google/wiki40b huggingface dataset:
Kails Vilsons

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Vilsons sāka 2006.—07. gada sezonā, kad debitēja Amerikas hokeja līgas kluba Hēršijas "Bears" sastāvā, 54 spēlēs gūstot 54 punktus. 2008.—09. un 2009.—10. gada sezonās hokejists kopā ar klubu izcīnīja Kaldera kausu. 2009.—10. gada sezonā Vilsons debitēja arī NHL, aizvadot divas spēles Vašingtonas "Capitals" rindās.
2010. gada vasarā hokejists noslēdza viena gada līgumu ar Kolumbusas "Blue Jackets", tās sastāvā nākamajā sezonā aizvadot 32 spēles, taču tad Vilsons noslēdza divu gadu līgumu ar Našvilas "Predators", tās sastāvā aizvadot vien piecas spēles, atlikušo 2011.—12. gada sezonas daļu aizvadot AHL klubā Milvokī "Admirals". 2012.—13. gada sezonu uzbrucējs aizvadīja AHL klubos Sirakūzas "Crunch" un Norfolkas "Admirals".
2013. gada jūnijā noslēdza viena gada līgumu ar KHL klubu Rīgas "Dinamo". Sezonas izskaņā iedzīvojās savainojumā, kā rezultātā nevarēja palīdzēt komandai izslēgšanas kārtas spēlēs, taču ar 44 punktiem bija komandas rezultatīvākais spēlētājs regulārajā sezonā. Maijā noslēdza līgumu ar Doņeckas "Donbass", taču pēc tam, kad kļuva zināms, ka "Donbass" nākamo KHL sezonu izlaidīs, pievienojās Čeļabinskas "Traktor". Decembra vidū "Traktor" uzbrucēju atlaida, un viņš atgriezās Rīgas "Dinamo" rindās.
2015.—16. gada sezonas pirmo pusi aizvadīja Zviedrijas hokeja līgas vienībā MODO Hockey, savukārt noslēdza jau Šveices hokeja līgas vienībā Langnau "Tigers". 2016. gada vasarā pievienojās Berlīnes "Eisbaren".
Mitotiskais indekss

Mērķis

Mitotiskais indekss ir nepieciešams šūnu attīstības mērīšanai. Tas ir svarīgs faktors, ar kura palīdzību var progonozēt gan vispārējo dzīves ilgumu, gan lielākās daļas vēža veidu reakciju uz ķīmijterapiju. Indekss var zaudēt savas progonozes spējas attiecībā uz vecāka gadagājuma populācijām. 
Mitotiskais indekss funkcionē arī kā mērījums, kas nosaka šūnu, kam notiek mitoze, procentuālo daudzumu populācijā. Paaugstināts mitotiskais indekss norāda uz aktīvāku šūnu dalīšanos, kas raksturīgs, piemēram, vēža šūnām. Indekss var būt paaugstināts arī dzīvei nepieciešamos procesu laikā, piemēram, normālas augu vai dzīvnieku augšanas laikā, kā arī audiem atjaunojoties pēc traumas.
Marmora jūra

Hidroloģija

Marmora jūras tilpums ir ap 4000 km³. Ūdens virsējā slāņa sāļums ir 22 promiles, tas ir nedaudz vairāk, kā Melnajā jūrā bet mazāk, kā okeānos. Lielākā dziļumā ūdens kļūst sāļāks, sasniedzot 38 promiles — līdzīgi, kā Vidusjūrā.
Līdzīgi, kā Melnajā jūrā, Marmora jūrā dažādie ūdens slāņi savā starpā nesajaucas (meromiktisks baseins).
Ziemā ūdens temperatūra ir ap 9 °C, vasarās — līdz 29 °C.
Upes ieplūst pārsvarā no Anatolijas (Āzijas) puses, no Eiropas puses, Trāķijas, plūst ļoti maz upju.
Ūdens līmenis Melnajā jūrā ir augstāks nekā Egejas jūrā, kā rezultātā cauri Marmora jūrai uz Egejas jūru plūst mazāk sāļa ūdens straume. Savukārt dziļākajos ūdens slāņos straume plūst pretējā virzienā, no Vidusjūras uz Melno jūru piegādājot sāļo Vidusjūras ūdeni.

