Vispārējie latviešu Dziesmu un Deju svētki

Vispārējie latviešu Dziesmu un Deju svētki ir tradicionāls kultūras notikums Latvijā. Šie svētki ir latviešu nacionālās identitātes sastāvdaļa, parasti tie notiek reizi piecos gados Rīgā. Kopš 1873. gada šie svētki ir notikuši 26 reizes. Tradicionāli tos sauca par Vispārīgajiem latviešu dziedāšanas svētkiem, bet pēc Latvijas okupācijas oficiāli pārdēvēja par Padomju Latvijas dziesmu (un deju) svētkiem. Kopš 1990. gada tos atkal sauc par Vispārējiem latviešu Dziesmu un Deju svētkiem, un tajos piedalās aptuveni 30 000 dalībnieku, tostarp kori, deju kolektīvi, pūtēju orķestri, folkloras grupas, etnogrāfiskie ansambļi, tautas mūzikas ansambļi, lauku kapelas, koklētāju ansambļi, lietišķās un tēlotājas mākslas studijas, vokālie ansambļi, amatierteātri un ārvalstu kolektīvi. Latviešu Dziesmu un Deju svētkos notiek ne tikai uzstāšanās, bet arī sacensības, kurās tiek noskaidroti laureāti. Visnozīmīgākā loma svētkos ir koriem un deju kolektīviem. Starpposmā no vieniem svētkiem līdz nākamajiem notiek repertuāra sagatavošana un skates, kurās nosaka nākamo svētku dalībniekus. Parasti pēdējās Dziesmu un Deju svētku dienas rītā notiek svētku gājiens, kurā piedalās visi dalībnieki, savukārt vakarā Mežaparka estrādē notiek noslēguma koncerts.
Latvijas dziesmu svētku tradīcijas, līdztekus Igaunijas dziesmu svētku un Lietuvas dziesmu svētku tradīcijām, kopš 2003. gadā ir iekļautas UNESCO Reprezentatīvajā cilvēces nemateriālā kultūras mantojuma sarakstā.

Vēsture

Dziesmu svētku pirmsākumi ir meklējami 19. gs. pirmajā pusē Vācijā, Austrijā un Šveicē. Sekojot šo zemju paraugam, Baltijas provinču pilsētās tika dibināti dziedāšanas pulciņi un kori un rīkoti dziedāšanas svētki. Plaša mēroga svētki, kuros piedalās vācu kori no visas Baltijas, tika sarīkoti 1857. gadā Tallinā un 1861. gadā Rīgā. Vācbaltu dziesmu svētku ideju pārtvēra mācītājs un rakstnieks Juris Neikens, kurš 1864. gada pavasarī sarīkoja latviešu vīru koru dziedāšanas svētkus Dikļos, kuros piedalījās 6 kori ar 120 dziedātājiem. Tiem sekoja līdzīgi svētki dažādās vietās Vidzemē un Kurzemē, un 1870. gada vasarā tika sarīkoti Kurzemes dziedāšanas svētki Dobelē, kuros piedalījās 400 dziedātāji.
1870. gadu sākumā nesen dibinātā Rīgas Latviešu biedrība uzņēmās Pirmo vispārīgo latviešu dziesmu svētku organizēšanu. Pirmie Dziesmu svētki norisinājās 1873. gada vasarā Rīgā, toreiz to nosaukums bija I Vispārīgie latviešu Dziedāšanas svētki. 
1880. gadā tika organizēti II Vispārīgie latviešu Dziedāšanas svētki. Latvijai atrodoties Krievijas impērijas sastāvā, notika arī III, IV un V dziesmu svētki. IV dziesmu svētki bija līdz šim vienīgie, kuri nenotika Rīgā, bet gan Kurzemes guberņas galvaspilsētā Jelgavā. Pirmā pasaules kara laikā svētki nenotika. VI-IX svētki notika neatkarīgajā Latvijā. Pirmie trīs no tiem notika Esplanādē, bet IX svētki – Uzvaras laukumā. Otrā pasaules kara laikā svētki nenotika. X-XIX dziesmu svētki notika padomju laikā. 1948. gadā pirmoreiz svētkos piedalījās arī deju kolektīvi. Kopš 1955. gada svētki notiek Mežaparka estrādē. Kopš 1960. gada reizi 5 gados notiek arī Latvijas Skolu jaunatnes dziesmu un deju svētki.
Latvijas okupācijas laikā arī trimdas latvieši paralēli Padomju Latvijas Dziesmu un Deju svētkiem uzsāka rīkot savus dziesmu svētkus lielākajos latviešu centros. Līdzās koru koncertiem Dziesmu svētkos parasti notika arī teātra izrādes, solistu koncerti, rakstnieku cēlieni, tautas deju priekšnesumi, mākslas un lietišķās mākslas izstādes, organizāciju sanāksmes un sēdes. 
Pirmā Latviešu Dziesmu diena Kanādā notika Toronto 1952. gada septembrī. No 1954. līdz 2019. gadam Kanādā notika 15 Latviešu dziesmu svētki.
Plašākie trimdas dziesmu svētki notika Amerikas Savienotajās Valstīs. Tā I Dziesmu svētki ASV notika 1953. gada 30. maijā Čikāgā, kuros piedalījās 22 kori ar 650 dalībniekiem un ap 5000 klausītāju, ASV II Dziesmu svētki – 1958. gada 3. jūlijā Ņujorkā (38 kori ar 900 dalībniekiem, ap 10 000 klausītāju), ASV III Dziesmu svētki – 1963. gada 30. augustā Klīvlendā (36 kori ar 1000 dalībniekiem, ap 10 000 klausītāju), ASV IV Dziesmu svētki – 1968. gada 30. augustā Klīvlendā (50 kori ar 1100 dalībniekiem, ap 8 600 klausītāju), ASV V Dziesmu svētki – 1973. gada 31. jūlijā Klīvlendā (52 kori ar 1250 dalībniekiem, ap 10 000 klausītāju), ASV VI Dziesmu svētki – 1978. gada 29. jūnijā Bostonā, (92 kori), ASV VII Dziesmu svētki – 1983. gadā Milvokos. Savukārt ASV Rietumkrasta Dziesmu svētku tradīcija sākās 1962. gada 22. jūnijā Sietlā, pēc tam notika vairāk nekā deviņi reģionālie dziesmu svētki. 14. Vispārējie Amerikas latviešu dziesmu svētki 2017. gadā notika Baltimorā. 
Austrālijā dažādās pilsētās tiek rīkotas ikgadējās latviešu Kultūras dienas, kuras notiek apvienoto koru koncerti. 2012. gada nogalē jau 54. reizi notika plašas Austrālijas latviešu kultūras dienas Adelaidē.
Eiropas trimdas latviešu dziesmu svētki sākās 1964. gadā Hamburgā un turpinājās ar sešiem Dziesmu svētkiem līdz 1989. gadam, bez tam Anglijā un Vācijā notika arī Dziesmu dienas, bet kā visskaistākās apmeklētāji min 1979. gada 19.-22. jūnijā notikušās Pasaules Brīvo Latviešu Dziesmu dienas Visbijā Gotlandes salā.  Eiropas latviešu apvienība rīkoja Eiropas latviešu Dziesmu un deju dienas Briselē 2015. gada jūnijā, godinot Latvijas prezidentūras gadu Eiropas Savienībā.
XX Vispārējie latviešu Dziesmu un X Deju svētki 1990. gadā notika neilgi pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas deklarācijas pieņemšanas. 2018. gadā norisinājās XXVI Vispārējie latviešu Dziesmu un XVI Deju svētki.

