google/wiki40b huggingface dataset:
Centriskā partija Latvijas Zemnieku savienība

Biedri

2010. gada martā partijā bija 1 700 biedri.

Vadība

Partiju vada priekšsēdētājs Augusts Brigmanis (pirmais vietnieks ir Uldis Augulis, vietnieks — Jelgavas pilsētas Domes priekšsēdētājs Andris Rāviņš) un ievēlētā valde: Ilona Jurševska, Jānis Rāzna, Sandra Daudziņa, Daiga Jurēvica, Dagnija Staķe, Stefans Rāzna, Aivars Dronka, Vineta Ķine, Aivars Mucenieks un Skaidrīte Pilāte.

Augstākajā Padomē

Nodibinoties LZS, tās biedriem Augstākajā Padomē radās iespēja izveidot patstāvīgu 7 deputātu frakciju. 4 no šīs frakcijas deputātiem darbojās AP Lauksaimniecības komisijā.

Valdībā

Kopš 2002. gada novembra, kad darbu uzsāka 8. Saeima, LZS pārstāvēja zemkopības ministrs Mārtiņš Roze un labklājības ministre Dagnija Staķe (vienīgie ministri, kas darbojušies nepārtraukti visās valdībās 8. Saeimas laikā — gan Einara Repšes, gan Induļa Emša, gan Aigara Kalvīša vadītajos ministru kabinetos).
Pirmā Dombrovska valdība strādāja 4 ZZS ministri — Uldis Augulis, Jānis Dūklavs, Tatjana Koķe un Dagnija Staķe, otrā Dombrovska valdība — Uldis Augulis, Jānis Dūklavs, Rolands Broks un Ilona Jurševska.

Pašvaldībās

2005. gada pašvaldību vēlēšanās LZS zaudēja pozīcijas daudzās Latvijas pilsētās, tomēr vairāk nekā 100 pašvaldību vadītāji, vairāk kā 200 pašvaldību deputātu, 11 no 26 rajonu padomēm turpināja vadīt LZS pārstāvji.

Darbība

1990. gada janvārī izveidotajā partijas dibināšanas iniciatīvas grupu veidoja Jānis Kinna, vecbiedri Arvīds Kalējs un Edvīns Kļaviņš, lauksaimniecības ekonomists Arturs Boruks, zemes ierīkotājs Oļģerts Leščinskis, jurists Vilnis Grasis. LZS darbības atjaunošanas konference notika 1990. gada 5. jūlijā, kurā piedalījās 384 biedri (no tiem 32 vecbiedri). LZS pirmais kongress sanāca 1991. gada 16. februārī, kurā par pirmo partijas priekšsēdētāju tika ievēlēts Aivars Berķis.
Bezpartijiskā deputāta Oskara Grīga 5. Saeimas vēlēšanu iekļaušana vēlēšanu sarakstā izprovocēja vairāku valdes locekļu aiziešanu un gala rezultātā — Latviešu Zemnieku savienības rašanos. 1994. gadā, izejot no koalīcijas ar Latvijas Ceļu, LZS nokļuva opozīcijā. Nedemokrātiska valdes gribas uztiepšana 1998. gada kongresā izprovocēja citādi domājošo politiķu Gundara Bērziņa, Edmunda Krastiņa, Riharda Pīka, Ata Slaktera un Aigara Kalvīša aiziešanu no partijas. Visi pieci togad pievienojās jaunizveidotajai Tautas partijai.
2000. gada vasarā LZS politiskajā vadībā tika organizēts zemnieku pikets un ceļu blokāde robežpunktos piespieda valdību respektēt Lauksaimniecības likumā nostiprinātās zemnieku tiesības. 2002. gadā LZS un Latvijas Zaļā partija izveidoja vēlēšanu apvienību (Zaļo un Zemnieku savienība), kas sekmīgi startēja vēlēšanās. Šī sadarbība turpinās joprojām. Gatavojoties 9. Saeimas vēlēšanām, 2006. gada kongresā LZS pieņēma jaunu partijas programmu. Turpināja sadarbību ar LZP un noslēdza sadarbības līgumu ar reģionālo partiju "Latvijai un Ventspilij", kuru vada Ventspils mērs Aivars Lembergs.
2007. gada marta beigās gadskārtējā LZS kongresā tika pārvēlēta partijas vadība un valde. 2010. gada un 2011. gada Saeimas vēlēšanās partija atkal startēja kopā ar LZP un "Latvijai un Ventspilij".
15. jūlijs

