google/wiki40b huggingface dataset:
Raiens Saters

Spēlētāja karjera

2004.—05. gada sezonu aizvadījis AHL kluba Milvokī "Admirals" sastāvā, savu profesionāļa karjeru Saters uzsāka 2005.—06. gada sezonā, izcīnot vietu NHL kluba Našvilas "Predators" pamatsastāvā. 2008. gada vasarā Saters savu līgumu ar "Predators" pagarināja uz nākamajiem četriem gadiem, 2011.—12. gada sezonā piedaloties arī NHL Visu Zvaigžņu spēlē.
2012. gada vasarā Saters pievienojās Minesotas "Wild" rindām, noslēdzot ar klubu līgumu uz nākamajiem 13 gadiem. 2013. gadā tika iekļauts līgas simboliskajā izlasē.
ASV hokeja izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļas 2010. gada olimpiskajās spēlēs, piedalījies četros Pasaules čempionātos.
Velēnu podzolētā augsne

Velēnu podzolētā augsne - viens no augšņu tipiem. Podzolēšanās procesā izveidojies īpatnējs augsnes profils ar izskalošanās (podzola) un ieskalošanās (iluviālo) horizontu. Velēnu vidēji un stipri podzolētās augsnēs zem neliela trūdvielu akumulācijas horizonta izveidots gaiši pelēks, barības vielām nabadzīgs podzola horizonts, kam seko brūni sarkanīgs iluviālais horizonts. Smilts augšņu profili ir biezāki nekā augsnēm uz pārējiem cilmiežiem, ar labāk izteiktiem horizontiem. Nereti iluviālajā horizontā sastopams ortšteins un iluviālais humuss. Mālainu augšņu profili ir īsāki un vājāk diferencēti nekā smilts augšņu profili. Tā kā liela daļa Latvijas augšņu cilmiežu ir karbonātiski, tad arī podzolēto augšņu profilos dažādos dziļumos (dziļāk par 60 cm) atkarībā no izskalošanās pakāpes atrodas karbonāti. Latvijā velēnu podzolētās augsnes aizņem 45,8% no valsts teritorijas. Sevišķi daudz podzolēto augšņu Latvijā ir Gulbenes, Rēzeknes, Saldus un Cēsu rajonā (vairāk par 80% no attiecīgo rajonu teritorijas).
Podzolēto augšņu agronomiskās īpašības ir sliktas: skāba reakcija, nedaudz humusa, trūdvielu akumulācijas horizonts plāns, pa lielākai daļai bezstruktūras, tajā ir maz augiem uzņemamo barības vielu.

Velēnu vāji podzolētā augsne

Velēnu vāji podzolētajās augsnēs dominē velēnu veidošanās process. Šīs augsnes aizņem 14,4% no Latvijas teritorijas. Tās ir labi vai vidēji iekultivētas. Augšņu reakcija ir vāji skāba, samērā labi izveidots trūdvielu horizonts, zem kura manāmas podzola horizonta pazīmes, tām seko vāji izteikts iluviālais horizonts. Virsējā horizontā ir 2 - 4% trūdvielu. Šo augšņu agronomiskās īpašības lielā mērā nosaka cilmieža mehāniskais sastāvs, trūdvielu horizonta biezums un trūdvielu daudzums tajā. Pie labākajām Latvijas augsnēm pieder vāji podzolētās smilšmāla un mālsmilts augsnes, kas labos agrotehniskos apstākļos var dot augstas lauksaimniecības kultūraugu ražas. Visvairāk šādu augšņu ir Valmieras, Cēsu, Madonas un Tukuma rajonā (23 - 30% attiecīgo rajonu kopplatības).

