google/wiki40b huggingface dataset:
Marija Kačiņska

Biogrāfija

Dzimusi kā Marija Helēna Makieviča (poļu: Maria Helena Mackiewicz) Mahovas ciemā, netālu no Kobilkas, Lidijas un Česlava Makieviču ģimenē. Pamatskolu un vidusskolu apmeklēja Rabkazdrojā, Polijas dienvidos. Viņa studējusi transporta ekonomiku un starptautisko tirdzniecību Sopotā, tagadējā Gdaņskas Universitātē.
Pēc absolvēšanas strādājusi Maritime Institūtā Gdaņskā, kur 1976. gadā satikusi nākamo dzīvesbiedru vīru Lehu Kačiņski ar kuru apprecējās 1978. gadā. Laulātajam pārim ir kopīga meita Marta Kačiņska un divas mazmeitas. Neskaitot dzimto poļu valodu, Marija Kačiņska pārvaldījusi angļu, franču, spāņu un krievu valodas.

Nāve

2010. gada 10 aprīlī, plkst. 10.56, Marija Kačiņska un viņas dzīvesbiedrs, Polijas prezidents Lehs Kačiņskis, gāja bojā neveiksmīgā lidmašīnas nosēšanās mēģinājumā Smoļenskas Ziemeļu lidlaukā — Poļu Gaisa spēku lidmašīna Tupolev Tu-154M nolaišanās laikā aizskāra koku galotnes un ietriecās zemē. Visi lidmašīnā esošie 89 pasažieri un 7 cilvēku lielā apkalpe mira notikuma vietā.
Kačiņsku pāris devās pieminēt 70. gadadienu kopš Otrā pasaules kara laikā notikušā Katiņas slaktiņa.
2010. gada 18. aprīlī Marija Kačiņska tika apglabāta Vaveles katedrālē, Krakovā līdzās vīram.
Polijas pirmās lēdijas piemiņai Varšavā, Prezidenta Pils priekšā tiks iedēstīti divi tūkstoši dzeltenu tulpju, šo šķirni speciāli Kačiņska kundzei izveidojis kāds Holandes tulpju audzētājs.
4×400 metru stafete

4×400 metru stafete ir stafešu skriešanas distance vieglatlētikas sacensībās stadionā.
4×400 m stafete ir iekļauta Olimpisko spēļu vieglatlētikas sacensību programmā. Vīrieši Olimpiskajās spēlēs sacenšas kopš 1912. gada, sievietes — kopš 1984. gada.
Pasaules rekords 4×400 m stafetē vīriešiem ir 2:54,29 min un pieder ASV izlasei, uzstādīts 1993. gada 22. augustā. Pasaules rekords 4×400 m stafetē sievietēm ir 3:15,17 min un pieder PSRS izlasei, uzstādīts 1988. gada 1. oktobrī.
Latvijas rekords 4×400 m stafetē vīriešiem ir 3:04,30 min un to 1997. gada 9. augustā uzstādīja Sergejs Inšakovs, Egīls Tēbelis, Einārs Tupurītis un Inguns Svikliņš. Latvijas rekords 4×400 m stafetē sievietēm ir 3:30,2 min un to 1975. gada 30. jūlijā uzstādīja Anna Dundere, Sarmīte Štūla, Ingrīda Barkāne un Inta Kļimoviča-Drēviņa.
Ivars Cinkuss

Teatrālā darbība

Laika gaitā Ivars attīstījis teatrālās dotības, iesaistoties vairāk kā 10 dažādos muzikāli un dramatiski teatrālos projektos, piemēram, Baņutas Rubesas "Glābšanās no Trojas", kura tika izrādīta Liepājas Karostas pludmalē, kameroperā "Pilots", Latvijas Nacionālajā operā, Viestura Kairiša iestudētajos "Mērnieku laikos" Latvijas Nacionālajā teātrī u.c., strādājot pie dažādiem režisoriem, piemēram., Dž. Dž. Džilindžera, Mihaila Gruzdova, Daces Micānes Zālītes, Ketijas Boidas (Skotija) u.c.