15. jūlijs ir gada 196. diena pēc Gregora kalendāra (197. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 169 dienas.
Eikozānkarbonskābe

Eikozānkarbonskābe (С₂₀Н₄₁СООН) pieder pie piesātinātajām karbonskābēm. Normālos apstākļos eikozānkarbonskābe ir balta pulverveida viela.
Pie bagātās kundzes

Sižets

Rīga, 20. gadsimta 30. gadi. Inteliģents bezdarbnieks Oļģerts Kurmis, kurš labi pārzina angļu, franču un latīņu valodas, piestrādā par ratiņstūmēju un nodarbojas ar dažādiem citiem gadījuma darbiem. Kopā ar savu draugu, klaidoni Frīdi, viņš izpilda Kalnkājas kunga un viņa sievas sīkos uzdevumus. Laulātajam pārim mērķis ir panākt, lai Kalnkājas kungu ievēl par Saeimas deputātu. Oļģerts jūtas atbildīgs par Emmas Kārkls likteni, kura tikko iznākusi no cietuma, kur atradusies par sīkām zādzībām. Viņa iekārtojas darbā par kalponi Kalnkājas namā. Palīdzot saviem jaunajiem paziņām pilsētā izlīmēt Kalnkājas kunga partijas pirmsvēlēšanu plakātus, Emma tiek arestēta par "politisku lietu". Viņi līmēja plakātus tā, ka numurs 49 lasījās kā 19 — Darba partijas numurs.
Inspektors Grauds

Sižets

Seriālā parādīta policijas darba ikdiena, kurā ietilpst gan narkotiku dīleru banda un tās atklāšana, gan malumednieku aizturēšana, gan bijušo cietumnieku uzbrukums policijai.
Rīgas Juridiskā augstskola

Vēsture

Rīgas Juridiskās augstskolas dibināšanas lūgumu 1998. gada 18. martā parakstīja Latvijas un Zviedrijas valdības no vienas puses un Sorosa fonds — Latvija no otras puses. Sorosa fonds jaunizveidotajai augstskolai dāvināja ēku Alberta ielā 13.
Studijas maģistratūras programmā tiesību zinātnēs ar specializāciju starptautiskajās un Eiropas tiesībās (LL.M in International and European Law) sākās 1999. gada augustā. 2001. gada februārī Eiropas Savienības tiesību maģistratūras programmu sāka apgūt juristi no dažādām Latvijas valsts pārvaldes institūcijām.
2006. gada janvārī RJA saņēma augstskolas beztermiņa akreditāciju. 2007. gada septembrī sākās studijas juridiskās tulkošanas maģistratūras programmā "Jurists lingvists" (M.A. in Legal Linguistics), bet 2008. gada janvārī maģistratūras programmā "Tiesības un finanses" (LL.M in Law and Finance).
2010. gada septembrī sākās studijas bakalaura studiju programmās "Tiesības un bizness" un "Tiesības un diplomātija". 
2013. gada aprīlī tika licencēta doktorantūras programma sadarbībā ar Kopenhāgenas Universitātes Juridisko fakultāti.
2014. gada septembrī sākās studijas padziļinātajā programmā "Tiesības un ekonomika".
Nikosija

Klimats

Nikosijā ir Vidusjūras klimats. Gaisa vidējā temperatūra janvārī ir ap 10 °C, jūnijā 28 °C. Nokrišņu daudzums gadā ir 360 mm. Zaļo apstādījumu dēļ pilsēta izskatās kā oāze stepju bezmežu platībās.
Jurijs Drozdovskis

