Liona

Vēsture

Pilsētu 43. g. p.m.ē. nodibina romieši gallu cietokšņa Lugdunom vietā, saglabājot veca cietokšņa nosaukumu. Gallu nosaukums cēlies no gallu Saules dieva Lugusa (Lugus) nosaukuma. Lugusa totēms bija gailis un arī mūsdienās gailis ir viens no Francijas simboliem.
Romiešu valdīšanas laikā Lugdunuma bija viena no svarīgākajām pilsētām impērijas rietumu daļā un Gallijas galvenā pilsēta. Šeit dzimuši vairāki no Romas impērijas imperatoriem. Romas impērijā izplatoties kristietībai, Lugdunuma kļuva par vienu no tās centriem. II gs. pilsētā bīskaps bija Sv.Irinejs (Saint Irenaeus). Pilsēta piedzīvoja arī kristiešu vajāšanas.
Kad Vormsu 437. gadā nopostīja huņņi, romiešu ģenerālis Ētijs (Flavius Aëtius) pilsētas apkārtnē izmitināja burgundiešus, un no 461. gada Liona formāli kļuva par Burgundijas karalistes galvaspilsētu.
843. gadā, pamatojoties uz Verdenas līgumu, Liona kļuva par Lotāra valsts sastāvdaļu.
Viduslaikos Liona bija Lionē grāfistes centrs. 1245. gadā šeit notiek Lionas Pirmais koncils, bet 1274. gadā - Lionas Otrais koncils, kurā oficiāli izveido dominikāņu un franciskāņu ordeņus.
Franču revolūcijas laikā Liona 1793. gadā nostājās Konventa pretinieku pusē, tāpēc to aplenca un ieņēma revolucionāri. Konvents lēma, ka Lionas pilsēta ir jāiznīcina, kas netika izdarīts, tomēr tika noslepkavoti daudzi no pilsētas iedzīvotājiem.
Lionas zīda audēji 1831. un 1834. gadā sacēlās pret varas iestādēm, sacelšanās tika apspiesta ar karaspēku. Šīs sacelšanās laikā pirmo reizi tika izmantots melnais karogs kā protesta simbols.
Par Lionas zīda audēju sacelšanās iemeslu kļuva ekonomiski faktori. 1831. gada rudenī, uz ekonomiskā pacēluma fona, audēji tika aplikti ar jaunu "patenta nodokli". Tajā pašā laikā fabrikanti atteicās palielināt izcenojumus un arī audēju atalgojumu. Tas izraisīja neapmierinātību audēju vidū. 25. oktobrī audēju kolonnas sapulcējās pie prefektūras ēkas. Pēc 4 stundu ilgas apspriedes tika pieņemts tarifs par audēju algas palielināšanu. Drīz vien fabrikanti nosūtīja valdībai paziņojumu, kurā žēlojās par ārzemju konkurenci un apsūdzēja audējus nolaidībā. Pēc labvēlīgas uzņemšanas galvaspilsētā, Lionas fabrikanti atteicās pildīt agrāk pieņemto vienošanos.
Sacelšanos Lionā aizsāka zīda manufaktūras audēji, vēlāk nemierniekiem pievienojās arī citu nozaru strādnieki. Sākotnēji audēji neplānoja sacelties. Miera demonstrācijas mērķis bija uzlikt par pienākumu uzņēmējiem un tirgoņiem ievērot agrāk apstiprinātos izmaksu tarifus. 1831. gada 21. novembra rītā demonstrācijas dalībnieki sapulcējās Lionas Krua-Russe piepilsētā. Neapbruņotais pūlis devās pilsētas centra virzienā. Pie pilsētas viņus ar šavieniem sagaidīja nacionālās gvardes bataljons. Demonstrācijas vadītājs deva pavēli: "Noslaukiet no ceļa tos apdriskātos neģēļus!". Lionas audēji ķērās pie ieročiem. Par sacelšanās lozugu kļuva "Dzīvot strādājot vai mirt cīņā!". Pēc trīs dienu ilgas cīņas viņiem izdevās ieņemt pilsētu, kur nemiernieki dibināja reolucionāro municipalitāti. Pilsētā izplatījās pretvalstiska proklamācija: "Lionieši! Nodevīgie pilsētas varasiestāžu vadītāji faktiski ir zaudējuši tiesības izmantot sabiedrības uzticību; līķu kalni ir atdalījuši mūs no viņiem... Nav iespējamas nekādas vienošanās!". 
Ziņa par otras lielākās Francijas pilsētas sacelšanos, pieprasīja no centrālās varas tūlītēju rīcību. Francijas karalis Luijs Filips I iedalīja no saviem personīgajiem līdzekļiem 640 tūkstošus franku Lionas zīda manufaktūras pasūtījumu izvietošanai un vienlaikus arī nosūtīja uz pilsētu karapulku ar Orleānas hercogu un kara ministru, maršalu Sultu priekšgalā. Karalis lūdza Sultam apspiest sacelšanos bez asins izliešanas: "Svarīgi ir apspiest sacelšanos bez pārliecīgas asins izliešanas un arī bez atkāpšanās... Jums ir jābūt stingram... Kad saku "jābūt stingram", es nedomāju jebkādas eksekūcijas, un domāju, ka lai nu kam, bet Jums nav tas obligāti jāsaka!". 
3. decembrī valdības karavīri ieņēma pilsētu bez cīņas. Sacelšanās organizatori tika apcietināti, 10 tūkstoši dalībnieku tika izsūtīti no Lionas. Valdība nāca pretim audējiem. Patenta nodoklis tika atcelts. Audēju nemieri Lionā kļuva par vienu no pirmajām strādnieku sacelšanās kustībām. Pēc nemieru apspiešanas Parīzes republikāņi nosūtīja uz pilsētu savus emisārus. Viņiem izdevās izveidot pagrīdes revolucionāru tīklu. 1834. gadā notika otrā sacelšanās, kuru apspieda "asiņainās nedēļas" (no fr.val.Sanglante semaine) laikā. Trešā Lionas sacelšanās notika 1848. gadā "Jūlija monarhijas" gāšanas revolūcijas laikā.
Lionas audēju sacelšanās kļuva par atskaites punktu, ar kuru aizsākās patstāvīgas strādnieku kustības vēsture.
1863. gadā Lionā tika nodibināta viena no lielākajām Francijas bankām Crédit Lyonnais (kopš 2005. gada - LCL).
1894. gadā Lionā, svētku laikā, itāļu anarhists Kazerio nogalināja Francijas prezidentu Marī Fransuā Karno.
2. pasaules kara laikā Liona bija viens no Pretošanās kustības galvenajiem centriem.