google/wiki40b huggingface dataset:
Nelsons Anželu Pikē

Pirms F1

1993. gadā Pikē sāka braukt kartingu sacīkstēs. 2001. gadā no kartingiem pārcēlās uz Dienvidamerikas F3 čempionātu. Viņa bagātais tēvs nodrošināja iespēju braukt pašam savā komandā. 2002. gadā viņš tur ieguva čempiona titulu. Turpmākajos gados viņš turpināja piedalīties dažādās formulu sacīkstēs. No 2005. līdz 2006. gadam brauca GP2 čempionātā un savā otrajā sezonā kļuva par vicečempionu.

Formula 1 (2008—2009)

2007. gadā Pikē bija Renault F1 testu un rezerves pilots, bet 2008. gada sezonā kļuva par Fernando Alonso komandas biedru šajā vienībā. Tāpat kā tēvs savā debijas sacīkstē Nelsinju kvalificējās 21. vietā un vēlāk izstājās. Savus pirmos Formula 1 punktus Nelsinju izcīnīja 2008. gada Francijas Grand Prix izcīņā. Viņš pārspēja arī savu komandas biedru Alonso. Pateicoties stratēģijai, Pikē izdevās izcīnīt 2. vietu 2008. gada Vācijas Grand Prix, par spīti faktam, ka viņš startēja no 17. starta pozīcijas. Tas bija brazīlieša pirmais un vienīgais F1 karjeras goda pjedestāls. Ungārijas Grand Prix Pikē izcīnīja punktus otro sacīksti pēc kārtas, finišējot sestajā vietā. Sezonas gaitā baumoja par to, ka Pikē var tikt atlaists vājā snieguma dēļ.
Nelsinju tomēr palika komandā arī 2009. gadā. Pirmajās trijās sacīkšu kvalifikācijās viņš netika tālāk par pirmo kārtu. Vācijas Grand Prix viņš pirmoreiz kvalificējās labāk par Alonso. Sezonas gaitā viņš punktus neguva, 3. augustā tika paziņots par viņa aiziešanu no komandas un nākamajā, Eiropas Grand Prix, viņa vietā Renault komandā startēja Romēns Grožāns, kuram tā bija debija F1 sacīkstēs.

Tīši izraisītās avārijas skandāls (Crashgate)

Pēc viņa aiziešanas no komandas 2009. gada augustā aizsākās publiskas diskusijas par to, ka 2008. gada Singapūras Grand Prix sacīkstēs Pikē apzināti avarējis, lai palīdzētu komandas biedram Fernando Alonso, kurš arī uzvarēja tajās sacīkstēs; tolaik Pikē bija raksturojis avāriju kā vienkāršu kļūdu. Pikē apliecināja FIA, ka avārija bija tīša un ka Renault komandas vadītājs Flavio Briatore un inženieris Pets Simonds bija prasījuši viņam to darīt. Par sadarbošanos Pikē tika atbrīvots no apsūdzībām no FIA puses, bet Renault komanda tika apsūdzēta par rezultātu fiksēšanu.
Septembrī Renault un Briatore ierosināja krimināllietu pret Pikē, apsūdzot viņu viltus apsūdzībā un izspiešanā, tomēr vēlāk Renault atsauca prasību un Briatore un Simonds pameta komandu. Vēlāk, 2010. gada decembrī, Pikē uzvarēja tiesas prāvā pret Renault saistībā ar neslavas celšanu.
2009. gada novembrī FIA piesprieda Renault komandai divu gadu nosacītu sodu — ja komanda šai laikā izdarītu ko līdzīgu, tā saņemtu diskvalifikāciju. Renault komandas tālaika vadītājs Flavio Briatore saņēma mūža diskvalifikāciju no jebkādiem FIA sporta veidiem, komandas inženieris Pets Simonds saņēma piecu gadu diskvalifikāciju, bet no 2013. gada sezonas viņam ir atļauts apmeklēt sacīkstes — kopš 2011. gada viņš strādā Marussia komandā.

