google/wiki40b huggingface dataset:
Jūlija Savičeva

Biogrāfija

Jūlija dzimusi 14 februārī 1987. gada Kurgānā. Viņas vecāki ir muzikanti. Viņas tēvs Staņislavs Savičevs strādā kopā ar Maksu Fadejevu. No 1994. gada Savičevi dzīvo Maskavā. Tajā laikā Jūlija katru dienu apmeklēja baleta nodarbības kultūras namā "Maj", kur strādāja viņas māte. Kad Jūlijai bija 16 gadi, viņa iekļuva "Zvaigžņu Fabrikā-2" (krievu: Фабрика звезд-2) Šajā šovā viņa kļuva par finālisti. 2003. gadā klajā nāca videoklipi Высоко ("Augstu") un Прости за любовь ("Piedod par mīlestību").
Jūlijai ir precējusies ar komponistu Aleksandru Aršinovu (krievu: Aлександр Аршинов), kurš ir arī bundzinieks viņas grupā.

Фабрика Звезд-2 "Zvaigžņu Fabrika-2" (2003)

Высоко "Augstu"
Корабли "Kuģi"
Прощай моя любовь "Ardievu, mana mīlestība"
Rīgas Centra humanitārā vidusskola

Vēsture

Par Centra humanitārās vidusskolas pirmsākumu uzskata vienklasīgo meiteņu skolu, ko 1885. gadā pilsētas valde atvēra tagadējā Krišjāņa Barona ielā 46. 1914. gadā šī skola tika iekļauta savienotās elementārskolas sastāvā, ko atvēra pie Natālijas Draudziņas ģimnāzijas Bruņinieku ielā 24a.  Šajā skolā mācījās no 1. - 3. klasei, bija 12 klašu komplekti, pavisam 627 skolēni, 13 pedagogi. Mācību valoda bija krievu valoda. 1917. gada 15. oktobrī skolu atvēra ar latviešu mācību valodu. Zēnus un meitenes vēl joprojām mācīja atsevišķi. 1923. gadā nodibināja Rīgas 8. pamatskolu, kurai 1937. gadā piešķīra Rīgas Maija 8. pamatskolas vārdu. Skola kļuva sešgadīga ar divām pirmsskolas klasēm, bija 14 klases, 544 skolēni, 20 skolotāji. 
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā Sarkanarmijas (Bruņinieku) ielā 24a tika nodibināta Rīgas pilsētas 28. nepilnā vidusskola. 
Vācu  okupācijas laikā atjaunoja Rīgas pilsētas 8. pamatskolu, kas darbojās ēkās Ģertrūdes ielā 32 un Jorka (Bruņinieku) ielā 24/26 (1941-1942), vēlāk to nosauca par Rīgas pilsētas 8. tautskolu ēkās Ādolfa Hitlera (Brīvības) ielā 48 un Jorka ielā 24/26 (1942-1943), tad ēkās Jorka ielā 10 un Jorka ielā 24/26 (1943-1944). 
Pēc tām, kad Sarkanā armija atkal ieņēma Rīgu, 1945. gadā skolu pārdēvēja par Rīgas pilsētas 8. (septiņgadīgo) pamatskolu, bet 1956. gadā par Rīgas 50. vidusskolu, kurā 1959. gadā ieviesa padziļinātu angļu valodas apmācību.
1971. gadā skola pārcēlās uz jaunuzcelto ēku Krišjāņa Barona ielā 97a. 1990. gada 15. oktobrī skola ieguva Centra humanitārās ģimāzijas vārdu. 2001. gada 26. aprīlī skola tika pārdēvēta par Rīgas Centra humanitāro vidusskolu.
Lēļu apakšdzimta