Biogrāfija

Vairākkārt pārstāvējis Ukrainu Eiropas jauniešu šaha čempionātos, kuros izcīnījis divas uzvaras: 1996. gadā Rimavska Sobotā U12 vecuma grupā un 1997. gadā Tallinā U14 vecuma grupā. 2004. gadā uzvarējis Ukrainas jauniešu šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2006. gadā Poltavā Ukrainas šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas tikai finālā piekāpies Zaharam Jefimenko un izcīnījis sudraba medaļu. Tajā pašā gadā Varšavā kļuvis par Eiropas čempionu ātrajā šahā. 2008. gadā Poltavā atkārtoti izcīnījis otro vietu Ukrainas šaha čempionāta finālā.
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Aluštā (2003), Maskavas šaha festivāla Aeroflot Open A2 turnīrā (2006), Kavalā (Grieķija, 2006), Francijas šaha festivālā Cappelle-la-Grande Open (2006), Odesā (2008), Kopenhāgenā (2009), Odišā (2009), Borupā (ASV, 2010).
Par panākumiem turnīros FIDE 2000. gadā Drozdovskim piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2004. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Kopš 2011. gada šaha turnīros piedalās reti.

Personīgā dzīve

Beidzis Odesas Nacionālo universitāti un ir diplomēts psihologs. 2009. gadā apprecējies ar Ukrainas šaha lielmeistari Natāliju Zdebsku.
Iestarpinājums

Iestarpinājums ir vārds, vārdu savienojums vai teikuma daļa, kurā tiek izteikts mazāk svarīgs autora paskaidrojums vai arī papildu piezīme par teikuma vai kāda plašāka konteksta saturu. Šīs konstrukcijas tiek izmantotas arī teksta niansēšanā, paustās domas akcentēšanā vai pastiprināšanā.
Iestarpinājumus tekstā atdala gan ar komatiem, gan iekavām, gan domuzīmēm. Pie iestarpinājumiem tiek pieskaitītas arī paskaidrojošas vārdu grupas.
Valleta

Pilsētas tapšana

Dibināta 1566. gada 28. martā un nosaukta par godu Maltas Ordeņa lielmestram Žanam Parizo de Valete (Jean Parisot de Valette, 1494—1568).
Eiropas arhitektūras un pilsētbūvniecības vēsturē unikāli ir tas, ka pilsētas būve uzsākta praktiski tukšā vietā, paredzot un saplānojot gan ūdensapgādes un kanalizācijas sistēmu, gan atkritumu izvešanu, gan ēku un ielu izvietojumu tā, lai konkrētajā klimatiskajā vidē iedzīvotāji justos viskomfortablāk. Visu projektēja un vadīja viens arhitekts — Frančesko Laparelli (Francesco Laparelli), reizē ar būvniecības uzsākšanu tika izveidots Pilsētplānošanas departaments, kas stingri uzrauga un reglamentē pilsētas attīstību arī mūsdienās.
Reizē ar pilsētu tika būvētas tam laikam grandiozi un ultramoderni nocietinājumi. Valletu no pārējās salas atdalīja aptuveni 1000 m garš, 18 m dziļš un 20 m plats aizsarggrāvis.
Bostona

Sports

Bostonā atrodas visu četru lielāko profesionālo Ziemeļamerikas sporta līgu komandas. Pilsētā bāzēta MLB spēlējošā Bostonas "Red Sox", NFL spēlējošā Bostonas "Patriots", NHL spēlējošā Bostonas "Bruins", kā arī NBA klubs Bostonas "Celtics". Gan "Bruins", gan "Celtics" savas mājas spēles aizvada 1995. gadā atklātajā TD Garden. Pilsētā norisinās arī vecākais ikgadējais maratons pasaulē - Bostonas maratons.
Auskultācija

Auskultācija (latīņu: auscultare — ‘klausīties, izklausīt’) ir diagnosticēšanas metode, kura izmanto skaņas, kas dabiski rodas organismā un tiek uztvertas ar tiešo vai netiešo (ar jebkāda cieta ķermeņa palīdzību) mūsu auss saskaršanos ar ķermeņa virsmu. Balss izklausīšana, klepus, šķaudīšana, skaļa elpošana, krākšana, skaļa burkšķēšana vēderā un citas skaņas, kuras var izklausīt no attāluma, neattiecas uz auskultācijas metodi. Auskultāciju veic siltā telpā, nepieciešams, lai būtu klusums, slimnieka ķermenis ir jāatsedz. Izšķir divas galvenās auskultācijas metodes. Katrai no šīm auskultācijas metodēm ir savas pozitīvās un negatīvās puses.