Vokālista darbība

Ivara Cinkusa profesionālā dzīve cieši saistīta arī ar vokālista darbību, izpildot žanriski un laikmetīgi daudzveidīgas baritona solo partijas. No 2008. gada Ivars darbojas arī folkloras un etnomūzikas žanrā, esot apvienības "Trio Šmite Kārkle Cinkuss" sastāvā.

Pedagoģiskā darbība

I. Cinkuss strādā arī kā vokālais pedagogs, no 1995.-1998. gadam vadot Vokālo nodaļu Rīgas Doma kora skolā, strādājot Ventspils mūzikas skolā, kā arī privāti darbojoties ar audzēkņiem.
Ivars ir bieži aicināts lektors meistarklasēs un semināros Latvijā, Vācijā, Anglijā, Zviedrijā, ASV, Kanādā, Austrālijāu.c., uzstājoties un runājot par latviešu koru kultūras vēsturi un attīstību, vokālo fonētiku, kora literatūras un stilistikas jautājumiem.

Apbalvojumi

Par spilgtu un radošu devumu Latvijas kora mākslā — Henrija Persela operas "Didona un Enejs" iestudējumu Venstpilī un vīru koru kustības popularizēšanu — Ivars Cinkuss 2006. gadā ir apbalvots ar Latvijas Kultūras ministrijas un Rīgas domes Gada balvām.
Spēlmaņu nakts 2011/2012

Teātra balvas Spēlmaņu nakts 2011/2012 svinīgā noslēguma ceremonija norisinājās 2012. gada 23. novembrī Latvijas Nacionālajā teātrī. Uz balvu pretendēja dalībnieki 18 nominācijās, un pirmo reizi balva tika piešķirta arī nominācijā "Gada sasniegums laikmetīgajā dejā". Balvu par mūža ieguldījumu saņēma režisors Felikss Deičs un scenogrāfs Gunārs Zemgals. Balvu pasniegšana tika pārraidīta Latvijas Televīzijas 1.kanālā un Latvijas Radio 1. Ceremonijas režisors bija Kārlis Krūmiņš, scenārija autors Artūrs Dīcis, scenogrāfs Uģis Bērziņš un producente Dana Čerņecova. Pasākumu vadīja Valdis Melderis un Liepājas teātra aktieris Kaspars Kārkliņš.

Žūrija

2011/2012. gada sezonas jauniestudējumu skates žūrijas komisijas sastāvā strādā kritiķis Normunds Akots (žūrijas komisijas priekšsēdētājs), LTV raidījuma „100g kultūras” vadītājs un Neatkarīgās Rīta avīzes kultūras nodaļas redaktors Arno Jundze, teātra kritiķe Maija Treile, TV režisore Virdžīnija Lejiņa, dejas kritiķe Inta Balode, mākslas kritiķis Vilnis Vējš, televīzijas režisore un teātra kritiķe Linda Ģībiete, teātra un kino kritiķis Toms Treibergs, teātra zinātniece Maija Svarinska.

Žūrijas specbalva

Kārlim Lācim par mūziku izrādei Pūt, vējiņi Liepājas teātrī

Dramaturgu Ģildes balva Pazudušais dēls

Rasai Bugavičutei
Birztalu stērste

Izplatība

Birztalu stērste ligzdo plašā zonā no Krievijas rietumu daļas līdz Klusajam okeānam, aptuveni starp 53° un 67° ziemeļu paralēlēm. Rietumu daļā sasniedz Novgorodas un Smoļenskas apgabalus Krievijā un Čerņihivas apgabalu Ukrainā. Reti ligzdo Somijā un Baltkrievijā. Iespējams, Karēlijā un Somijā suga ir izmirusi. Areāla austrumu daļā sastopama tālāk uz dienvidiem — Altajā, Mongolijas ziemeļos, Ķīnas ziemeļaustrumos, Korejas pussalas ziemeļos un Japānas ziemeļu daļas salās. 
Ziemo Dienvidaustrumāzijā (Nepālā, Indijas austrumos, Indoķīnā, Ķīnas dienvidos, Malaizijas ziemeļos). Rudens migrācijas laikā regulāri ieceļo Rietumeiropā un Centrāleiropā.

Latvijā

Birztalu stērstei Latvijā līdz šim bijis viens novērojums — 1985. gadā pie Engures ezera.

