google/wiki40b huggingface dataset:
Sarai Sančesa Kastiljo

Biogrāfija

No 1998. līdz 2001. gadam pārstāvējusi Venecuēlu Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kurās labāko rezultātu sasniegusi 1999. gadā meiteņu U18 vecuma grupā, kad ieņēmusi 9. vietu. 2001. gadā Kusko uzvarējusi Panamerikas junioru šaha čempionātā meiteņu U20 vecuma grupā. 2007. gadā ieņēmusi otro vietu Amerikas kontinenta individuālajā šaha čempionātā sievietēm pēc zaudējuma papildu mačā Marisai Surjelai. Piedalījusies 2008. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas Naļčikā, kurā 1. kārtā zaudējusi Pīa Kramlingai. 2009. gadā Kali ieņēmusi trešo vietu Amerikas kontinenta individuālajā šaha čempionātā sievietēm. 
Desmit reizes pārstāvējusi Venecuēlas komandu Pasaules šaha olimpiādēs (2000-2018), kurās lielāko panākumu sasniegusi 2006. gadā, kad individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas medaļu.
Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu, bet 2010. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Ir arī FIDE arbitre (FA, 2014), trenere (FT, 2016) un starptautiskā organizatore (IO, 2017). Bijusi pirmā Venecuēlas šahiste, kas kļuvusi par šaha lielmeistari.
Romāns

Svarīgākās pazīmes

Romāns ir apjomīgāki literārie darbi nekā vairums citi daiļliteratūras darbi. Romāns ir vēstījums daudzu lappušu, parasti grāmatas, apjomā. Romānu raksturo personu attieksmju un notikumu izvērsts tēlojums. Romāns balstās uz noteiktu posmu personu, tautas vai cilvēces dzīvē un vēsturē. Romāns balstās nevis uz vienu notikumu (kā novele) vai dažiem notikumiem (kā stāsts), bet gan uz daudzām epizodēm un ainām. Romānā tēli nav viennozīmīgi. Romānā tēli atklājas attiecībās. Romānā plaši parādīts laiks, vide, apstākļi, kuros darbojas varoņi. Romānā rakstnieka pozīcija atklājas notikumos un situācijās.
Testosterons

Vēsture

1935. gadā Leopolds Ružička un citi ķīmiķi noskaidroja testosterona struktūru un veica nepilnu sintēzi no holesterīna.

Bioloģiskā iedarbība

Testosteronam ir plaša iedarbība uz cilvēka organismu. Galvenokārt androgēni, tostarp testosterons, veicina proteīnu sintēzi un audu augšanu, saistoties ar androgēnu receptoriem. Testosterons tiek uzskatīts gan par anabolisku, gan virilizējošu. Anaboliskie efekti saistās ar muskuļu masas, spēka un kaulu izturības pieaugumu. Androgēnie efekti saistīti ar normālu vīrišķo dzimumorgānu attīstību, balss lūzumu un tipisko apmatojumu. 
Pēc dzimšanas cilvēkam efektus rada brīvais (nesaistītais) cirkulējošais testosterons asinīs.

Pirms dzimšanas

Testosterons ietekmē augli 4.-6. attīstības nedēļas laikā. Lai gan testosteronam ir mazāka nekā dihidrotestosteronam loma augļa dzimuma determinācijā, tas arī ietekmē dzimumlocekļa, vīriešu tipa urīnizvadkanāla, prostatas un sēklas pūslīšu veidošanos auglim.

