google/wiki40b huggingface dataset:
Prisma

Vēsture

Pirmais Prisma hipermārkets tika atvērts 1972. gadā Jiveskilē, Somijā.
Prisma veikalu ķēde mūsdienu formātā izveidota 1988. gadā.

Prisma Latvijā

AS Prisma Latvija nodibināta 2006. gada 17. janvārī kā meitas uzņēmums Somijā reģistrētajai S-ryhmä. Tā pamatkapitāls bija 5 150 800 eiro.
Latvijā kopumā bija pieci Prisma lielveikali, visi atradās Rīgā. Pirmais tika atklāts tirdzniecības centrā "Domina Shopping" 2006. gada novembrī. Otrs atradās modes un izklaides centrā "Rīga Plaza". Trešais Prisma lielveikals atradās Imantas mikrorajonā un bija atklāts 2011. gada septembrī. 2012. gadā bija atklāti divi jauni veikali: 25. oktobrī Pļavniekos un 29. novembrī Skanstē.
2016. gada maijā veikals "Prisma Domina" tirdzniecības centrā "Domina Shopping" tika slēgts, nevienojoties ar tirdzniecības centru par telpu nomas līgumu.
2016. gada 3. jūnijā 16:00 veikals "Prisma Deglava" Andreja Saharova ielā 30 tika slēgts un tika evakuēti no ēkas visi cilvēki, jo veikala tehniskie darbinieki bija pamanījuši lokālas konstrukciju elementu izmaiņas. 6. jūnijā būvinspektori konstatēja, ka konstrukcijas elementu deformācija ir ļoti nopietna un nolēma veikalu slēgt uz vairākiem mēnešiem. 2016. gada oktobrī telpu nomas līgums tika lauzts.
Kopš 2017. gada jūnija Latvijā tika slēgti visi "Prisma" veikali, jo tirgus daļa nav pietiekoši augsta.
Boila—Mariota likums

Boila—Mariota likums, pazīstams arī kā Boila likums un Taunlija likums, ir viens no ideālās gāzes likumiem, gāzu saspiešanas likums. Tas apgalvo, ka noslēgtā sistēmā dotajai gāzes masai nemainīgā temperatūrā (tātad izotermiskā procesā) spiediens mainās apgriezti proporcionāli tilpumam. Šis ir viens no pirmajiem eksperimentāli iegūtajiem gāzu likumiem. Līkni, kas raksturo Boila—Mariota likumu, sauc par izotermu.
Šo likumu viens no otra neatkarīgi atklāja britu dabaszinātnieks Roberts Boils un franču fiziķis Edms Mariots (Edme Mariotte). Boils to atklāja ar savu palīgu, amatieri no Lankasteras Taunliju, 1662. gadā atklājumus publicēja darbā "Doktrīna par gaisa elastību un svaru un tās aizstāvība", novērojumus eksperimentos formulējot kā "gaisa elastība ir apgrieztā attiecībā pret tā tilpumu". 1676. gadā līdzīgus novērojumus publicēja Mariots darbā "Pētījums par gaisa dabu".
Boila—Mariota, Šarla un Gē-Lisaka likums kopā ar Avogadro likumu kopā veido ideālās gāzes likumu.
Cēsis (stacija)

Vēsture

1889. gadā tika atvērta Vendenes stacija dzelzceļa līnijā Rīga—Pleskava. Kopš 1919. gada tā tika pārsaukta par Cēsu staciju. 1944. gadā stacijas ēka tika nopostīta un 1946. gadā uzbūvēta jauna celtne "Staļina baroka" stilā. Līdzīgas ēkas tika uzceltas Ogres un Siguldas stacijās.
No 2014.gada 17. jūnija Cēsu stacijas biļešu kasi slēdza stacijas rekonstrukcijas dēļ, bet pašlaik tā strādā darbdienu rītos un brīvdienu vakaros.
Rekonstruēto Cēsu staciju, kas apvienota ar autoostu vienotā transporta mezglā, atklāja 2015. gada 10. jūnijā.
Nakts autobusa maršruts N5