Velēnu vidēji podzolētā augsne

Velēnu vidēji podzolētās augsnes aizņem samērā lielas platības, kas nesenā pagātnē apgūtas lauksaimniecībā, bet vairāk raksturīgas mežiem. Augsnes skābas, apmaiņas bāzēm nepiesātinātas, trūdvielu akumulācijas un podzola horizonti apmēram vienādā biezumā, trūdvielu maz (1,5 - 3%), maz arī augiem uzņemamo barības vielu. Dabiskā stāvoklī velēnu vidēji podzolētās augsnes neapmierina lauksaimniecības kultūraugu prasības. Skābās reakcijas ietekmē augsnē parādās kustīgais alumīnijs, fosforskābe saistās grūti šķīstošos savienojumos, augsnē maz baktēriju. Nelielais trūdvielu daudzums negatīvi ietekmē arī augsnes siltuma un mitruma režīmu. Radikālākais šo augšņu ražības celšanas līdzeklis ir kaļķošana.

Velēnu stipri podzolētā augsne

Velēnu stipri podzolētās augsnēs izskalošanās process noris vēl intensīvāk nekā velēnu vidēji podzolētajās augsnēs. Augsnes ļoti skābas, podzola horizonts dziļām mēlēm iestiepjas blīvā iluviālajā horizontā, kurā ir daudz ortšteina un iluviālā humusa. Šīs augsnes ir grūti iekultivējamas, lauksaimniecībā izmantotas maz, vairāk sastopamas mežos.
Mārtiņš Cipulis

Karjera

No 2001. gada līdz 2006. gadam viņš spēlēja Latvijas hokeja līgas klubā HK Rīga 2000. 2006.—2007. gada sezonu M. Cipulis aizvadīja Slovākijas Ekstralīgas klubā Popradas "Aquacity ŠKP", bet 2007.—2008. gada sezonā — Baltkrievijas līgas klubā Žlobinas "Metallurg". Kopā ar HK Rīga 2000 ir kļuvis par trīskārtējo Latvijas čempionu (2003.—2004., 2004.—2005. un 2005.—2006. gada sezonās), kā arī ticis atzīts par līgas labāko uzbrucēju 2003.—2004. gada sezonā.
2008.—2009. un 2009.—2010. gada sezonas pavadīja Rīgas "Dinamo" rindās, 2010.—2011. gada sezonu M. Cipulis pārstāvēja Habarovskas "Amur" klubu. Pirms 2011.—2012. gada sezonas viņš atgriezās Rīgas "Dinamo" sastāvā. 2012.—2013 gada sezonas vidū pievienojās KHL klubam Prāgas "Lev", taču pēc sezonas beigām noslēdza viena gada līgumu ar Rīgas "Dinamo".

Latvijas izlase

Latvijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2005., 2006., 2007., 2008., 2009., 2010. un 2011. gada Pasaules čempionātos, 2006. un 2010. gada Olimpiskajās spēlēs un 2000. gada Pasaules čempionātā junioriem B divīzijā. Pēdējo spēli izlases sastāvā aizvadīja 2018. gada 1. maija pārbaudes spēlē pret Kanādu Arēnā Rīga.
Koronizlāde

Koronizlāde (latīņu: corona - vainags) ir elektriskās izlādes (mirdzizlādes) veids gāzēs atmosfēras spiedienā. Tā rodas intensīva un neviendabīga elektriskā lauka iedarbībā. Šādi lauki iegūstami ar elektrodiem, kam ir mazs virsmas liekuma rādiuss (asiem un tieviem priekšmetiem). Koronas izlādes laikā šādu elektrodu tuvumā novērojams spīdums un kluss šņācošs troksnis. Dabā koronas izlāde novērojama negaisa laikā vai pirms tā, kad atmosfērā ir spēcīgi elektriskie lauki, un to dēvē par Elma ugunīm.

