google/wiki40b huggingface dataset:
Andrejs Frīdenbergs

Biogrāfija

Andrejs Frīdenbergs piedzima 1875. gada 24. janvārī Nurmuižas "Pūņās". 
Izglītību ieguvis Jēkabpils pilsētas skolā, tad iestājies dzelzceļa dienestā Rīgā. 18 gadu vecumā aizceļojis uz Ziemeļameriku, pēc tam divus gadus Beļģijā strādājis rūpnīcā. No 1897. līdz 1907. gadam strādājis bankā. 1911. gadā absolvējis Tartu Universitātes Juridisko fakultāti. 1909. gadā iestājās Vidzemes Antialkoholiskajā biedrībā (vēlāk — Latvijas Pretalkohola biedrība), bijis vairākkārtējs šīs biedrības priekšsēdētājs, piedalījies šai tēmai veltītos kongresos.
1918. gada vasarā bija Petrogradā organizētās "Latvju operas" mecenāts. Bijis Teodora Reitera, Jāzepa Vītola un citu latviešu operas mākslas entuziastu atbalstītājs. Alfrēda Kalniņa "Baņutas" komponēšanas un 1920. gada pirmizrādes rosinātājs. Bijis Tautas padomes loceklis, pārstāvot Latviešu demokrātu partiju.
1920. gada februārī kļuvis par Rīgas pilsētas galvu, amatā bijis līdz 1921. gada martam. Būdams Latvijas delegācijas priekšsēdētājs, 1920. gada augustā parakstījis Latvijas—Krievijas miera līgumu. Bijis ilggadējs Rīgas domes deputāts. 1938. gada pavasarī apsūdzēts par piesavināšanos, esot Kārļa Valdheima fabrikas konkursa valdē, par ko sākotnēji sodīts ar 18 mēnešiem cietumā, taču sods vēlāk samazināts uz 8 mēnešiem. Tāpat viņš tika izslēgts no zvērinātu advokātu pulka. 
1941. gada jūnijā kopā ar ģimeni no sava dzīvokļa Rīgā, Elizabetes ielā 31-7, izsūtīts uz Sibīriju. Ieslodzīts PSRS Iekšlietu tautas komisariāta Labošanas darbu un koloniju pārvaldes Krasnojarskas labošanas darbu nometnē (Kraslagā), miris 1941. gada 31. decembrī.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Lesoto

Sarakstā apkopotas tās vietas Lesoto, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Lesoto ir iekļauta 1 vietas (jaukts objekts), savukārt 1 vieta ir iekļauta oficiālajā kandidātu sarakstā. Lesoto Pasaules mantojuma konvenciju ratificēja 2003. gada 25. novembrī.
Ahtium