Izskats

Birztalu stērste ir neliels, bet drukns dziedātājputns ar smailu knābi un īsu asti. Tā ir apmēram zvirbuļa lielumā. Ķermeņa garums 14—15,5 cm, spārnu plētums 21—24 cm, svars 14—33 g.
Birztalu stērstes tēviņa apspalvojums mugurpusē kastaņbrūns ar tumšākām svītriņām, krūtis un vēders koši dzelteni. Uz dzeltenajām krūtīm izceļas šaura, tumši brūna apkakle. Uz sakļautiem spārniem redzamas divas baltas šķērsjoslas (viena platāka, otra šaurāka). Piere, vaigi un pazode melnas. Mātītes apspalvojums uz muguras un galvas pelēkbrūns ar intensīvu svītrojumu, vēders gaiši dzeltens, uz spārniem baltās šķērsjoslas mazāk izteiksmīgas kā tēviņam. Seja pelēkbrūna ar gaišām, dzeltenām uzacīm. Jaunie putni līdzīgi mātītei, bet pavēdere ir pelēcīgāka un svītrojums intensīvāks.

Uzvedība

Birztalu stērste ligzdo mežos, priekšroku dodot mitriem vai ļoti slapjiem mežiem ar reti augošiem kokiem. Bieži apmetas upju vai ezeru krastos, kur aug vītoli, kārkli, bērzi un citi līdzīgi koki, jaukti ar garas zāles laucēm. Uzturas arī slapjās vai sausās pļavās ar garu zāli un krūmiem, mežu jaunaudzēs. Kalnos sastopama līdz 1450 m virs jūras līmeņa.

Barība

Birztalu stērste ligzdošanas sezonā barojas ar bezmugurkaulniekiem, bet ārpus tās ar sēklām un dažādām augu zaļajām daļām.

Ligzdošana

Ligzdošanas sezona atkarībā no izplatības reģiona sākas laikā no jūnija vidus līdz jūlijam. Ligzda atrodas uz zemes sausā iedobē vai lielākā grīšļu cerā (15—20 cm augstumā). Tā noslēpta zem bieza krūma, parasti zem bērza vai vītola. Slapjākās vietās ligzda var būt ievīta starp lielāka koka saknēm, kas izceļas augšup no zemes. Ligzdu buvē mātīte ar nelielu tēviņa palīdzību, tā vīta no sausas zāles un lapām, no iekšpuses izklāta ar smakākiem zāļu stiebriņiem, saknītēm un reizēm ar dzīvnieku vilnu.
Dējumā ir 4—5 olas, retāk 6 olas. Inkubācijas periods ilgst 13—14 dienas. Perē un par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Jaunie putni izlido 11—14 dienu vecumā.
17. oktobris

17. oktobris ir gada 290. diena pēc Gregora kalendāra (291. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 75 dienas.
Serīns

Atrašanās dabā

Serīns ietilpst gandrīz visu dabā sastopamo olbaltumvielu sastāvā. Visvairāk serīna ir zīda olbaltumvielās. Organismā serīns sintezējas no glikolīzes starpprodukta - 3-fosfoglicerāta.
Vasiļko Volodarevičs

Dzīvesgājums

Par kņaza Vasiļko dzīvi nav saglabājušās precīzas ziņas. Uzskata, ka viņš bijis Minskas kņaza Volodara Gļeboviča dēls un, iespējams, Indriķa hronikā pieminētā Polockas kņaza Valdemāra (Vladimira) jaunākais brālis. Savas dzīves lielāko daļu viņš bija Lagožas kņazs (~1180 — 1186) un Minskas kņazs (1186 — 1216). 1167. gadā viņa tēvs kņazs Volodars kopā ar lietuviešiem ieņēma Polocku un uz īsu laiku valdīja tajā, bet Smoļenskas kņazs Romāns Rostislavičs viņu uzvarēja. Domājams, ka pēc šīs sakāves 1168. gadā Vasiļko kļuva par Minskas kņazu. 1186. gadā viņa brālis Vladimirs kļuva par Polockas kņazu. 1196. gadā Vasiļko kopā ar Čerņigovas kņazu un Druckas kņazu Borisu uzvarēja Smoļenskas kņazu. Var būt, ka 1206. gada rudenī viņš piedalījās Polockas kņaza Vladimira un lietuviešu karagājienā uz Daugavas lejteci, kur nesekmīgi mēģināja ieņemt Ikšķiles un Salaspils mūra pilis.
Kad viņa vecākais brālis Vladimirs pēkšņi mira karagājiena sākumā uz Rīgu 1216. gadā, Vasiļko kļuva par Polockas kņazu. Savas valdīšanas laikā viņš ievēroja sava priekšteča noslēgto Jersikas miera līgumu ar Livonijas bīskapiju. 1217. - 1218. gadā Polockas kņazs Vasiļko kopā ar Novgorodas kņazu Mstistlavu Mstistlaviču un lietuviešu kunigaišiem piedalījās karagājienā uz Galīciju. 
Kņazs Vasiļko miris ap 1222. gadu, pēc tam par Polockas kņazu iecēla Kijevas lielkņaza Mstislava Romanoviča dēlu Svjatoslavu Mstislaviču.
Lidmašīnas (dziesma)