Izmantošana

Koronas izlādi izmanto iekārtās, ar ko nosaka defektus (plaisas) metāliskās konstrukcijās. Uz koronas izlādi pamatojas dažu gāzizlādes stabilitronu tipu darbība.
Circe

Circe notācija

Circes uzdevumos sišanas gājiena pierakstu papildina pārvietošanas rezultātā notikušās izmaiņas uz galdiņa. Piemēram, gājiens 2. Dxd3(+mZg8) atšifrējams šādi: otrā gājienā balto dāmā nosit melno zirdziņu uz lauciņa "d3", bet tas atdzimst uz attiecīgās krāsas mājas lauciņa "g8". Anticirces uzdevumā pieraksts 2. Dxd3 (Dd3>d1) jātulko šādi: otrā gājienā balto dāma sit uz lauciņa "d3", nosistā figūra tiek noņemta no galdiņa, bet dāma no lauciņa "d3" izzūd un atdzimst uz sava mājas lauciņa "d1".

Uzdevuma Nr. 2 atrisinājums

1. cxd1L(Ld1>c8) dxc8Z(Zc8>b1) 2. fxg1T(Tg1>h8) gxh8D(Dh8>d1) pats.
Aukstā zupa

Aukstā zupa ir šķidrais ēdiens, kuru gatavo no piena un skābpiena produktiem. Atšķirībā no parastās zupas tiek pasniegta auksta. Pēc uztura speciālistu domām, labākais gadalaiks aukstās zupas pasniegšanai ir vasara.
Abdulhamids I

Dzīve harēmā

Saskaņā ar osmaņu galma tradīcijām, viņš līdz nokļūšanai tronī kopā ar saviem brālēniem un māsīcām dzīvoja slēgtajā Topkapi pils harēmā. Pamata izglītību vēsturē un kaligrāfijā viņam nodrošināja viņa māte sultāna Rabia Semi.
Dzīve ieslodzījumā viņu bija attālinājusi no laicīgās dzīves un tādēļ viņa palīgi un padomnieki varēja brīvi ar viņu manipulēt. Savos uzskatos Abdulhamids I bija ļoti reliģiozs un tādēļ atbalstīja pacifistisku politiku. Viņa valdīšanas sākumā valsts finanses bija diezgan sliktā stāvoklī un vairs nevarēja atļauties iespaidīgos maksājumus jeničeriem. Neskatoties uz viņa miermīlīgumu, notika karadarbība un Kozlujas kaujā osmaņi zaudēja, kā rezultātā 1774. gada 21. jūlijā tika noslēgts Kučuk-Kainardžas līgums.

Cēlsirdīgais sultāns

Neskatoties uz neveiksmēm karalaukā, Abdulhamids tika uzskatīts par cēlsirdīgako no visiem osmaņu sultāniem. 1782. gadā viņš pārņēma ugunsdzēsēju brigādes vadību, bet, pateicoties savai reliģiskajai pārliecībai, cilvēki viņu iesauca par svēto (veli). Kad Abdulhamids bija kāpis tronī, karaspēka vadība viņam prasīja prēmijas, bet sultāns atbildēja: „Mūsu kasē vairs nav prēmiju un tagad tas jāielāgo visiem mūsu dēliem karavīriem.”
Abdulhamidam izdevās apturēt sacelšanos Sīrijā un Morejā, bet uz Krimas zaudējumu fona šie panākumi bija niecīgi. 1787. gadā pret Krieviju atkal tika pasludināts karš, bet Krievijas pusē nostājās Austroungārija. Osmaņu pusē pievienojās Zviedrija un Prūsija, bet nesniedza nekādu praktisku atbalstu. Neskatoties uz nelieliem panākumiem karā ar Krieviju, Osmaņu impērija 1788. gadā zaudēja Očakovu, kurā krievi nogalināja visus iedzīvotājus. Četrus mēnešus vēlāk, sešdesmit četru gadu vecumā Abdulhamids mira un tika apglabāts Bahčekapi kapličā, ko pats sev bija uzcēlis.
Greisa Bullena

Biogrāfija

Lai izvairītos no pilsoņu kara deviņdesmitajos gados Greisas ģimene aizbēga no Sudānas uz Eritreju. Tur 1997. gadā piedzima Greja un pēc četriem gadiem bēgļa statusā Eritrejā 2001. gadā viņa nokļuva Norvēģijā.
Muse singlu diskogrāfija