Vēsture

No 1977. līdz 1983. gadam Talvivāras apkārtnē Somijas ģeoloģijas dienests atklāja niķeļa iegulas. Minerālu ieguves licence tika piešķirta uzņēmumam Outokumpu. Iegulas bija lielas, bet sliktas kvalitātes, tāpēc tajā laikā metāla ieguve nebija ekonomiski izdevīga. Eksistēja bioizskatošanas tehnoloģija, kuru varētu šeit izmantot, bet tā bija jauna un neizmēģināta lielos apjomos, tāpēc uzņēmums neriskēja to pielietot.
2000. gados Outokumpu mainīja stratēģiskos plānus un atteicās no savām raktuvēm. Talvivāras depozīta ieguves tiesības 2004. gadā tika pārdots bijušajam darbiniekam Pekam Perē (Pekka Perä) par diviem eiro.
Talvivaaran Kaivososakeyhtiö tika dibināts 2004. gadā. Tas no Outokumpu ieguva niķeļa raktuves Sotkamo, Somijas austrumos.
2005. gadā tika sākta bioizskatošanas pilotprojekta celtniecība. Metāla ieguves izmēģināšana notika 2006. gadā no marta līdz septembrim. Sotkamo raktuvēs metāla iegūšana sākās 2008. gada oktobrī.
2007. gadā Talvivaara akcijas tika izliktas Londonas biržā; 2009. gadā — Helsinku biržā. No 2011. gada augusta līdz 2012. gada februārim Talvivaara bija OMX Helsinki 25 indeksā.
2010. gadā uzņēmums paziņoja, ka sāks urāna ražošanu no Sotkamo rakšanas procesā iegūtiem blakusiežiem.
2014. gada novembrī bankrotēja meitas uzņēmums Talvivaara Sotkamo Oy, kas bija Talvivaara galvenais ienākumu avots. Raktuvēs bija notikušas vairākas toksisku metālu piesārņotu atkritumu noplūdes, kas bija drauds vietējiem ūdensceļiem. Uzņēmuma vadības locekļi tika apsūdzēti noziedzīgos nodarījumos videi. Notika ievērojama valdības iesaistīšanās, jo Somijas valdība bija uzņēmuma lielākais īpašnieks ar sabiedrību Solidium (16,7 %). 2015. gadā jaunizveidotais valdības īpašumā esošais uzņēmums Terrafame Oy nopirka Talvivaara kalnrūpniecības biznesu. 2017. gada februārī par Terrafame 15,5 % kapitāldaļu turētāju kļuva Singapūras Trafigura.
Tā kā Talvivaara palika kā bezpeļņas apvalks, tā kreditori pieprasīja, lai mātessabiedrība iesniegtu bankrotu.
2017. gada 28. novembrī uzņēmums pārdēvēts par Ahtium Oyj.
2018. gadā uzņēmumam pasludināts bankrots. 2018. gada 6. martā Ahtium Oyj dzēsts no Somijas uzņēmumu reģistra.
Malaysia Airlines

Vēsture

1946. gadā Singapūrā dibināta lidsabiedrība Malayan Airways. Pirmais lidojums veikts 1947. gada 1. maijā.
1963. gadā, nodibinoties Malaizijas Federācijai, lidsabiedrības nosaukums mainīts uz Malaysian Airways. 1965. gadā tai pievienojās Borneo Airways. Pēc Singapūras atdalīšanās no Malaizijas 1966. gadā lidsabiedrība pārdēvēta par Malaysia–Singapore Airlines. Singapūras mērķis bija lidsabiedrību orientēt uz starptautisko tirgu, bet Malaizijas valdība vēlējās pirmkārt attīstīt reģionālo tīklu un tikai pēc tam tālos lidojumus. Domstarpības noveda pie tā, ka 1972. gadā Malaysia–Singapore Airlines sadalīta divās lidsabiedrībās: Malaysian Airline System (MAS) un Singapore Airlines.
Sākotnēji Malaysian Airline System galvenais birojs atradās Singapūrā, tam bija 34 reģionālās līnijas un seši starptautiskās līnijas. Drīz tā sāka lidojumus uz Eiropu. 1980. gados pieauga lidojumu galamērķi, tai skaitā uz ASV. 1993. gadā saņemts pirmais Boeing 747 un sākti lidojumi uz Dienvidameriku.
2014. gadā Malaysia Airlines piedzīvoja divas traģiskas lidmašīnu katastrofas. 2014. gada 8. martā Boeing 777 ar 227 pasažieriem un 12 apkalpes locekļiem reisā 370 no Kualalumpuras uz Pekinu pazuda no radaru ekrāniem, kad tā bija virs Siāmas līča. Netika atrastas ne lidmašīnas ne cilvēku atliekas.
Otra katastrofa notika 2014. gada 17. jūlijā, kad Boeing 777 ar 283 pasažieriem un 15 apkalpes locekļiem reisā 17 no Amsterdamas uz Kualalumpuru uzsprāga virs Ukrainas dienvidaustrumu daļas, kur notika karadarbība. Izmeklēšāna vēl nav pabeigta, bet visticamākā versija ir, ka lidmašīnu notrieca raķete.
2014. gada augustā lielākais akcionārs Khazanah Nasional publiskoja Malaysian Airline System restrukturizācijas plānu. Tas piedāvāja pārējiem kapitāldaļu turētājiem atpirkt akcijas. Plānots pārtraukt akciju kotēšanu Malaizijas biržā. Nolemts vairāk koncentrēties uz reģionālajiem lidojumiem nevis uz zaudējumus nesošajiem tāllidojumiem.
Inga Mežaraupe