"Lidmašīnas" ir Prāta Vētras otrā studijas albuma "Veronika" dziesma ar Raimonda Paula mūziku. 
Dziesma nāca klajā 1995. gada septembrī un tika pārdoti apmēram 7 tūkstoši „Lidmašīnu” kasetītes eksemplāru. Ar šo dziesmu „Prāta Vētra” devās „Lidmašīnu” koncerttūrē pa visu Latviju, pasludinot, ka pasākuma mērķis ir izpirkt Maskavā arestēto lidsabiedrības „Latvijas aviolīnijas” lidmašīnu. 
Nākamajā gadā tā tika iekļauta grupas 1996. gada albumā , 2004. gada septembrī albums tika pārizdots CD formātā.
2018. gadā "Lidmašīnas" ieguva 73. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Sikhisms

Sikhisms (pandžabu: ਸਿੱਖੀ, sikkhī) ir piektā lielākā organizēta reliģija pasaulē. To 15. gadsimtā Pendžābas reģionā Indijā izveidoja guru Nānaks un deviņi viņa sekotāji - sikhu guru. Viņš mācīja, ka visām reliģijām piemīt viena būtiskā patiesība un visās reliģijās ir atrodams svētums. Vārds "sikhs" burtiskā tulkojumā nozīmē "skolnieks".
Sikhismā nav priesteru. Dievkalpojumos svētos rakstus no svētās grāmatas Gurmukhi var lasīt ikviens sikhs, arī sievietes. Sikhismā nav nepieciešamas ārišķīgas lietas, kā tas ir daudzās citās reliģijās, lai notiktu pestīšana. Pestīšanai ir vajadzīgs guru, kas ir Dieva balss, un tikai meditējot var notikt pestīšana.
Sikhisms ir monoteiska ticība, tas ir, sikhi tic tikai vienam Dievam, kā arī karmai un reinkarnācijai pēc nāves. Atšķirībā, piemēram, no hinduisma, kur dievi tiek attēloti ar naidīgām sejām, sikhismā Dievs vienmēr ir mīlošs, viņā nav naida, viņš ir visa radītājs.
Sikhu galvassega ir turbāns. Citu indiešu reliģiju pārstāvji tādus nenēsā, bet lielākajai daļai eiropiešu vienalga indieši asociējas ar šīm galvassegām. Sikhi parasti valkā oranžsarkanu tērpu, jau pieminēto turbānu un lūgšanu krelles.
Francis Pahls

Šaha kompozīcija

Sastādījis dažādu šaha kompozīcijas žanru uzdevumus, galvenokārt divvilčus un palīgmata uzdevumus. Kopš 1975. gada publicējis vairāk par 900 uzdevumus. Konkursos ieguvis ap 200 godalgas.
No 1988. gada viņš ir starptautiskais tiesnesis divvilčos un palīgmatos, bet 2005. gadā ieguva lielmeistara titulu šaha kompozīcijā. 2. pasaules čempionātā (WCCI 2001—2003) izcīnījis bronzas medaļu palīgmatu grupā.
2014. gada Vuelta a España