Kopīgās īpašības

Lēļu apakšdzimtas sugas ir tipiski lēļu dzimtas putni — vidēji lieli ar gariem, smailiem spārniem, īsām, vājām kājām, mazām pēdām un ļoti īsu knābi (tomēr garāku nekā bezūsu lēļu apakšdzimtas  (Chordeilinae) lēļiem). Pie knābja pamatnes stingras, sarveidīgas ūsas. Apspalvojums mīksts, kriptisks, atgādina koka mizu vai lapas. Spalvu krāsa atkarībā no sugas pelēka, brūna vai sarkanbrūna.
Ligzdo uz zemes, neveidojot ligzdu, dējumā divas raibas olas. Barojas ar lidojošiem kukaiņiem. Knābi pēj atvērt ļoti plaši, augšējai daļai gals viegli āķveidīgs. Dažas sugas zarā sēž šķērsām tam, bet citas zara garenvirzienā. Lēļu apakšdzimtas putni ir aktīvi krēslā (vakarā un agri no rīta) vai naktī.
Freescale Semiconductor

Vēsture

1949. gadā radioiekārtu ražotājs Motorola izveidoja pusvadītāju izstrādes nodaļu. 1955. gadā Motorola izlaida pasaulē pirmo jaudas tranzistoru, kuru izmantoja automašīnu radio. 1974. gadā izlaists Motorola pirmais mikroprocesors 8 bitu MC6800. 1984. gadā Motorola izlaida pasaulē pirmo 32 bitu mikroprocesoru MC68020. Sadarbībā ar Apple un IBM (AIM alliance) 1991. gadā izstrādāta PowerPC mikroprocesoru arhitektūra. 1995. gadā izlaists telesakaru iekārtu procesors PowerQUICC. 1999. gadā Motorola par 100 miljoniem USD nopirka Kanādas programmatūras uzņēmumu Metrowerks, kurš bija izstrādājis integrēto izstrādes vidi CodeWarrior. Metrowerks tika pievienots pusvadītāju produktu sektoram (Semiconductor Products Sector).
2004. gadā Motorola Semiconductor Products Sector atdalīts atsevišķā uzņēmumā Freescale Semiconductor. 2006. gadā ASV investīciju uzņēmums Blackstone Group veica Freescale izpirkšanu.
2011. gadā Freescale Semiconductor akcijas sāka kotēt Ņujorkas fondu biržā (kods FSL). 2015. gada martā tika panākta vienošanās par Freescale Semiconductor apvienošanos ar NXP Semiconductors. Darījums pabeigts 2015. gada 7. decembrī.
2001. gada UCI šosejas riteņbraukšanas Pasaules kauss

2001. gada UCI šosejas riteņbraukšanas Pasaules kauss bija trīspadsmitā UCI Pasaules kausa sezona.
Viktors Kalnbērzs

Biogrāfija

Dzimis 1928. gada 2. jūlijā Maskavā ārsta Konstantīna Kalnbērza ģimenē. Pēc Latvijas okupācijas kopā ar vecākiem ieradās Rīgā, kur viņa tēvs ieņēma Latvijas PSR Veselības tautas komisāra vietnieka amatu. No 1941. līdz 1945. gadam dzīvoja Baškortostānā, pēc kara studēja Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātē (1945—1951).
No 1951. līdz 1955. gadam bija Rīgas Traumatoloģijas un ortopēdijas zinātniski pētnieciskā institūta zinātniskais līdzstrādnieks, no 1955. līdz 1959. gadam RMI Hospitālās ķirurģijas, pēc tam Traumatoloģijas, ortopēdijas un karalauka ķirurģijas katedras asistents. 1958. gadā aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta disertāciju. 
Traumatoloģijas un ortopēdijas zinātniski pētnieciskā institūta direktors (1959—1994) un RMI Traumatoloģijas, ortopēdijas un karalauka ķirurģijas katedras vadītājs (1960—1994). 1968. gadā aizstāvēja medicīnas doktora disertāciju, 1969. gadā viņu ievēlēja par RMI profesoru un PSRS Medicīnas Zinātņu akadēmijas korespondētājlocekli. 
Starp daudzajām Kalnbērza veiktajām operācijām īpašu publicitāti ieguva dzimuma maiņas operācija, kas 1970. gadā bija pirmā tāda veida operācija Padomju Savienībā.Afganistānas kara (1979—1989) laikā 1987. gadā veica operācijas Kabulas kara hospitālī.
1989. gadā viņš kopā ar Jeila Universitātes profesoru Kristapu Keggi piedalījās Pasaules latviešu ārstu kongresa organizēšanā Rīgā. 
2001. gadā saņēma Paula Stradiņa balvu.

