Miķelis Gruzītis

Bērnība un skolas gaitas

Miķelis Gruzītis dzimis 7 bērnu ģimenē kā vienīgais dēls. Tēvs Rolands strādājis par kolhoza priekšsēdētāju Madonas rajona Indrānu pagastā, māte Anna. Bērnība pavadīta dzimtas mājās "Lettēs". Šeit Gruzīšu dzimta dzīvojusi kopš 1630. gada. 1869. gadā M. Gruzīša senči izpirka zemi no muižas. Nosaukums „Lettes” radies no vārda „Lettisch”, jo agrāk zemes īpašums saucās Lattisch Gruzitis.
1954. gadā Rolands Gruzītis aizgāja no darba kolhoza vadībā un 50. gadu nogalē „Lettēs” uzcēla jaunu dzīvojamo māju. 
1947. gadā Miķelis Gruzītis sāka mācīties Lubānas vidusskolas 1. klasē. Sākot ar 7. klasi, viņš dejoja vidusskolas deju kolektīvā, kur modernās dejas pasniedza skolotāja Rita Liberte. Skolas gados tika dziedāts arī korī, kur no sākuma skolotāja ielika viņu soprānos pie meitenēm, un, lai arī Miķelis tika ļoti slavēts, par to viņš ļoti apvainojās. Ar laiku viņu ielika altos un visbeidzot arī tenoros.
Skolas laikā Miķelis Gruzītis iemīlēja sportu. 20. gs. 50. gadu sākumā Cesvaines rajonā viņš ar panākumiem piedalījās basketbola sacensībās un katru gadu arī skolēnu vasaras spartakiādēs. M.Gruzītis īpaši aizrāvās ar riteņbraukšanu. Pirmās sacensības, kurās viņš piedalījās, bija Madonas rajona sacensības 1957.gadā. Tajās tika iegūta 4.vieta. 1959.gadā M. Gruzītis piedalījās Latvijas republikas meistarsacīkstēs, kur 20 km distancē ar individuālo startu viņš ieguva 2.vietu un sudraba medaļu, zaudējot 1.vietas ieguvējam sporta meistaram Tīsonam tikai 5 sekundes. Riteņbraukšanu viņš uztvēra visai nopietni, trenējās un pirms katrām sacensībām izjauca, iztīrīja un atkal salika velosipēdu.

Darba gaitas

Ģimenes apstākļu dēļ 17 gadu vecumā Miķelim skola bija jāpamet un jāmeklē algots darbs. 1957. un 1958.gada vasarā viņš strādāja „Akmeņtacī”, kas bija dolomīta ieguves vieta. Darbs bija smags, tas sākās 4.00 no rīta un beidzās 14.00, jo lielā karstuma dēļ dienas vidū strādāt nebija iespējams. 
1959. gadā M. Gruzītis sāk strādāt zāģētavā, vēlāk tika nosūtīts uz šoferu – atslēdznieku kursiem Liepājā. Pēc kursu pabeigšanas viņš gribēja turpināt mācības vidusskolā, bet 7.oktobrī no Liepājas Miķeli Gruzīti iesauca Padomju armijā. Pirmie deviņi mēneši aizritēja Kolas pussalā aiz polārā loka, kur tika piedzīvota gan polārā diena, gan polārā nakts. M.Gruzītis dienēja Padomju armijas gaisa spēkos lidmašīnu tehniskās apkopes daļā. Šeit tika iegūta pieredze darbā ar precīziem mehānismiem, attīstīta pacietība, laba fiziskā sagatavotība un bija iespējas nodarboties ar sportu un pašdarbību. 
Pēc atgriešanās no armijas, 1963.gada 15.janvārī M. Gruzītis sāka strādāt Lubānas Meliorācijas celtniecības pārvaldē. Te par viņa vaļasprieku kļuva medības. Medībās viņš iepazinās ar Leo Bērziņu – Latvijas Komunistiskās partijas Madonas rajona komitejas sekretāru. Viņa pamudināts, M.Gruzītis nolēma piedalīties vietējās padomes vēlēšanās, un tika ievēlēts. Pirmajā deputātu sanāksmē L. Bērziņš par padomes priekšsēdētāju ieteica izvēlēt M.Gruzīti, un 1975.gada 19.jūnijā viņš tika ievēlēts par Lubānas pilsētciemata priekšsēdētāju.
Jau savas darbības sākumā 1976.gadā M. Gruzītis sāka veidot Lubānas ciematu par apdzīvotu vietu ar sakārtotām ielām, trotuāriem, mūsdienīgu ielu apgaismojumu, sakoptiem parkiem un skvēriem. Īpaša uzmanība tika pievērsta ūdens apgādes un notekūdeņu sistēmu sakārtošanai. 
80.-90.gados M. Gruzītis aktīvi iesaistījās Atmodas procesā. 1988.gada vasarā, kopā ar A.Kumsāru, N.Broku, viņš bija to pirmo 13 cilvēku vidū, kuri iesāka veidot Tautas fronti Madonas rajonā. 1988.gada rudenī sāka veidoties Tautas frontes grupa Lubānas ciematā. 1988.gada oktobrī Miķelis Gruzītis piedalījās arī TF dibināšanas kongresā Rīgā. Barikāžu laikā tika veikts organizatoriskais darbs uz vietas Lubānā.
M.Gruzītim ir nozīmīga loma arī Lubānas pilsētas statusa piešķiršanā 1991.gada 30.janvārī. 
2007.gadā tika izveidots Lubānas novads, apvienojot Lubānas pilsētu un Indrānu pagastu. Par novada priekšsēdētāju kļuva Miķelis Gruzītis. Sestdienas un svētdienas M. Gruzītim paiet zemnieku saimniecībā „Lettes”.

Ģimene

1964.gada 25.janvārī M.Gruzītis apprecējās ar Viju Gruzīti (Galvanovsku). Viņiem ir trīs bērni. Vecākā meita – Jolanta Kočāne (1966), otra meita – Laila Ozoliņa (1969), jaunākais bērns – Rolands Gruzītis (1981). Miķelim Gruzītim ir 6 mazbērni.

Muzikālā darbība

Miķelis Gruzītis ar dziedāšanu nodarbojās kopš bērnības. Plašāku popularitāti Gruzītis ieguva 1990. gadā, parādoties LTV veidotajā raidījumā "Savai zemītei". Vēlāk arī uzsākās Gruzīša sadarbība ar Saulkrastu kapelu.
Zināmākās Gruzīša dziesmas ir "Pārdomu vējš",  "Aiviekstes ozoli", "Mosties, celies un strādā" un "Pagaidi mazliet". No visām Gruzīša sacerētajām dziesmām vislielākos panākumus ir guvusi dziesma "Pārdomu vējš", kas 1992. gada Mikrofona aptaujā ieguva 2. vietu.
Gruzītis nošu rakstu neprot, tāpēc visas dziesmas pieraksta diktofonā. Sakomponētās dziesmu tematika ir patriotiska un saistās ar mūziķa dzimto novadu.