Šī ir britu alternatīvā roka grupas Muse singlu diskogrāfija. Norādīts izdošanas gads, albums, kurā iekļauta dziesma, kā arī vietas topos.
Grosenhaina

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1205. gadā. Tradicionāli tā ir garnizona pilsēta, VDR laikā pie Grosenhainas atradās padomju kara aviācijas bāze. 2010. gada 24. maijā pilsētā postījumus nodarīja tornado, nogalinot vienu, ievainojot 38 cilvēkus un radot zaudējumus 8 miljonu eiro apmērā.
Mīka Kiprusofs

Spēlētāja karjera

1995. gada NHL draftā viņu Sanhosē "Sharks" izraudzījās 5. kārtā ar kopējo 116. kārtas numuru. Profesionāļa karjeru uzsāka 1994. gadā Somijas SM-liiga klubā TSP Turku, ar ko 1999. gadā ieguva Somijas čempiona titulu. Vēl Eiropā spēlēja Zviedrijas Elitsērijas klubos AIK un Timrå IK.
1999. gadā viņš sāka spēlēt Ziemeļamerikas līgu klubu sastāvā. Divas sezonas aizvadīja AHL līgas kluba Kentuki "Thoroughblades" sastāvā, tad spēlēja NHL kluba Sanhosē "Sharks" sastāvā. "Sharks" sastāvā aizvadīja 3 sezonas, 2003.—2004. gada sezonā pārejot uz Kalgari "Flames". 2004.—2005. gada NHL lokauta laikā viņš spēlēja Zviedrijas Elitsērijas klubā Timrå IK. "Flames" rindās spēlēja līdz pat 2012.—13. gada sezonas izskaņai. 2013. gada septembrī Kiprusofs paziņoja par spēlētāja karjeras beigšanu.
Somijas izlases sastāvā spēlējis divos Pasaules čempionātos (1999, 2001), 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kā arī divos Pasaules čempionātos junioriem (1995, 1996). 2010. gada Olimpiskajās spēlēs Vankūverā izcīnīja bronzas medaļu, 1999. un 2001. gada Pasaules čempionātos izcīnīja sudraba medaļu.
Makss Frībergs

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā spēlētāja karjeru Frībergs uzsāka dzimtajā Skevdē, 2008.—09. gada sezonā debitējot Zviedrijas 1. divīzijā. 2011. gada vasarā hokejists pievienojās Elitsērijas klubam Timrå IK.
2012.—13. gada sezonas otrajā pusē pārcēlas uz Ziemeļameriku, pievienojoties AHL vienībai Norfolkas "Admirals". 2014.—15. gada sezonā aizvadīja savu debijas spēli NHL vienībā Anahaimas "Ducks". 2015.—16. gada sezonā "Ducks" rindās aizvadīja vēl 5 spēles, taču 2017. gadā atgriezās Zviedrijā. 2019. gadā kopā ar Frölunda HC kļuva par Zviedrijas čempionu. Frībergs bija labākais izslēgšanas kārtas vārtu guvējs.
Zviedrijas izlases rindās spēlējis 2011. un 2012. gada Pasaules čempionātā junioriem, 2012. gadā izcīnot zelta medaļas. 2012. gadā Frībergs turnīra noslēdza kā viens no tā rezultatīvākajiem spēlētājiem, tiekot iekļauts arī turnīra simboliskajā izlasē. Spēlējis arī 2010. gada Pasaules čempionātā U-18 jauniešiem, tajā izcīnot sudraba medaļu.
Lēca

Optikā lēca ir dzidrs ķermenis, parasti stikla, ko no apkārtējās vides norobežo dažādas (sfēriskas, cilindriskas utt.) lauzējvirsmas. Visbiežāk lieto izliektas un ieliektas lēcas. Izliektām lēcām vidusdaļa ir biezāka nekā malas, ieliektām lēcām - otrādi. Izliekta lēca paralēlu gaismas staru kūli fokusē vienā punktā (fokusā), bet ieliektā - izkliedē. Lēca ir svarīgākā dažādu optisko instrumentu (mikroskops, teleskops utt.) sastāvdaļa. Lēcas optiskās īpašības raksturo tās galvenā fokusa attālums.