Pēc dzimšanas

Androgēnu efekti jaundzimušajiem nav vēl līdz galam izpētīti. Pirmajās dzīves nedēļās testosterona līmenis strauji pieaug (pubertātes līmenī) un tad 4-6 mēnešu vecumā tas jau ir ļoti zemā līmenī. Līdzšinējā teorija ir, ka tas nepieciešams smadzeņu attīstībai pēc vīrišķā tipa, jo nekādas pārmaiņas citos orgānos nav atrastas.
Latvian Airplay Top nr. 1 hiti 2007

Hiti, kas bijuši Latvian Airplay Top 1. vietā 2007. gadā.
Zaļā krāsa

Etimoloģija

Vārds zaļš ir radies no indoeiropiešu vārda ghel, kas nozīmē "spīdēt" jeb "mirdzēt". Krāsas apzīmēšanas ziņā vārds senāk nav bijis tik viennozīmīgs kā mūsdienu valodā. Vēsturiski vārds zaļš ir apzīmējis gan brūnu, gan sārtidzeltenu, gan gaišsarkanu, gan arī pelēku krāsu. Indoeiropiešu valodās mijas vārdu "zaļš" un "dzeltens" nozīmes.

Zinātnē

Zaļās krāsas uztveri izraisa acs vidējo viļņu jutības vālītes, kuru acī ir visvairāk no visām vālītēm (vēl ir garo viļņu un īso viļņu vālītes). Zaļās krāsas avots izstaro redzamās gaismas elektromagnētiskos viļņus (EMV), kuru viļņu garums ir aptuveni no 520 līdz 570 nm.
Zaļā krāsa ir viena no trim sarkanzaļzilā krāsu modeļa (RGB) krāsām. Sajaucot zaļo krāsu kopā ar zilo un sarkano krāsu, var iegūt jebkuru citu spektra krāsu un tās toni. Šo principu izmanto tehnoloģijās, piemēram, lai veidotu krāsainus attēlus datora monitorā vai televīzijā.
Grāmatu un citu materiālu iespiešanā izmanto ciānfuksīndzeltenmelno krāsu modeli — ciāna (zili zaļo), fuksīna (zili sarkano), dzelteno un melno krāsu. Tur zaļā krāsa tiek iegūta, sajaucot ciāna krāsu ar dzelteno krāsu. Savukārt tēlotājā mākslā zaļā krāsa tradicionāli rodas, kad sajauc zilo un dzelteno krāsu.

Kultūrā

Daudzu tautu folklorā un literatūrā zaļā krāsa tradicionāli simbolizē dabu un tajā ietvertās īpašības un simbolus. Senajā Ēģiptē zaļā krāsa bija atdzimšanas un nemirstības simbols, piemēram, pēcnāves un pazemes dievs Ozīriss tiek attēlots ar zaļu ādu.
Zaļā krāsa tiek piesaukta arī, lai apzīmētu jaunību un pieredzes trūkumu, piemēram, nepieredzējušus cilvēkus mēdz dēvēt par zaļknābjiem. Amerikas Savienotajās Valstīs valūta — ASV dolāri — tiek dēvēti par "zaļajiem", šis apzīmējums ir izplatījies arī citās pasaules malās.
Savukārt politikā par zaļajiem sauc tās politiskās partijas, kas iestājas par tīru, sakārtotu un aizsargātu vidi. Arī tos, kas iestājas pret dažādiem valdības lēmumiem, kas varētu negatīvi ietekmēt dabu, sauc par zaļajiem. Viena no slavenākajām šādām organizācijām ir Greenpeace ("Zaļais miers").
Zaļš ir islāma svētā krāsa, bet kristietībā — Trīsvienības krāsa.
Pārgauja (Valmiera)

Pārgauja ir Valmieras pilsētas daļa Gaujas kreisajā krastā. Par Pārgauju bieži dēvē visu Valmieras teritoriju Gaujas kreisajā krastā, kaut šajā pilsētas daļā atrodas arī Kārliena (pie Valmieras stacijas), Krāču kakts (Gaujas ielokā), Kauguru vēris un agrākās Kaugurmuižas centrs.
Pārgaujā atrodas Valmieras Pārgaujas ģimnāzija un Valmieras Pārgaujas sākumskola.