Politiskā darbība

No 1975. līdz 1990. gadam bija Latvijas PSR AP deputāts, vadīja Veselības aizsardzības un sociālās nodrošināšanas pastāvīgo komisiju. 1988. gadā ievēlēts par PSRS Medicīnas Zinātņu akadēmijas īsteno locekli. No 1990. līdz 1993. gadam bija LR AP deputāts no LTF, LDDP. 1992. gadā ievēlēts par Krievijas Medicīnas zinātņu akadēmijas akadēmiķi un LZA akadēmiķi. No 1995. līdz 1998. gadam bija 6. Saeimas deputāts no Latvijas Vienības partijas. 1998. gadā  bija Nacionālās Progresa partijas kandidāts Saeimas vēlēšanās. No 2005. līdz 2009. gadam  bija Rīgas domes deputāts, Dzimtenes frakcijas priekšsēdētājs.
Ekonomisks mats

Piemērs

Dotajā piemērā redzams ekonomisks mats melno karalim. Tā veidošanā piedalās četras balto figūras (divi torņi, laidnis un zirdziņš) un divi bandinieki. Bet šis mats nav tīrs, jo katru laiciņiem e6, f4 un f6 apdraud vienlaicīgi divas balto figūras.
Hūvera aizsprosts

Hūvera aizsprosts (angļu: Hoover Dam), līdz 1947. gadam pazīstams ar nosaukumu Akmens aizsprosts (Boulder Dam), ir betona smaguma arkas aizsprosts, kas uzbūvēts Melnajā kanjonā uz Kolorādo upes, ASV Arizonas un Nevadas štatā. Tas tika būvēts no 1931. līdz 1936. gadam Lielās depresijas laikā, to 1935. gada 30. septembrī atklāja ASV prezidents Franklins Rūzvelts. Aizsprosta celtniecībā piedalījās vairāki tūkstoši strādnieku, celtniecības laikā mira vairāki simti no viņiem. Aizsprosts tika nosaukts ASV prezidenta Herberta Hūvera vārdā.
Hūvera aizsprosta celtniecība izmaksāja 49 miljonus ASV dolāru. Tas ir 221,4 m augsts, kores garums ir 379 m, aizsprosta platums augšpusē ir 14 m, savukārt apakšpusē — 200 m. Virs aizsprosta izveidojušos ūdenskrātuvi nosauca par Mīda ezeru (Lake Mead), tā ir lielākā ūdenskrātuve ASV — maksimālā ietilpība ir 35,2 miljoni m³. Aizsprostam tuvākā pilsēta ir Buldersitija (Boulder City), kas atrodas Nevadas štatā un tika uzcelta strādniekiem. Hūvera aizsprosta hidroelektrostacija nodrošina elektroenerģiju patērētājiem Nevadas, Arizonas un Kalifornijas štatā. Hūvera aizsprosts ir populārs tūrisma objekts, to ik gadu apmeklē gandrīz viens miljons cilvēku.
1994. gadā tas tika nosaukts par nacionālās inženierijas vēstures zīme — vienu no septiņiem modernās ASV inženierijas brīnumiem (Amerikas Civilinženieru savienības (American Society of Civil Engineers) veidots saraksts).
Okeānija

Ekoģeogrāfija

Okeānija ir viens no astoņiem bioģeogrāfiskajiem apgabaliem, kas ir lielākā ekoloģisko reģionu vienība. Okeānijas apgabals iekļauj Mikronēziju, Fidži un visu Polinēziju, izņemot Jaunzēlandi, Jaungvineju un tai tuvējās salas, Austrāliju, Zālamana salas, Vanuatu un Jaunkaledoniju, kuras veido Austrālijas apgabalu.
Bukmuižas baznīca