Svētku karogs

Dziesmu svētku komitejas priekšnieks Rihards Tomsons sniedz šādu A. Hītela darbnīcā Leipcigā izšūtā karoga aprakstu:
"Karogs ir priekšpusē no balta zīda, ar platu sarkan-zīda samtu iekantēts. Uz samta ir zelta izrotājumi, un apakšpusē zelta pušķi. Karoga viduslaukā ir ar zīda pavedieniem izšūta bilde, kas rāda svētu birzi un zem liela un veca ozola apsūnojušu un ar kuplu lapu vītni pušķotu altari. Uz altara deg upuru liesmiņa un dūmi viļņo uz augšu. Pie altara uz kreisās rokas atspiedies stāv vecs vaidelotis, kas savā paceltā labā rokā tura kuplu ozola zaru. Virs karoga uz sarkana samta ir ar zelta burtiem uzšūts "Līgo", un apakšā uz balta zīda  ar zelta burtiem ir lasāms: 26. jūnijā 1873. Karoga otra puse ir no sarkana zīda. Viņš ir 72 collas garš un 50 collas plats."
Iespējams, ka karoga meta autors bija Kārlis Hūns, vēlāk paustas domas arī par Kārļa Baumaņa iespējamo līdzdalību arī svētku karoga pirmmeta vai idejiskās ieceres tapšanā.

Svētku laiki un cikls

Periodā līdz Otrajam pasaules karam dziesmu svētki notika jūnija otrajā pusē īsi pirms Jāņiem (izņemot pirmos, kuri notiek tūlīt pēc Jāņiem). Padomju laikā svētki bija jāpieskaņo LPSR dibināšanas dienai – 21. jūlijam –, un tie tika pārcelti uz jūlija vidu.
Kopš 1926. gada svētku cikls tiek noteikts ik pa 5 gadiem, tomēr ik pa laikam ir notikušas izmaiņas, lai svētkus pieskaņotu pirmo dziesmu svētku atcerei. Svētki nav notikuši arī Pirmā un otrā pasaules kara laikā.
Nākamie Vispārējie latviešu Dziesmu un Deju svētki paredzēti 2023. gadā par godu dziesmu svētku simtpiecdesmitgadei.