Favorīti pirms sacensībām

Pirms sacensību starta par kopvērtējuma favorītiem tika uzskatīti pēdējais uzvarētājs Kriss Horners, 2014. gada Giro d'Italia čempions Nairo Kintana, Hoakims Rodrigess un Alehandro Valverde. Pēc izstāšanās no Tour de France par dalību sacensībās paziņoja arī Kriss Frūms  un Alverto Kontadors. Pie tālākiem kopvērtējuma favorītiem pieskaitīti Karloss Betankurs, Fabio Aru, Tibo Pino, Rigoberto Urans, Endrū Talanskis un Denjels Mārtins.
Fotosintēze

Fotosintēze (no grieķu: φώτο- — 'gaisma' un σύνθεσις — 'aizstāšana') ir organisku vielu sintēzes process no neorganiskiem savienojumiem (oglekļa dioksīda un ūdens), izmantojot gaismas enerģiju. Kā blakusprodukts izdalās skābeklis. Fotosintēze notiek fotoautotrofajos organismos — augos, aļģēs un fotosintēzējošās baktērijās. Augi fotosintēzei izmanto mazāk kā 2% Zemi sasniegušās saules enerģijas. Fotosintēzes procesā ik gadu uz Zemes rodas apmēram 150 miljardu tonnu organisko vielu un 150 miljardu tonnu skābekļa, kā arī augi uzņem apmēram 200 miljardu tonnu oglekļa dioksīda.

Lokalizācija

Fotosintēzes process notiek hloroplastos — plastīdās, kas satur pigmentus. Hloroplasti atrodas lapu mezofila šūnās, kas veido zedeņu un čaugano parenhīmu, un arī citās augu daļās (vasā, ziedos, augļos). Sukulentiem fotosintēze notiek vasā.
Fotoķīmiskajās reakcijās piedalās hlorofila aktīvās molekulas, kuras saņem arī karotinoīdu un citu pigmentu saistīto enerģiju. Fotosintēzes pigmenti izveido kompleksus — fotosistēmas. Pirmā fotosistēma ir izvietota lamellās, otrā — tilakoīdu granās. Fotosistēmu I un II reakcijas centros esošajām hlorofila a molekulām ir atšķirīgi absorbcijas maksimumi (fotosistēmai I — 700 nm, fotosistēmai II — 650 nm).

Pirmais posms

Izdala divus fotosintēzes posmus — gaismas un tumsas reakcijās. Fotosintēzes pirmais posms ir gaismas atkarīgās reakcijas, kas norisinās granu tilakoīdos. Pirmajā posmā notiek gaismas kvantu saistīšana, hlorofila molekulas aktivācija, enerģijas nodošana citām fotosistēmas molekulām, hlorofila molekulas reģenerācija. Fotoķīmisko reakciju laikā notiek elektronu pārnese fotosintētiskajā elektrontransportu ķēdē, kuru rezultātā no ADF un fosfora sintezējas ATF. Šos aktivētos elektronus uztver arī NADP⁺, kas iegūst savu reducēto formu NADPH.

Otrais posms

Fotosintēzes otrais posms - gaismas neatkarīgās jeb tumsas reakcijas. Otrais posms norisinās hloroplastu centrālajā daļā — stromā — bez obligātas gaismas klātbūtnes un ietver bioķīmiskas organisko vielu sintēzes reakcijas. Šajās reakcijās patērē gaismās atkarīgā posma laikā uzkrāto enerģiju. Šo reakciju starpā ir Kelvina cikls, cukuru un cietes veidošana no gaisa oglekļa dioksīda.
Moriss Ravēls

Harmonija

Saglabājas tonāli-skaņkārtiskā funkcionalitāte. Biežāk izmanto tercu struktūru, nevis impresionismam raksturīgās kvartu un kvintu uzbūves. Disonējošo akordu īpatsvars, septakordi, nonakordi, jūtams pat fonisms. Disonējošā tonalitāte un politonalitāte, bet jūtama skaidra funkcionālā loģika.

Ritms

Dzīvīgu ritmu lietojums, dominē dejiskie ritmi kā valsis, bolero, habanēra, menuets, polka, fokstrots, džeza un blūza iezīmes.

Melodija

Melodija kā patstāvīga līnija, tēlu veidotāja un izteiksmības nesēja. Tematisks spilgtums, kas ir neparasti impresionisma estētikai.