Tiešā auskultācija

Tiešā auskultācija, kad pacients tiek auskultēts ar neapbruņotu ausi, kuru pieliek pie pacienta ķermeņa. Par tiešas auskultācijas priekšrocībām tiek uzskatīta liela uztveres virsma un izklausāmo skaņu dabiskais raksturs. Bet par trūkumu — neskaidra skaņu lokalizācija, īpaši auskultējot sirdi, un tās pielietojuma neiespējamība dažos ķermeņa apgabalos, piemēram, virs atslēgas kaula un paduses bedrītēs. Par trūkumu arī uzskatāmi šis metodes nehigiēniskie apstākļi un bīstamība pie infekciozām saslimšanām.

Netiešā auskultācija

Netiešā auskultācijas metode jeb instrumentālā metode tiek veikta ar stetoskopa vai fonendoskopa palīdzību. Izmantojot netiešo auskultāciju, ir iespējams noteikt skaņas noteiktu lokalizāciju jebkurā ķermeņa apgabalā un jebkurā pacienta lokalizācijas stāvoklī, kas ir ļoti svarīgi, auskultējot smagi saslimušus slimniekus. Izņemot to, netiešajai auskultācijai vēl ir raksturīgs higiēniskums. Jāpievērš īpaša uzmanība ķermeņa apmatojumam, tā kā instrumenta berze gar matiem imitē tipiskas patoloģiskas auskultatīvas skaņas (piemēram, krepitāciju). Stetoskopa vai fonendoskopa galviņai jābūt cieši, bet ne spēcīgi pieliktai pie izklausāmās virsmas.
Jumprava (Mežotnes pagasts)

Vēsture

Jumprava pirmo reizi minēta 13. gadsimta vidū, kad šis apvidus piederēja zemgaļu Upmales zemei.  
1257. gadā Rīgas arhibīskaps Alberts II apstiprināja, ka uz Livoniju uzaicinātajām cisterciešu klostera mūķenēm tiek piešķirta zeme 50 arklu platībā Upmalē un 100 arklu zemes Dobenes pilsnovadā, kā arī ciems 27 km lejpus Kokneses pils (Pepholt, vēlākā Lieljumpravas muiža), kā arī viena jūdze no Sēlijas zemes Daugavas pretējā krastā (Mazjumpravas muiža). 
1260. gadā arī Romas pāvests Aleksandrs IV apstiprināja Rīgas cisterciešu klostera privilēģijas un piešķīra tam pieder Pepoldes ciemu ar zemi pie Daugavas, 50 arklu zemes Upmalē (Upemelle) un 100 arklu zemes Zemgalē (Sascegele et Serpen Dobenes pilsnovadā).
Valga (stacija)

Vēsture

Dzelzceļa līnijas Rīga—Pleskava būvniecība tika uzsākta 1886. gadā un 1889. gada 22. jūlijā tajā tika atklāta regulāra pasažieru un kravu satiksme. Attālums no Pleskavas līdz Rīgai (tagadējai Zemitānu stacijai) bija 287 verstis (306 km). Par šīs dzelzceļa līnijas sastāvdaļu kļuva arī 77 verstu garais Valkas—Tērbatas (Valga—Tartu) atzarojums. 
Vēlāk izveidoja savienojumu ar privātajām šaursliežu dzelzceļa līnijām uz Alūksni-Gulbeni-Pļaviņām (no 1903. gada) un Rūjienu-Pērnavu (no 1906. gada).
Tādējādi Valka (vācu: Walck, krievu: Валкъ), kļuva par dzelzceļa mezgla staciju.
Pirmā Valkas (Valgas) stacijas ēka bija vienstāva sarkanu ķieģeļu celtne, kas tika saspridzināta 2. pasaules karā, 1944. gada pilsētas bombardēšanas laikā. 1949. gadā tika uzcelta apjomīga apmesta mūra celtne ar augstu torni pompozā Staļina baroka stilistikā.
Stacija renovēta 2013. gadā, atklāta 22. decembrī.
Johaness Tamminens