Saistīti jēdzieni

Sfēriskās lēcas pēc to ģeometriskās formas iedala izliektās 
un ieliektās. Izliektās lēcas darbojas kā savācējlēcas, bet 
ieliektās lēcas — kā izkliedētājlēcas.
Plānai sfēriskai lēcai fokusa attālumu , priekšmeta attālumu 
līdz lēcai  un attēla attālumu  līdz lēcai saista lēcas 
formula
Lēcas staru lauztspēju raksturo optiskais stiprums. Lēcai, 
kuras fokusa attālums ir , optisko stiprumu nosaka pēc formulas
Reālām lēcām piemīt attēla kropļojumi — aberācijas. Gaismas 
dispersija rada hromatisko aberāciju. Ja lēcas malās 
stari lūst stiprāk kā malās, tad novēro sfērisko aberāciju. Sfēriskā aberācija ir atkarīga no dažādiem faktoriem, galvenie starp tiem ir lēcas forma un tās materiāla refrakcijas (laušanas) indekss. Samazinoties refrakcijas indeksam samazinās arī sfēriskās aberācijas. Vismazākās sfēriskās aberācijas ir novērojamas plakani-izliektām lēcām stāvoklī ar izliekto pusi pret gaismas avotu.
Visizplatītākie acs optiskie defekti ir tuvredzība un tālredzība, 
ko novērš, acs priekšā novietojot lēcu.
Lai palielinātu redzes leņķi, izmanto optiskos instrumentus 
— lupu, mikroskopu vai tālskati. Debess objektus novēro ar teleskopiem.
Turahana mauzolejs

Apraksts

Turahana mauzolejs celts no rupji aptēstiem akmeņiem. Tā pamatni veido 6,6х6 metrus liels taisnstūris. 1,8 metru augstumā sienas pāriet astoņstūra piramīdā un noslēdzas ar kupolveida velvi. Mauzolejam ir neliela taisnstūra piebūve, kas kalpo par ieeju. Sienu biezums ir vairāk nekā 1 metrs, bet augstums līdz kupolam — 8 metri. Pēc V.Jumatova apraksta (1845.g.), jumtā bija ozolkoka durvis ar izvirzītu papēdi un tapu, lai tās nostiprinātu akmens izgriezumos.
Pašlaik celtni iekļauj mūsdienīgs metāla nožogojums ar aizslēdzamiem vārtiem. Arī ieeja mauzolejā ir aizslēgta.

Par Turahanu

Nav nekādu ziņu par to, kas bija Turahans (Turuhans). Viņa izcelsme, dzīves laiks un gaitas nav zināmi. Visu, ko par viņu stāsta, nav balstīts vēsturiskos avotos. Daži uzskata, ka viņš bija čingizīds (Čingishana tiešs pēctecis), kurš klejoja pa Irtišu, netālu no mūsdienu Toboļskas. Iekšēju nesaskaņu dēļ ar radiniekiem viņš pameta Rietumsibīriju un nonāca baškīru zemē. Jāatzīmē, ka tajos senajos laikos baškīri apdzīvoja daudz plašākus apgabalus un mūsdienu Toboļskas rajonā arī klejoja šīs tautas pārstāvji.
Pēc A.Validi domām, Turuhana personā būtu jāatpazīst Muhmudekhanu no šeibonīdu dinastijas. 
Pēc citas versijas Turahans bija ietekmīgā Basmana hana brālis, kura vara izplatījās pa abām Dienvidurālu nogāzēm. Turahans tika nogalināts iekšējā konfliktā, kas viduslaikos nebija reta parādība. P.Ričkovs rakstīja, ka līdz krievu atnākšanai un Ufas dibināšanai, pilsētas vietā atradās samērā liela pilsēta. Turahans tur dzīvoja ziemas periodā. Tā ir t.s. Velna apmetne "Zelena rošča" sanatorijas teritorijā, Karaidelas upes krastā. Bet vasarā Turahans pārcēlās uz Termas ciemu rajonu, kur arī atrodas viņa mauzolejs.
Mūsdienu publikācijās arī var sastapt apgalvojumus, ka Turahans valdīja Baškortostānā 16. gadsimta sākumā. Šežere burzjanu, kipčaku, userganu un tamjanas baškīru starpā ir nostāsti par to, ka uz Turatau kalna pie Belojes upes atradās Turahana mītne. Viņš bija neatkarīgs baškīru tautas hans. Viņa dēls bija Kusemhans. Tajā laikā notika cīņa ar Buraka hanu no Sarajčika zemes un ūdens dēļ. Turahanu it kā nogalināja kopā ar viņa brāli Basmanu nagajietis Altakars.
Vecvārds