Instrumentācija

Ļoti kolorītas orķestrācijas meistars. Simfonismam piešķir operas statusu. Pievēršas tembru iespēju meklējumiem nevis kolorītam. Ravēlu var uzskatīt par instrumentācijas lielmeistaru, daudz pārinstrumentējis citu komponistu skaņdarbus.

Forma

Spilgta neoklasicisma ietekme, jo lieto klasiskas struktūras.
Pārvaldītājsabiedrība

Pārvaldītājsabiedrības Latvijā

Latvijas Republikā 2013. gada 1. janvārī stājās spēkā labvēlīgs režīms pārvaldītājsabiedrību jeb mātes sabiedrību izveidei un uzturēšanai: no meitas sabiedrībām saņemtās dividendes un peļņa, kas ir gūta no meitas sabiedrību kapitāla daļu vai akciju pārdošanas, netiek aplikta ar nodokļiem.
Veiksmīgi pārdomāta pārvaldītājsabiedrība Latvijā var samazināt vai pat pilnībā izslēgt nodokļus par ienākumiem no dividendēm, procentiem, intelektuālā īpašuma izmantošanas maksas, kā arī no kapitāla pieauguma.
Pārvaldītājsabiedrībai var piederēt meitas sabiedrības kā Latvijā, tā arī citās valstīs. Arī pati pārvaldītājsabiedrība var piederēt mātes sabiedrībām Latvijā vai citās valstīs.
Latvijas likumdošanā nav pārvaldītājsabiedrības definīcijas. Reģistrēšanā un ar to saistītās prasības pārvaldītājsabiedrībai ir tādas pašas, kā parastai kapitālsabiedrībai. Latvijas holdings var nodarboties ar citu uzņēmumu kapitāldaļu turēšanu, kapitāldaļu pirkšanu un pārdošanu, un pasīvais ienākums no intelektuālā īpašuma, dividendēm, kapitāla daļām, kuru gūst Latvijā reģistrēta kapitālsabiedrība, nav apliekams ar uzņēmumu ienākuma nodokli. Latvijas Republikai kā Eiropas Savienības dalībvalstij jāatbilst direktīvām: "Mātes – meitas uzņēmumu direktīvai" un "Procentu un autoratlīdzību direktīvai".
Jāņmuiža (Priekuļu pagasts)

Vēsture

1757. gadā Jāņa muiža kā Cēsu pils muižas sastāvdaļa parādījās Vidzemes muižu arklu revīziju dokumentos. 1777. gadā Cēsu pilsmuižas īpašnieks Kārlis Ādams Volfs uz septiņu Līvu pagasta zemnieku māju bāzes izveidoja atsevišķu Jāņa muižu, ko norakstīja mūža lietošanā savai sievai Regīnai, dzimušai fon Rautenfeldei. Tajā pašā gadā viņš Cēsu pilsmuižu pārdeva Kārlim Eberhardam fon Zīversam. Jāņmuižu vēlāk iznomāja vairākiem nomniekiem, līdz 1912. gadā to iegādājās latviešu tirgotājs un Cēsu luterāņu baznīcas draudzes priekšnieks Andrejs Kampe (1867–1919), kuru Latvijas brīvības cīņu laikā lielinieki nošāva.
1920. gada zemes reformas rezultātā no Jāņa muižas atdalīja vairākas saimniecības, bet muižas centrs 150 ha kopplatībā nokļuva pēdējā nomnieka dēla diplomāta Andreja Kampes (1905–1942) īpašumā ar nosaukumu „Vairogi“.
Pēc Otrā pasaules kara 1946. gadā uz Jāņmuižu pārcēla Priekuļu lauksaimniecības mehanizācijas skolu (vēlāko Jāņmuižas Profesionālo vidusskolu), kurai nodeva muižas ēkas un zemi. 2004. gadā bijušajā kungu mājā atklāts Jāņmuižas Profesionālās vidusskolas vēstures muzejs. Pašlaik agrākā muižas centra teritorija sadalīta starp bijušā īpašnieka Andreja Kampes radiniekiem.
Darja Naumova