Apbalvojumi

Apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni un Igaunijas Brīvības krustu.
Pirmā palīdzība

Pirmā palīdzība ir slimības vai savainojuma gadījumā ierobežotas palīdzības sniegšana cietušajam. Pirmo palīdzību sniedz jebkurš cilvēks, līdz brīdim, kad tiek sniegta medicīniskā ārstēšana no profesionāliem mediķiem vai arī cietušā dzīvība vairs netiek apdraudēta (ne visām slimībām vai savainojumiem ir nepieciešama tūlītēja mediķu iejaukšanās). Pirmā palīdzība ir arī programma, kas jāzin ikvienam cilvēkam un tā ir veidota tā, lai dzīvības glābšanu spētu izpildīt jebkurš cilvēks bez īpašām zināšanām medicīnā un ar minimālu aprīkojumu.
Pirmo palīdzību var sniegt arī dzīvniekiem, lai gan parasti ar šo terminu izprot kā pirmo palīdzību cilvēkam.

Vēsture

Maltas ordeņa bruņinieki iespējams bija pirmie, kuri specializējās pirmās palīdzības sniegšanā kaujas laukā. Maltas ordenis 11. gadsimtā nodibināja Svētā Džona ordeni (Order of St. John), kura uzdevums bija apmācīt bruņiniekus, kā pēc kaujas apkopt cietušajiem brūces. 1877.gadā Svētā Džona ambulance tika pārveidota, lai tā varētu mācīt pirmo palīdzību dzelzceļa centros un raktuvju rajonos. Sākotnēji pirmā palīdzība tika mācīta tikai Britu impērijā un dažviet Eiropā. 1859.gadā Šveicē Henrijs Dunants ar vietējo ciemu iedzīvotāju palīdzību organizēja pirmo palīdzību Solferino kaujas upuriem. Četrus gadus vēlāk Ženēvā tika dibināta organizācija, kura mūsdienās ir pazīstama kā Sarkanais Krusts. Pirmās palīdzība izplatība un daudzu citu medicīnisko metožu attīstība ir devusi lielu ieguldījumu daudzos karos, piemēram, Amerikas pilsoņu karā tika dibināts Amerikas Sarkanais Krusts, kuru vadīja Klāra Bērtone (Clara Barton). Mūsdienās pirmā palīdzība tiek mācīta gan militārajā jomā, gan skautu kustībā, un tā ir attīstījusies tik tālu, ka kļuvusi daudz vienkāršāka un efektīvāka.
Vilis Gulbis

Dzīves gājums

Dzimis 1890. gada 23. septembrī Tukuma apriņķa Abavas pagasta Jaunsātu muižā (tagad — Jaunsātu pagasts) kalēja ģimenē.
Beidzis Mironova komercskolu un 1914. gadā Rīgas Politehnisko institūtu, kur studēja lauksaimniecību iegūstot agronoma grādu. Bijis latviešu studentu korporācijas Talavija biedrs.
Kara laikā Vidzemes guberņas pārtikas valdes priekšsēdētājs. Viens no Latviešu Zemnieku savienības dibinātājiem, kā tās delegāts piedalījās Tautas Padomes dibināšanā 1918. gada 17.novembrī un Latvijas Republikas proklamēšanas aktā 1918. gada 18. novembrī.
Latvijas Republikas 3.—4. Saeimas deputāts, Zemkopības ministrs (1928, 1930-1931, 1931-1933), arī Izglītības ministrs (1933—1934), Iekšlietu ministrs (1934—1939). Pēc aiziešanas no ministra amata, iecets par vispārējās Lauksaimniecības bankas direktoru.
Pēc Latvijas okupācijas Vili Gulbi 1940. gada oktobrī apcietināja un deportēja uz PSRS, bet 1942. gada 19. janvārī nošāva Astrahaņas cietumā.