Vecvārds ir kādas valodas vārds, kas vairs netiek plaši lietots un izgājis no aktīvā vārdu krājuma. Tie visvairāk ir sastopami dzejā, zinātnē, reliģiskajos un rituālu tekstos. Vecvārdus iedala historismos un arhaismos.
Jāzepa Mediņa Rīgas 1. mūzikas skola

Vēsture

Dibināta 1927. gadā kā Latvijas Tautas Konservatorija (vēlākās Rīgas Tautas konservatorijas) Muzikālais bērnu dārzs. 1941. gadā Rīgas Tautas konservatoriju pārdēvēja par Rīgas Valsts mūzikas vidusskolu, bet 1947. gadā tai piešķīra Jāzepa Mediņa vārdu. 
1990. gadā no vidusskolas atdalīja Jāzepa Mediņa mūzikas skolu, ko 2009. gadā apvienoja ar 1946. gadā dibināto Rīgas 1. mūzikas skolu un nodēvēja par Jāzepa Mediņa Rīgas 1. mūzikas skolu.
Jāzepa Mediņa Rīgas 1. mūzikas skola ir izveidota 2009. gada augustā. Mūzikas skolā ir apvienotas divas senākās un pieredzes bagātākās Rīgas mūzikas skolas – Jāzepa Mediņa mūzikas skola un Rīgas 1. mūzikas skola.
Jāzepa Mediņa mūzikas skolas pirmsākumi meklējami 1927. gadā, kad pie Latvijas Tautas konservatorijas (vēlāk Rīgas Tautas konservatorija) noorganizēta bērnu muzikālā apmācība – Muzikālais bērnu dārzs. 1941. gadā Rīgas Tautas konservatoriju pārdēvēja par Rīgas Valsts mūzikas vidusskolu, bet 1947. gadā tai piešķīra latviešu komponista klasiķa Jāzepa Mediņa vārdu. Savu nosaukumu skola saglabāja arī pēc 1990. gada, kad bērnu mūzikas skolu atdalīja no vidusskolas.
Rīgas 1. mūzikas skolas pirmsākumi meklējami 20. gadsimta divdesmito gadu beigās, kad skola darbojās kā pazīstamās pianistes Skaidrītes Rozenbergas privātā studija. 1946. gadā tā kļuva par valsts skolu un ieguva nosaukumu Rīgas 1. mūzikas skola.
Viktors Tretjakovs

