google/wiki40b huggingface dataset:
Jānis Streičs

Biogrāfija

Jānis Streičs piedzima 1936. gada 26. septembrī Preiļu pagastā burtiski uz ceļa starp Jasmuižu un Preiļiem. Tēvs — Jānis Streičs, māte — Olga Streiča. Drīz ģimene labāka atalgojuma meklējumos pārcēlās uz Rīgu un tūdaļ tālāk uz Kurzemi Sabiles pusē. Tur 1938. gadā piedzima Streiča māsa Ruta un 1939. gadā — brālis Ēriks. Pēc 1940. gada Streiču ģimene atgriezās dzīvot Preiļu pusē, Gailīšu pagastā. 1942. gadā piedzima Streiča māsa Anastasija. Kad Streičam palika 11 gadi, no apendicīta nomira viņa māte Olga. Kopš tā laika bērnus audzināja mātes māsa un mātes māte. Streičs mācījās turpat vietējā Gailīšu pagasta skolā, pēc tam — Rēzeknes pedagoģiskā skolā. Tad Streiču iesauca armijas obligātajā dienestā Krievijā Voroņežas apgabalā. Dienesta laikā viņš organizēja karavīru pašdarbību. Pēc dienesta Jānis Streičs atgriezās Latvijā un devās uz Rīgu, lai varētu nodarboties ar kino un teātri.
1959. gadā Streičs uzsāka mācības Konservatorijas Teātra fakultātes režijas kursā, veidoja uzvedumu režijas, tēloja citu režisoru iestudējumos. Pēc studiju beigšanas 1963. gadā Streičs uzsāk darbu Rīgas kinostudijā, vispirms kā režisora asistents sava pedagoga kinorežisora Aleksandra Leimaņa filmā "Cielaviņas armija" (1964), bet vēlāk kā otrais režisors Leimaņa filmā ""Tobago" maina kursu" (1965). Kā režisors Streičs debitēja 1967. gadā ar filmu "Kapteiņa Enriko pulkstenis" (kopā ar Ēriku Lāci). Pirmā patstāvīgā Jāņa Streiča kinorežija ir filma "Šauj manā vietā" (1970).
Savas karjeras laikā Streičs piedalījies vairāk nekā 30 filmu tapšanā, veicot darbu dažādās jomās — kā asistents, otrais režisors, mākslinieciskais vadītājs, pedagogs, režisors, scenārists, aktieris, diktors. Pavisam Jānis Streičs uzņēmis 22 spēlfilmas, pazīstamākās no tām ir filmas "Teātris" (1978), "Limuzīns Jāņu nakts krāsā" (1981), "Cilvēka bērns" (1991), kas ieguvušas Latvijas kinofestivāla "Lielais Kristaps" balvu kategorijā "labākā pilnmetrāžas spēlfilma". Par filmu "Rūdolfa mantojums" (2010) Streičs ticis nominēts kategorijā "Labākais spēlfilmas režisors". 2016. gadā Streičs saņēma Lielā Kristapa balvu par mūža ieguldījumu kinomākslā.
Streičs ir daudzu starptautisko filmu festivālu laureāts — saņēmis balvas kinofestivālos Maskavā, Bostonā, Čikāgā. Streiča režisētā filma "Cilvēka bērns" saņēmusi galveno balvu Sanremo autorfilmu festivālā (1992), otro godalgu Starptautiskajā bērnu filmu festivālā Čikāgā, galveno balvu Maskavas kinofestivālā "Otrā pirmizrāde" (1993). 1998. gadā Jānis Streičs apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni, viņš ir Latvijas Zinātņu akadēmijas Goda loceklis, bijis Latvijas Kinematogrāfistu savienības priekšsēdētājs un Rīgas Latviešu biedrības priekšsēdētājs.
Sieva — Vida, meita — Viktorija, dēli — Māris un Kristaps (miris).
Ramona Petraviča