Salas un līči

Kopējā salu platība ir 182 km². Divas lielākās salu grupas ir Prinča salas un Marmaras salas. Marmaras salās atrodas bagātīgas marmora iegulas, kas devušas jūrai tās nosaukumu. Jūrā atrodas arī Imrali sala, kurā ieslodzīts Kurdistānas Darba partijas līderis Abdulla Odžalans.
Jūras ustrumu galā tālu Anatolijā iesniedzas Izmitas līcis.
Krasti kalnaini, pie ziemeļu krastiem daudz zemūdens klinšu.
Gerhards Kaizers

Dzīves gājums

Kaisers studēja tieslietas Jenā, Leipcigā un Berlīnē. No 1919. līdz 1921. gadam viņš strādāja par stažieri Drēzdenes tiesās. Pēc tam nolika otro valsts pārbaudījumu un ieguva doktoru (Dr. jur.) grādu. Kā palīgs viņš pievienojās valsts pārvaldei un vēlāk bija valdības padomes loceklis Dēbelnē un valdības padomnieks Pirnā.

Šaha kompozīcija

Drēzdenes šaha savienībā Gerhards Kaisers tikās ar Frīdrihu Paliču un Rūdolfu Leopoldu, kuri viņu mudināja uz aktīvāku darbu. Viņš sastādījis vairāk nekā 100 miniatūras. Viņa miniatūru kolekcija aptvēra gandrīz 10 000 uzdevumu, un vēlāk to pārņēma Klauss Cunke.
1958. gada 18. janvārī Kaisers nodibināja šaha stūrīti laikrakstā Sächsischen Zeitung, kurā šaha kompozīcijas parādījās katru otro nedēļu. No 1961. gada oktobra līdz 1964. gada beigām Kaisers rediģēja šaha kompozīcijas nodaļu žurnālā Schach.
Kaisers bija starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā.
Kā piemērs dota Kaizera "laikam gan pazīstamākā miniatūra" no FIDE albuma 1945/1955.
Sojuz TMA-21

Pirmsstarta sagatavošana

Sakarā ar kosmosa kuģa Sojuz TMA-20 transportēšanas laikā gūtajiem bojājumiem tā nolaižamais aparāts tika nomainīts pret Sojuz TMA-21 kapsulu, kas tajā laikā bija gatava rūpnīcā. To steidzami ar lidmašīnu nogādāja Baikonuras kosmodromā. Ar šo pašu lidmašīnu atpakaļceļā tika aizvesta bojātā kapsula.
Sojuz TMA-21 starts tika plānots 2011. gada 30. martā. Veicot pirmsstarta pārbaudes 13. martā, atklājās kļūme sakaru sistēmas Kvant-V blokā. Lai bojājumu novērstu un veiktu nepieciešamās pārbaudes, starts tika pārcelts un nenoteiktu datumu. 17. martā tika apstiprināts starta datums 4. aprīlī (5. aprīlī pēc Maskavas laika).

Lidojuma gaita

Starts notika 2011. gada 4. aprīlī 22:18:20 UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas. 
Ar SKS kosmosa kuģis saslēdzās 6. aprīlī 23:09:17 UTC pie Pirs moduļa, deviņas minūtes agrāk par plānoto. Tuvošanās un saslēgšanās operācijas notika automātiskā režīmā. Lūkas starp kosmosa kuģi un staciju tika atvērtas 7. aprīlī 2:13 UTC.
Sākotnēji Sojuz TMA-21 atgriešanās uz zemi bija paredzēta 8. septembrī, bet 24. augusta Progress M-12M avārijas dēļ kosmonautu uzturēšanās stacijā tika pagarināta par nedēļu.
No stacijas Sojuz TMA-21 atvienojās 16. septembrī 03:59:39 UTC. 03:05:25 UTC tika iedarbināts kosmosa kuģa dzinējs bremzēšanas manevram. Nolaižamais aparāts piezemējās 03:59:39 UTC Kazahstānā, 149 km no Žezkazganas.
Erihs Brunners