Vēsture

1802. gada oktobrī Kaugurmuižā norisinājās Kauguru sacelšanās galvenie notikumi. Pirmo koka tiltu pār Gauju uzcēla 1865. gadā, strauja ēku celtniecība Pārgaujā sākās pēc Rīgas—Pēterburgas dzelzceļa (1899) un Ainažu—Valmieras—Smiltenes dzelzceļa (1911—1912) atklāšanas.
1934. gada pavasarī zemnieku nemieros kritušo kapa vietā Kaugurvērī ierīkoja piemiņas vietu, bet 1939. gadā tur atklāja piemiņas plāksni.
1977. gadā Valmieras pilsētai pievienoja daļu no Kauguru ciema teritorijas.
Galinda (zeme)

Galinda (latīņu: Galindia, vācu: Galinden) bija senprūšu zeme tagadējās Varmijas-Mazūrijas vojevodistes teritorijā. Atradās Mazovijas pierobežā, starp Bārtas zemi ziemeļos, Sasnas zemi rietumos un Sudavas zemi austrumos.
Lietusmērītājs

Lietusmērītājs jeb pluviometrs (latīņu: pluvia — lietus + grieķu: metron — mērs) ir ierīce šķidro nokrišņu (lietus) daudzuma mērīšanai. Iekārtas, ar ko var reģistrēt arī lietus ilgumu un intensitāti, sauc par pluviogrāfiem.

Uzbūve

Lietusmērītājs sastāv no cilindriska stikla trauka, kura apakšdaļā ir iedaļas, kas atbilst savāktā lietus ūdens milimetru skaitam (meteoroloģijā nokrišņu daudzumu mēra milimetros). Cilindram apkārt ir apgāzta konusa veida (Nifera aizsargs) vai plātņu ar atstarpēm (Tretjakova aizsargierīce) aizsargs, kas kavē gaisa virpuļu rašanos virs lietusmērītāja, lai pilieni netiktu aizpūsti no ierīces. Vietās, kur mēdz būt ļoti stiprs vējš (piemēram, jūras malā), lietus mērītājam pierīko speciālu sētu.
Vienkāršāks ir tā sauktais Davitāja lietusmērītājs, kas ir stikla cilindrs ar paplašinātu augšējo galu.
Modernajos lāzera lietusmērītājos lietu uztver īpašās uztveršanas caurulītēs. No tām krītošie pilieni virzās cauri lāzera staram, aizklāj to un tiek reģistrēti ar fotosensoru palīdzību. Pēc pilienu skaita nosaka nokrišņu daudzumu, pēc krišanas biežuma — intensitāti.
Latvijas Leļļu teātris

Vēsture

Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā Ivanovā tika nodibināts Latvijas PSR Valsts Mākslas ansamblis, kā sastāvā bija "leļļinieku grupa", kas sniedza priekšnesumus evakuētajiem Latvijas iedzīvotājiem un Sarkanās armijas latviešu daļu karavīriem. Pēc Sarkanās armijas ieešanas Latvijā pirmā leļļu izrāde notika 1944. gada 3. oktobrī Daugavpilī. 1944. gada 4. oktobrī oficiāli tika nodibināts Latvijas PSR Valsts leļļu teātris, kura rīcībā pēc Rīgas ieņemšanas tika nodotas bijušā kinoteātra "Radio Modern" telpas K. Barona ielā.
Teātra pirmie vadītāji bija Mirdza Ķempe un Jānis Žīgurs. 1946. gadā darbību sāka teātra krievu trupa. 1954. gadā režisore Tīna Hercberga iestudēja izrādi "Velna dzirnavas", vēlāk arī citas izrādes pieaugušajiem.
Leļļu teātris piedalījās starptautiskos festivālos un sniedza viesizrādes ASV, Bulgārijā, Kanādā un citās valstīs.
Amerikas Balss

Amerikas Balss (angļu: Voice of America (VOA)) ir ASV Valsts departamenta no 1956. gada ASV Informācijas aģentūras (United States Information Agency, USIA) uzturēta starptautiska raidorganizācija, kas izplata ziņas, analītiskus un kultūras raidījumus visā pasaulē.
Izveidota Otrā pasaules kara laika laikā 1942. gadā kā Stimme Amerikas raidīšanai uz Vāciju un tās okupētajām zemēm. 1947. gadā tā sāka raidīt krievu valodā, 1949. gadā — ukraiņu valodā, 1951. gadā — armēņu, azerbaidžāņu, igauņu, gruzīnu, latviešu un lietuviešu valodā.
Padomju Savienības teritorijā bija izveidots īpašs radio traucētāju tīkls, kas apgrūtināja arī šīs radiostacijas klausīšanos.