Biogrāfija

I. Mežaraupe studējusi Latvijas Universitātē latviešu valodu, pēc tam angļu un dāņu valodu. 90. gadu pirmajā pusē strādājusi Dānijā. Tulkojusi dāņu rakstnieka Oles Lunda Kirkegora bērnu grāmatas "Gumijas Tarzāns" (1995), "Oto ir degunradzis" (1998) un "Orla Varžurijējs" (1998). Tulkojusi vairākus ievērojamus dāņu rakstnieku darbus. 2005. gadā ieguvusi Literatūras gada balvu par P. Hēga romāna „Divdesmitā gadsimta sapņu vēsture” tulkojumu, 2010. gadā nominēta šai balvai par S. Kirkegora darba "Bailes un trīsas" tulkojumu, saņēmusi tās speciālo balvu.
Kareivis

Kareivis — līdz 20 gadsimta vidum par kareivi uzskatīja militārpersonu, kas dien valsts regulārajā armijā. Sarunvalodā saglabājies arī vecāks apzīmējums — karavīrs. 
Kareivju grupas veido karaspēka vienības. 20. gadsimta otrajā pusē, izplūstot pašam kara jēdzienam sāka lietot vārdu kaujinieks. Gandrīz visos pasaules valstu bruņotajos spēkos kareivis (ierindnieks) ir zemākā dienesta pakāpe.
Flotiles admirālis

Flotiles admirālis ir augstākā virsnieka militāra dienesta pakāpe daudzu valstu jūras spēkos. Tā ir ekvivalenta brigādes ģenerāļa pakāpei sauszemes un gaisa spēkos. Šī dienesta pakāpe seko jūras kapteiņa pakāpei, un pēc tās ir kontradmirālis.
Saskaņā ar NATO Standartizācijas līgumu (STANAG 2116), šai pakapēi ir NATO OF-6 kods. Flotiles admirālis ir pirmā jūras virsnieku pakāpe, kurai ir savs karogs, tādēļ angliski runājošajās valstīs admirāļus sauc par karoga virsniekiem (Flag Officers).
Citās valstīs flotiles admirāļa pakāpes nosaukums ir komodors.
Latvijas Karaflotē līdz 1940. gadam un Latvijas Jūras spēkos līdz 1999. gadam bija tikai viena admirāļa pakāpe. 2000. gadā, ieviešot jauno karavīru formas tērpa nolikumu, šī dienesta pakāpe tika saukta par "komodors", taču vēlāk izdarītas izmaiņas par labu "flotiles admirālim".
Latvijas Jūras spēkos jūras flotiles admirāļa pakāpi piešķir jūras kapteinim ar augstāko izglītību, pēc triju gadu nodienēšanas jūras kapteiņa pakāpē, ja viņš ir beidzis augstākā komandējošā sastāva kursu.
Tour de Ski

Tour de Ski (TdS) ir distanču slēpošanas sacensības, kas notiek Centrāleiropā katru gadu kopš 2006. gada, iespaidojoties no Tour de France riteņbraukšanas sacensībām. Katras no Tour de Ski sacensībām ir sastāvējušas no sešiem līdz deviņiem posmiem, kas notikuši decembra beigās un janvāra sākumā Čehijā, Vācijā, Itālijā un Šveicē. Sacensību kopējais balvu fonds ir 1 055 000 Šveices franku (844 000 Eiro), ņemot kopā vīriešu un sieviešu sacensības. Vīriešu un sieviešu sacensības notiek kopīgi, tajos pašos datumos, atšķiroties tikai sacensību distances garumam.
2017. gada janvārī par pirmo Tour de Ski startējušo un finišējušo Latvijas sportistu kļuva Indulis Bikše.
Ilona Salceviča