Vēsture

Pirmo Bukmuižas katoļu baznīcu šeit uzcēla Jānis Hilzens. Tās celtniecības laiks nav zināms, taču tā bija koka baznīca, Dagdas baznīcas filiāle. Šajā dievnamā Latgales-Piltenes bīskaps Puzina atļāva noturēt Svēto Misi 1751. gada 23. augustā, par ko liecina bīskapa parakstītā atļauja, kas glabājas draudzes arhīvā. 1785. gadā grāfiene Konstance, kas bija Jāņa Hilzena sieva, dāvināja Bukmuižas baznīcai 44 desetīnas zemes, šo dāvinājumu ar savu pavēli apstiprināja Katrīna II, kas lasāms Bukmuižas draudzes hronikā. Bijuši lieli strīdi starp cara valdību un Dagdas jezuītu misiju laika periodā starp 1808. un 1817. gadu, jo cara valdība vēlējās baznīcu atdot pareizticīgajiem, mēģinot pierādīt, ka tā piederējusi uniātiem. Šajā apkārtnē patiešām dzīvojuši daudz uniātu, taču viņu baznīca atradās 7 km attālajā Vertaļovā.
Pašreizējā mūra baznīca tika uzcelta 1830. gadā par muižkunga Ludviga Šabanska līdzekļiem prāvesta Pētera Bržozdovska darbības laikā. Baznīcu konsekrēja tajā pašā gadā, veltot to Svētā Ludviga godam.

Draudze

Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Pašlaik draudzi apkalpo prāvests Andris Sprukts. Draudzei ir piecas kapsētas.

Draudzes lielākie svētki

Draudzes lielākie svētki un atlaidu dienas ir Triju Ķēniņu diena, Svētā Jāzepa diena, Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas svētki, Svētā Ludviga diena, Rožukroņa Karalienes svētki.

Tehniska informācija

Bukmuižas baznīca ir 24 metrus gara un 12 metrus plata viennavas celtne ar koka grīdu. Baznīcai ir skārda jumts. Apkārt baznīcai ir mūra žogs. Baznīcas dārza labajā stūrī atrodas mūra zvanu tornis.

Arhitektūra

Baznīca ir celta baroka stilā bez torņiem.

Interjers

Baznīcā atrodas ērģeles lietošanas kārtībā, kā arī valsts nozīmes mākslas pieminekļi. Aplūkojama ir Dievmātes glezna, kas ir Lietuvas Šiluvas Brīnumdarītājas Dievmātes gleznas kopija. Baznīcā ir pieci altāri. Centrālajā altārī, kas finansēts arī par Ludviga Šabanska līdzekļiem, atrodas "Krustā Sistā" glezna, bet altāra augšdaļā — Svētā Ludviga glezna, sānos atrodas Jēzus Sirds un Jaunavas Marijas altāri, kuriem līdzekļus ir devis prāvests Ferdinands Smilgevics. Svētā Jāzepa un Jaunavas Marijas pastāvīgās palīdzības altāri ir ģenerāļa Feliksa Stabrovska finansēti un uzbūvēti 1902. gadā. Jaunavas Marijas pastāvīgās palīdzības altārim ir dotas speciālas pāvesta Leona XIII atlaidas. Baznīcā ir arī redzamas mākslinieka Aldzimoviča 1904. gadā Varšavā gleznotas Jēzus Sirds, Svētā Jāzepa un Kristus ciešanu gleznas.
Gibsa

Vēsture

Salu ap 1820./1821. gadu atklāja roņu mednieki un kolektīvi visu mazo salu grupu nosauca par O'Braiena salām. 1821. gada februārī salu atkārtoti atklāja krievu ekspedīcija Fabiāna fon Belinshauzena vadībā un nosauca par Rožnova salu (krievu: остров Рожнова) par godu admirālim Pjotram Rožnovam. Tagadējais nosaukums pirmo reizi parādās Džeimsa Vedela kartē 1825. gadā.
Ložņu saulenīte