Dzīves gājums

Lai gan Brunnera tēvam piederēja aizkaru rūpnīca Plauenē, ģimene bija Šveices pilsonībā. 1901. gadā, pēc tēva nāves, Brunners pameta ģimnāziju, lai studētu mūziku Leipcigas konservatorijā. Klavieres viņš spēlēja koncerta līmenī. Tikai 1910. gadā viņš nolika vidusskolas eksāmenus. Nākamās bija medicīnas studijas, tās ilga tikai trīs semestrus. 1915. gadā viņš pārcēlās uz Kemnicu, jo viņa nākamai pirmajai sievai, anglietei, kā kara ienaidnieku valsts piederīgai, nebija atļauts dzīvot Leipcigā.
Pēc ārsta ieteikuma 1918. gada rudenī Brunners devās uz Šveici, kur pārtikas situācija bija labāka, un dzīvoja Askonā. 1919. gadā viņš apprecējās. Pēc neveiksmīgas uzņēmējdarbības 1928.gadā viņš šķīrās no savas sievas un pārcēlās uz Cīrihi. No 1929. gada līdz 1937. gada rudenim viņš dzīvoja Minhenē un nodarbojās ar izdevniecību. Te viņam palīdzēja viņa otrā sievu Frīda Bernšteina, ar kuru viņš bija saistīts kopš 1929. gada, taču nevarēja apprecēties līdz pat 1937. gadam, jo šķiršanās no savas pirmās sievas bija ievilkusies. Savā pēdējā mūža gadā Brunners pārcēlās uz Cīrihi, kur dažus mēnešus pēc pārcelšanās nomira no insulta. Pēdējos gados viņš strādāja pie grāmatas, kuru nepaspēja pabeigt. To pabeidza un izdeva Morics Hennebergers un Hanss Klīvers.

Šaha kompozīcija

Savu pirmo šaha uzdevumu Brunners publicēja 21 gada vecumā, 1906. gadā Leipcigas laikrakstā Tageblatt. 1910. gadā Leipcigā viņš tikās ar Valteru fon Holchauzenu, Johannesu Kocu un citiem pazīstamiem vācu šaha komponistiem. Ar pirmo viņš sarakstījās līdz tā nāvei.
Brunner ir vairāku šaha kompozīcijas tēmu autors. Pazīstamākās no tām Brunnera-Tērtona tēma, Brunnera-Drēzdenes tēma, Šveices ideja un citas.
Viņš ir publicējis ap 600 šahs uzdevumu.
1988. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu tabula

Šī ir 1988. gada vasaras olimpisko spēļu medaļu sadalījuma tabula. 1988. gada olimpiskajās spēlēs vismaz vienu medaļu izcīnīja 52 valstis, 108 valstis neizcīnīja nevienu medaļu.
Arturs Sproģis

Dzīvesgājums

Dzimis Rīgā. 1919. gadā iestājies Sarkanajā armijā, kur cīnījies neilgu laiku 7. latviešu (sarkano) strēlnieku pulkā. No 1920. gada boļševiku partijas biedrs (biedra karte Nr. 0855473). Tajā pašā gadā sarkano Kremļa kursantu brigādes sastāvā karoja Dienvidu frontē pret Vrangeļa karaspēku.
1922. gadā pabeidzis Kara skolu. Pēc tam nosūtīts kā vada komandieris Padomju Savienības robežsardzē valsts rietumos. Robežsardzē dažādos amatos dienējis līdz pat 1928. gadam. Pēc tam līdz 1930. gadam mācījies Apvienotās Valsts politiskās pārvaldes Augstākajā robežapsardzības skolā. No 1930. gada dienēja Baltkrievijas PSR Galvenās politiskās pārvaldes — Iekšlietu tautas komisariāta Sevišķajā daļā par pilnvaroto.
No 1936. līdz 1937. gadam bijis militārais padomnieks Spānijas pilsoņu karā republikāņu 14. armijas korpusā ar segvārdu majors Arturo. Par sekmīgu uzdevumu izpildi apbalvots ar Sarkanā Karoga ordeni. 1937. gadā uzsācis mācības M. Frunzes Kara akadēmijā, kuru absolvēja 1940. gadā. Pēc tam Sproģis no 1940. gada septembra līdz 1941. gada jūnijam mācījās Sarkanās armijas Ģenerālštāba Augstākajā speciālajā skolā.
Laikā, kad Vācija uzbruka PSRS, atradies Rietumu frontē. Līdz 1942. gada decembrim majors Sproģis komandēja karaspēka daļu Nr. 9903, kurā gatavoja izlūkus — diversantus, kuri darbojās vāciešu aizmugurē. Starp viņa audzēknēm bija arī Zoja Kosmodemjanska. No 1942. gada decembra līdz 1944. gada beigām Sproģis bija Latvijas PSR partizānu kustības štāba priekšnieks. Pēc tam līdz 1945. gadam bija LKP Kara nodaļas vadītājs. Kara laikā divreiz ievainots (1941. un 1942. gadā).
No 1946. līdz 1949. gadam docētājs Maskavas Pedagoģiskajā svešvalodu institūtā. Neprecējies, pārvaldījis latviešu, krievu un arī franču valodu.
Dzīves pēdējos gadus dzīvojis Maskavā. Pēc nāves apglabāts Raiņa kapos (Rīgā).
Nosferatu, šausmu simfonija