Biogrāfija

Mācījusies Rīgas 49. pamatskolā (1947—1954), Rīgas 2. vidusskolā (1954—1958), beigusi Rīgas 49. vidusskolu (1959), Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filoloģijas fakultāti ar specialitāti žurnālistikā (1964).
1963—64. gadā strādājusi rūpnīcas RER laikraksta "Rezietis" redakcijā, 1965. gadā — izdevniecībā "Zvaigzne" par korektori, Raiņa literatūras un mākslas vēstures muzejā par zinātnisko līdzstrādnieci (1965—1969), kur veidojusi ekspozīcijas par 20.—30. gadu latviešu rakstniekiem, ka arī F. Bārdas memoriālā muzeja "Rumbiņi" un J. Jaunsudrabiņa memoriālā muzeja "Riekstiņi" ekspozīciju. Bijusi ZA Valodas un literatūras (tagad — Folkloras, literatūras un mākslas) institūta aspirante un zinātniskā līdzstrādniece (1970—1993), rakstījusi par B. Saulīša, R. Ezeras, Ē. Vilka daiļradi, par 20.—30. gadu literatūru, par latgaliešu literatūru, piedalījusies Raiņa Kopotu rakstu izdevuma 23. (vēstuļu sējuma) sagatavošanā. Līdz 1993. gadam strādājusi par lektori Latvijas Universitātes Latgales filiālē un Mākslas Akadēmijas Latgales filiālē.
Bijusi Latgales pētniecības institūta valdes locekle (1991—2001). 2001—2009 pārcēlusi latgaliski un rediģējusi 4 A. Stankeviča prozas grāmatas un 3 lugas.
Ļevs Kameņevs

Dzīvesgājums

Dzimis kā Leo Rozenfelds (Розенфельд) 1883. gadā Maskavā vilcienu vadītāja Borisa Rozenfelda ģimenē. 1901. gadā iestājās KSDSP. 1902. gadā iepazinās ar Ļeņinu un kļuva par viņa līdzgaitnieku. 1908. gadā emigrēja no Krievijas un iepazinās ar savu pirmo sievu - Trocka māsu Olgu Bronšteinu. 1914. gadā atgriezās Krievijā, tomēr 1914. gada novembrī tika izsūtīts uz Sibīriju. Atbrīvots pēc Februāra revolūcijas. 1917. gadā atgriezās Petrogradā un kopā ar Staļinu bija viens no boļševiku partijas vadītājiem Petrogradā. 
Partijas iekšienē kopā ar Zinovjevu balsoja pret sacelšanos pret Krievijas Pagaidu valdību. Neskatoties uz to, tika ievēlēts pirmajā boļševiku Politbirojā, bet pēc Oktobra revolūcijas uzvaras īsu brīdi bija Krievijas valdības (Viskrievijas CIK) vadītājs. 1919. gadā kļuva par partijas Maskavas organizācijas līderi. Kad 1922. gadā Ļeņins vairs nespēja pildīt partijas līdera lomu, kopā ar Staļinu un Zinovjevu izveidoja triumvirātu pret ietekmīgo Trocki. 
Vēlāk tomēr kopā ar Trocki un Zinovjevu nostājās opozīcijā Staļinam, bet tika atbīdīts no varas. 1936. gadā kopā ar Zinovjevu tiesāts paraugprāvā - Pirmajā Maskavas procesā, un sodīts ar nāvi.
Ventspils novads

Administratīvais iedalījums

Ventspils novadā ietilpst Piltenes pilsēta un 12 pagasti: Ances pagasts, Jūrkalnes pagasts, Piltenes pagasts, Popes pagasts, Puzes pagasts, Tārgales pagasts, Ugāles pagasts, Usmas pagasts, Užavas pagasts, Vārves pagasts, Ziru pagasts un Zlēku pagasts.
Bultu iela (Rīga)

Ielas raksturojums

Iela sākas krustojumā ar Maltas ielu un turpinās ziemeļaustrumu virzienā līdz pārrāvumam krustojumā ar Aglonas ielu. Pēc pārrāvuma tā turpinās taisni tajā pašā virzienā krustojoties ar Prūšu ielu un turpinās līdz Lokomotīves ielai.
Glacioloģija