Politiskā darbība

2017. gada Saldus novada domes vēlēšanās kandidēja no KPV LV saraksta un tika ievēlēta novada domē.
Kandidējusi 13. Saeimas vēlēšanās ar otro numuru politiskās partijas KPV LV sarakstā Kurzemē, ievēlēta 13. Saeimā. 2019. gadā kļuva par Latvijas labklājības ministri Krišjāņa Kariņa valdībā, saglabājot arī Saeimas deputātes mandātu (kā vienīgā no ministriem).
Sakē

Sakē (IPA: [saˈkeː]; japāņu: 酒) ir raudzēts alkoholisks dzēriens, ko iegūst no pulētiem rīsiem. Japānas nacionālais dzēriens.
Sakē raudzēšana atšķiras no alus raudzēšanas. Alum cietes pārcukurošanās un cukura pārrūgšana spirtā ir divi atsevišķi posmi, sakē tas notiek vienlaicīgi. Atšķiras arī alkohola saturs dzērienos. Neatšķaidītā sakē alkohola saturs sasniedz 18—20%, bieži vien tas tiek samazināts līdz 15%, pirms pildīšanas pudelēs atšķaidot ar ūdeni.
Japāņu valodā vārds "sakē" (酒) var nozīmēt jebkuru alkoholisko dzērienu. Tas, kas latviski pazīstams kā sakē, japāniski tiek saukts par nihonshu (日本 酒).
Margarita Voiska

Biogrāfija

Kopš 1980. gadiem ir viena no vadošajām Bulgārijas šahistēm. Sešpadsmit reizes ir kļuvusi par Bulgārijas sieviešu šaha čempionāta medaļisti: 11 zelta (1982, 1983, 1984, 1998, 2002, 2003, 2004, 2006, 2007, 2009, 2010), 2 sudraba (1986, 1993) un 3 bronzas (1988, 2001, 2005) un šajā rādītājā ir absolūta savas valsts rekordiste.
Bulgārijas izlases sastāvā Voiska ir 19reizes (1980-2016) piedalījusies Pasaules sieviešu šaha olimpiādēs un kopā ar komandu 1984. gadā izcīnījusi sudraba medaļu. Eiropas sieviešu komandu šaha čempionātos Bulgāriju viņa ir pārstāvējusi 8 reizes (1992, 2001-2013).
Margarita Voiska četras reizes ir piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātu starpzonu turnīros (1987, 1990, 1991, 1993), kur labākais panākums ir 1987. gadā izcīnītā 10. vieta.
Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētāja, tajā skaitā - Belgradā (1988), Brno (1989), Atēnās (1990), Budapeštā (1991), Drēzdenē (1992).
Sekmīgi piedalās senioru šaha sacensībās. 2013. gadā Plovdivā uzvarēja Eiropas senioru šaha čempionātā.
Augstas gudrības grāmata no pasaules un dabas