Pēc F1

Kopš 2010. gada Nelsinju Pikē startē dažādās NASCAR sacensībās, un 2012. gadā guvis trīs uzvaras.
In the Wake of Poseidon

Skaņdarbu saraksts

Visus skaņdarbus sarakstījis Roberts Frips un Pīters Sinfīlds, izņēmumi minēti.
Krūmu sīļi

Izskats un īpašības

Krūmu sīļi ir nedaudz lielāki kā zilie sīļi (Cyanocitta), un salīdzinoši tiem ir garāka aste, nedaudz īsāki un noapaļotāki spārni, un uz to galvām nav cekulu. Galvas apspalvojums parasti ir koši zils. Dažām sugām virs acs ir šaura, balta svītra un ausu caurumiņu apsplavojums tumšs. Krūmu sīļu krūšu apspalvojums ir balts vai pelēks, bet mugura pelēka vai brūna, kas kontrastē ar koši zilo asti un spārniem. Toties zilais krūmu sīlis (Aphelocoma unicolor) ir viscauri zils, ārēji atgādinot uz ziemeļiem dzīvojošo pīniju sīli (Gymnorhinus cyanocephalus). Knābis un kājas krūmu sīļiem ir melnas.
Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija

Vēsture

Organizācija izveidota atbilstoši Māršala plānam 1948. gadā ar nosaukumu Eiropas ekonomiskās sadarbības organizācija (OEEC, Organisation for European Economic Co-operation). Tās sastāvā sākotnēji bija 16 Eiropas dalībvalstis (ieskaitot Turciju), vēlāk pievienojās VFR (1949) un Spānija (1958).
1961. gadā tika nolemts OEEC reformēt par OECD un uzņemt tajā arī ārpus Eiropas esošās ASV un Kanādu. Vēlāk par dalībvalstīm kļuva Itālija (1962), Japāna (1964), Somija (1969), Austrālija (1971) un Jaunzēlande (1973).
Pēc Aukstā kara beigām OECD pievienojās arī Meksika (1994), Čehija (1995), Ungārija (1996), Dienvidkoreja (1996), Polija (1996), Slovākija (2000), Čīle (2010), Slovēnija (2010), Izraēla (2010), Igaunija (2010), Latvija (2016) un Lietuva (2018).
No 28 Eiropas Savienības valstīm sarunas par iestāšanos OECD nav sāktas ar Kipru un Maltu.
Metiloranžs

Iegūšana

Metiloranžu iegūst no sulfanilskābes un dimetilanilīna. Sulfanilskābi diazotē sārmainā vidē ar nātrija nitrītu. Iegūtajam produktam pievieno dimetilanilīna šķīdumu etiķskābē - rodas dimetilaminoazobenzolsulfoskābe, no kuras iegūst nātrija sāli, pievienojot nātrija hidroksīdu.

Izmantošana

Metiloranža ūdens šķīdumu galvenokārt izmanto analītiskajā ķīmijā kā pH indikatoru. Skābā vidē tas ir sarkans, sārmainā — dzeltens. Krāsas maiņa notiek pH intervālā 3,0 — 4,4. Ar metiloranžu var krāsot vilnu vai zīdu, tomēr krāsa nav noturīga. Vilnas vai zīda auduma gabalu iegremdē vārglāzē ar metiloranža šķīdumu un pievieno dažus pilienus sālsskābes, maisot vāra, kamēr audums vienmērīgi nokrāsojas. Pēc tam to mazgā ar ūdeni un žāvē.
Kirhenšteina Ministru kabinets

Augusta Kirhenšteina vadībā Latvijas Republikas Ministru kabinets darbojās laika posmā no 1940. gada 20. jūnija līdz 1940. gada 25. augustam. Tā bija okupācijas varas iecelta marionešu valdība, kuras mērķis bija sagatavot Latvijas pievienošanu PSRS. Valdība tika sastādīta PSRS vēstniecībā Rīgā, daļa tās locekļu jau iepriekš bija sadarbojušies ar Padomju Savienības izlūkdienestu. Tā bija pēdējā Latvijas Republikas valdība starpkaru periodā, kas darbojās līdz Latvijas PSR Tautas komisāru padomes izveidei pēc Latvijas inkoporācijas PSRS sastāvā.