Glacioloģija (no latīņu: glacies — ‘ledus’ un grieķu: λόγος — ‘vārds, mācība’) ir zinātne par dabīgo ledu visās tā izpausmēs Zemes virsū, atmosfērā, hidrosfērā un litosfērā. Glacioloģijas izpētes vienots dabas objekts ir glaciosfēra un to veidojošās nivāli glaciālās sistēmas. Radusies 18. gadsimta beigās un 19. gadsimta sākumā kā kalnu ledāju pētniecība. Glacioloģija ir starpdisciplīnu zinātne, kas cieši sadarbojas ar citām dabaszinātņu nozarēm: ģeoloģiju, ģeogrāfiju, hidroloģiju, meteoroloģiju, bioloģiju, ekoloģiju u.c.
Pati glacioloģija iedalās vairākās nozarēs, kas pēta ledājus, sniegu, lavīnas, ūdenstilpju un ūdensteču ledu, kā arī paleoglacioloģija. Mijiedarbībā ar citām zinātņu nozarēm veidojas citi glacioloģijas novirzieni: glacioklimatoloģija, glaciohidroloģija, strukturālā glacioloģija, dinamiskā glacioloģija, izotopu un ģeoķīmiskā glacioloģija, kvartārā glacioloģija.
Latgales partizānu pulks

Latgales partizānu pulks (1919. gada 5. jūnijs - 1922. gada 1. aprīlis) bija Brīvības cīņu laikā izveidota Latvijas Bruņoto spēku vienība Latgales ziemeļu daļā, kas piedalījās Latgales atbrīvošanas kaujās.
1922. gada 1. aprīlī pulku izformēja un iekļāva Latgales divīzijas 9. Rēzeknes kājnieku pulka sastāvā.

Priekšvēsture

1919. gada 31. martā ar Igaunijas armijas virspavēlnieka pavēli nodibināja Ziemeļlatvijas brigādi pulkveža Zemitāna vadībā, kas kopā ar igauņu karaspēku pārgāja pretuzbrukumā Padomju Latvijas armijai Veru un Valkas virzienā. 1919. gada maija beigās un jūnija sākumā Ziemeļlatvijas brigāde ar igauņu atbalstu ieņēma visu Vidzemes teritoriju  (26. maijā Valmieru, 29. maijā Alūksni, 31. maijā Vecgulbeni, 5. jūnijā Madonu). 26. maijā Igaunijas armija ieņēma Pleskavu.

Sarkanās armijas pretuzbrukums

1919. gada oktobrī partizānu pulks pieauga līdz 2000 vīriem, tādēļ to pārorganizēja un izveidoja trīs bataljonus ar 8 rotām un no 9. rotas izveidoja ceturto bataljonu. 4. oktobrī par pulka komandieri iecēla pulkvedi-leitnantu Jāni Skujiņu. 16. oktobrī pulka 2. bataljons ieņēma Nostrovu un Stompakus. 7.-9. novembrī Sarkanā armija devās pretuzbrukumā un atguva oktobrī zaudētās pozīcijas.
8. decembrī Sarkanās armijas bruņuvilciens "Steņka Razins" uzbruka Kupravas stacijai, ar igauņu bruņuvilciena palīdzību tas tika atsists. Decembrī notika kaujas  pie Orlovas, Liepnas, Sompakiem un Tilžas.

Devīze

"Tēvs dēlam vīzes dara
No vītola lūciņām,
Dēls vīzēm karā gāja
Tēvuzemi aizstāvēt."

Piemiņa

1938. gada 14. augustā Balvos Brīvības un Partizānu ielas krustojumā atklāja "Sargājošā partizāna" pieminekli. 4 metrus augstais un 3 tonnas smagais bronzas tēls bija atliets Somijā pēc tēlnieka Kārļa Jansona meta, bet 5 metri augstais pieminekļa pamats bija veidots no visu to novadu laukakmeņiem, kuros pulks cīnījās. Pēc padomju okupācijas pieminekli nogāza 1941. gada 5. aprīlī, pēc vācu okupācijas 1943. gada rudenī atjaunoja. Pēc 2. pasaules kara pieminekli atkal nogāza, bet K. Jansona dēls tēlnieks Andrejs Jansons to atkal atjaunoja un svinīgi atklāja 1993. gada 11. novembrī. Uz pieminekļa priekšpusē teksts: "LATGALES PARTIZĀNU PULKA KRITUŠIEM KARAVĪRIEM 1919.-1920.", otrā pusē: "ATJAUNOTS GODINOT ARĪ 1940.-1954. GADA LATGALES NACIONĀLĀS BRĪVĪBAS CĪNĪTĀJUS".
BALTA