Saturs

Ievadā G. F. Stenders izceļ zināšanu nozīmi (.. jo vairāk viena tauta īstā, labā gudrībā pieaug, jo viņas laime ceļas,  gudrība ir labāka nekā pērles, un viss, ko tu tikai vari izvēlēties, neir ar tās salīdzinājams).
Grāmatā skaidrotas dabas parādības (arī elektrības), sniegtas ziņas par zemes reljefu, pasaules zemēm un tautām, dzīvniekiem un Visuma uzbūvi. Visvairāk Stenders rakstījis par Zemi, tās formu un virsmu, Saules lielumu un karstumu, Zemes griešanos ap savu asi un ap Sauli u.c. Enciklopēdijas ģeogrāfiskā daļa veidota, izejot no tuvākā uz tālāko (IX nodaļa: "No Kurzemes", X nodaļa: "No igauņu zemes", XI nodaļa: "No Pēterburgas pilsētas"  utt.). 
1735. gadā iznākušā Kārļa Linneja darba Systema Naturae iespaidā enciklopēdijā izšķirtas trīs dabas ciltis: akmiņu (minerālu), augļu (augu) un dzīvu miesu (dzīvnieku). 
Pie augu valsts (augļu cilts) pieder: visas zāles, puķes, dēsti, koki, labība, ogas un viss, kas zaļo. [1; 189.], bet pie dzīvnieku valsts (dzīvu miesu cilts) pieder cilvēki, lopi, zvēri, putni, zivis, kukaiņi, tārpi, gliemeži un viss, kam dzīva dvaša ir. [1; 290.]
Dzīvnieku valsts iedalījums: 1) zīdītāji; 2) putni; 3) zivis un vēži; 4) krokodili un bruņurupuči; 5) čūskas; 6) tārpi un tauriņi. Atsevišķā grupā izdalīti koraļļi un pērļgliemenes kā augļi, kas ne virs zemes,  bet jūras dibenā aug. [1; 184.] Zivis un vēži ir apvienoti vienā grupā, iespējams, kā ūdens dzīvnieki. Līdz ar to posmkāju tipa pārstāvji no vēžu klases un kukaiņu klases ir sadalīti atsevišķās grupās: trešajā un sestajā. Kā 6. grupas pārstāvji minēti tauriņi (kāpuru stadijas dēļ) un tārpi. Hordaiņu tipa rāpuļu klases pārstāvji sadalīti divās grupās: 4. grupā krokodili un bruņurupuči, bet 5. – čūskas.
Atrodami arī ekologiskas domāšanas principi: Meži būtu papilnam, ja ļaudis to nebūtu postījuši un vēl tagad vietām, kur jau liela malkas-note iraid, tas negants ieradums nebūtu – to pēdīgu krūmiņu par līdumu noškīt. [1; 143.] Tanīs malās, kur liela meža note iraid, vajadzētu ataugus audzināt un ap ežām un sētmalām vītolus dēstīt, kas pēc ik bieži saaug un par dzīvu un neisnīcigu viju top. Ak, kas tas par jauka lieta būtu, kad Latvieši vairāk us Ābolu dārziem, Kartupeļu un citu sakņu kopšanas, visvairāk us dābolu sēšanas dotos. [..] Tad Kurzeme būtu patiesi laimīga zeme saucama, un pilnums būtu visās malās. [1; 148.]
Svētais Krēsls

Svētais Krēsls (latīņu: Sancta Sedes) ir Romas Katoļu baznīcas jurisdikcija, Romas pāvesta krēsls. Pāvests ar Romas kūrijas palīdzību vada Romas Katoļu baznīcu. Svētais Krēsls, pārstāvot Vatikānu, uztur arī diplomātiskas attiecības ar citām valstīm. Diplomātiski Svētais Krēsls rīkojas un runā visas Katoļu baznīcas vārdā. Nereti ar terminu ‘Svētais Krēsls’ saprot Vatikānu, lai gan tas nav gluži viens un tas pats. Uz to norāda kaut vai tas, ka Svētā Krēsla un Vatikāna ģerboņi nav vienādi (Vatikāna ģerbonī sudraba atslēga ir samainīta vietām ar zelta atslēgu).
Keru (stacija)

Stacijas ēka

Keru stacijas ēka celta 1901. gadā pēc tipveida dzelzceļa projekta. Tā ir divstāvu koka celtne ar vienstāva piebūvi un divslīpes jumtu. Analogas staciju ēkas šajā peridā tika uzceltas arī Kohilā, Vehmā, Keavā un Lellē. 1926. gadā Keru stacijas ēka tika pārbūvēta un ir saglabājusies šādā izskatā līdz mūsdienām.
Keru stacijā saglabājusies arī vienstāva dolomītu bloku preču noliktavas ēka ar iekraušanas rampu. Piebraucamais sliežu ceļš ir demontēts.
Džefs Plets