Biogrāfija

Darja Naumova dzimusi Mogiļevas apgabala Kļičavas rajona Potokas sādžā daudzbērnu ģimenē. Mācījusies Slobodas bāzes skolā (Слободской детский сад - базовая школа Лельчицкого района). Bijusi aktīva sportiste. Kādās sacensībās viņu ievērojusi Bobruiskas olimpisko rezervju skolas trenere Jeļena Tepļakova un paņēmusi mācīties savā nodaļā. Sākumā nodarbojusies ar vieglatlētiku, bet desmitā klasē pārgājusi pie svarcēlājiem un trenējusies pie Baltkrievijas jaunatnes izlases svarcelšanas trenera Mihaila Rabinska. Pēc olimpisko  rezervju skolas beigšanas iestājusies mācīties A. A. Kuļešova vārdā nosauktās Mogiļovas Valsts universitātes fiziskās audzināšanas fakultātē.

Karjera

Starptautiskā līmenī debitējusi 2012. gadā Eiropas jauniešu čempionātā. svarā kategorijā līdz 69 kg. Pēc tam pārgājusi uz kategoriju līdz 75 kg. 2014. gadā Pasaules junioru čempionātā ieguvusi 2. vietu. No 2015. gadā piedalījusies tikai pieaugušo sacensībās:
Stefans Grūbe

Dokumenti

Rusova hronika:
"Bernhards Borchs, 39. Vācu ordeņa mestris, saņēma šo amatu 1477.gadā. [..] Šī mestŗa laikā atkal izcēlās kaŗš starp 14. Rīgas virsbiskapu Stefanu Grūbi un Rīgas pilsoņiem no vienas puses un ordeni no otras. Šo kaŗu izsauca mestris un viņa brālēns, Rēveles virsbiskaps Sīmanis Borchs. Rīgas biskapija atkal tapa atdota izlaupīšanai un Rīga ielenkta. Lai arī ilgais aplenkšanas laiks ļoti apgŗūtināja Rīgas pilsoņus un virsbiskapu, tomēr mestris nekā nepanāca, jo pilsoņi un virsbiskaps drošsirdīgi aizstāvēja pilsētu, tā ka mestrim ar kaunu bija jāatkāpjas. Pēc tam Rīgas pilsoņi galīgi nopostīja Rīgas pili, kuŗa par daudz tuvu bija uzcelta pie pilsētas, aplenca arī Daugavgrīvas pili un ieņēma viņu. Kad pāvests Siksts IV. dabūja zināt par mestŗa un viņa piekritēju netaisno rīkošanos, viņš uzlika viņiem baznīcas lāstus, kādēļ mestris Bernhards Borchs tika atcelts no amata, pēc tam, kad bija valdījis 9 gadus".
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Mazsalacas novadā

Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Mazsalacas novadā.
 Kultūras pieminekļu karte
Šis saraksts tiek veidots no Vikidatiem, to periodiski atjaunina bots.
V391 Pegasi

V391 Pegasi ir pundurzvaigzne, kas atrodas apmēram 4570 gaismas gadu attālumā no Zemes Pegaza zvaigznājā. Novērojumi liecina, ka zvaigznei ir viena planēta, kas ir Jupiteram līdzīga planēta. Raugoties no Zemes tā ir +14,57 zvaigžņlieluma objekts.
Zvaigznes masa ir 0,5 MSUN, bet rādiuss ir 0,231 RSUN un tās temperatūra ir 29 317 K (29 044 °C), tāpēc zvaigzne izstaro gaismu, kura satur ļoti daudz zilās, bet maz - sarkanās gaismas.
Arnolds Čuibe

Dzīvesgājums

Dzimis 1879. gadā Ērgļos skolotāja Jāņa Čuibes ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas reālskolā un pedagogu kursos Cēsīs. Studēja Maskavas Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē. Strādāja par skolotāju Saikavas skolā, bija Valmieras reālskolas direktors un Valsts Rūjienas vidusskolas direktors (1921—1926), vēlāk Jelgavas skolotāju institūta mācībspēks un Izglītības ministrijas ierēdnis.
Nošauts 1941. gada 27. jūnijā Rīgas Centrālcietumā.
Kails Kvinsijs