Maršruts

Centrs — Mežciems kursē pa šādām ielām: Marijas iela, Aleksandra Čaka iela, Jorģa Zemitāna tilts, Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Stirnu iela, Dzelzavas iela, Ulbrokas iela, Biķernieku iela, Hipokrāta iela un Gaiļezera iela.
Mežciems — Centrs kursē pa šādām ielām: Gaiļezera iela, S. Eizenšteina iela, Ulbrokas iela, Dzelzavas iela, Stirnu iela, Ieriķu iela, Aleksandra Čaka iela un Marijas iela.
Emīrs

Mirza

Persiešu tituls mirza ir saīsinājums no "emir zade" (امیر زادح — amir zâdah, emīra dēls).
Atvērta ekonomika

Atvērta ekonomika ir valsts ekonomika, kura piedalās starptautiskās ekonomiskās attiecībās. Atvērta ekonomika ir ekonomika, kas ļauj brīvi tirgoties ar citām valstīm no dažādām valstīm. Lielākā daļa valstu pasaulē ir atvērta tautsaimniecība, un daudzas tautas ļoti lielā mērā paļaujas uz starptautisko tirdzniecību, lai sasniegtu ekonomikas un sociālos mērķus. Valstis savā starpā tirgojas ar visdažādākajām precēm un pakalpojumiem. Atvērta ekonomika ir izdevīga, jo cilvēki var nodoties preču un pakalpojumu tirdzniecībai un darījumiem arī starptautiskajā arēnā kopumā. Tas palielina tirdzniecības un uzņēmējdarbības jomas, kas izraisa rentablos ienākumus.

Priekšrocības un trūkumi

Galvenā priekšrocība ir tā, ka patērētāji var izvēlēties daudzas dažādas preces, atvērta ekonomika palielina iespēju tiešajiem ārvalstu ieguldījumiem un šajā ekonomikā ir lielāka iespēja pielāgoties izmaiņām, kas notiek pasaules ekonomikā.
Pie negatīvajiem faktoriem uzskata, ka valstis bieži vien kļūst pārāk atkarīgas no citām valstīm, kā arī no atvērtās ekonomikas var ciest vietējie ražotāji, kas nespēj konkurēt ar ārzemju uzņēmumiem, jāņem vērā, ka bieži investoriem neinteresē vietējās valsts intereses, ļoti bieži orientētas uz peļņu. Līdz ar to ilgtermiņā ir grūti prognozēt viņu rīcību, jo tie var atkal meklēt jaunus tirgus, pametot esošos. Ekonomikas krīzes apstākļos valstis ir daudz ievainojamākas pie atvērtas ekonomikas.
Heinrihs Johans Gotlībs fon Volfs

Dzīvesgājums

Dzimis 1843. gada 11. janvārī Rīgā Vecgulbenes muižnieka Rūdolfa Gotlība fon Volfa (1809—1847) un viņa sievas Helēnas ģimenē.
Studēja tautsaimniecību Tērbatas Universitātē, bija Cēsu un Valkas apriņķu skolu revidents, darbojās Maltas bruņinieku ordenī. 
Pēc vectēva Johana Gotlība fon Volfa (1781—1859) nāves kļuva par Vecgulbenes muižas īpašnieku. 1875. gada 18. septembrī salaulājās ar Kalkūnes muižas īpašnieka meitu Mariju (Marisu) fon Etingenu un netālu no muižas kungu mājas ("Baltās pils") uzcēla viņai Sarkano pili.
Turpināja Vecgulbenes muižas parku iekārtošanu un izveidoja trešo parku (pirmie divi - Pils parks ap Balto un Sarkano pili un Rūdolfa parks blakus), kura malā lika izrakt dīķi lielā M burta veidā (M-See, latviski Emzē ezers). 
Pēc sievas nāves 1883. gadā viņš lika izrakt vēl divus dīķus — Asaru dīķi, kura centrā uzbēra saliņu asaras formā, un Svēto ezeru. 
Miris 1897. gada 4. jūnijā Vecgulbenes muižā un tika apbedīts blakus Marisai. 1930. gadu beigās Volfi pārveda Vecgulbenes muižnieku mirstīgās atliekas uz Jaunlaicenes dzimtas kapiem.
Alfrēds Stūre