Apraksts

Daudzgadīgs, neliels, 10-30 cm augsts lakstaugs. Saknenis ložņājošs (latīņu: repens), tievs.Stublājs stāvs ar mazām, lancetiskām lapām, apmatotas. Pie stublāja pamata sakārtotas olveidīgas lapas ar tīklveidīgām dzīslām. Pieziedlapas garas. Ziedi, parasti nevairāk 30, sakārtoti blīvā, vienpusējā ķekarā. Tie sīki, smaržīgi, balti vai zaļgani. Lūpa bez pieša. Auglis - olveida pogaļa. Zied jūlijā un augustā.

Izplatība

Aug gandrīz visā Eiropā, Ziemeļamerikā un dažviet Āzijā.

Biotopi

Aug nelielās grupās sausās mežmalās, skrajos lapkoku mežos.
Vilsandi

Daba

Sala ir ģeoloģiski ļoti jauna - radusies aptuveni pirms 350 gadiem. Radusies tāpēc, ka pēc ledus laikmeta turpinās jūras gultnes pacelšanās - Vilsandi sala izveidojās, lēnām paceļoties no sākuma vairākām mazākām saliņām un tad tām saplūstot kopā. Sagaidāms, ka nākotnē, turpinoties Zemes garozas kustībām, izzudīs arī šaurums starp Vilsandi un Sāmsalu un tās kļūs par vienu salu.
Tā kā sala ir ļoti nozīmīga migrējošo putnu atpūtas un barošanās vieta, 1910. gadā salā tika nodibināts Baltijā pirmais putnu liegums. Dabas aizsardzības tradīcijas salā aizsākās, tā laika bākas sargam Artūram Toomam uzstādot putnu ligzdas un citādi rūpējoties par putnu labklājību. 1993. gadā salā un piegulošajā Sāmsalas piekrastes daļā tika nodibināts Vilsandi nacionālais parks. Medības salā ir aizliegtas. Salā ligzdo ap 100 putnu sugu.
Uz salas atrodas 1809. gadā celta, 40 m augstā Vilsandi bāka. Sala ir salīdzinoši populārs tūrisma objekts - šeit putnu migrācijas laikā ierodas daudz putnu vērošanas entuziastu no Igaunijas, Somijas un citurienes.

Vēsture

Pirmie cilvēki salā sāka dzīvot 18. gadsimta sākumā — pirmais iemītnieks bija nīderlandiešu jūrasbraucējs Johans Dolls. Vēl saglabājušās viņa dzimtas mājas — Tolli. 18. gadsimtā salā ierīkoja robežkontroles punktu.
Pirms Otrā pasaules kara salā bija ap 200 pastāvīgo iedzīvotāju, taču tagad to skaits sarucis līdz aptuveni 30.
Kara laikā sala, tai skaitā putnu ligzdošanas vietas, tika izpostīta. Tikai 1957. gadā tika atjaunota lieguma darbība.
Brokastis

Brokastis (no viduslejasvācu: vrōkost) jeb rītišķis ir pirmā ēdienreize pēc nakts miega, kad cilvēks tikko ir piecēlies. Parasti brokastis ēd agrās rīta stundās pirms darba vai citām dienas gaitām. Dažādas pasaules malās brokastu saturs ir atšķirīgs, bet tikpat kā visur brokastu maltītes sastāvā ir daudz ogļhidrātu un olbaltumvielu, kas dod enerģiju turpmākajai dienai.
Uztura speciālisti apgalvo, ka brokastis ir vissvarīgākā dienas ēdienreize. Pētījumos ir atklāts, ka tiem cilvēkiem, kuri izlaiž brokastis, ir vairāk veselības problēmas, piemēram, vielmaiņas traucējumi un aptaukošanos, kā arī pasliktināta koncentrēšanās spēja.
50 izcilākie NBA spēlētāji