Vēsture

Mūrnavam neizdevās iegūt tiesības ekranizēt Brema Stokera romānu "Drakula". Viņš nolēma filmu tomēr uzņemt, Stokera sižetu nedaudz izmainot (piemēram, Drakula jeb grāfs Drakula kļuva par Nosferatu jeb grāfu Orloku). Brema Stokera sieva Florensa Stokera Mūrnavu iesūdzēja par autortiesību pārkāpšanu un prāvā uzvarēja. Tiesa pavēlēja iznīcināt visus filmas eksemplārus. Daudzi tomēr jau bija izplatīti un netika iznīcināti.
Filmas daļas, kurās darbība risinās Transilvānijā, tika nofilmētas Slovākijā (piemēram, Nosferatu pils ir Oravas pils un Vecā pils Ziemeļslovākijā).

Ietekme

"Nosferatu" iedibināja vienu no klasiskajiem vampīru attēlojumiem kino — atdzīvojušos mironi ar gariem nagiem un pagarinātiem priekšzobiem. Šis vampīra tēls (pretstatā Drakulas tipa tēlam — elegantam aristokrātam) saistās ar žurkām un mēri, nav erotisks, bet gan atbaidošs.
Pēc filmas uzņemti vairāki jauni ekranizējumi, no kuriem par mākslinieciski augstvērtīgāko uzskata Vernera Hercoga (Werner Herzog) 1979. gada filmu "Nosferatu: Nakts parādība" (Nosferatu: Phantom der Nacht). Hercogs reizē nofilmēja divas versijas — vienu vācu un vienu angļu valodā, liekot aktieriem ierunāt tekstu divreiz. Hercogs filmā izmantoja Stokera romāna tēlu vārdus, jo filmas uzņemšanas laikā uz to vairs neattiecās autortiesības.
Seda

Vēsture

Seda ir izveidojusies pie 1953. gadā dibinātās kūdras fabrikas, 1954. gadā tā ieguva strādnieku ciemata tiesības. 1961. gadā Seda ieguva pilsētciema statusu, bet 1991. gadā tika pārveidota par pilsētu ar lauku teritoriju.

Daba

Seda atrodas Ziemeļvidzemes zemienes Sedas līdzenumā. Pilsēta izveidota purvainā apvidū, uz ziemeļiem no tās plešas Sedas tīrelis, kur notiek intensīva kūdras ieguve. Reljefs līdzens, virsmas augstums aptuveni 55 m virs jūras līmeņa. Pilsēta atrodas dažus kilometrus uz ziemeļiem no Gaujas, uz kuru tīreļa un pilsētas meliorācijas sistēmu ūdeņus novada nelielā Stakļupīte. Sedas upe, kuras vārdā pilsēta nosaukta, atrodas ievērojami tālāk - vairāk kā 8 km uz ziemeļiem no pilsētas, otrpus Sedas tīrelim.