Dzīvesgājums

Dzimis 1888. gada 14. aprīlī Valmierā. 1905. gada revolūcijas dalībnieks, izsūtījumā Sibīrijā (1905-1911), pēc atbrīvošanas dzīvoja Irkutskā (1911-1921).
Pēc atgriešanās Latvijā bija sabiedrības "Konzums" patērētāju biedrību instruktors revidents (1921-1927), kredīta un instruktoru nodaļas vadītājs (1927-1937), Tautsaimniecības ministrijas kooperatīvu revīzijas padomes loceklis (1929-1937), kooperatīva „Pašpalīdzība“ dibinātājs un vadītājs (1931-1939), Rīgas apvienotā kooperatīva pilnvarotājs (1934-1937), Rīgas patērētāju biedrības „Vienība“ revīzijas komisijas priekšsēdētājs (1936-1939), A/S „Laima“ revīzijas komisijas loceklis (1937-1940), sabiedrības "Turība" organizācijas nodaļas vadītājs (1937-1940), Sesavas patērētāju biedrības priekšsēdētājs (1939-1940).
Miris 1961. gada 3. janvārī Rīgā.
Arvīds Lūsis

Dzīvesgājums

Dzimis 1900. gada 24. novembrī Ķoņu pagastā. Mācījās Ķoņu pagastskolā, Rūjienas draudzes skolā un Valkas reālskolā un Valkas ģimnāzijā, kuru beidza 1919. gadā. Studēja Latvijas Universitātes Matemātikas un dabaszinātņu fakultātes matemātikas nodaļā (1919-1925), līdztekus 1923. gadā sāka strādāt Jelgavas valsts skolotāju institūtā par matemātikas skolotāju, papildinājās Leipcigas Universitātes Matemātikas institūtā (1926, 1927), Sorbonas universitātē (1927), Ļeņingradas Valsts Universitātē (1928). Pēc atgriešanās dzimtenē 1928. gadā viņš uzrakstīja darbu "Permutabās funkcijas un Volterras integrālvienādojumi" kļuva par LU privātdocentu matemātikā. 1935. gadā viņu ievēlēja par LU docentu un matemātikas katedras vadītāju.
1938. gadā viņš aizstāvēja matemātikas doktora Dr. math. grādu par darbu "Permutablo funkciju teorijas pamatproblēma".
1940. gadā A. Lūsi iecēla par profesoru, matemātikas un mehānikas katedras vadītāju un fakultātes dekāna vietnieku zinātniskajā darbā. 
Pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā viņu iecēla par LU Matemātiskās analīzes katedras vadītāju.
Miris 1969. gada februārī.
Bratislava

Vēsture

Sava stratēģiski nozīmīgā novietojuma dēļ Bratislavas teritorija apdzīvota no aizvēsturiskiem laikiem, tomēr pirmoreiz rakstos pieminēta kā Lielmorāvijas cietoksnis 907. gadā. Šajā gadā to ieņem ungāri, kuri nosauc to par Požoņu (Pozsony). Bratislava ietilpst Ungārijas valstī vairāk kā 1000 gadu (līdz 1918. gadam).
13. gadsimtā pilsētā ieceļo vācu kolonisti, nosaucot pilsētu par Presburgu (Pressburg). 1291. gadā Bratislavai piešķir pilsētas tiesības.
No 1541. gadam līdz 1784. gadam Bratislava bija Ungārijas karalistes galvaspilsēta un ungāru karaļu kronēšanas vieta.
18. gadsimtā Bratislava izveidojas par slovāku nacionālās kustības centru.
No 1919. gada iekļaujas Čehoslovākijā, iegūstot savu pašreizējo nosaukumu. No 1939. līdz 1945.gadam neatkarīgās Slovākijas galvaspilsēta, pēc Otrā pasaules kara - atkal Čehoslovākijā. Kad 1969. gadā Čehoslovākija kļuva par federatīvu republiku, Bratislava kļūst par Slovākijas Republikas galvaspilsētu, bet 1993. gadā par neatkarīgās Slovākijas galvaspilsētu.
Vilis Tode