50 izcilākie NBA spēlētāji ir 1996. gadā izveidots saraksts, kas tika izveidots par godu NBA 50. gadu jubilejai. 50 izcilākos spēlētājus izvēlējās speciāla žūrija, kā sastāvā bija bijušie spēlētāji, treneri, bijušie un pašreizējie klubu ģenerālmenedžeri.
Puskuitalas

Izplatība

Visas puskuitalu sugas ir gājputni, kas ligzdo ziemeļu reģionos, bet ziemo dienvidos. Ziemošanai tiek izvēlētas vietas, kas bagātas ar barību, pulcējoties lieliem puskuitalu bariem. Divas no četrām sugām ir Vecās pasaules putnu sugas, bet divas Jaunās pasaules. Puskuitalas, atkarībā no sugas, ligzdo Eiropā, Sibīrijā, Krievijas Tālajos Austrumos, Mandžūrijā un Ziemeļamerikā, ziemo Āfrikā, Āzijas tropu joslā, Taivānā, Jaungvinējā, Austrālijā un Dienvidamerikā.

Latvijā

Latvijā sastopamas 2 puskuitalu sugas: melnā puskuitala (Limosa limosa) un sarkanā puskuitala (Limosa lapponica).

Izskats un īpašības

Puskuitalas ir liela auguma bridējputni ar garu knābi un garām kājām. Garais knābis piemērots barības (ūdens tārpi un moluski) meklēšanai dūņās un dubļos, tos iztaustot un pārmeklējot. No kuitalām puskuitalas var atšķirt pēc to taisnajiem vai nedaudz uz augšu atliektiem knābjiem, bet no dūņslokām pēc to garākajām kājām. Ziemas periodā apspalvojums visām sugām ir pelēcīgs, bet vasarā, ligzdošanas sezonā, trīs sugām apspalvojums kļūst sarkanīgs. Visām puskuitalām mātītes ir lielākas nekā tēviņi.
Romiešu skaitļi

Romiešu skaitļi ir skaitļu sistēma, kuru izmantoja senie romieši. Tā radās apmēram 500 gadus pirms mūsu ēras.
Romiešu skaitļu pierakstā svarīgi ir divi nosacījumi: Ja skaitlī pēc lielāka cipara ir mazāks cipars, tad tie tiek saskaitīti, bet ja mazākais cipars ir pirms lielākā, tad no lielākā mazākais tiek atņemts. Tas tiek darīts tāpēc, lai skaitlī neatkārtotos četri un vairāk cipari pēc kārtas.
Deivids Finčers

Apbalvojumi

Deivids Finčers ir divkārt nominēts Amerikas Kinoakadēmijas balvai kā labākais režisors: par 2008. gada filmu "Neticamais stāsts par Bendžaminu Batonu" un 2010. gada filmu "Sociālais tīkls". Par otro viņš ieguva Zelta Globusa un Britu Kinoakadēmijas balvu labākajam režisoram. Saņēmis Emmy balvu kā labākais režisors dramatiskam seriālam (par seriāla "Kāršu nams" 1. sēriju). Finčers darbojies arī mūzikas video jomā, par video Justin Timberlake Ft. Jay-Z: Suit & Tie saņēmis Grammy balvu kā režisors nominācijā "Labākais mūzikas video" (kopā ar producentu Timoriju Kingu).
GNU Vispārējā publiskā licence