Iedzīvotāji

2016. gada 1. janvārī bija 1 356 iedzīvotāji. 2009. gadā 63,6% iedzīvotāju bija krievi, 18,2% - latvieši, 10,4% - baltkrievi. Seda ir vienīgā pilsēta Ziemeļvidzemē, kur vairums iedzīvotāju ir krievi.
Kona Smita balva

Kona Smita balva (Conn Smythe Trophy) tiek pasniegta Nacionālās Hokeja Līgas izslēgšanas kārtas (play-off) vērtīgākajam spēlētājam. Visvairāk reižu šo balvu ir saņēmis vārtusargs Patriks Ruā, kurš šo balvu ieguvis 3 reizes. Balva tiek pasniegta kopš 1964./65. gada sezonas.
Dogma 95

Dogma 95 (angļu: Dogme 95) ir starptautiska kino kustība. To 1995. gadā Dānijā izveidoja kinorežisori Larss fon Trīrs un Tomass Vintenbergs. Viņi izveidoja "Dogmas 95 manifestu" un "Pieticības zvērestu", kas bija jāievēro filmu veidotājiem, kas vēlējās filmas uzņemt Dogmas 95 stilā. Vēlāk šiem režisoriem pievienojās arī Kristians Levrings un Sērens Krāgs-Jakobsens, tādējādi izveidojot Dogmas 95 kolektīvu. Pirmā Dogmas 95 stilā uzņemtā filma bija Vintenberga "Viesības" (Festen). Tā tika pirmizrādīta Kannu kinofestivālā, saņemot ļoti pozitīvas kritiķu atsauksmes un žūrijas balvu. Otrā Dogma 95 filma bija fon Trīra "Idioti" (Idioterne), ko arī izrādīja šajā festivālā, tomēr tā izrādījās mazāk veiksmīga.
Kallaveres bāka (aizmugurējā vaduguns)

Raksturojums

Bākas augstums ir 40 m. Bāku veido apaļš dzelzs tornis bez laternas. Torņa augšdaļā, pretējās pusēs atrodas melnas četrstūrveida dienaszīmes. Tornis ir baltā krāsā. Gaismas elements atrodas 60 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (2 s deg, 3 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 12 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, diennakts tumšajā laikā.
Jānis Grundspeņķis

Dzīvesgājums

1965. gadā absolvējis Rīgas Politehniskā institūta Automātikas un skaitļošanas tehnikas fakultāti. Kopš 1963. gada strādā Rīgas Politehniskajā institūtā (vēlāk Rīgas Tehniskajā universitātē). Sākotnēji līdz 1968. gadam strādājis Automātikas un skaitļošanas tehnikas fakultātes Elektromodelēšanas problēmu laboratorijā kā inženieris. 1960. un 1970. gadu mijā bija aspirants, no 1972. līdz 1979. gadam strādājis par docentu Automātikas un skaitļošanas tehnikas fakultātē, no 1980. līdz 1992. gadam vadījis Automatizēto vadības sistēmu katedru. 1994. gadā kļuvis par Lietišķo datorsistēmu institūta direktoru un Automātikas un skaitļošanas tehnikas fakultātes dekānu (pašreizējā Datorzinātnes un informācijas tehnoloģijas fakultāte).
Bijis Latvijas Automātikas nacionālās organizācijas prezidents no 1993. līdz 1996. gadam. Publicējis vairāk nekā 140 zinātniskos rakstus. 2012. gadā saņēmis Latvijas Zinātņu akadēmijas Eižena Āriņa balvu.
Masts