Biogrāfija

Vilis Tode piedzima 1873. gada 27. janvārī. No 1904. gada darbojies strādnieku organizācijās. Bija Liepājas pilsētas valdes ierēdnis.
1920. gadā Liepājā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē no Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas saraksta. Miris 1920. gada 6. decembrī plkst. 15.30 Rīgas slimnīcā. Apglabāts 12. decembrī Liepājā.
Rīgas 92. vidusskola

Vēsture

Dibināta 1987. gadā.

Izglītības programmas

Pamatizglītības mazākumtautību programma (21011121), Pamatizglītības humanitārā un sociālā virziena mazākumtautību programma (21012121), Pamatizglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena mazākumtautību programma (21013121), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena mazākumtautību izglītības programma (31011021), Vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena mazākumtautību izglītības programma (31013021).
Pizza Hut

Vēsture

Uzņēmumu 1958. gadā nodibināja divi Vičitas Universitātes studenti. Pizza Hut bija viens no pirmajiem Amerikas restorānu tīklu franšīzēm, kas atvēra savu restorānu Irākā. 2001. gadā Pizza Hut laida klajā picu vakuumiesaiņojumā, ko iespējams ēst kosmosā. Vēlāk picu nogādāja Starptautiskajā kosmosa stacijā.
Pēc 2012. gada datiem uzņēmumam ir vairāk kā 11 139 restorānu 95 pasaules valstīs. 2016. gadā Pizza Hut atvēra 200 m² lielu restorānu Latvijā, Rīgā, Audēju ielā 14.
Sērpenta

Apraksts un flora

Salai kupolveida forma. Slīpās nogāzes klāj alas, nokares un klintsradzes. Krastu apjož zemas, samērā gludas klintis. Ļoti nabadzīgs augājs. Sastopamas trīs augu sugas, kuras salai nav endēmas. Klintis klāj plāna gvano kārta.

Fauna

Salu apdzīvo divas rāpuļu sugas — salai endēma Sērpentas gekona pasuga un Bodžera scinks (iespējams, atsevišķa pasuga). 
Tikai Sērpentā sastopama 1992. gadā atklātā zirnekļu suga Mascaraneus remotus (Theraphosidae dzimta), kas pārtiek no ķirzakām un putnēniem. Ļoti maz ir zināms par šī tarantula dzīvesveidu. Sērpentai un Raundai endēma ir Sērpentas salas skolopendra. Iespējams, sastopami arī citi salai endēmi bezmugurkaulnieki.
Sērpenta kalpo par ligzdošanas vietu vairākiem simtiem tūkstošu jūras putnu pāru.
Centrs (basketbols)

Centrs (angļu: Center) ir viena no tradicionālajām spēlētāju pozīcijām basketbolā. Centri parasti ir visgarākie basketbolisti, viņu vidējais augums ir 210—225 cm. Svarīgākie centra pienākumi ir spēle zem groziem, savākt atlēkušās bumbas. Labākie centra spēlētāji ir bijuši Bils Rasels, Vilts Čemberlens un Arvīds Sabonis. Viena no slavenākajām sieviešu centra spēlētājām ir bijusī latviešu basketboliste Uļjana Semjonova.
Pols Kofijs