Raidījumi latviski

Pirmais Amerikas Balss latviešu raidījums notika 1951. gada 3. jūnijā. Sākumā bija 15 minūšu raidījumi trīs reizes diennaktī, vēlāk — divi pusstundu un viens 15 minūšu garš raidījums, ko Latvijā varēja dzirdēt piecos vai sešos dažādos īsviļņu garumos 6:00, 19:00 un 20:30. 
1953. gada 21. maijā Latvijas PSR Ministru padome pieņēma sevišķi slepenu lēmumu Nr. 498-ps "Par pasākumiem aizsardzības pastiprināšanai pret naidīgiem radioraidījumiem Latvijas PSR teritorijā", kas uzlika par pienākumu Rīgas, Daugavpils, Liepājas un Ventspils pilsētas izpildkomitejām iedalīt telpas PSRS Sakaru ministrijai traucējošo radioraidītāju iekārtu uzstādīšanai.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas pusstundu garus raidījumus ar satelīta palīdzību pārraidīja Latvijas radio otrajā programmā 19:00 un 22:00.
2004. gadā Amerikas Balss pārtrauca raidījumus latviešu valodā.
1981. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm

1981. gada Pasaules sieviešu šaha čempionāts sastāvēja no vairākiem posmiem — zonālie turnīri, starpzonu turnīri, pretendentu mači un mačs par pasaules čempiones nosaukumu.
Šajā ciklā pasaules čempione Maija Čiburdanidze sekmīgi aizstāvēja savu titulu pret pretendentu maču uzvarētāju Nanu Aleksandriju, maču par pasaules čempiones nosaukumu spēlējot neizšķirti 8:8.
Beveronija

Devīze

Beveronijas devīze ir: Zinātne zīmē pilnības augstumus Brālība veido tautas spēku.

Deķelis

Beveronijas deķelī krāsas ir mainītā secībā: violets — zils — zelts.

Dibināšana un vēsture

Korporācijas Beveronija dibināšana cieši saistīta ar vienreizēju latviešu nacionālās dzīves uzplaukumu, kas sekoja Latvijas brīvības cīņām. Jaunās latviešu korporācijas dibināšanu sekmēja nacionālā sajūsma un garīgie centieni, kuru ietekmē veidojās akadēmiskā dzīve neatkarīgās Latvijas valsts un toreizējās Latvijas augstskolas pirmajos gados.
1922. gada 9. martā notika Beveronijas dibināšanas konvents, kurā tika dotas Beveronijai tās krāsas un vārds, kas atvasināts no teiksmām apvītās senās latviešu Beverīnas pils nosaukuma un kuras simboliskais attēls ievietots Beveronijas vapenī. Organizēšanās darbi ritēja sekmīgi, un 1922. gada 4. maijā Beveronijas dibinātāji noturēja pirmo komeršu, dodot solījumu būt uzticīgiem Beveronijai un latviešu tautai. Korporācijas mērķis — Lai spīd tautas gods darbā, tikumā un patiesībā!
Beveronijas dibinātāji bija 16 immatrikulēti Latvijas augstskolas studenti no astoņām dažādām fakultātēm.
Komānu Beveronija garantēja pie Lettonias, kuras sākumā sniegto atbalstu Beveronija vienmēr atcerēsies ar pateicību.
Jaunās korporācijas dibināšana prasīja daudz darba un pūļu, bet Beveronijas dibinātāji, pirmo semestru tautiešu atbalstīti, visus šķēršļus veica ar lielu sajūsmu. Beveronija kā pirmā latviešu korporācija pie Latvijas Universitātes 1923. gada 23. oktobrī tika uzņemta Prezidiju Konventā (P!K!) par pilntiesīgu locekli. Pirmajos pastāvēšanas gados uzņēma desmit goda filistrus.
Beveronijas Filistru biedrība dibināta 1926. gadā. Beveronija bija P!K! prezidējošā korporācija 1928. gada rudens semestrī un 1936. gada pavasara semestrī. L!K!A! ietvaros Beveronija prezidēja 1967/68 un 1986/87, kā arī 200/01 akadēmiskos gados.
Cīņās par savas tautas brīvību daudzi beveroņi upurējuši savas dzīvības, daudzi savas nacionālās pārliecības dēļ aizgāja mocekļa ceļu deportācijās un soda nometnēs.
Kara laikā pārtraukto darbību Beveronija atjaunoja Vācijā, kur Eslingenā un Gūnzburgā notika pirmie komerši svešumā. Kopš 1950. gada Ņujorkā darbojās Beveronijas Centrālais prezidijs, kas saskaņo Beveronijas darbību ārpus Latvijas. Izdod žurnālu Beveronijas Ziņotājs. Dibināts Beveronijas atjaunošanas un palīdzības fonds.
Beveronijas kopas darbojās latviešu lielākos centros brīvajā pasaulē. Kopš 1922. gada Beveronijā uzņemti vairāk kā 600 locekļi.