Vēsture

Valdību PSRS vēstniecībā ar vietējo izlūkdienesta aģentu palīdzību izveidoja 1940. gada 20. jūnija vakarā, 21. jūnijā šīs valdības sastāvu publicēja presē. Sākumā šajā valdībā bija tikai 7 ministri, viens ministra biedrs, kā arī armijas komandieris. Zināms, ka četri no viņiem (Pēteris Blaus, Roberts Kļaviņš, Vikentijs Latkovskis, Vilis Lācis) un, iespējams, arī Roberts Dambītis bija saistīti ar PSRS specdienestiem. Savukārt Augusts Kirhenšteins, Jānis Jagars un Pēteris Blaus bija aktīvi "Kulturālās tuvināšanās biedrības ar Soc. Padomju Republiku Savienības tautām" biedri. Pārējie šīs valdības locekļi bija "kreisās inteliģences" pārstāvji (Jūlijs Lācis, Juris Pabērzs).
1940. gada jūlijā šīs valdības sastāvs tika vairākkārt papildināts gan ar Latvijas KP pārstāvjiem (Andrejs Jablonskis, Kārlis Karlsons, Nikolajs Priede, Arnolds Tabaks, Jānis Vanags), gan no PSRS atbraukušajiem latviešiem (Rūdolfs Blaus, Eduards Leitmanis, Pēteris Valeskalns), gan arī citiem "kreisās inteliģences" pārstāvjiem (Paulis Lejiņš, Jānis Lieknis). Kopumā līdz 1940. gada augustam Kirhenšteina valdībā darbojās 19 cilvēki. 
Jau 27. jūlijā Nikolajs Priede tika arestēts, jo viņš tika turēts aizdomās kā "provokators".

Likvidācija

Pēc Latvijas aneksijas 1940. gada augustā Kirhenšteina valdība tika likvidēta, jo darbu uzsāka Latvijas PSR Tautas komisāru padome Viļa Lāča vadībā.
Divi bijušās valdības locekļi tika nogalināti 1941. gadā – Jūlijs Lācis un Roberts Kļaviņš, bet 1943. gadā tika apcietināts Pēteris Blaus.
Dzenbudisms

Etimoloģija

Vārds "dzen" cēlies no sanskrita (dhyāna: koncentrācija, meditācija) un tad no ķīniešu vārda čaņ (ķīniešu: 禅, Chán) japāņu valodas aizguvuma. Latviešu valodā dažkārt lieto arī tiešo ķīniešu valodas aizguvumu "čaņbudisms". Rietumos lietotā dzenbudisma terminoloģija tradicionāli ņemta no japāņu valodas.

Mācības

Dzenbudisms ir darmas mācības paveids, kas uzsver iespēju sasniegt apskaidrību vienas dzīves laikā gan meditācijas, gan pēkšņas apskaidrības ceļā. Prakse ietver sēdošu dzadzen meditāciju (jap. dzadzen - 座禅), sūtras skaitīšanu un koanu mācības.

Dzenbudisms Japānā

12.-13. gs. dzenbudisms ieviesās Japānā un ir saistīts ar mūka Dogena Zendži nopelniem.
Dzen vēstures autoritāte Daisets Teitaro Sudzuki (angliski: Daisetz Teitaro Suzuki) savā klasiskā pētījumā "Dzen un Japānas kultūra"  apraksta dzen ietekmi uz bušido, haiku, tējas ceremoniju un dabas mīlestību. Rakstīts, ka otrā pasaules kara laikā Japānas mūku hierarhija atbalstīja militārismu.

Dzenbudisms Rietumos

Sojens Šaku, Japānas dzenbudistu abats un Rindzai skolas meistars bija pirmais dzen skolotājs, kas mācīja ASV. 
Pēc otrā pasaules kara amerikāņu mūks Filips Kaplo uzrakstīja rietumu dzen klasiku, grāmatu "Trīs Dzen Pīlāri", kas tulkota 12 valodās.
Rakusu priekšauts apliecina, ka budists ir pieņēmis patvērumu Trīs dārgumos.