Vēsture

Apdrošināšanas akciju sabiedrība BALTA dibināta 1992. gada 28. janvārī.
1994. gadā BALTA kļuva par Latvijā lielāko apdrošināšanas sabiedrību pēc saņemto prēmiju apjoma. 1. aprīlī BALTA pārņēma Valsts apdrošināšanas sabiedrības LATVA riska apdrošināšanas līgumus, LATVA turpinot darboties dzīvības apdrošināšanas jomā.
1996. gadā par uzņēmuma nozīmīgu akcionāru kļuva ASV investīciju fonds New Century Holding.
1997.gadā BALTA sāka akciju kotēšana Rīgas Fondu biržā. LATVA privatizācijas izsolē BALTA iegādājās 38,5 % LATVA akciju.
1998. gada 16. decembrī BALTA nopirka 50 % Lietuvas apdrošinātāja Baltic Polis 49 % akciju. Otru pusi iegādājās PAREX apdrošināšanas akciju sabiedrība (50 %) un AS Bastions ZS (1 %).
1999. gadā uzņēmums ieguva 95 % LATVA un 90,4'% AAS Rīgas Apdrošināšanas Sabiedrība akciju. Tika iegādāts 98 % AAS Saules Laiks akciju. BALTA kļuva par Latvijas apdrošināšanas tirgus līderi ar 25 % nedzīvības un 15 % dzīvības apdrošināšanas tirgus.
1999. gada beigās un 2000. gada sākumā notika sarunas ar Somijas apdrošināšanas grupu Sampo par tai piederošo BALTA akciju kapitāla daļas palielināšanu no 14,8 % līdz 72,4 %. 2000. gada 7. jūnijā Sampo paziņoja, ka nav panākta vienošanās ar BALTA akcionāriem. 
2000. gada sākumā BALTA pārdeva tai piederošās Lietuvas Baltic Polis akcijas AAS Parekss Apdrošināšanas Kompānija.
2001. gada sākumā 73,5 % BALTA akciju iegādājās Dānijas apdrošināšanas sabiedrība Codan, kas bija lielākās britu apdrošinātāju grupas Royal & Sun Alliance sastāvā. Vēl Codan no mazajiem akcionāriem atpirka akcijas un ieguva 99,33 % uzņēmuma kapitāldaļu. Eiropas Rekonstrukcijas un Attīstības banka (ERAB) un Dānijas investīciju fonds Centrālajai un Austrumeiropai (IO Fonds) no Codan iegādājas katrs 24 % BALTA akciju.
2011. gadā RSA Insurance pārņēma 99,9 % BALTA akciju no Codan.
2014. gada 17. aprīlī RSA Insurance Group paziņoja par grupai piederošo Baltijas reģiona (tai skaitā BALTA) un Polijas apdrošināšanas uzņēmumu akciju pārdošanu Polijas apdrošināšanas grupai PZU.
2015. gada 20. februārī mainīta uzņēmuma vizuālā identitāte, BALTA logotipu pietuvienot mātesuzņēmuma logo.
Torgava

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 973. gadā. Viduslaikos Saksijas-Virtembergas sastāvā. No 1423. gada - Vetīnu dinastijas rezidences pilsēta. 1485. gadā, šķeļoties dinastijai, Torgava iekļāvās Ernestīnu atzara īpašumā. Pēc 1547. gada Mīlbergas kaujas Torgava pārgāja Albertīnu valdījumā. 1576. gada aprīlī/jūnijā Torgavā tika izstrādāta Konkordijas formula, viens no luterisma pamatprincipiem.
1627. gadā Torgavā tika atskaņota Heinriha Šica (Heinrich Schütz) opera "Dafne" ar Martīna Opica (Martin Opitz) libretu, kas tiek uzskatīta pirmo vācu operu.
1711. gada 14. oktobrī Torgavā tika svinētas Krievijas cara Pētera I dēla Alekseja un Braunšveigas-Lineburgas Šarlotes Kristīnes kāzas.
1760. gada 3. novembrī Septiņgadu kara laikā pie pilsētas notika Torgavas kauja, kurā prūši Frīdriha Lielā vadībā sakāva austriešu karaspēku Leopolda Dauna vadībā.
Otrā pasaules kara beigās 1945. gada 25. aprīlī pie Torgavas pirmoreiz satikās no rietumiem Vācijai uzbrūkošā ASV armija un no austrumiem uzbrūkošais PSRS karaspēks.