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Kofijs sāka 1980.—81. gada sezonā NHL kluba Edmontonas "Oilers" rindās. Jau 1981.—82. gada sezonu aizsargs noslēdza ar 89 punktiem 80 spēlēs, tādējādi gūstot plašu ievērību. Spēlējots "Oilers" rindās, 1984., 1985. un 1987. gadā Kofijs izcīnīja Stenlija kausu, tāpat 1985. un 1986. gadā ieguva Džeimsa Norisa balvu. 1985.—86. gada sezonā Kofijs guva 48 vārtus, labojot Bobija Ora rekordu starp aizsargiem.
Pēc nesaskaņām ar "Oilers" vadību, 1987. gadā Kofijs tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins". 1991. gadā viņš "Penguins" rindās kļuva jau par četrkārtēju Stenlija kausa ieguvēju. Jau 1991.—92. gada sezonā Kofijs apsteidza Denisu Potvinu kā visu laiku rezultatīvākais NHL aizsargs. Sezonas vidū gan aizsargs tika aizmainīts uz Losandželosas "Kings", savukārt vien gadu vēlāk nonāca jau Detroitas "Red Wings" rindās.
Kopā ar "Red Wings" Kofijs sasniedza 1994.—95. gada sezonas Stenlija kausa finālu, trešo reizi iegūstot arī Džeimsa Norisa balvu. 1996.—97. gada sezonas ievadā tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers", turpmākajos gados īslaicīgi spēlējot arī Čikāgas "Blackhawks", Karolīnas "Hurricanes" un Bostonas "Bruins" rindās, līdz pēc pirmā 2000.—01. gada sezonas noslēguma paziņoja par spēlētāja karjeras beigām.
Jau Kofija pēdējās profesionālās sezonas gaitā Rejs Burks apsteidza viņu kā visu laiku rezultatīvākais NHL aizsargs.
Arnolds fon Fītinghofs

Hronikas liecības

Rusova hronika par mestru Arnoldu:
"Arnolds Fitinghofs, 26. Vācu ordeņa mestris, bijis Marienburgas komturs, 1360.gadā tapa par mestri Livonijā. Šis mestris veda daudzus ievērojamus kaŗus ziemā un vasarā pret nekristīgiem. Viņš ieņēma Kauņas pili Lietavā un saņēma gūstā ķēniņu Konstantinu (vēsturiski Ķēstutis nepiedalījās šajā aplenkumā, bet aplenkumu vadīja Vācu ordeņa mestrs Vinrihs fon Kniprode) ar dēlu, un daudzus no dižciltīgiem. Nokāva viņš ap 2000 cilvēku. Pili lika viņš nodedzināt un izpostīt līdz pamatiem".
Ugunsgrēks Parīzes Dievmātes katedrālē

Ugunsgrēks Parīzes Dievmātes katedrālē bija ugunsgrēks, kas izcēlās Parīzes Dievmātes katedrālē 2019. gada 15. aprīlī. Glābšanas darbi ilga vairākas stundas, dzēšanas laikā cietuši divi policisti un viens ugunsdzēsējs, neviens cilvēks nav gājis bojā. 2019. gada 16. aprīlī ugunsgrēks tika pilnībā apdzēsts. 15. aprīļa vakarā Francijas prezidents Emanuels Makrons paziņoja, ka katedrāle tiks atjaunota.
Pumpuru vidusskola

Vēsture

Vēl Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 26. septembrī atvēra Mellužu pamatskolu Peldu ielā 4/6. 1932. gada 29. oktobrī svinīgi tika ielikts pamatakmens Rīgas 3. pamatskolas jaunajai ēkai Pumpuros un 1934. gada 30. oktobrī notika skolas jaunās ēkas atklāšana.
Ēka veidota trīs stāvos ar greznu aktu zāli un galveno ieeju. 1974. gadā vēsturiskajai ēkai tiek piebūvēti jauni korpusi mācībām un sportam.
Skolas nosaukumi vairākkārt mainīti - Rīgas Jūrmalas pilsētas 3. pamatskola (1933-1942), Rīgas Jūrmalas 3. pamatskola (1942-1944), Rīgas Jūrmalas 3. nepilnā vidusskola (1944-1946), Rīgas pilsētas 74. pamatskola (1946-1950), Rīgas pilsētas 21. vidusskola (1950-1960), Jūrmalas 4. vidusskola (1960-1991) un Pumpuru vidusskola (no 1991).
2009. gada 2. novembrī atklāja rekonstruēto skolas vēsturisko ēku.
2008./09. mācību gadā Pumpuru vidusskola ieņēma 26. vietu Latvijas vidusskolu reitingā.
Lapblusiņu virsdzimta