Dzenbudisms Latvijā

Rīgas Dzen centra dibināšana ir korejieša mūka un dzen meistara Suns Sans (korejiešu: 숭산) Kwan Um Zen organizācijas nopelns.
Hmeļnicka

Vēsture

Apdzīvotā vieta vēstures avotos pirmoreiz minēta 1431. gadā kā Ploskirivci, ko lietuviešu valdnieks Jagailis nodevis īpašumā Janam Čanstulovskim. Nosaukums cēlies no Ploskas upītes, pie kuras ietekas Dienvidbugā izvietojusies apdzīvotā vieta. 1566. gadā Ploskirovai (poļu: Płoskirów) piešķirtas Magdeburgas tiesības. No 1672. līdz 1699. gadam pilsēta nonāca Osmaņu impērijas sastāvā. Pēc atgriešanās Polijas sastāvā nopostītajā Ploskirovā tiek nometināti ieceļotāji no Mazovijas. 1795. gadā pilsēta nonāk Krievijas Impērijas sastāvā un Podolijas guberņas sastāvā tiek nodibināts Proskurovas apriņķis ar centru Proskurovā (speciāls rīkojums par pilsētas pārdēvēšanu nav atrasts). 1954. gadā pilsēta pārdēvēta par godu ukraiņu kazaku atamanam Bogdanam Hmeļnickim.
Vilpulkas pagasts

Upes

Kaučupīte, Krāņupīte, Pestava, Virķīte.

Vēsture

1945. gadā Valmieras apriņķa Ternejas pagastā izveidoja Vilpulkas ciemu. Vilpulkas ciems ietilpis Rūjienas (1949-1959) un Valmieras (1959-2009) rajonos. 1954. gadā Vilpulkas ciemam pievienoja likvidēto Virķēnu ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Vilpulkas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Rūjienas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Vilpulka (pagasta centrs) un Virķēni.
Dienvidamerikas kaķi

Evolūcija

Šī kaķu ģints ir vecākā kaķu grupa Amerikā, tad tai seko lūši un pumas. Dienvidamerikas kaķi Dienvidamerikā sāka dzīvot pirms 12—10 miljoniem gadu. Šajā ģintī ir divas attīstības līnijas, kur vienā grupā ietilpst ocelots, plankumainais kaķis un Andu kaķis, bet otrā grupā ir visas pārējās ģints sugas.

Sistemātikas izmaiņas

Pēdējos gados, balstoties uz DNS analīzēm, ir veiktas izmaiņas kaķu apakšdzimtas (Felinae) ģintīs. Kādreiz Dienvidamerikas kaķu grupa tika sistematizēta kā kaķu ģints (Felis) apakšģints. Ģinti mūsdienās papildina arī jaunas sugas — pantanālas kaķis (Leopardus braccatus) un pampu kaķis (Leopardus pajeros), kas kādreiz tika uzskatītas par kolokolo (Leopardus colocolo) pasugām.

Izskats un īpašības

Visas Dienvidamerikas kaķu sugas ir samērā neliela auguma un tām visām ir plankumains kažoks, kas atgādina leoparda matojumu. Lielākais ģintī ir ocelots (Leopardus pardalis), kura ķermeņa garums, galvu ieskaitot, var sasniegt 101 cm, bet svars 18,6 kg. Mazākais ģintī ir kodkods (Leopardus guigna), kas ir arī mazākais kaķis visā Amerikā. Mazāko indivīdu ķermeņa garums ir 37 cm, svars 1,5 kg. Toties plankumainais kaķis (Leopardus wiedii) piemērojies vislabāk dzīvei kokos no visiem kaķiem Amerikā. Lai arī lielākā daļa Dienvidamerikas kaķu ir mājas kaķa augumā, tie ir mežonīgi un agresīvi dzīvnieki.
Lūcija Vankina

Dzīvesgājums

Dzimusi 1908. gada 3. aprīlī Grostonas pagastā zemnieka Voldemāra Vankina ģimenē. Strādāja Latvijas Pieminekļu valdē (1936-1944), līdztekus studēja Latvijas Universitātē, ko beidza 1941. gadā. Bija Valsts Vēsturiskā muzeja, vēlāk Latvijas PRS Vēstures muzeja  Arheoloģijas nodaļas vadītāja (1944-1986). 
Vadīja arheoloģiskos izrakumus Sārnates, Siliņupes, Leimanišķu neolīta apmetnēs, kā arī Kalniešu un Boķu kapulaukos.
Sontagana

Sontagana (igauņu: Soontagana, no soo - “purvs” un tagana - “aiz”) bija sens igauņu novads tagadējā Pērnavas apriņķī, uz rietumiem un ziemeļrietumiem no Pērnavas, kas pirmo reizi 1210. gadā pieminēts Indriķa hronikas aprakstīto Livonijas krusta karagājienu sakarā.

