. gada līdz 1994. gadam ir Latvijas Nacionālās operas mākslinieciskais vadītājs un galvenais diriģents. No 1998. gada līdz 2000. gadam ir Latvijas Nacionālā simfoniskā orķestra diriģents.
Kopš 2000. gada ir Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijas operstudijas "Figaro" mākslinieciskais vadītājs un Jaunā Rīgas kamerorķestra dibinātājs un mākslinieciskais vadītājs.
Svaru bumba (sports)

Sportā svaru bumba ir svarcelšanas sporta rīks, kas domāts ķermeņa fiziskā spēka attīstīšanai.

Apraksts

Parasti to izgatavo no čuguna un tā līdzinās lielgabala lodei, kurai klāt ir pievienots rokturis vai āķis. Svaru bumbai ir noteikts svars. Svaru bumbas var būt divu veidu: lietās vai izjaucamās. Lietās svaru bumbas var būt 4, 8, 12, 16, 20, 24, 28, 32, 36, 40, 48 un pat 56 kilogramus smagas. 16 kilogramus smagu svaru bumbu sauc par pudu (1 puds ≈ 16 kg). Ar svaru bumbām var veikt daudzus vingrinājumus. Treniņi ar svaru bumbu attīsta muskuļu spēku un nostiprina locītavas. Palielinās arī ķermeņa izturība un uzlabojas līdzsvara izjūta.

Svaru bumbu celšana

Svaru bumbu celšana ir viens no svarcelšanas sporta veidiem. Tas ir starptautiski atzīts sporta veids, kurā notiek sacensības visā pasaulē. Sacensībās tiek izmantotas 16, 24 vai 32 kilogramus smagas svaru bumbas. Parasti sacensības notiek divcīņā. Viens no vingrinājumiem ir divu bumbu grūšana ar abām rokām, bet otrs ir vienas bumbas raušana pārmaiņus ar vienu un otru roku.
Svaru bumba, izpildot vingrinājumu, ir jāpaceļ virs galvas, iztaisnojot roku un svaru bumbu nofiksējot. Tradicionāli par katru izpildītu vingrinājuma reizi, grūžot divas svaru bumbas, piešķir 3 punktus, bet raujot vienu bumbu, piešķir vienu punktu. Raušanā reizēm jābūt vienādā skaitā uz abām rokām, jo to neizpilda, tiek ieskaitīts mazākais rezultāts. Katra vingrinājuma izpildei tiek dotas desmit minūtes. Uzvar tas, kurš kopvērtējumā savāc visvairāk punktu. Sacensību dalībniekus iedala pēc svara kategorijām.
Humānisms

Humānisms ir viena no ētikas kategorijām filozofijā.
Par humānismu dēvē arī uzskatu sistēmu Eiropā, kas radās Renesanses beigu periodā.

Humānisms kā ētikas un filozofijas kategorija

Izceļ cilvēka vērtību un nozīmi, balstoties uz tādiem universāliem jēdzieniem, kā taisnīgs un netaisnīgs, pareizs un nepareizs un tml. Kā filozofijas kategorija, humānisms ir cieši saistīts arī ar racionālismu, kurš tāpat kā humānisms noraida transcendentālus (reliģiskus, nepierādāmus) pasaules kārtības un cilvēka lomas pasaulē skaidrojumus. Humānisms skaidro, ka ne Dievs, ne kāda absolūta ideja vai substance, bet tikai pats cilvēks ir pasaules un sabiedrības kārtības vienīgais noteicējs.
Tas tomēr nenozīmē, ka humānisms būtu pielīdzināms ateismam, jo pieļauj, ka atsevišķu cilvēku dzīvē reliģijai, ticībai var būt nozīme kā dzīves vērtībai, morāles un ētikas pamatam.
Dmitrijs Bikovs

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Bikovs uzsāka 1995.—96. gada sezonā, kad debitēja Krievijas Superlīgas kluba Samāras "CSK VVS" sastāvā. "CSK VVS" rindās hokejists spēlēja līdz 1998.—99. gada sezonas ievadam, kad pārcēlās uz Toljati "Lada" vienību, bet no 1999. līdz 2002. gadam trīs sezonas Bikovs aizvadīja Kazaņas "Ak Bars" sastāvā.
2002.—03. gada sezonu Bikovs aizvadīja NHL vienībā Detroitas "Red Wings", taču jau nākamajā vasarā atgriezās "Ak Bars".
2005.—06. gada sezonā Bikovs spēlēja Maskavas "Dinamo" sastāvā, taču tad noslēdza līgumu ar Mitišču "Atlant", tās rindās spēlējot līdz pat 2011. gada vasarai, kad Bikovs pievienojās Magņitogorskas "Metallurg" klubam. 2013.—14. gada sezonu Bikovs aizvadīja Habarovskas "Amur" sastāvā.
Krievijas hokeja izlases rindās spēlējis četros Pasaules čempionātos, 2002. gadā kopā ar izlasi izcīnot sudraba medaļas.
Georgs Heinrihs Loskīls

Dzīvesgājums

Georgs Heinrihs Loskīls dzimis 1740. gada 7. novembrī Rindā, toreizējā Piltenes apgabalā luterāņu mācītāja Georga Heinriha Loskīla ģimenē. Tēvs viņu nosūtīja mācīties uz brāļu draudzes Barbijas mācītāju semināru Vācijā, pēc kura beigšanas viņš atgriezās Latvijā un ieņēma dažādus amatus Vidzemes brāļu draudzēs. No 1782. gadā Loskīls bija Vidzemes brāļu draudzes priekšnieka (presbitera) palīgs, bet no 1785. līdz 1789. gadam viņš bija brāļu draudzes priekšnieks. Šajā laikā viņš latviešu valodā sastādīja Garīgas dziesmas brāļu draudzei, kurā iekļāva arī savas oriģinālās dziesmas. Dziesmu grāmata iznāca 1790. gadā Pēterburgā, tādēļ tautā tika saukts par "Pēterburgas grāmatu". Līdztekus viņš vācu valodā uzrakstīja ļoti nozīmīgu traktātu par evaņģēliskās misijas darba vēsturi pie Ziemeļamerikas indiāņiem, kas tika iespiests 1789. gadā brāļu draudžu spiestuvē Barbijā.
1789. gadā Loskīls tika izvēlēts par jaunas brāļu draudzes vadītāju Krievijas galvaspilsētā Pēterburgā, tomēr jau 1790. gadā viņš atstāja šo amatu un devās uz Saksiju un Silēziju, kur dibināja brāļu draudžu skolas Kleinvelkā (Kleinwelke) un Gnadenfrejā (Gnadenfrei, mūsdienās Pilava Gurna). 1801. gadā viņš publicēja pārdomu (meditāciju) grāmatu „Kaut kas sirdij ceļā uz mūžību“ (Etwas fürs Herz auf dem Wege zur Ewigkeit). Grāmata saturēja 366 pārdomas katrai gada dienai un guva lielu popularitāti. 
1801. gadā Loskīls devās uz Bētlemes draudzi Pensilvānijas pavalstī ASV, kur viņš no 1802. līdz savai nāvei 1814. gadā vadīja Pensilvānijas brāļu draudžu darbību un bija Morāvijas baznīcas pirmais bīskaps. Šajā laikā tapa grāmata "Lūgšanas un apceres vārsmās visām gada dienām" (Gebete und Betrachtungen in Versen auf alle Tage des Jahres), kas iznāca 1813. gadā.