Darbība izglītības ministra postenī

Ministrs Gulbis un LU rektors Auškāps 1934. gada martā parakstīja fonda “Nelaiķa Kristapa Morberga novēlējums” statūtus. Fonda mērķi bija "1) izsniegt stipendijas trūcīgiem Latvijas universitātes studentiem un studentēm un Mākslas akadēmijas un Konservatorijas audzēkņiem un audzēknēm, kā arī apdāvinātiem trūcīgiem absolventiem un absolventēm izglītības papildināšanai citās iekšzemes un ārzemju izglītības iestādēs; 2) dibināt un uzturēt Latvijas universitātes Zinātnisku bibliotēku, sevišķi būvniecības un lauksaimniecības veicināšanai; 3) dibināt un uzturēt lauksaimniecības skolu un izmēģinājumu staciju ar nosaukumu “Lauksaimniecības skola Kristapa Morberga piemiņai” Bukaišu pagastā; 4) turpināt un uzturēt kā pirmklasīgu uzņēmumu “Romas viesnīcu” līdz ar restorānu un restorāna pagrabu Aspazijas bulvārī Rīgā, ar nolūku arī šajā ceļā iegūt līdzekļus šajos statūtos paredzēto zinātnisko un labdarīgo mērķu sasniegšanai; 5) dibināt un uzturēt botānisku dārzu ar nosaukumu “Augustes Morberg vasarnīca — botāniskais dārzs” Rīgas Jūrmalas pilsētā; 6) dibināt remonta kapitālu.”
Ministrs Gulbis kā Krišjāņa Barona prēmiju komisijas priekšsēdētājs 1934. gada 8. martā parakstīja kārtējo lēmumu par prēmiju piešķiršanu. L. Adamovičs par grāmatu “Vidzemes baznīca un latviešu zemnieks 1710.—1740. g.” saņēma 250 latus, P. Mantinieks par “Lielo Latvijas karti” — tikpat daudz, A. Goba par darbu “Latgale” 150 latu utt.

Apbalvojumi

Apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa I— IV šķiru un vairākiem ārzemju ordeņiem, kas kā dāvinājums 2018. gadā nonāca Latvijas Nacionālā vēstures muzeja kolekcijā.
Luksemburga (pilsēta)

Vēsture

Pirmās rakstiskās ziņas par Luksemburgu ir no 963. gada. Pilsētas tiesības ir no 1244. gada. Pilsēta vienmēr atradusies lielu ceļu krustojumā. Gadsimtu gaitā tika uzceltas aizsargsienas, tā kļuva par ļoti nocietinātu pilsētu. To bieži dēvēja par "Ziemeļu Gibraltāru". Tomēr laika gaitā pilsētai vairākkārt mainījās saimnieki.
No 1443. gada pilsētu ieņem burgundieši. 1609. — 1684. g. un 1697. — 1724. g. pilsēta ietilpa Spānijā, 1684.—1697. g. un 1794.—1815. g. — Francijā, 1714.—1794. g. — Austrijā.
Pirmajā un Otrajā pasaules karā Luksemburgu ieņem vācu karaspēks. 1952. gadā Luksemburga kļuva par ES priekšteča — Eiropas Ogļu un tērauda kopienas galvenās mītnes vietu.
Albedo

Albedo (latīņu: albus — 'balts') ir virsmas atstarotās elektromagnētiskā starojuma plūsmas attiecība pret plūsmu, kas krīt uz šo virsmu. Parasti to attiecina uz redzamo gaismu. Lieto dažādu virsmu atstarotājspējas raksturošanai, visbiežāk astronomijā un meteoroloģijā.
Albedo lielums ir no nulles līdz 1, kur 0 ir tad, ja ķermenis neatstaro gaismu (ir melns) un 1 ir tad, kad tas atstaro pilnīgi visu uz tā krītošo gaismu (piemēram, spogulis). Ja albedo ir 0,5, tad ķermenis atstaro pusi no gaismas, kas uz to krīt.
A7V