Spēlētāja karjera

Plets savu spēlētāja karjeru uzsāka 2001. gadā, spēlējot Ontārio hokeja līgas kluba Nortbejas "Centennials". OHL Plets spēlēja līdz pat 2004.—05. sezonas noslēgumam, taču 2005.—06. sezonā hokejists debitēja Nacionālajā hokeja līgā, aizvadot 15 spēles Kolumbusas "Blue Jackets" sastāvā. 2007.—08. sezonā Plets aizvadīja vairākas spēles Anahaimas "Ducks" rindās, taču 2008.—09. sezonu uzsāka SM līgas kluba Tamperes "Ilves" rindās.
2008.—09. gada sezonas izskaņā Džeofs pievienojās Minskas "Dinamo" rindām. 2009.—10. sezonā Plets spēlēja arī otrajā KHL Zvaigžņu spēlē. Minskas kluba sastāvā Plets spēlēja līdz pat 2013.—14. gada sezonas otrajai pusei, kad tika aizmainīts uz Jaroslavļas "Lokomotiv". 2015. gada vasarā pievienojās Maskavas CSKA.
2011. gada nogalē Plets saņēma Baltkrievijas pilsonību, un 2013. gada oktobrī IIHF atzina, ka hokejists ir tiesīgs pārstāvēt Baltkrievijas izlasi. Izlases sastāvā spēlēja 2014. gada Pasaules čempionātā.
Conficker

Conficker (zināms arī kā Downup, Downadup un Kido) — mūsdienu viens no zināmajiem un bīstamākajiem datora tārpiem. Programma tika uzrakstīta Microsoft Visual C++ valodā un pirmoreiz tīklā parādījās 2008. gada 21. novembrī. Uzbrūk Microsoft Windows operētājsistēmām (no Windows 2000 līdz Windows 7 un Windows Server 2008 R2). Līdz 2009. gada janvārim vīruss bija skāris no 9 līdz 15 miljoniem pasaules datoru. 2009. gada 13. janvārī Microsoft solīja 250 000 dolāru par vīrusa autora informāciju. 1. aprīlī bija paredzēts, ka vīrusam jāaktivizējas, taču tas neaktivējās, bet bīstamība ir saglabājusies līdz pat šai dienai. Epidēmija kļuva iespējama, jo zināma daļa lietotāju laikus neizmantoja vienlaikus ar biļetenu MS08-067 pieejamu atjauninājuma ielādēšanas iespēju.

Nosaukums

Nosaukums „Conficker” cēlies no angļu: configuration (konfigurācija) un vācu: ficker (rupji — tas, kas nodarbojas ar dzimumaktu, salīdz. angļu: fucker Tādējādi, Conficker — „konfigurāciju izvarotājs”.

Izplatīšanās

Tik ātra vīrusa izplatīšanās ir saistīta ar „Server service” pakalpojumu. Izmantojot „caurumu” tajā, tārps lejuplādē sevi no interneta. Interesanti ir tas, ka vīrusa izstrādātāji iemācījušies pastāvīgi mainīt savus serverus.
Tāpat tas arī var izplatīties caur USB, izveidojot failu autorun.inf un failu RECYCLED\{SID}\RANDOM_NAME.vmx. Sistēmā tārps saglabājas dll-faila izskatā ar nejaušu nosaukumu, kas sastāv no latīņu burtiem, piemēram: c:\windows\system32\zorizr.dll. Tāpat arī ieraksta sevi servisos ar nejaušu nosaukumu, kas sastāv no latīņu burtiem.

Darbības principi

Tārps atrod Windows neaizsargātību, saistītu ar bufera pārpildinājumu un ar palīdzību viltus RPC-pieprasījumu izpilda kodu. Pirmkārt tas atslēdz pakalpojumu sēriju: automātiskā Windows atjaunošanās, Windows Security Center, Windows Defender un Windows Error Reporting, kā arī bloķē piekļuvi pretvīrusu izgatavotāju adresēm.
Periodiski tārps nejaušā veidā ģenerē Interneta adrešu sarakstu (apmēram 50 tūkst. domēnu vārdus dienā), kuriem pievēršas, lai saņemtu izpildāmo kodu. Saņemot no adreses izpildāmo failu, tārps salīdzina elektronisko ciparparakstu un, ja tas saskan, izpilda failu. Turklāt tārps realizē P2P apmaiņas mehānismu atjauninājumus, kas ļauj viņam izsūtīt atjauninājumus dzēstām kopijām, apejot pārvaldības serveri.