Galvenais pilskalns

Galvenais pilskalns Mālinna (Maalinn) atradās ap 40 km uz ziemeļrietumiem no Pērnavas pie Mihkli, tagadējā Kongas pagastā. Pilskalnam ir 3000 m² liels plakums, kur no 1965.gada līdz 1971.gadam veiktajos izrakumos (Tenisons, 1972) arheoloģiski izpētīts no akmeņiem krautais aizsargvalnis, koka tornis, dzīvojamās un saimniecības ēkas.
Balvu amatniecības vidusskola

Balvu amatniecības vidusskola, saīsināti BAV, ir amatniecības vidusskola Vidzemes ielā 26 Balvos.

Vēsture

Skola dibināta 1991.gadā. Sākotnēji tā bija Balvu deviņgadīgā skola. Direktore Ināra Ņikuļina, direktora vietniece mācību darbā Sarmīte Cunska un direktora vietniece ārpusklases un ārpusskolas darbā Anastasija Ločmele. Pēc gada skola nomaina nosaukumu un kļūst par Balvu amatniecības vidusskolu (BAV). Kopš 2001./2002. mācību gada skolas direktore ir Sarmīte Cunska.
Roberto Luongo

Spēlētāja karjera

Debiju NHL Luongo piedzīvoja 1999.—2000. gada sezonā, kad pēc 26 AHL nospēlētām spēlēm, 24 spēles aizvadīja Ņujorkas "Islanders" rindās. Nākamajā sezonā viņš spēlēja jau Floridas "Panthers" rindās. 2001. gada rudenī Luongo pagarināja līgumu ar "Panthers" uz nākamajiem četriem gadiem. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā nespēlēja. "Panthers" rindās Luongo spēlēja līdz pat 2005.—06. gada sezonas beigām, kad kopā ar Lukāšu Krajīčeku tika aizmainīts uz Vankūveras "Canucks".
Luongo momentāli kļuva par "Canucks" pamatvārtsargu, 2008.—09., kā arī 2009.—10. gada sezonā pildot arī komandas kapteiņa funkcijas. 2010.—11. gada sezonā Luongo kopā ar "Canucks" sasniedza Stenlija kausa finālu, tajā gan piekāpjoties Bostonas "Bruins" vienībai. Tajā pašā sezonā Luongo ieguva arī Viljama Dženingsa balvu. 2013.—14. gada sezonas vidū Luongo tika aizmainīts uz Floridas "Panthers". "Panthers" rindās aizvadīja vairākas nākamās sezonas, līdz 2019. gada vasarā paziņoja par karjeras noslēgšanu.
Kanādas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2006., 2010. un 2014. gada Olimpiskajās spēlēs, 2010. un 2014. gadā kļūstot par Olimpisko čempionu. Spēlējis arī četros Pasaules čempionātos, 2003. un 2004. gadā izcīnot zelta medaļu, bet 2005. gadā izcīnot sudraba medaļu. Piedalījies arī 1998. un 1999. gada Pasaules U-20 jauniešu čempionātos, 1999. gadā izcīnot zelta medaļu.
Karnunta