Darbība mūsdienās

Latvijā Beveronija savu darbību atjaunoja 1989. gada 2. oktobrī. P!K! prezidējusi 1994. gada pavasara, 2004. gada rudens un 2015. gada rudens semestros.
Vecmoku pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Lazdu un Vecmoku ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Tukuma rajonā. Mūsdienās Vecmoku pagasta teritorija iekļauta Tukuma novada Tumes un Sēmes pagastos un nelielas teritorijas Tukuma pilsētā un Smārdes pagastā.
Malas jūra

Malas jūra ir daļa no Pasaules okeāna, kuru daļēji norobežo sauszeme, tai skaitā salas, arhipelāgi, pussalas. Atšķirībā no iekšējām jūrām malas jūrās ir okeānu straumes, ko rada okeānu vēji. Daudzas malas jūras norobežo salu virknes, kas veidojušās okeāniskajai Zemes garozai subdukcijas ceļā paejot zem citas tektoniskās plātnes. Lielākā daļa pasaules jūru ir malas jūras.

Malas jūru saraksts

Saraksts nav pilnīgs, tas ietver tikai biežāk pieminētās malas jūras. Dažādu autoru uzskats par atsevišķu jūru piederību malas jūrām var atšķirties.
Kubas administratīvais iedalījums

Kubas adminstratīvo iedalījumu veido 15 provinces un 1 īpašā municipalitāte, kuras sīkāk iedalās 168 municipalitātēs. Pēc platības lielākā administratīvā iedalījuma vienība ir Kamagvejas province (15 413.8 km²), bet vismazākā — Huventudas sala (2419 km²). Pēc iedzīvotāju skaita visapdzīvotākā ir Havana (2 106 146 iedzīvotāji), bet vismazāk apdzīvota — Huventudas sala (84 263 iedzīvotāji).
Rosveina

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1200. gadā.
Neitronu zvaigzne

Neitronu zvaigzne ir zvaigzne evolūcijas beigu stadijā, kurai ir ārkārtīgi mazs diametrs, augsta temperatūra un ārkārtīgi liels blīvums. Neitronu zvaigznes izveidojas no pārmilzu zvaigznes kodola gravitācijas kolapsa rezultātā, ja zvaigznes kodola masa ir 1,4 līdz 2—3 Saules masu robežās.
Jaunie laiki Šķērsielā

Sižets

Filma veidota kā turpinājums 1988. gadā iznākušajai filmai "Šķērsiela". 10 gadus pēc pirmās filmas iznākšanas autori ir atgriezušies mazajā Rīgas ieliņā.
Explorer programma