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Kvinsijs sāka 2005.—06. gada sezonā, iepriekšējā vasarā noslēdzot līgumu ar NHL klubu Detroitas "Red Wings". Sezonu gan viņš aizvadīja AHL vienībā Grendreipidsas "Griffins", "Red Wings" sastāvā aizvadot tikai vienu spēli. Arī nākamajās divās sezonās Kvinsijs Detroitas "Red Wings" aizvadīja vien atsevišķas spēles, lielāko daļu laika pavadot AHL.
2008.—09. gada sezonas ievadā tiesības uz Kvinsija caur neaizsargāto spēlētāju sarakstu pārņēma Losandželosas "Kings", kuras rindās Kvinsijs nākamajā sezonā aizvadīja 72 spēles. 2009. gada vasarā aizsargs tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche". Kvinsijs kļuva par vienu no komandas vadošajiem aizsargiem.
2011.—12. gada sezonas vidū "Avalanche" aizmainīja Kvinsiju uz Tampabejas "Lightning", taču "Lighting" mirkli vēlāk Kvinsiju aizmainīja uz Detroitas "Red Wings". 2012. gada jūlijā Kvinsijs pagarināja līgumu ar "Red Wings" uz nākamajām divām sezonām. "Red Wings" spēlēja līdz pat 2016. gada vasarai, kad noslēdza viena gada līgumu ar Ņūdžersijas "Devils". 2017. gada 1. martā tika aizmainīts uz Kolumbusas "Blue Jackets".
Jānis Bisenieks

Dzīvesgājums

Dzimis 1864. gada 12. decembrī (30. novembrī) Kroņvircavas pagasta „Viduszīģeļu” saimnieka ģimenē.
Mācījās Jelgavas 3. elementārskolā (1874-1877) un Jelgavas reālskolā. Studēja Rīgas Politehniskās augstskolas lauksaimniecības nodaļā, kuru absolvēja 1890. gadā.
1892. gadā viņš sāka izdot Lauksaimnieku kalendāru, pēc tam Lauksaimnieku kabatas kalendārus. 1893. gadā nodibināja Jelgavas Lauksaimniecības biedrību un pēc sešiem gadiem Latvijas lauksaimniecības ekonomikas sabiedrību.
1895. gadā pēc viņa ierosinājuma tika organizēta Lauksaimniecības, rūpniecības un amatniecības izstāde. Viņš iegādājās ķieģeļu fabriku pie Iecavas upes, bet pie Ventspils zemi ražošanas vajadzībām. Jelgavas Latviešu biedrības priekšnieks (1901-1902).
Dibināja Jelgavas (vēlāk Mežotnes, Saulaines) Lauksaimniecības skolu (1908), Jelgavas komercbanku (1912). 
Pirmā pasaules kara sākumā bija Latviešu strēlnieku bataljonu organizācijas komitejas loceklis, bet kara beigās 1918. gada novembrī Baltijas hercogistes Reģentu padomes loceklis.
Laikā no 1921. līdz 1923. gadam Bisenieks bija žurnāla "Zemkopis" redaktors.
Miris 1923. gada 3. februārī Rīgā.
Viņa pusbrālis bija politiķis un diplomāts Georgs Bisenieks (1885‑1941).

Piemiņa

Latvijas Lauksaimniecības Universitātes Ekonomikas fakultātē ir Jāņa Bisenieka auditorija. 2004. gadā Jelgavā nodibināja Jāņa Bisenieka fondu ar mērķi saglabāt izcilā saimnieciskās un sabiedriskās dzīves darbinieka garīgo mantojumu.
Augusts Vite

Dzīvesgājums

Dzimis 1876. gada 23. janvārī Rīgā. Miris 1969. gada 19. novembrī Bādenbādenē, Vācijā.
Zīlēšana uz jēra lāpstiņas

Sižets

Darbība norisinās pēckara gados, tālā Sibīrijas sādžā, kur krustojas no dzimtajām vietām izsūtīto ceļi un likteņi. Kriminālnoziedznieku grupa izbēg no ieslodzījuma un uzsāk laupīšanu un slepkavības. Aizdomas krīt arī uz no Kalmikijas izsūtīto vectēvu Andžu un viņu apcietina. Viņa mazdēls Lidžuha paliek viens. Jēra lāpstiņa, uz kuras viņš izzīlē savu tālāko likteni, parāda puisim, ka viss nav nemaz tik slikti, kamēr viņam ir uzticami draugi.