Masts ir vertikāla konstrukcija, ko nostiprina kuģa vai cita peldlīdzekļa diametrālajā plaknē un kas paredzēta buru piestiprināšanai, signalizācijas un sakaru ierīču, antenu, novērošanas posteņu u. c. novietošanai. Uz mūsdienu kravas kuģa mastus izmanto galvenokārt kravas ierīču montāžai, ārējo sakaru un signalizācijas ierīču izvietošanai. Ja uz kuģa ir trīs masti, tad priekšējo sauc par fokmastu, vidējo par grotmastu, bet pakaļējo par bezanmastu. Uz pašgājēju kuģiem parasti uzstāda mastus: priekšējo fokmastu un nedaudz no vidus nobīdītu uz kuģa pakaļgalu - grotmastu. Maziem kuģiem var būt tikai viens masts.
Pēc konstrukcijas visvienkāršākais ir parastais, atsevišķais masts (vienmasts) - pietiekoši liela diametra tērauda caurule, kura iet cauri virsējam klājam un tā pēdu piemetina pie augšējā klāja vai pie dubultā dibena seguma. Masta garuma palielināšanai tā galā uzstāda stengu - mazāka diametra tērauda cauruli. Labākai kravas bomju izvietošanai masta apakšējā daļā uzstāda šķērszāliņu, bet augšējā daļā - zāliņu, pie kura stiprina kravas bomja takelāžu.
Mastus pastiprina ar stāvošo takelāžu uz bortiem no masta - vantis, uz priekšgalu - štagas, bet uz pakaļgalu - bakštagas. Stengu no borta puses pastiprina ar stengvantīm. Uz kuģiem vienmasta vietā plaši pielieto kravas kolonnas, portālmastus, divbalstu mastus, divzaru mastus (V - veida masts, Štulkena masts).
Ērgļi (putni)

Ekoloģija

Ērgļi ligzdu parasti būvē augstā koka vai uz klints malas. Daudzām sugam dējumā ir divas olas, bet vecākais un lielākais ērglēns samērā bieži nogalina savu jaunāko brāli vai māsu, līdzko tas ir izšķīlies. Parasti dominējošais ērglēns ir mātīte, tā kā tā ir lielāka un spēcīgāka par tēviņu. Vecāki neiejaucas šajās brāļu un māsu attiecībās.
Ērgļi atkarībā no tā, kurai ģintij tie pieder, barojas ar dažādiem medījumiem. Piemēram, jūras ērgļi (Haliaeetus) un Āzijas zivjērgļi (Ichthyophaga) galvenokārt medī zivis, bet tie medī arī putnus, īpaši ūdensputnus, kā arī atņem medījumu citiem plēsīgajiem putniem. Toties čūskērgļi (Circaetus) un akrobātērgļi (Terathopius) galvenokārt medī čūskas. Tipisko ērgļu ģints (Aquila) sugas pamatā medī vidēja lieluma zīdītājus.  Ērgļiem ir ļoti spēcīgs pēdu satvēriens, un tie spēj pacelt gaisā lielus upurus. Baltgalvas ērglis spēj pacelt gaisā vislielāko smagumu no visiem putniem pasaulē. Šis spēcīgais putns spēj pacelt, piemēram, 6,8 kg melnastes brieža mazuli. Tomēr dažas ērgļu sugas mēdz medīt dzīvniekus, kas ir lielāki un smagāki par pašiem putniem. Šādu lielu medījumu tie apēd uzreiz uz zemes vai sadala gabalos un pa gabalam aiznes līdz ligzdai mazuļiem. Piemēram, lielus medījumus medī klinšu ērglis un vainagērglis, kuru upuri var svērt līdz 30 kg, bet Marsa ērgļa lielākais zināmais medījums (dukuris) ir svēris 37 kg, kas ir 7—8 reizes smagāks nekā pats putns.
Oulu "Kärpät"