NASA Explorers

Pēc NASA dibināšanas 1958. gadā tā no ASV armijas pārņēma Zemes izpētes pavadoņu projektu, kas turpinās vēl līdz šodienai. Ar tiem veikti daudzi atklājumi par Zemes magnetosfēru, gravitāciju, Saules vēju, mikrometeorīdiem, ultravioleto starojumu, kosmiskajiem stariem un rentgenstariem no Saules sistēmas un Visuma; par jonosfēru, Saules plazmu, enerģētiskajām daļiņām, atmosfēru. Šīs misijas arī veikušas pētījumus gaisa blīvumā, radioastronomijā, ģeodēzijā, gamma starojuma astronomijā. Daži Explorer kosmiskie aparāti ir devušies uz citām planētām, daži ir pētījuši Sauli.
SpaceX CRS-16

Lidojuma gaita

Dragon tika palaists 2018. gada 5. decembrī 18:16 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 Full Thrust no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.
Pēc derīgās kravas atdalīšanas raķetes pirmajai pakāpei bija paredzēts nolaisties laukumā Landing Zone 1. Nolaišanās laikā radās problēmas ar hidraulisko sūkni, kas izraisīja raķetes rotēšanu. Līdz ar to pakāpe nesasniedza paredzēto laukumu un nolaidās okeānā netālu no krasta. Pakāpe neguva bojājumus un tika atgūta.
Kravas kuģis SKS sasniedza 8. decembrī. 12:21 UTC to satvēra ar stacijas manipulatoru Canadarm2, ko vadīja Aleksandrs Gersts un Serēna Aunjona-Čenselora. Kosmosa kuģis tika pārvietots uz Harmony moduļa apakšējo pieslēgvietu; pilnībā pieslēgts 15:36 UTC.
14. decembrī ar manipulatoru Canadarm-2 no Dragon nehermētiskās kravas sekcijas izņemta GEDI iekārta. Tā tika pārvietota uz Kibo moduļa atklāto platformu pie EFU6. 16. decembrī RRM3 tika pārvietots uz ELC-1 3. vietu.
Dragon nehermētiskās kravas sekcijā bija plānots ievietot Japānas 450 kg eksperimentu paku SEDA-AP, kas uz staciju tika nogādāta 2009. gadā. Tā kā neizdevās ievilkt iekārtas mastu, tad 20. decembrī SEDA-AP tika palaista brīvā lidojumā.
2019. gada 13. janvārī 20:10 UTC Dragon ar Canadarm2 palīdzību tika atvienots no Harmony moduļa. Brīvā lidojumā kravas kuģis palaists 23:35 UTC. Dragon 14. janvārī 04:19 UTC iedarbināja dzinējus un veica noiešanu no orbītas. 05:10 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Klusajā okeānā punktā 117,5° R 28,1° Z. Lidojuma ilgums 36 dienas 8 stundas.
Zīlāni (stacija)

