Valdis Bisenieks

Dzīvesgājums

Dzimis 1928. gada 2. oktobrī Rīgā ģeodēzista Jāņa Bisenieka un viņa sievas Emīlijas ģimenē. Bērnību pavadīja Ulbrokas apkaimē. Mācījās Rīgas Klasiskajā ģimnāzijā un Franču licejā. Bija apveltīts ar fenomenālo atmiņu.
Bērnībā viņam bija vāja veselība, viņš saslimoja ar astmu, kuru pārvarēja pats, uzsākot trenēties ar skriešanu un mazgāties ar aukstu ūdeni.
Viņš ir stāstījis, ka 11 gadu vecumā sācis savu apzināto gara ceļu. Līdz tam lasījis daudz un visu. Dantes «Dievišķo komēdiju» viņš pirmoreiz izlasīja septiņu gadu vecumā. Bet pagrieziena punkts bija Gija de Mopasāna romāns "Dzīve". To izlasot, viņš apjautis, kas ir mākslas darbs un kas — lubu literatūra. Un viņu ļoti fascinēja elles apraksts. Paradīzes aprakstu tolaik viņš vēl nesapratis. 
Sešpadsmit gadu vecumā, izlasot vācu valodā Tomasa Manna daļēji autobiogrāfisko noveli "Tonio Krēgers", Valdis nolēmis kļūt par tulkotāju. 
Studēja Latvijas Universitātes filoloģijas fakultātē, no 1953. gada strādāja Vācu filoloģijas nodaļā. Piedalījās latviešu-vācu vārdnīcas sastādīšanā (no 1963), publicēja zinātniskus rakstus par vācu valodas sintaksi un intonāciju.
Pēc papildināšanās Voroņežas universitātē viņš 1965. gadā sāka strādāt par LVU mācībspēku. Pēc iznākšanas no piespiedu ārstēšanas psihiatriskajā slimnīcā sāka tulkot Gētes "Faustu", jo uzskatīja, ka Raiņa tulkojums  pašā sākumā bijis nepilnīgs. Viņaprāt, Raiņa rakstīšanas stils ir daudz tuvāks Fridriham Šilleram, kuram piemīt tā sauktā romantiskā metode – tēli parādās kā ideju iemiesojumi un kļūst par autora ideju ruporiem. Bet Gētem "piemīt daudzkrāsainība un psiholoģiskajā niansētība, tēli ir psiholoģiski smalki izzīmēti. Tur ir dzīves garša. Ne velti šis darbs tiek saukts par dzīves bībeli," -- uzskatīja Bisenieks.
Arī pēc Bisenieka uzskata bija nepilnīga latviešu-vācu valodas vārdnīca, kuras uzlabošanai viņš veltījis teju 30 savas dzīves gadus. "Vārdnīcu rakstīju pats sev. Ja kādam citam tas noder, varu tikai priecāties," -- teica Valdis Bisenieks.
1984. gadā aizstāvēja zinātņu kandidāta disertāciju par mūsdienu vācu valodas sintakses jautājumiem. Patstāvīgi apguvis ukraiņu valodu viena atvaļinājuma laika pie drauga Rovnā.
1990. gadā viņš pārtrauca darbu LU un 1992. gadā kļuva par pirmo Latvijas Rotariešu kustības prezidentu pēc neatkarības atjaunošanas.

2000. gadā viņu uzņēma Latvijas Rakstnieku savienībā. Kaut viņa ieguldījums latviešu literatūrā ir milzīgs, blakus slavenajiem vārdiem tulkotāja, atdzejotāja un poliglota Valda Bisenieka vārds joprojām daudziem palika nepelnīti svešs. Mākslas zinātniece un izdevniecības Neputns radošā direktore Laima Slava nodēvējusi Valdi Bisenieku par valodas jeb vārdu bruņinieku.
"Esmu konstatējis, ka man piemīt īpašība pilienā saskatīt okeānu... Ar laiku pienāk brīdis – un to es jūtu pienākušu –, kad laime vairs nav mirklis, bet nepārtraukts stāvoklis. "  V.Bisenieks
Bisenieks ticēja reinkarnācijai, jo pagātnes gari bija tuvu viņam, tuvāk par laikabiedriem. 
Mūža nogalē kopā ar dzīvesbiedri pameta Rīgas centru un dzīvoja Dreiliņos.
Miris 2017. gada 13. novembrī.

Ģimene

Studiju laikā Valdis Bisenieks precējies ar Dzidru dz. Šmiti, dzimis dēls Armands Bisenieks (šobrid arhitekts). Otrreiz precējies 1968. gadā ar Ausmu dz. Krēsliņu, dzimis dēls Ingmārs Bisenieks (šobrid vēsturnieks).