Vēsture

1946. gada pavasarī trīs vīri izlēma izveidot Oulu jaunu sporta klubu. Kluba vadības sēdē 15. maijā tas tika nodēvēta par Oulu "Kärpät 46". Sākumā tas spēlēja futbolu un pirmais tā ziemas sports bija bendijs, bet kluba hokeja sekcija tika izveidota jau 1947. gada janvārī. Pirmajā dekādē kluba hokeja komanda spēlēja itin veiksmīgi, jau drīz kļūstot par kluba galveno sporta veidu.
Pirmo spēli Somijas līgas augstākajā divīzijā tā aizvadīja 1960. gada 4. decembrī, tiekoties ar Helsinku "HJK". Tiesa, pirmā sezonas izskaņā klubam neizdevās saglabāt savu vietu līgā. Otro reizi augstākajā divīzijā klubs iekļuva 1965—66 gadā, bet trešo reizi — 1967—68, abas reizes zaudējot vietu līgā jau tās pašas sezonas beigās.
1975. gada augustā tika izveidota SM līga. Sākot ar 1975—76 sezonu klubs spēlēja 1. līgā, ar mērķi iekļūt SM. Tas klubam izdevās jau 1976—77 sezonā. Kluba pirmajā sezonā SM līgā tā bija septītā. 1979—80 sezonā klubs izcīnīja bronzas medaļas.
Nākamajā sezonā komanda noslēdza regulāro sezonu trešajā vietā, bet izslēgšanas kārtas finālā pārspēja Tamperes "Tappara", pirmo reizi izcīnot līgas čempiones titulu. Nākamajās sezonās komandas sniegums pasliktinājās, 1981—82 sezonā paliekot vien 5. vietā, bet 1982—83 sezonā tik tikko izvairoties no izkrišanas uz 1. līgu. Klubs pieņēma darbā jaunu treneri, kura uzdevums bija izcīnīt medaļu. Tas arī tika izdarīts, izcīnot bronzas medaļas. Bronzas medaļas klubs izcīnīja vēl nākamās divas sezonas. 1986—87 sezonā klubs uzvarēja regulārajā sezonā, bet izslēgšanas kārtas finālā piekāpās Tamperes "Tappara" vienībai. Uz 1987—88 sezonu tika liktas lielas cerības, bet klubs nesaglabāja vietu līgā, no tās izkrītot.
Kluba mērķis bija ātri atgūties, bet tas tam neizdevās. Klubs bankrotēja, bet 1995. gada pavasarī atjaunotais "Karpat" iekļuva 1. līgā. Pirmās trīs sezonas tas nespēja iekļūt SM līgā, bet tad, 1998—99 sezonā, darbā pieņēma treneri Juhani Tamminenu, kura vadībā klubs 1999—00 sezonā, pārspējot Lahti "Pelicans" iekļuva līgā. Pirmo sezona klubs noslēdza augstajā ceturtajā vietā.
2002—03 sezonā klubs sasniedza Kanada-malja kausa finālu, kurā piekāpās "Tappara" vienībai. Nākamās divas sezonas klubs kļuva par līgas čempionu, bet 2005—06 sezonā šo godu izcīnīja Hēmenlinnas "HPK". 2006—07 sezonā klubs atguva līgas čempiones godu, finālā pārspējot Turku "TPS". 2007—08 sezonā klubs kļuva par pieckārtējo līgas čempioni.
Ārdava (stacija)

Vēsture

Šis pieturas punkts tika atvērts 1931. gadā. Pēc piepilsētas vilciena Rēzekne-Daugavpils atcelšanas 1999. gadā, pieturas punkts ir neizmantots. Pēc oficiāliem dokumentiem pieturas punkts Ārdava joprojām darbojas, kaut gan šeit nav pat perona un nav saglabājušās nekādas būves. Pieturas punkts atradās blakus autoceļa Pelēči—Ārdava pārbrauktuvei.
1977. gada Latvijas čempionāts šahā

1977. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas PSR 34. šaha čempionāts vīriešiem un Latvijas PSR 31. šaha čempionāts sievietēm.