GNU Vispārējā publiskā licence (angļu: GNU General Public License, saīsinājumā GPL) ir plaši izmantota brīvās programmatūras licence. Vēl to sauc par GNU GPL vai vienkārši GPL, ja kontekstā ir saprotams, ka runa ir tieši par šo licenci. Programmatūra, kas licencēta ar GPL var tikt brīvi izplatīta un modificēta (ar nosacījumu, ka modificētais produkts arī tiek izplatīts ar tādiem pašiem noteikumiem). GPL licences autors ir Ričards Stalmans, tās sākotnējā versija tika uzrakstīta 1988, lai to izmantotu GNU projektam. Šīs licences otrā versija tika izdota 1991. gadā, trešā versija, pēc ilggadēja darba un garām strīdīgām pārrunām 2007. gadā. GNU Lesser General Public License (LGPL) ir GPL vienkāršotākā versija, kas paredzēta dažām datorizētajām bibliotēkām. GNU Affero General Public License ir GPL pilnveidotākā versija, kas paredzēta programmām, uz kurām ir iespējama piekļuve caur tīklu.
Ir publicēti vairāki modificēti GPL varianti: GNU Lesser General Public License (lai licencētu programmatūras bibliotēkas), GNU Free Documentation License (lai licencētu dokumentāciju, arī Vikipēdija ir licencēta ar GFDL) un Affero General Public License, kas vairāk paredzēta datortīklu programmatūras licencēšanai.
Jaunākā GPL versija iznāca 2007. gada 29. jūnijā.

1. versija

Pirms Stalmans bija izveidojis GPL licenci, viņam sanāca problēmas ar paša radīto programmu Emacs, kad firma UniPress sāka izplatīt pārveidotu Emacs versiju par maksu (zem nosaukuma UniPress Emacs) un piespieda Stalmanu pārstāt izplatīt Emacs bezmaksas kopijas, tas bija viens no mērķiem GPL izveidē. GPL 1. versijā tika noteikts, ka visām modificētajām programmām arī jābūt licencētām zem GPL, lai nenotiktu līdzīgi gadījumi kā ar Emacs.
GPL licence noteica arī to, ka līdz ar kompilētu programmu jānodrošina publiska pieeja arī programmas pirmkodam.

2. versija

GPL 2. versijā (jeb GPLv2) tika ieviests papildu punkts, kas noteica, ja tiek ierobežota brīvība programmatūras izplatīšanā (piem. nav iespējas lietotājam nodrošināt pieeju pirmkodam utml), tad to nedrīkst izplatīt vispār. Šo punktu mēdz saukt par "brīvība vai nāve" (no angļu liberty or death). Šī versija tika publicēta 1991. gadā.
Līdz ar GPLv2 izdošanu, tika publicēta arī LGPL (Library General Public License), kura tika izveidota ar mazāk stingriem noteikumiem, lai licencētu sistēmas bibliotēkas.

3. versija

Darbs pie GPL 3. versijas tika uzsākts 2005. gadā. Viens no mērķiem bija novērst iespēju, ka ar GPL licencētas strādā uz tādas datortehnikas, kas atbalsta doto programmu, bet ne tās modifikācijas. Šo procesu sauc par tivotizāciju (tivotisation), jo viens no zināmākajiem šāda rakstura incidentiem bija saistīts ar kompānijas TiVo DVD rakstītājiem.
GPL 3. versija tika publicēta 2007. gada 29. jūnijā un tās autori ir Ričards Stalmans un Ebens Moglens (Eben Moglen).
Pēteris Strods