Cilvēki

Torgava ir teologa Nikolaja fon Amsdorfa (Nicolaus von Amsdorf, 1483-1565), Teitoņu ordeņa mestra Saksijas Frīdriha (Friedrich von Sachsen, 1473-1510), Saksijas kūrfirsta Frīdriha III (Friedrich III., 1463-1525), Saksijas kūrfirsta Johana Frīdriha I (Johann Friedrich I, 1503-1554), Dānijas karalienes Saksijas Kristīnes (Dronning Christine, 1461-1521) un futbolista Olafa Maršalla (Olaf Marschall1, 1966) dzimtā pilsēta.
16. gadsimta beigās Torgavā skolā gāja komponists Mikaēls Pretorijs (Michael Praetorius, 1571-1621).
Torgavas Sv. Marijas baznīcā apglabāta Mārtiņa Lutera sieva Katarīna fon Bora.
Arnis Kalniņš

Biogrāfija

Dzimis 1935. gada 24. janvārī Naukšēnu pagastā.
1952. gadā absolvēja Rūjienas vidusskolu. 
1957. gadā pabeidza Latvijas Valsts universitāti, iegūstot grādu tautsaimniecības plānošanā.
Iesaistījās Atmodas kustībā, 1989. gadā bijis iekļauts izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā.Godmaņa Ministru padomē bija padomes priekšsēdētāja Ivara Godmaņa vietnieks. No 1991. gada 19. novembra līdz 1993. gada 12. janvārim bijis ekonomisko reformu ministrs. 
A. Kalniņš bija pirmais Latvijas Hipotēku un zemes bankas prezidents (1993—1996). Vēlāk bijis bankas padomnieks.
Kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās, ievēlēts no saraksta "Latvijas Sociāldemokrātu apvienība". Bija LSDSP frakcijas biedrs. 1999. gada prezidenta vēlēšanās LSDSP viņu virzīja prezidenta amatam. Otrajā kārtā iegūstot mazāko balsu skaitu no visiem kandidātiem — 14 — Kalniņš neiekļuva nākamajā kārtā. Par prezidenti kļuva Vaira Vīķe-Freiberga. 7. Saeimā darbojās Saimnieciskajā komisija, Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisijā, kā arī vairākās apakškomisijās. Kandidējis arī 8. Saeimas vēlēšanās, tomēr partija neiekļuva parlamentā.
Kopš 2005. gada Arnis Kalniņš ir emeritēts Latvijas zinātnieks.
Donalda Trampa kabinets

Šajā rakstā apkopoti Donalda Trampa kabineta locekļi. Donalds Tramps ASV prezidenta pienākumus sāka pildīt 2017. gada 20. janvārī. Donalds Tramps par ASV prezidentu tika ievēlēts 2016. gada 8. novembrī ASV prezidenta vēlēšanās. Viņš ir Republikāņu partijas pārstāvis.
Vējš pelēkās priedes nolauza

Sižets

Filmas sižets notiek pavasarī kādā Latvijas mazpilsētā. Tajā tiek attēlotas attiecības starp sievieti un diviem vīriešiem, kā arī viņu visu emocijas.
Aun, meitiņa, balti kājas

Aun, meitiņa, balti kājas ir latviešu tautasdziesma Jāzepa Vītola apdarē, kas pirmo reizi atskaņota 1910. gada Piektajos vispārējos latviešu dziesmu svētkos.
Tautasdziesmas apdare tapusi 1906. gadā, un tā veidota Vītolam raksturīgajā stilā ar ilustratīviem hromatismiem un vijīgu balsu apdari.
Terēze Lejva