Turnīra gaita

Latvijas PSR 34. šaha čempionāts vīriešiem notika 1977. gadā Rīgā. Tā kā tolaik nepāra gados no Latvijas čempionātiem nevarēja kvalificēties PSRS šaha čempionāta atlases turnīriem, tad tika nolemts veikt eksperimentu - pirmoreiz sarīkot Latvijas čempionātus pēc Šveices sistēmas 13 kārtās. Turnīrā varēja piedalīties dalībnieki, kuri bija vismaz meistarkandidāti šahā. Arī laika kontrole bija tiem laikiem eksperimentāla - 1,5 stunda uz 36 gājieniem un pusstunda līdz partijas beigām. Tomēr visi eksperimenti neliedza Alvim Vītoliņam vairāk nekā pārliecinoši aizstāvēt savu čempiona nosaukumu. Kopvērtējumā viņš par 2 punktiem apsteidza savus tuvākos sekotājus Ļevu Gutmanu un Juzefu Petkēviču. Vītoliņam tas bija trešais Latvijas PSR čempiona tituls. Labāk nekā iepriekšējos čempionātos nospēlēja Edvīns Ķeņģis, kas pakāpās uz 5. vietu. Jāatzīmē arī talantīgā Aleksandra Voitkēviča debija Latvijas čempionātos.
Latvijas PSR 31. šaha čempionāts sievietēm notika 1977. gadā Rīgā. Arī sievietēm turnīrs tika rīkots pēc līdzīgas sistēmas kā vīriešiem, vienīgi dalībnieču bija mazāk un kārtu skaits bija tikai 10. Arī cīņa ritēja daudz spraigāk nekā vīriešu turnīrā. Līderes bieži mainījās, tomēr finišā pārāka bija pieredzejusī Astra Klovāne, kas apsteidza Astru Ozolu (Goldmani), Ļubovu Fišmani un samērā negaidīti augstu vietu ieņēmušo Andu Šafransku. Tas bija Klovānes sestais Latvijas PSR čempiones tituls.
Viesatu pagasts

Daba

Vairāk kā 40% no pagasta teritorijas aizņem mežs.

Hidrogrāfija

Cauri pagastam tek Viesata, Prūsene un Ķuņķurupe. Lielākais ezers ir Viesatu dzirnavezers (3 ha).

Vēsture

Pagastā esošie Dievkalns un Veckuipju kalns savulaik kalpojuši kā pilskalni. Šobrīd tie ir iekļauti Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļu sarakstā. Mūsdienu Viesatu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Rāves muiža (Gut Rawen, Rāvi), Viesātu muiža (Gut Weesahten, Viesatas), Vīnšeņķu muiža (Gut Weinschenken).
Vēsturiski Viesatu pagasta teritorija bija piederīga Struteles muižai, kura šobrīd atrodas Jaunpils pagastā. Līdz 1891. gadam pastāvēja Remtes-Viesatu pagasts, līdz 1927. gadam - Remtes pagasts, vēlāk Viesatu apkaime bija Struteles pagastā, kurā 1945. gadā izveidoja Viesatu un Struteles ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Viesatu ciemam 1954. gadā pievienoja Struteles ciemu, 1961. gadā - daļu Grenču ciema. 1975. gadā daļu Viesatu ciema iekļāva Degoles ciemā. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju kopā ar Jaunpils pagastu apvienoja Jaunpils novadā.

Iedzīvotāji

Pagastā darbojas bibliotēka, feldšeru punkts, Latvijas pasta nodaļa.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Viesatas un Rāvi.
Tunvīrs Mohjudins Džillani

Biogrāfija

Trīskārtējs Pakistānas šaha čempionātu uzvarētājs (1991, 2004, 2006). 2009. gadā Ņūdelī Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla Āzijas zonas turnīrā ieņēmis 8. vietu. Pārstāvējis Pakistānas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 5 reizes (1992, 2000, 2004-2006, 2010). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2006) medaļu.
Raranitikua

Raranitkua, kas zināma arī kā Rara ni Tinka vai Tavuka, ir sala Fidži, viena no salām Ringolda salu arhipelāgā. Tā atrodas Buddas rifā, un lieli klinšu veidojumi, kas pazīstami kā Gangvejas akmeņi, padara navigāciju naktī salas apkārtnē bīstamu. Tās platība ir 2,49 hektāri. Salas dienvidu daļai ir izteikta virsotne.
Drive Slow

Mūzikas video

Dziesmas "Drive Slow" režisors ir Haips Vilijams. Tas tika filmēts Rīno, Nevadā un Lasvegasā, Nevadā. Video izmanto remiksēto dziesmas versiju ar T.I., un pats T.I. arī ir redzams video kopā ar Paul Wall un GLC. Dziesmai tika pievienotas vairākas vijoles skaņas kuras izveidoja Miri Ben-Ari, dziesmas tika nedaudz pārveidota, dažas skaņas tika pagarinātas un atskaņotas biežāk. Video beigšanās momentā, dziesma pēkšņi pārveidoja uz "chopped and screwed" tempu.