Cīņa ar vīrusu

Brīdināšanā par vīrusa infekciju un tā iznīcināšanā no inficētiem datoriem piedalījās tādas korporācijas, kā Microsoft, Dr.Web, ESET, Kaspersky Lab, Panda Security, F-Secure, AOL un citi. Taču bīstamība tik un tā ir saglabājusies līdz pat šai dienai, jo vīruss pastāvīgi pārveidojas, tāpēc, lai novērstu datora inficēšanos, vajag vienmēr atjaunot sistēmu un pretvīrusu bāzes parakstus.
Kā arī katram lietotājam jāzina, ka, ja dators jau ir inficēts ar vīrusu — atjauninājums var nepalīdzēt. Tieši tāpēc pilnīgai tārpa dzēšanai iesaka izmantot īpašas programmas pašas jaunākās versijas.
Hidrostatiskie manometri

Hidrostatisko manometru darbības princips

Sākot ar Torričelli eksperimentiem 1644. gadā un līdz šim laikam, hidrostatiskais manometrs ir jebkuras vakuuma laboratorijas neatņemama sastāvdaļa. Hidrostatiskie manometri (šķidruma manometri) tieši mēra atšķirību gāzes spiedienā uz šķidruma virsmu U-formas caurules kreisajā un labajā galā. Viens caurules gals savienojas ar vakuuma sistēmu, kurā spiediens, kas ir vienāds ar Pb, otrajā galā mērīšanas laikā saglabā nemainīgu salīdzinošo spiedienu Pₖ. 
Diferenciālais spiediens | Pₖ-Pb |, kas darbojas uz šķidruma virsmu, ir līdzsvarots ar šķidruma kolonnas augstuma starpības hidrostatisko spiedienu manometra galos. Šķidruma kolonnas spiedienu nosaka pēc tā svara uz platības vienību, un tas ir atkarīgs tikai no kolonnas augstuma un šķidruma blīvuma.

Manometrs ar slēgto galu

Manometrs ar slēgto galu mēra spiediena starpību Pb vakuumsistēmā un Pₖ manometra slēgtajā galā.
ΔP=gρh=|Pb-Pₖ| (Mpa)
Ja spiediens Pₖ mērīšanas procesā ir divas līdz trīs reizes lielāks par manometra mērīšanas kļūdu, tad varam pieņemt, ka Pₖ ≈ 0. Šajā gadījumā manometrs tieši nosaka absolūto spiedienu vakuuma sistēmā Pb = gρh (Mpa), bet ja par manometra darba šķidrumu tika ņemts dzīvsudrabs, tad Pb=h cm dzīvsudraba staba.

Hidrostatisko manometru priekšrocības

Abi aprakstītie hidrostatiskie manometri ir absolūtas ierīces, jo saskaņā ar to norādījumiem ir iespējams aprēķināt spiediena vērtības, neizmantojot graduējumu ar citām ierīcēm. Atvērtā gala manometri ir vieglāk izgatavojami, bet mazāk ērti lietojami, jo to norādījumi ir atkarīgi no atmosfēras spiediena, turklāt, mērot spiedienu robežās no 1÷100 mm Hg, tiem ir ievērojami lielāki izmēri nekā slēgta gala manometriem.
Mihails Antipovs

Biogrāfija

Piecpadsmit gadu vecumā kļuvis par Krievijas sporta meistaru šahā. 2011. gadā uzvarējis Budapeštas starptautiskajā šaha turnīrā First Saturday un izpildījis pirmo lielmeistara normu. 2012. gadā Sarajevas izpildījis otro lielmeistara normu. 2013. gadā Rīgā starptautiskā šaha festivālā Rīgas Tehniskās universitātes Open 2013 izcīnījis 3. vietu "A" turnīrā un izpildījis trešo lielmeistara normu. Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā Antipovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2013. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Sešpadsmit gadu vecumā kļuvis par Krievijas tā brīža jaunāko šaha lielmeistaru.
2015. gadā Hantimansijskā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā un kvalificējies FIDE 2017. gada Pasaules šaha kausam pēc izslēgšanas sistēmas.
Ir Krievijas valsts humanitārās universitātes (Maskava) students.
Rentgenijs