Biogrāfija

Pēteris Strods dzimis 1892. gada 1. maijā Varakļānu pagasta Lielo Strodu sādžas Eisāku mājās. Mācījies Varakļānu pagasta skolā, Rēzeknes pilsētas skolā, ko pabeidza 1909. gadā un Gatčinas pieaugušo kursos līdz 1911. gadam. 1911. gadā iestājies Pēterpils Garīgajā seminārā, ko beidzis 1916. gada pavasarī. 1916. gada 26. maijā bīskaps Cepļaks Strodu iesvētīja par priesteri. Primīcijas dievkalpojums noticis Varakļānu baznīcā 1916. gada 17. aprīlī. Vēlāk studijas uzsācis Pēterpils Garīgajā akadēmijā, taču studijas pabeigt nebija iespējams, jo politisko notikumu rezultātā akadēmija tika slēgta. Sākās pastorālā kalpošana, kas tika pārtraukta 1923. gada 1. septembrī, kad devies uz Austriju papildināt savas zināšanas. 1924. gadā Insbrukas Universitātē ieguvis filozofijas licenciāta grādu. 1924. gada 22. oktobrī Kultūras fonda dome Strodam piešķīra pabalstu 1500 latu apmērā studiju turpināšanai Vīnes Universitātē. 1926. gadā pēc disertācijas "Par dzīvību un tās pirmsākumiem" ("De vita eiusque prima origine") un tēžu aizstāvēšanas ieguvis filozofijas doktora grādu. Pēteris Strods bija pirmais filozofijas zinātņu doktors starp Latvijas katoļu priesteriem. Atgriezies Latvijā, neilgu laiku kalpojis Aglonā, līdz 1926. gada 17. decembrī kļuvis par Rīgas Garīgā semināra profesoru un līdz mūža galam bija saistīts ar šo mācību iestādi. 1937. gadā Strods tika apstiprināts par sinodālo eksaminatoru un sinodālo tiesnesi, kā arī saņēmis pāvesta prelāta titulu. 1938. gadā Latvijas valsts par nopelniem tautas izglītībā piešķīra Triju Zvaigžņu III pakāpes ordeni. 1938. gadā, kad Latvijas Universitātē tika nodibināta arī Romas Katoļu Teoloģijas fakultāte, kļuvis par Kristīgās filozofijas katedras vadītāju un fakultātes sekretāru, bet 1940. gada 26. aprīlī ticis ievēlēts par dekānu, taču drīz fakultāti slēdza. Atsākoties Rīgas Garīgā semināra darbībai 1946. gada pavasarī, pildījis rektora pienākumus. 1947. gada 25. jūlijā Rīgas Svētā Jēkaba katedrālē arhibīskaps Antonijs Springovičs Pēteri strodu konsekrēja par bīskapu. Pāvests viņu bija nominējis par Stadijas titulārbīskapu un Liepājas diecēzes apustulisko administratoru, bet tā kā šajā pašā dienā konsekrētajam bīskapam Kazimiram Duļbinskim politisku apstākļu dēļ vēlāk neļāva veikt bīskapa pienākumus, kas saistīti ar Rīgas arhidiecēzes problēmu risināšanu, Pēterim Strodam nācās veikt arī šīs diecēzes darbus. Bīskapam Strodam bija arī pēctecības tiesības "ius successionis" uz metropolijas pārvaldīšanu arhibīskapa metropolīta nāves gadījumā. Tāpēc 1958. gada rudenī, pēc Antonija Sprignoviča nāves, Strods uzņēmās visas metropolijas garīgās dzīves vadību, vienlaicīgi būdams semināra rektors un profesors. Pēteris Strods miris 1960. gada 5. augustā. Sēru Svētā Mise notika 11. augustā Rīgas Kristus Karaļa baznīcā, celebrējot bīskapam Stepanavičiuam, asistējot bīskapiem Matuļonim un Maželim, piedaloties ap simts katoļu garīdzniekiem. Apbedīts Kristus Karaļa kapos.

Bīskapa piemiņai

Pētera Stroda piemiņai Varakļānos ir uzstādīts piemiņas akmens.
Faktoru modelis

Faktoru modelis ir ekonomiskais modelis, kurš balstīts uz statistisko faktoru analīzi. Faktoru modeļu galvenā ideja ir faktoru analīzes pielietošana ekonomisko sakarību pētīšanā.
Faktoru analīzes metodes kļuva ļoti populāras līdz ar informācijas tehnoloģiju attīstīšanos, jo šādas metodes prasa plašus tehnoloģiskus risinājumus un intensīvas rēķināšanas spējas.
Faktoru analīzes praktiskā izmantošana ekonomikā ir plašā. Faktoru modeļi tiek pielietoti gan ekonomiskā analīzē, gan prognozēšanā. Kopš pagājušā gadsimta 90. gadiem faktoru modeļi ir pierādījuši, ka ir spējīgi precīzāk prognozēt galvenos makroekonomiskos rādītājus, precīzāk analizēt ekonomiskās parādības, apkopojot plašu statistisko informāciju un novērtējot kopējos nenovērojamos faktorus, kuri nevar būt izskaidroti ar vienu vai vairākiem novērojamiem mainīgajiem.