Vēsture

Stacija atklāta 1901. gadā. Uzsākot Maskavas—Ventspils dzelzceļa būvi, ko veica ārzemju akcionāri, Krustpils tuvumā tika projektēta jauna, liela dzelzceļa stacija. Šiem mērķiem izvēlējās četrus kilometrus attālumā no Krustpils esošo Zīlānu sādžu. Vieta bijusi ļoti purvaina, pat ar aizaugušu ezeru, tāpēc, lai nosusinātu izvēlēto teritoriju, tika rakts liels un plats novadgrāvis. Tika izmantots tikai roku darbs, ar zirgu pajūgiem izrakto granti pievedot dzelzceļa stigas uzbērumam. Darbs bija labi maksāts, par katru atvesto grants kravu — 1 cara zelta rublis, tāpēc dienu un nakti strādājuši ļoti daudzi cilvēki. Darbs ritējis ātri un 1904. gada 11. (24.) novembrī līnija tika atklāta. Zīlānos uzcēla depo 16 lokomotīvēm, rampu lokomotīvju apgriešanai, remontdarbnīcas, pirti, vairāk nekā desmit lielas daudzdzīvokļu mājas iedzīvotājiem, ūdenstorni, ūdens vadu trīs kilometru garumā, ūdens pumpēšanas ierīces un māju Daugavas krastā, lielu koka stacijas ēku, dzelzceļa skolu, noliktavas, tualetes. Tika ievilkta telegrāfa līnija. Zīlānu stacijas teritorijā bija 6 sliežu ceļi. Lielākā un nozīmīgākā stacija posmā no Rīgas līdz Zilupei. Pirmais Pasaules karš pārtrauca rūpniecības uzplaukumu un pilnīgi izmainīja saimniecības struktūru un dzelzceļa transporta attīstību Latvijas teritorijā. Kara laikā no Latvijas tika evakuētas svarīgākās rūpnīcas, tajā skaitā transporta uzņēmumu iekārtas - 30 tūkst. vagonu — 186,2 milj. rubļu vērtībā, kā arī dzelzceļa saimniecībā izmantotais ritošais sastāvs. Smagi cieta viss dzelzceļa tīkls, īpaši šī apkārtne, kas trīs kara gadus atradās tiešā frontes līnijas tuvumā. Vairākas līnijas kara laikā tika iznīcinātas, uzspridzināti visi lielie tilti (Zeļķu tiltu atjaunoja tikai 1930. gadā), stacijas, nopostīti arī ūdenstorņi un depo.
Vairs nevajadzīgā Krustpils apvedceļa līnija, pa kuru vilcieni varēja kursēt no Zīlāniem Jelgavas virzienā, neiebraucot Krustpilī, nojaukta 20. gadsimta 20. gados. Kādreizējais Zīlānu—Krustpils savienojošais ceļš no tā laika ir galvenais ceļš līnijā Ventspils—Zilupe. Zīlānu stacijas ēkas 20. gadsimta 20.—30. gados pārvestas uz Viesītes lauku dzelzceļu tīklu. Bijusī svarīgā stacija kļuva par parastu izmaiņas punktu, bet 20. gadsimta 80. gados tajā vilcieni vairs nepieturēja.
Youthsat

Konstrukcija

Pavadonis izgatavots uz IMS mikropavadoņa bāzes. Tā izmēri ir 1020 × 604 × 1340 mm. Trīs asu stabilizāciju nodrošina miniatūri žiroskopi un magnētiskie stabilizatori, telpisko stāvokli nosaka ar saules un zvaigžņu sensoriem un miniatūru magnetometru. Elektroenerģiju dod divi saules bateriju paneļi ar jaudu 230 W, tiek izmantota viena 10,5 Ah litija jonu akumulatoru baterija.

SolRad

SolRad (Solar Radiation Detector) ir ierīce, kuru izstrādājusi Krievijas Lomonosova Maskavas valsts universitātes Skobeļcina zinātniski pētnieciskais kodolfizikas institūts. Tā paredzēta Saules cietā rentgenstarojuma reģistrēšanai 10—100 keV diapazonā, gamma staru 0,02—5,0 MeV, kā arī lādēto daļiņu noteikšanai: elektronu ar enerģiju 0.3—3.0 MeV un protonu 3—100 MeV. SolRad ir samazināta kopija tā paša institūta izstrādātajam instrumentam SONG (СОНГ, СОлнечные Нейтроны и Гамма-кванты), kas veiksmīgi darbojies pētnieciskajā pavadonī Koronas-F. Lādēto daļiņu detektora prototips bija Elektron-M-Peska (Электрон-М-Песка), kas uzstādīts Koronas-Foton.

RaBIT

RaBIT (Radio Beacon for Ionospheric Tomography) izgatavojusi ISRO/VSSC (Vikram Sarabhai Space Centre) kopā ar Trivandrumas, Keralas un Andhras universitātes. Ierīce paredzēta atmosfēras kopējā elektronu satura (Total Electron Content) noteikšanai, kā arī jonosfēras sastāva un dinamikas pētīšanai virs Indijas ar tomogrāfiskām metodēm.