Morfologija

Ķermeņa garums ir līdz 4 mm (atsevišķos gadījumos līdz 6 mm). Lapblusiņu aizmugurējās kājiņas ir pielāgotas lekšanai, kas ļauj tām pārvietoties lēcieniem. Lielākajai sugu daļai taustekļiem ir 10 posmi, un tikai nedaudzām sugām ir 6 vai 9 posmi. Labi attīstīti plēvveidīgi spārni. Priekšspārni lielāki par pakaļspārniem. Sugas lielā mēra nosaka pēc spārnu tīklojuma. Nimfu noteikšanas svarīgakā īpašība ir anālās atveres stāvoklis un vaska dziedzeru poru izvietojums ap to.

Ekoloģija

Oliņas pie auga virsmas parasti tiek piestiprinātas ar kātiņu. Kāpuri saplacināti, mazkustīgi. Lapblusiņas barojoties nespēj pilnībā pārstrādāt augu cukurus, tāpēc to eskrimenti ir saldi un veido uz augu daļām t.s. medusrasu, kas savukārt kalpo par labu augsni kvēpsarmas sēnēm. Līdzīgi laputīm arī lapblusiņu izdalījumu dēļ tās apciemo skudras. Daudzas lapblusiņas ir kultūraugu kaitēkļi (piem. ābeļu lapblusiņa (Psylla mali), bumbieru lapblusiņa (Cacopsylla pyri). Kaitējumu nodara pārsvarā kāpuri, kas izsūc augu sulas, izraisot lapu un pumpuru vīšanu, ziedu nobiršanu, augu augšanas palēnināšanos.
44. ieroču SS grenadieru pulks

Izveidošana

44., līdz 22. martam 6., grenadieru pulks tika izveidots līdz ar 2. SS brigādes pārformēšanu divīzijā 1944. gada martā Veļikajas pozīcijās, pamatā ņemot pusi no 1. apmācības pulka personālsastāva, tostarp kā komandieri saglabājot apmācības pulka komandieri majoru Kociņu. Iespēja trešā divīzijas grenadieru pulka pamatam izmantot 1. apmācības pulku ļāva divīzijas grenadieru pulkus saglabāt trīs bataljonu apmērā - citādāk trešais pulks būtu ticis formēts no 42. un 43. pulka III bataljoniem.

Cīņas Krievijā

Pozīcijas frontē 44. pulks ieņēma jau 1944. gada marta beigās, uz ziemeļiem no Podbornajas sektorā starp 42. un 43. pulku, iesaistoties sadursmēs ar ienaidnieku jau uzreiz pēc pozīciju ieņemšanas. 29. martā pulkā bija 278 vīri, zaudēti bija jau 4 rotu komandieri un izcīnīti  69 II šķiras Dzelzs krusti.
Aprīļa beigās pulks līdz ar visu 19. divīziju atgāja uz Bardovo pozīcijām. Šeit 22. jūnijā pulks salaidē ar 43. pulku atvairīja uzbrukumu augstienei 261,1 pie Gruzdovo sādžas, taču vienlaicīgi ienaidniekam izdevās plašāk uzbrukums Vitebskas frontē un vācu vadība pieņēma lēmumu no 10. uz 11. nakti atvilkt visu ziemeļu frontes sektoru.
Sagatavošanās darbi atiešanai sākās 9. jūlijā un ienaidnieks, paredzot plānoto atkāpšanos, deva triecienu jau 10. jūlija 10:00 no rīta, ielaužoties 44. pulka pozīciju dienvidu spārnā un draudot to ielenkt, taču no tā izdevās izvairīties un atkāpties uz nākamo aizsardzības pozīciju Odina mežā (vācu: Odenwaldztellung) - šeit gan neizdevās noturēties ilgāk par 11. jūlija pēcpusdienu, kad turpinājās virzība. 12. jūlija rītā tika sasniegta līnija Lapteva—Terehova—Kasilovo, drīz turpinot virzīšanos līdz Zilupes līnijai, ko izdevās sasniegt 16. jūlijā. 17. jūlijā tika saņemta pavēle atiet uz Kārsavas apkaimi.
Valsts Rīgas Operetes teātris