Vēsture

Kornunta pirmo reizi vēsturē parādās Augusta valdīšanas laikā 6. gadā, kad Tibērijs izveidoja to par savu bāzi, kā romiešu fortu (kastrumu) karā pret Marbodu, markomanu vadoni.
Būtiska romanizācija notika, kad pilsēta tika izraudzīta kā Legio XV Apollinaris garnizona dislokācijas vieta pirms 14. gada. Pēc dažiem gadiem tā kļuva par romiešu nocietinājumu centru gar Donavu posmā no Vindobonas (mūsdienās Vīne) līdz Brigetio (blakus Komaromai). Tacits vēsta, ka imperators Klaudijs deva rīkojumu Panonijas pārvaldniekam "uzturēt rezerves leģionu Donavas krastā", lai aizsargātu zaudējušos (kvadus un markomanus) strīdā starp ģermāņu ciltīm, un atturētu uzvarētājus no kārdinājuma iebrukt Panonijā. Uz šo laiku (ap 50. gadu) attiecas papildus nocietinājuma izveide kavalērijai 1,5 km uz dienvidrietumiem no leģiona nometnes. Kopš tā laika XIV Pāra leģions un XV Apollona leģions bija dislocēti Karnuntā. Šeit bija arī Donavas flotes bāze. 3. gadsimtā Karnuntu izpostīja ģermāņi. Kaut arī nometne tika daļēji atjaunota, tomēr tā vairs nesasniedza savu iepriekšējo nozīmīgumu. Galīgi drupās to pārvērta ungāru iebrukums viduslaikos.
Karnunta ne vienreiz vien tiek minēta vēsturiskajos avotos. Šeit imperators Marks Aurēlijs uzrakstīja daļu no sava darba "Προς εαυτόν" ("Pārdomas par sevi"). Šeit par imperatoru tika pasludināts Septimijs Severs. 308. gadā Karnuntā notika pazīstamais tetrarhu salidojums.
Karnuntā bija atrastas labi saglabājušās gladiatoru skolas drupas. To ieskāva biezas sienas. Iekšā atradās vesels celtņu komplekss, kuru starpā izceļas neliels cirks gladiatoru apmācībai. Tika konstatētas ap 40 nelielas kameras, lielas termas, kapi, treniņu zāle ar apsildāmo grīdu, kā arī dažādas administratīvās ēkas.
Jānis Kārkliņš (dzejnieks)

Dzīvesgājums

Dzimis 1891. gada 6. janvārī Jērcēnu pagasta "Rēpeņos" lauksaimnieka ģimenē. Mācījās Liepiņa tirdzniecības skolā Valmierā. 1908. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, kur pievērsās dzejai un žurnālistikai. 1908. gadā laikraksta "Rīgas Apskats" feļetona pielikumā publicēja savu pirmo dzejoli "Pār melnām dzelmēm". Izdeva dzejoļu krājumus "Lāpa" (1911) un "Darba balsis" (1913). Pirmā pasaules kara laikā bija kara korespondents (1914), darbojās Latviešu bēgļu apgādāšanas centrālkomitejā Rīgā (1915-1916), dienēja latviešu strēlnieku pulkos. Izdeva dzejoļu krājumu "Kad lielgabali runā" (1917).
Pēc demobilizācijas strādāja par skolotāju (1918-1919), pēc tam laikrakstā "Jaunākās Ziņas" (1919-1937), bija tā atbildīgais redaktors (1921-1928) un žurnāla "Atpūta" atbildīgais redaktors (1924-1937). Izdeva dzejoļu krājumu "Mēnešnaktis" (1922) un grāmatas "Aplis pār krustu" un "Kristus leģendas" (abas 1938).
Otra pasaules kara beigās 1944. gadā devās trimdā uz Zviedriju, kur strādāja Latviešu palīdzības komitejā, bija Raiņa un Aspazijas gadagrāmatas redaktors (1968-1973). Sarakstīja atmiņu grāmatu "Latvijas preses karalis" (1962), romānu "Latviešu Pūcesspieģelis" (1-3, 1964-1969) un grāmatu "Āmen. Dievu maiņa" (1-2, 1970-1972, nepabedza). Miris 1975. gada 20. jūlijā Stokholmā.
Logans Kutirē