Biogrāfija

No 1970. gadu vidus līdz 1980. gadu vidum bijusi viena no vadošajām Kolumbijas šahistēm. Divas reizes uzvarējusi Kolumbijas sieviešu šaha čempionātā (1976, 1982). Pārstāvējusi Kolumbijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 3 reizes (1976, 1980-1982). 1982. gadā individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta medaļu.
2009. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanas

2009. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanas bija 7. Eiropas Parlamenta vēlēšanas. Tās norisinājās 27 Eiropas Savienības (ES) dalībvalstīs no 4. līdz 7. jūnijam. Tajās tika ievēlēti 736 deputāti, kas pārstāv apmēram 500 miljonus eiropiešu.
Jaunā muiža (Kūku pagasts)

Vēsture

Ciems attīstijies ap barona Korfa muižu. Vecākais līdz šim atrastais Krustpils muižu, pusmuižu un lauku apdzīvoto vietu uzskaitījums atrodams 1784. gada Latgales ģenerālmērīšanas dokumentu krājumā. 1864.gada 28. decembrī tika veikta Korfu nekustamo un kustamo īpašumo apskate un inventarizācija, un pusmuižu sarakstā tika minēti 19 nosaukumi — viens no tiem — Jaunā muiža. Kopš 1975. gada ciema teritorijā atrodas veco ļaužu pansionāts.
Čakstīšu apakšdzimta

Latvijā

Latvijā sastopamas 16 čakstīšu apakšdzimtas sugas: Sibīrijas rubīnrīklīte (Calliope calliope), baltkakla mušķērājs (Ficedula albicollis), melnais mušķērājs (Ficedula hypoleuca), mazais mušķērājs (Ficedula parva), lakstīgala (Luscinia luscinia), rietumu lakstīgala (Luscinia megarhynchos), zilrīklīte (Luscinia svecica), tuksneša čakstīte (Oenanthe deserti), akmeņčakstīte (Oenanthe oenanthe), daglā čakstīte (Oenanthe pleschanka), smiltāju čakstīte (Oenanthe isabellina), melnais erickiņš (Phoenicurus ochruros), erickiņš (Phoenicurus phoenicurus), lukstu čakstīte (Saxicola rubetra), tumšā čakstīte (Saxicola rubicola) un rudsānu zilastīte (Tarsiger cyanurus).
Kopakabana (Riodežaneiro)

Māksla un kultūra

Kopakabanas pludmalē ir notikusi lielākā daļa FIFA Pasaules kausu pludmales futbolā. Tāpat te notiek ikgadējās Jaungada svinības, kad uguņošana ilgst 15—20 minūtes.
No 2014. gada maija līdz jūlijam United Buddy Bears izstāde tika demonstrēta Kopakabanas promenādē un piesaistīja vairāk nekā 1 000 000 cilvēku. Tika izstādītas vairāk nekā 140 lāču skulptūras, katra no tām bija divus metrus augsta un katru no tām bija izstrādājis cits mākslinieks.
Atila Korāņi

Šaha kompozīcija

Publicējis 66 dažāda žanra šaha kompozīcijas. Piedalījies 57 konkursos, kuros ieguvis 52 atzinības, tai skaitā 39 godalgas, no tām 18 pirmās.
FIDE albumos viņš ieguvis 41,67 punktus. 1988. gadā viņam tika piešķirts starptautiskā tiesneša un 1984. gadā starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā.
Umurga

Vēsture

Umurgas draudzes novads (Ubbenorm) pirmo reizi minēts 1509. gadā, 1645. gadā draudzes novadā bija 25 muižas. Apdzīvotā vieta attīstījusies ap baznīcu, kas celta 1496. gadā, pārbūvēta 1859. gadā (valsts nozīmes arhitektūras piemineklis), un Umurgas muižas centru. 1933. gadā Umurgai, lai arī tajā bija tikai 4 dzīvojamās mājas un 25 iedzīvotāji, piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu. Par lielāku apdzīvoto vietu Umurga attīstījās Latvijas PSR laikā, kad tā kļuva par padomju saimniecības "Umurga" centru.