Dizains

Spēkrata izmēri bija grandiozi - tā garums bija vairāk nekā 7 metri, platums un augstums vairāk nekā 3 metri. Lai gan divi Daimler 100 zs dzinēji vairāk nekā 30 tonnas smago tanku uz līdzena ceļa padarīja aptuveni tikpat ātru kā citus tā laika smagos tankus, taču tā pārvietošanās spējas bezceļos bija ārkārtīgi vājas. Uz līdzena ceļa tas varēja sasniegt pat 15 km/h lielu ātrumu. Tos būvēja uz austriešu Holt traktoru šasijām, un bija paredzēts tanka platformas izmantot arī bruņu transportieru izgatavošanā.
A7V bija arī ļoti nestabils lielā augstuma dēļ. Tas bieži izraisīja bīstamas situācijas, kad tanks draudēja apgāzties. Vadītāja vieta bija speciālā paaugstinājumā pa vidu, tādēļ redzamība bieži bija apgrūtināta.
Apkalpē ietilpa 6 ložmetējnieki, 6 munīcijas lādētāji, divi artilēristi un divi virsnieki. Virsnieki pildīja vienlaicīgi šofera, komandiera un mehāniķa pienākumus.
Bruņojums sastāvēja no sešiem Maxim 08/15  7.92 mm ložmetējiem un viena lielgabala. Daļai kaujas mašīnu uzstādīja beļģu Maxim Nordenfeld , daļai krievu  Sokol L/26 57 mm lielgabalus.

Dalība kaujās

Pirmo reizi A7V tankus izmantoja kaujā 1918. gada 21. martā San Kventinā. Pieciem tankiem bija paredzēts piedalīties uzbrukumā, taču viens no tiem sabojājās vēl tikai dodoties uz izejas pozīcijām. Agri no rīta sākās uzbrukums un drīz viens no tankiem iesprūda. Vēl nedaudz vēlāk sabojājās arī trešais no palikušajiem tankiem. Pēdējie divi, vēl darba kārtībā esošie tanki, turpināja uzbrukumu un iznīcināja vairākus pretinieka ugunspunktus.
Pirmā reize, kad A7V piedalījās tanku kaujā bija 1918. gada 24. aprīlī. Trīs A7V stājās pretim trim britu Mark IV smagajiem tankiem - diviem, bruņotiem tikai ar ložmetējiem, vienam ar lielgabalu. Ar ložmetējiem bruņotie tanki drīz atkāpās, jo tos sašāva, kamēr ar lielgabalu bruņotais tanks, kopā izšaujot trīs reizes, iznīcināja vienu no A7V. Pārējie divi atkāpās.
Kara laikā pilnīgi visi izgatavotie A7V tika izmantoti. Divi no tiem apgāzās manevrējot pār grāvjiem, vairākiem bija dzinēja defekti. Trīs tankus saņēma gūstā sabiedrotie. Viens no tiem bija nelietojams un to sagrieza, otru izmantoja šaušanas izmēģinājumiem, trešo pārveda uz Austrāliju.
Gulbenes novads

Vēsture

Rakstītos avotos Gulbenes pilsnovads (Gulbana) pirmoreiz minēts 1224. gada Tālavas dalīšanas līgumā starp Zobenbrāļu ordeni un Rīgas bīskapu. Iespējams, ka Druvienas nosaukumā saglabājies novada senā valdnieka Drivinalda vārds.
No 13. līdz 16. gadsimtam novads atradās Rīgas arhibīskapijas Latviešu galā, 1340. gadā uz senā satiksmes ceļa apmēram pusceļā starp Cesvaines un Alūksnes pilīm uzcēla Gulbenes mūra pili (Schwanenburg), kas kļuva par novada pārvaldes centru. Livonijas kara sākumā 1559. gadā pēc uzvaras Tirzas kaujā Gulbenes pili ieņēma Ivana IV karaspēks. Kādu laiku pils pakļāvās Livonijas karalim Magnusam, bet 1577. gadā tā atkal nonāca krievu karaspēka rokās. 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā Gulbenes pils krieviski nodēvēta par Шванцбург, pēc līguma noslēgšanas Gulbenes pilsnovadu iekļāva Polijas-Lietuvas kopvalstij piederošās Livonijas Pārdaugavas hercogistes Cēsu vaivadijā. 
Pēc Vidzemes iekarošanas Zviedrijas karalis Gustavs Ādolfs Gulbenes draudzes novadu uzdāvināja ģenerālim G. Hornam, bet pēc muižu redukcijas 17. gs beigās šeit iekārtotā muiža nonāca Zviedrijas valsts īpašumā. 
Pēc Vidzemes pievienošanas Krievijas impērijai tagadējā Gulbenes novadā uzceltas vairākas greznas muižu kungu mājas. 1750. gadā feldmaršalam Frīdriham fon Bergam piederošajā Beļavas muižā (Kortenhof) uzcelta baroka stila kungu māja, pēc viņa nāves muižas parkā uzcēla panteonam līdzīgu kapliču. 
1802. gadā Johans Gotlībs fon Volfs iegādājās Vecgulbenes muižu, kurā uzcēla divas pilis (Balto un
Sarkano pili). 1835. gadā historisma stilā celta Stāmerienas muižas kungu māja, savukārt Jaungulbenes muižas kungu māja būvēta ap 1878. gadu angļu neogotikas stilā.
1903. gadā tika izbūvēts Pļaviņu—Valkas šaursliežu dzelzceļš un uzbūvēta Gulbenes stacija.
2009. gada Malaizijas Grand Prix