Spēlētāja karjera

No 2005. līdz 2009. gadam Kutirē spēlēja Ontārio hokeja līgas kluba Otavas "67's" sastāvā. 2008.—09. gada sezonas otrajā pusē sāka profesionāļa karjeru, kad pievienojās AHL vienībai Vorčestras "Sharks". Nākamajā sezonā Kutirē 25 spēles aizvadīja arī NHL klubā Sanhosē "Sharks".
2010.—11. gada sezonā Kutirē nostiprinājās Sanhosē "Sharks" sastāvā, kļūstot par vienu no kluba vadošajiem uzbrucējiem. 2011.—12. gada sezonu hokejists noslēdza ar 65 rezultativitātes punktiem. Tā bija līdz šim rezultatīvākā Kutirē sezona NHL. Sezonu viņš noslēdza kā otrs rezultatīvākais "Sharks" spēlētājs aiz Džo Torntona. 2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā Kutirē spēlēja Šveices hokeja līgas kluba HC Genève-Servette sastāvā. 2019. gadā Kutirē kļuva par "Sharks" kapteini.
C4P

Vēsture

Tas tika veidots uz automobiļa Fiat 621 bāzes. Dzinējs tika veidots pēc franču tanku Citroën-Kegresse P17/P14/P19 un angļu tanku Vickers 6-Ton parauga. Pirmā vilcēju partija tika izgatavota 1935. gadā, bet jau no 1936. gada tika ražota sērijveidā. Kopā tika izgatavotas aptuveni 400 mašīnas.

Varianti

Smagās artilērijas vilcējs: paredzēts 1878. gada parauga 120 mm lielgabala vai 105 mm lielgabala Schneider vilkšanai. Tika veidoti vilcēji gan ar vaļējo kabīni, gan ar kabīni pārklātu ar brezentu.
Vieglās artilērijas vilcējs: paredzēts 1897. gada parauga 75 mm lielgabala Schneider vai 1914./1919. gada parauga 100 mm haubices Škoda vilkšanai. Papildus tam, tika ierīkoti arī divi soliņi, paredzēti trīs cilvēku vešanai uz katra.
Zenītartilērijas vilcējs: paredzēts 75 mm zenītlielgabala Strar vilkšanai. Papildus tam, tika ierīkoti arī divi soliņi (aiz vadītāja sēdekļa), paredzēti divu cilvēku vešanai uz katra.
Bezmaksas programmatūra

Bezmaksas programmatūra (freeware, /ˈfɹiːwɛə(r)/; no angļu free — "bezmaksas" un software — "programmatūra") ir ar autortiesībām aizsargāta datoru programmatūra, kas tiek izplatīta bez maksas, uz neierobežotu laiku bez izejas koda.
Bezmaksas programmatūra atšķiras no brīvās programmatūras, kas tiek izplatīta ar izejas kodu, ar to, ka bezmaksas programmatūrā atslēgas vārds ir "bezmaksas" kā cena, bet brīvajā programmatūrā vārds "brīvs" kā "vārda brīvība". Bezmaksas programmatūra var būt peļņorientēta, un tās izplatīšanas noteikumi var aizliegt kopēšanu, reverso inženieriju, izmaiņas, atkārtotu izplatīšanu un šie ierobežojumi tiek atrunāti licences līgumā.
Holivuda

Vēsture

Holivudas kā filmindustrijas centra pirmsākumi ir meklējami 1911. gadā, kad šeit pirmā filmu studiju izveidoja David Horsley's Nestor Company. Tajā pašā gadā uz Holivudu no Ņujorkas pārvācās 15 citas ar filmindustriju saistītas komānijas. Kā iemesls tam bija ilgāks dienas garums, labāks klimats, kā arī negatīvais kompānijas Motion Picture Patents spiediens, kas izpaudās kā augstas samaksas par licenšu iegūšanu un lielas sodanaudas par neiestāšanos kompānijas biedru rindās. Mūsdienās lielākās filmu studijas Holivudā ir Universal Studios un Warner Brothers.
Ņūtons

Definīcija

1 Ν ir spēks, kas ķermenim, kura masa ir 1 kg, piešķir 1 m/s² lielu paātrinājumu, kas vērsts spēka darbības virzienā 
Pēc Otrā Ņūtona likuma
izriet, ka 1 N = 1 kg⋅m ⋅s⁻²

Piemēri

1 ņūtonu liels svars piemīt tādam ķermenim, kura masa ir 1 kg, ja brīvās krišanas paātrinājums ir 1 m/s². Bet tā kā tas uz Zemes ir nevis 1, bet gan apmēram 9,8 m/s², tad 1 kg smags ķermenis spiedīs uz Zemes virsmu jau ar 9,8 ņūtonu lielu spēku.
1 ņūtons = 10⁵ (100 000) dini.
Ja ķermeņa masa uz Zemes ir 1 kg, tad tā svars būs 1 x 9,8 = 9,8 N, jeb apmēram 10 ņūtoni, tātad 1 ņūtons ir aptuveni vienāds ar 100 gramiem masas.