LVHS

LiVHySI (Limb Viewing Hyperspectral Imager) izgtavojusi ISRO/VSSC un ISRO/SAC (Space Applications Center). Ar šo ierīci paredzēts veikt atmosfēras augšējo slāņu spīdēšanas mērījumus, iegūstot augšējās atmosfēras netrālo un jonizēto sastāvdaļu augstumu profilus.
LiVHySI ir uzlabota versija agrāk izgatavotajam HySI, kurš tika sūtīts Chandrayan-1 Mēness misijā.

Lidojuma gaita

Youthsat kā sekundārā krava tika palaists 2011. gada 20. aprīlī 04:42 UTC ar nesējraķeti PSLV C16 no Satiša Dhavana kosmosa centra Šriharikotas salā pie Indijas austrumu krasta. Ar šo raķeti tika palaisti arī pavadoņi Resourcesat-2 un X-sat.
Vladimirs Arseņjevs

Dzīvesgājums

Vladimirs Arseņjevs piedzima dzelzceļa strādnieka ģimenē, kur pavisam bija deviņi bērni. Viņa tēvu nogalināja bruņoti laupītāji 1918. gadā, kad ģimene bija pārcēlusies uz Čerņigovas guberņu (tagad Čerņigovas apgabals).
1892. gadā Arseņjevs iestājās Sanktpēterburgas junkuru kājnieku karaskolā (Петербургское юнкерское пехотное училище). Studiju laikā sāka interesēties par Tālo Austrumu ģeogrāfiju. Pēc studiju beigšanas 1895. gadā dienēja Polijā, bet vēlāk tika norīkots uz Vladivostoku, kur 1903. gadā iesaistījās Amūras novada pētniecības biedrībā (Общество изучения Амурского края). Par Amūras novadu toreiz sauca teritoriju, kas pašlaik iekļauj Krievijas Piejūras novadu, Habarovskas novadu, Amūras apgabalu, Sahalīnu, Ebreju autonomo apgabalu un daļu Mandžūrijas Ķīnā.
Sākot ar 1902. gadu Arseņjevs piedalījās kā topogrāfs savās pirmajās ekspedīcijās Sihote-Alinas kalnos (Сихотэ-Алинь) un Dienvidu Piejūrā. Viņš studēja teritorijas ģeoloģiju, reljefu, floru un faunu un vāca informāciju par vietējām tautām. 1906. gadā viņš pētīja Aizusūrijas novadu. 1908.-1910. gados ar Krievijas ģeogrāfijas biedrības atbalstu devās pārgājienā pa Usūrijas novada ziemeļu daļu no Tatāru līča līdz Amūrai un Usūrijas ielejai. Līdztekus tika ievākti vērtīgi vietējo augu paraugi. Apkopotais materiāls par ekspedīcijas atklājumiem tika publicēts divos sējumos 1911.-1912. gados. Šī pieredze un iespaidi atspoguļojās arī grāmatās "Dersu Uzala" un "Pa Usūrijas novadu" (1923), kas vēlāk tika tulkotas vairākās valodās.
1909. gadā Arseņjevs tika pieņemts Krievijas ģeogrāfijas biedrībā. Strādāja par Habarovskas novadpētniecības muzeja (Хабаровский краевой музей) direktoru 1910.-1918. un 1924.-1926. gados. 1918.-1926.gados piedalījās vairākās ekspedīcijās uz Kamčatkas pussalu un Komandora salām (1923).
1930. gadā Vladimirs Arseņjevs nomira no pneimonijas. Tika apglabāts militārajā kapsētā Škota pussalā Vladivostokā, vēlāk pārapbedīts pilsētas jūras kapsētā. Viņa mājā tika ierīkots muzejs.
Otrā Pasaules kara laikā pazuda Arseņjeva grāmatas "Udege zeme" (Страна Удеге) rokraksts, kas glabājās PSRS ģeogrāfijas biedrības Piejūres filiālē.
1952. gadā kādreizējais pilsētciemats Semjonovka Piejūras novadā tika nosaukta rakstnieka vārdā par Arseņjevu.