Vēsture

Otrā pasaules kara beigās 1945. gada februārī Bruņinieku (Sarkanarmijas) ielā 10 Rīgā izveidoja Latvijas Arodbiedrību centrālās padomes Strādnieku teātri. 1946. gadā to pārdēvēja par Valsts Muzikālās komēdijas teātri, 1952. gadā ar J. Štrausa opereti "Sikspārnis" tika atklātas teātra jaunās telpas kādreizējā teātra "Kazino" ēkā Brīvības (Ļeņina) ielā 96. No 1963. līdz 1992. gadam tā nosaukums bija Valsts Rīgas Operetes teātris, no 1992. līdz 1996. gadam Rīgas Muzikālais teātris.

Atjaunošanas mēģinājumi

Lai atjaunotu operetes izrādes, 2013. gadā tika dibināts Latvijas Operetes fonds. 2015. gadā notika pirmais Ikšķiles Starptautiskais Operetes festivāls.
Eirāzija

Eirāzija ir uz Zemes lielākā sauszemes teritorija, kas apvieno Eiropu un Āziju. Visbiežāk Eirāziju uzskata par kontinentu, tai pat laikā dēvējot Eiropu un Āziju par pasaules daļām. Eirāzijas platība ir ap 55 miljoni km² (36,2% Zemes platības), tajā dzīvo ap 4,6 miljardi cilvēku (72,5% Zemes iedzīvotāju). Pirmais Eirāzijai apkārt apbrauca Ādolfs Ēriks Nordenšelds 1878.—1879. gadā. Nosaukumu "Eirāzija" pirmais lietojis austrāliešu ģeologs Eduards Ziss (1883).

Termina "kontinents" lietojums

Nereti Eirāziju uzskata par superkontinentu, kas apvieno divas pasaules daļas — Eiropu un Āziju. Eirāziju pat apvieno arī ar Āfriku, jo arī Āfrika ir saistīta ar Eirāziju pie Suecas.
Uzskats par Eiropu kā atsevišķu kontinentu balstās uz eirocentrisko pasaules uzskatu antīkajā periodā un vēlākajos gadsimtos. ASV un Rietumeiropas skolās pārsvarā māca, ka Eiropa un Āzija ir divi atsevišķi kontinenti, kamēr, piemēram, Japānā un Austrumeiropā - ka Eirāzija ir viens kontinents ar divām daļām - Eiropu un Āziju.
Eirāzijas sadalījums divos kontinentos - Eiropā un Āzijā - nav pamatots no fiziskās ģeogrāfijas viedokļa, jo abus kontinentus atšķirībā no pārējiem pasaules kontinentiem saista plašas sauszemes masas.

Robeža starp Eiropu un Āziju

Mūsdienās robežu starp Eiropu un Āziju visbiežāk velk pa Urālu centrālo asi, pa Urālas upi, pa Kaspijas jūru, Maničas ieplaku, Melno jūru, Bosforu, Marmora jūru un visbeidzot - Dardaneļu šaurumu. Kipra nav Eiropas pusē. Robežas ceļš Kaspijas un Melnajā jūrā tiek brīvi interpretēts. Maničas ieplakas vietā bieži lieto arī Kaukāza kalnu ūdensšķirtni.
ASV himna

The Star-Spangled Banner (latviešu: Zvaigžņotais karogs) ir Amerikas Savienoto Valstu valsts himna.
Himnas vārdus 1814. gadā sarakstījis Frensiss Skots Kijs (Francis Scott Key), redzot kā tika bombardēts Makhenrija forts Baltimorā, Mērilendas štatā.
Šī himna agrāk ir bijusi ļoti labi zināma kā patriotiska ASV dziesma, taču Anglijā tajā laikā to dziedāja krogos, kā parastu "dzērājdziesmu" — To Anacreon in Heaven.
1889. gadā to oficiālai lietošanai pieņēma Jūras kara flote un 1916. gadā arī Baltais Nams. 1931. gada 3. martā ASV Kongresa rezolūcijā to pasludināja par ASV valsts himnu.
Himnai ir četri panti, bet mūsdienās pamatā lieto tikai vienu.
Sārmi

Par sārmiem sauc šķīstošos hidroksīdus - sārmu metālu un sārmzemju metālu, kā arī amonija hidroksīdus. Dažkārt pie sārmiem pieskaita arī tallija(I) hidroksīdu TlOH. Sārmi ir stipras bāzes.