Biogrāfija

Dzimis Kijevas guberņā tiesas ierēdņa ģimenē, mācījies Kijevas Aleksandra ģimnāzijā. Pirmā dzejas publikācija laikrakstā "Киевская мысль" 1915. gadā - dzejolis "Карусели" ("И памятны мне карусели..."), tas vēlāk pārpublicēts almanahā "Teātris un dzīve". Pēc tam Tretjakovs aktīvi publicējas laikrakstā "Куранты" un izdevumā "Свободная мысль".
No 1919. gada studējis Petrogradas universitātes filoloģijas fakultātē. Šajā laikā apmeklējis arī Mākslas akadēmiju, taču nevienu no šīm augstskolām nav beidzis. Viņš sadraudzējas ar dzejnieku Nikolaju Gumiļovu un piedalās pulciņa "Цех поэтов" ("Dzejnieku cehs") darbībā. Viņš kļūst arī par kaislīgu dzejnieka Mihaila Kuzmina daiļrades cienītāju, pievēršas arī glezniecībai, nereti ilustrēdams savus dzejoļus. 1921. gadā Tretjakovs pārceļas uz Latviju, jo tajā apmeties viņa patēvs Eduards Veispals.
V. Tretjakovs kļūst par aktīvu krievu un latviešu preses izdevumu līdzstrādnieku, publicē daudz rakstu par literatūru un tēlotāju mākslu, kā arī savus dzejoļus un atdzejojumus no latviešu valodas. Viņa pirmais dzejoļu krājums iznāk 1930. gadā Berlīnē un tiek recenzēts dažādos krievu emigrantu izdevumos Eiropā. Latviešu dzejnieku darbu atdzejojumi apkopoti divās izlasēs, kas iznāk 1931. un 1940. gadā. 1939. gadā V. Tretjakova tulkojumā iznāk Edvarda Virzas poēma "Straumēni". 1934. gadā Tretjakovs sāk izdot žurnālu "Основы", taču pēc sešiem numuriem tā darbība pārtrūkst. 1940. gadā neilgi pirms okupācijas Tallinā izdots otrs V. Tretjakova dzejas krājums.
Vācu okupācijas laikā Tretjakovs dzīvo Rīgā, piedalās mākslas izstādēs. Pēc kara viņš no 1945. līdz 1948. gadam ir Latvijas Valsts universitātes pasniedzējs, taču spiests šo amatu atstāt. Atlikušo dzīves daļu viņš pavada noslēgtībā, jo neiederas padomju literatūras un mākslas ainā. Viņa tulkojumi no latviešu valodas atkal tiek publicēti 50. gadu beigās.
V. Tretjakovs apbedīts Rīgas Meža kapos.
Jānis Ampermanis

Dzīvesgājums

Dzimis 1889. gada 19. janvārī Kārķu pagasta "Irbītēs" zemnieku ģimenē. Mācījās Valkas pilsētas skolā, piedalījās Pirmajā pasaules karā latviešu strēlnieku pulkos.
Pēc Februāra revolūcijas piedalījās Latviešu zemnieku savienības dibināšanā Valkā 1917. gada 12. maijā. 1918. gada 17. novembrī ievēlēts par Tautas padomes deputātu, piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā 18. novembrī. Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā karoja O. Kalpaka bataljona atsevišķās studentu rotas sastāvā.
Pēc kara beigām bija Kārķu pagasta padomes un valdes priekšsēdētājs, 7. Valkas aizsargu pulka 3. rotas komandieris. Latvijas Zemnieku kredītbankas un a/s "Ķieģelnieks" padomes loceklis. 1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā apcietināts un aizvests uz PSRS, kur viņu nošāva 1942. gada 27. jūnijā kādā no Gulaga soda nometnēm. Pēc citiem datiem 1942. gada 26. februārī miris Sevurallagā, Sverdlovskas apgabalā.
Eiropas konstitūcija

Eiropas konstitūcija jeb Līgums par Konstitūciju Eiropai ir bijis Eiropas Savienības (ES) konstituējoša līguma projekts, par kuru vienojās ES valstu vadītāji 2004. gada 29. oktobrī Romā.
Lai līgums stātos spēkā, būtu nepieciešama tā ratifikācija visās 25 ES dalībvalstīs.
No 2004. līdz 2005. gadam līgums bija ratificēts 12 dalībvalstu parlamentos, to vidū arī Latvijas Saeimā (2005. gada 2. jūnijā), kā arī Spānijā un Luksemburgā — referendumā. Francijā un Nīderlandē notikušajos referendumos līgums tika noraidīts, un, pamatojoties uz šo referendumu rezultātiem, deviņās dalībvalstīs līguma ratifikācija tika atlikta uz nenoteiktu laiku. 2007. g. tā vietā tika saskaņots jaunā "Reformu līguma" teksts.
Silikāti