Cilvēks, kura masa ir 70 kilogrami, spiež uz Zemes virsmu ar 686 N lielu spēku.
Procedurālā modelēšana

Procedurālā modelēšana ir vienots termins vairākiem paņēmieniem 3D modelēšanā, lai izveidotu 3D modeļus un tekstūras kartēšanu no kopumiem. L-sistēmas, fraktāļi un radošā modelēšana ir procedurāla modelēšana, jo tā attiecas uz algoritmiem, kuri veido ainas. Likumu kopums vai nu var būt iekļauts algoritma konfigurējamos parametros, vai arī tas ir nodalīts. Izvade tiek saukta par procedurālo saturu, kas var būt izmantota datorspēlēs, filmās, augšupielādēta tīmeklī vai arī lietotājs var izmainīt saturu manuāli. Procedurāliem modeļiem bieži vien eksponē datubāzi, kas nozīmē, ka lielas ainas var veidot no neliela apmēra likumiem. Ja iedarbināts algoritms rada to pašu izeju vairākas reizes pēc kārtas, tad izeja netiek saglabāta. Bieži vien pietiek sākt algoritmu ar tādu pašu nejaušības sēklu, lai to sasniegtu.
Lai gan visām modelēšanas tehnikām uz datora ir nepieciešami algoritmi, lai kādā brīdī pārvaldītu un uzglabātu datus, tomēr procedurālā modelēšana koncentrējas uz modeļa izveidošanu no noteikumu kopuma, nevis uz kontrolēšanu ar lietotāja ievadi. Procedurālā modelēšana bieži piemēro tad, kad tas būtu pārāk apgrūtinoši izveidot 3D modeli, lietojot vispārējus 3D modelētājus, vai arī ja ir nepieciešami vairāki specializēti instrumenti. Šis ir parasti attiecināms uz augiem, arhitektūru vai ainavu.
Aleksandrs Viļumanis (diriģents)

Dzīvesgājums

Dzimis 1942. gadā Otrā pasaules kara laikā okupētajā Latvijā operdziedātāja Aleksandra Viļumaņa un viņa sievas Helēnas ģimenē. Studēja sitamos instrumentus, kordiriģēšanu un diriģēšanu Latvijas Mūzikas akadēmijā.
No 1962. gada strādāja dažādus darbus Latvijas PSR Operas un baleta teātrī kā orķestra mākslinieks, suflieris, kormeistars un diriģenta asistents. 1970. gadā iecelts par Latvijas Nacionālajā operas diriģentu, no 1972. gada līdz 1975. gadam papildinājās Ļeņingradas Kirova operas un baleta teātrī (Marijas teātrī). Pēc atgriešanās Rīgā 1975. gadā iecelts par Operas un baleta teātra māksliniecisko vadītāju un galveno diriģentu. 1981. gadā Ostravā iestudēja M. Musorgska operu "Boriss Godunovs", bet
1989. gadā Ļeņingradas Mazajā operas un baleta teātrī Dž. Verdi operu "Dons Karloss". 
No 1990. līdz 1994. gadam A. Viļumanis strādāja par diriģentu Sanktpēterburgas Marijas operas un baleta teātrī, 1994. gadā atkārtoti iecelts par Latvijas Nacionālās operas galveno diriģentu un māksliniecisko vadītāju. 1995. gadā Oslo iestudēja P. Čaikovska operu "Jevgeņijs Oņegins", 1997. gadā S. Prokofjeva baletu "Romeo un Džuljeta", 1998. gadā P. Čaikovska baletu "Riekstkodis".
No 2000. gada bija Krievijas Lielā (Boļšoj) teātra viesdiriģents Maskavā.