Iegūšana

Sārmus iegūst, elektrolizējot sārmu metālu hlorīdus, kā arī, iedarbojoties ar ūdeni uz attiecīgajiem oksīdiem.
Marks Savārs

Spēlētāja karjera

Pēc vairākām Ontārio hokeja līgas kluba Ošavas "Generals" rindās aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Savārs uzsāka 1997.—98. gada sezonā, kad aizvadīja 28 spēles NHL kluba Ņujorkas "Rangers" sastāvā. Pēc 1998.—99. gada sezonas uzbrucējs tika aizmainīts uz Kalgari "Flames" vienību. Nākamajās sezonās Savārs turpināja kļūt arvien rezultatīvāks, 2000.—01. gada sezonu noslēdzot kā otrs "Flames" rezultatīvākais spēlētājs aiz Džeroma Iginlas.
2002.—03. gada sezonas pirmajā pusē Savārs tika aizmainīts uz Atlantas "Thrashers" rindām. "Thrashers" sastāvā uzbrucējs spēlēja vienā maiņā ar Iļju Kovalčuku un Deniju Hītliju, kļūstot par vienu no komandas rezultatīvākajiem spēlētājiem. 2005.—06. gada sezonu noslēdzot ar 97 punktiem 82 spēlēs, Savārs bija devītais visas līgas rezultatīvākais spēlētājs.
2006. gada vasarā uzbrucējs kļuva par brīvo aģentu, noslēdzot līgumu ar Bostonas "Bruins" rindām, nākamās trīs sezonas noslēdzot kā komandas rezultatīvākais spēlētājs. 2010.—11. gada sezonā traumas dēļ Savārs laukumā devās vien 25 spēlēs, taču kopā ar komandu izcīnīja Stenlija kausu.
2011. gada 23. janvārī Savārs guva smadzeņu satricinājumu, kura dēļ izlaida visu 2011.—12. gada sezonu. 2015. gada vasarā, joprojām neaizvadījis nevienu spēli kopš savainojuma gūšanas, tika aizmainīts uz Floridas "Panthers".
Sibīrijas brūnais lācis

Izskats

Sibīrijas brūnais lācis pēc lieluma ierindojas starp Eirāzijas brūno lāci un Kamčatkas brūno lāci. Tas ir masīvāks par Eirāzijas brūno lāci, lielāku galvaskausu, bet mazāks par Kamčatkas brūno lāci. Ķermeņa garums 120 - 210 cm, svars 135 - 250 kg, lielākie sver līdz 360 kg. Tie ir apmēram grizli lāču augumā. To kažoks ir viskrāšņākais no visiem brūnajiem lāčiem. Matojums ir garš un mīksts. Krāsa variē no tumši brūnas līdz gaiši pelēkbrūnai. Kājas parasti ir tumšākas kā pārējais kažoks. Daži īpatņi ir dzeltenbrūni vai kanēļkrāsā, vai melni. Nagi ir tumši brūni vai melni, līki un gari, apmēram 85 mm.

Ieradumi

Sibīrjas brūnais lācis ir labs peldētājs un skrējējs. Tie ir agresīvi, gan tēviņi, gan mātītes, un to raksturs ir līdzīgs Amerikas grizlilāčiem. Sibīrijas brūnie lāči ir ļoti spēcīgi, un pat, ja tas ir vieglāks par Sibīrijas tīģeri, tas cīņā nepaliek zaudētājos.
Vectēva medus

Sižets

Filmas galvenais varonis ir kāds vientuļš vecītis, kurš dzīvo laukos. Viņš gaida savu pēdējo dzīves dienu kopā ar savām bitēm, kuras viņam ir kā ģimene.