Silikātu tehnoloģijas

Silikātu tehnoloģijas ir rūpniecības nozare, kurā ražo dažādus silikātu materiālus, piemēram, keramiku, stikla izstrādājumus, cementu un būvmateriālus, galvenokārt silikātķieģeļus.
Levons Aronjans

Personīgā dzīve

Precējies ar Filipīnās dzimušu Austrālijas šaha meistari Ariannu Kaoili (dzimusi 1986.).
Vladimirs Lindermans

Biogrāfija

Dzimis 1958. gadā Rīgā inženiera Elija (Iļjas) Lindermana ģimenē. Pēc dienesta padomju armijā sāka studēt Latvijas Valsts universitātē, bet augstāko izglītību neieguva. Atmodas laikā darbojās Latvijas Tautas frontes avīzes "Atmoda" krievu redakcijā; 1990. gadu sākumā izdeva puspornogrāfisko avīzi "Ješčo" (Ещё).
1997. gadā iesaistījās Krievijas Nacionālboļševiku partijā, 1998. gadā kļuva par tās Latvijas nodaļas vadītāju ar iesauku Abels 2001. gadā piedalījās antiglobālistu rīkotajos grautiņos Ženēvā.
2002. gada nogalē devās uz Krieviju, liecināt partijas līdera Eduarda Ļimonova lietā un sāka politisko darbību Krievijā. Šai laikā Latvijā viņam tika uzrādītas apsūdzības par aicinājumiem gāzt valsts varu un sprāgstvielu glabāšanu, V. Lindermans tika izsludināts starptautiskajā meklēšanā. Arī Krievijas varas iestādes viņu vairākkārt tika aizturējušas, bet uz Latviju V. Lindermans netika izdots. Viņš kļuva par Nacionālboļševiku partijas vadītāja E. Ļimonova faktisko vietnieku, bija Krievijas valdības opozicionārs, asi kritizējis Krievijas prezidentu Vladimiru Putinu.
2008. gada sākumā tiesībsargājošo iestāžu mēģinājumi beidzot deva rezultātu un V. Lindermans tika izdots Latvijai. Tiesa uzrādītajās apsūdzībās politiķi attaisnoja un viņš aktīvi turpināja politisko darbību, taču jau bez piederības nacionālboļševikiem. 2009. gadā nodibināja partiju 13. janvāra kustība, mēģinot kļūt par 13. janvāra Vecrīgas nemieru dalībnieku līderi, lai gan pats tajos nebija aktīvi piedalījies. 2010. gadā V. Lindermans nesekmīgi mēģināja iegūt Latvijas pilsonību, tādēļ ierosināja tiesvedību pret Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldi. 
Viņa izveidotā organizācija "Dzimtā valoda" 2011. gadā vāca parakstus, lai ierosinātu referendumu par Latvijas valsts valodas statusa piešķiršanu krievu valodai. Tomēr 2012. gada referendumā par grozījumiem Satversmē ar pārliecinošu balsu vairākumu šādas izmaiņas Satversmē tika noraidītas.
2012. gada oktobrī V. Lindermans LTV1 raidījumā "Jauna Nedēļa" izvirzīja tēzi, ka Latgalei nepieciešama autonomija.
2018. gada 10. maijā, aizdomās par nacionālā, etniskā un rasu naida izraisīšanu, Vladimiru Lindermanu apcietināja Drošības policija. 21. maijā Rīgas apgabaltiesa nolēma Lindermanam piemērot ar brīvības atņemšanu nesaistītus drošības līdzekļus.