Piektdienas un sestdienas testi

Pirmajā testu sesijā abi Williams piloti Niko Rosbergs un Kadzuki Nakadžima uzstādīja labākos apļa laikus, aiz sevis atstājot abus Brawn pilotus Džensonu Batonu un Rubenšu Barikello.
Otrajā testu sesijā savukārt ātrākos laikus uzstādīja Ferrari piloti Kimi Reikenens un Felipe Masa, bet trešo labāko apļa laiku uzstādīja Red Bull pilots Sebastians Fetels. Šajā sesijā vairākas formulas izslīdēja no trases, bet vienīgais pilots, kas tā rezultātā avarēja un guva nopietnus formulas bojājumus bija Džankarlo Fizikella.
Trešajā testu sesijā savu piekto ātrāko apļa laiku no visām pirmajām sešām sezonas testu sesijām uzstādīja Niko Rosbergs, otrajā vietā palika Red Bull pilots Marks Vēbers, bet trešais - Felipe Masa no Ferrari.
Visās testu sesijās virs trases parādījās biezi lietus mākoņi, tomēr, neskatoties uz prognozēm, lietus nelija.

Kvalifikācija

Kvalifikācijas pirmajā daļā ātrāko laiku uzrādija Rubenšs Barikello, bet pārējās divās daļās pārāks bija Džensons Batons. Aiz Džensona Batona otrajā vietā startā stāvēs Jarno Trulli, bet aiz šiem abiem pilotiem otrajā starta rindā - Timo Gloks un Niko Rosbergs, trešajā starta rindā - Marks Vēbers un Roberts Kubica. Sebastians Fetels kvalifikācijā uzrādīja trešo ātrāko laiku, bet Rubenšs Barikello - ceturto. Sakarā ar Fetela iepriekšējās sacīkstes sadursmes ar Kubicu piespriesto sodu, Fetels startēs par 10 vietām zemāk, bet sakarā ar Barikello ātrumkārbas maiņu - Barikello startēs par 5 vietām zemākā pozīcijā.

Sacīkste

Spēcīgā lietus dēļ sacīkste tika pārtraukta 33. aplī. Apli pirms tam trasē izbrauca drošības mašīna. Rezultāti tika ņemti no 31. apļa beigšanas secības, kā rezultātā Batons ieguva uzvaru, otrajā vietā palika Heidfelds, bet trešais - Gloks. Tā kā netika nobraukti 75% no paredzētā sacīkstes garuma, pilotiem tika piešķirti puse punktu no oficiālā punktu daudzuma par finišēšanu attiecīgajā pozīcijā.
Jaņ Di

Jaņ Di (ķīniešu: 炎帝; uguns valdnieks) ir leģendārs hanu valdnieks, kas dzīvoja Ķīnā pirmdinastiju periodā. Viņš tiek uzskatīts par visaugstāko dievību Ķīnas tradicionālās reliģijas saules kultā.
Daudzkārt ir spriests, ka Jaņ Di un Šeņnuns ir, iespējams, viens un tas pats cilvēks. Ķīnas akadēmiskajā konferencē 2004. gadā tika nonākts pie secinājuma, ka Jaņ Di tik tiešām ir Šeņnuns.