Izotopi

Iegūti 7 rentgenija izotopi; stabilākais no tiem ir rentgenijs-281, kura radioaktīvās pussabrukšanas periods ir 22,8 sekundes. Izotopa rentgenija-272 pussabrukšanas periods ir tikai 1,6 milisekundes. Izotopu masas skaitlis ir no 272 līdz 282.
Mārciena

Vēsture

Vēstures avotos Mārciena kā Castrum Marxne pirmo reizi minēta jau 1213. gadā. Mūsdienu apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Mārcienas muižas (Martzen) centra, ievērojami attīstījusies pēc Otrā pasaules kara, kad izbūvēts kolhoza «Zelta druva» ciemats un fabrikas «Aerosols» cehu. Mārcienā atrodas pagasta pārvalde, pamatskola, kultūras nams, bibliotēka, pasts un pareizticīgo baznīca.
Čortkiva

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1522. gadā, kad Polijas karalis Sigismunds I atļāva Ježijam Čartkovskim dibināt pilsētu un nosaukt to savā vārdā. No 1672. līdz 1683. gadam pilsēta atradās Osmaņu impērijas sastāvā, pēc tam atgriezdamies Rečā Pospoļitā. Pēc 1772. gada Polijas Pirmās dalīšanas - Austrijas impērijā. No 1809. līdz 1815. gadam - Krievijā, vēlāk atgriežoties Austroungārijas sastāvā.
Pirmā pasaules kara laikā pilsētu ieņēma Krievijas karaspēks. 1919. gada 7./28. jūnijā Rietumukrainas Tautas republikas armija veica iesākumā veiksmīgo Čortkivas uzbrukumu. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Čortkiva iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. Gandrīz puse no pilsētas iedzīvotājiem bija poļi, bet apmēram 30% - ebreji. 1939. gadā iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova—Ribentropa paktu. 1940. gada 21./22. janvārī pilsētā notika poļu ģimnāzistu organizēta sacelšanās pret PSRS varas iestādēm. Īsi pēc Vācijas iebrukuma PSRS NKVD vietējā cietumā nošāva apmēram 800 ieslodzītos. No 1941. gada 6. jūlija līdz 1944. gada 23. martam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā. Pilsētā atradās Ukrainas kara aviācijas bāze.
Leonīds Ostrovskis

Starptautiskā karjera

Ostrovskis debitēja PSRS izlasē 1961. gada 18. novembrī draudzības spēlē pret Argentīnu. Viņš bija iekļauts komandas pieteikumā 1958. gada pasaules kausam, bet nenospēlēja nevienu spēli.
Viņš spēlēja divos nākamajos FIFA Pasaules kausa finālturnīros: 1962. un 1966. gadā. 1966. gadā PSRS izlase ieguva 4. vietu. Viņš ir vienīgais Latvijas izcelsmes futbolists, kas ir spēlējis FIFA Pasaules kausā.
Gustavs Rogmans

Biogrāfija

No 1930. gadu beigām līdz 1940. gadu vidum bijis viens no Berlīnes šaha meistariem. 1937. gadā Veidenavas šaha turnīrā ieņēmis 2. vietu aiz Vilhelma Ernsta, bijis 9. vietā Bohumas šaha turnīrā, dalījis 6.-7. vietu Berlīnes BSG šaha turnīrā (uzvarējis Frīdrihs Zēmišs). 1938. gadā Krēfeldes šaha turnīrā dalījis 4.-7. vietu (uzvarējuši Erihs Eliskazess un Ludvigs Engelss).
Otrā pasaules kara laikā piedalījies šaha turnīros tagadējās Polijas teritorijā. 1940. gadā dalījis 3. vietu Pozenes šaha turnīra (uzvarējuši Kārlis Ahuess un Rūdolfs Elstners), Dancigas šaha turnīrā bijis 2. vietā aiz uzvarētāja Valtera Jona, kā arī uzvarējis četru šahistu turnīrā Pozenē. 1943. gadā Pozenes šaha turnīrā bijis 3. vietā (uzvarējis Pauls Keress). Pēc kara 1947. gada Limburgas šaha turnīrā ieņēmis 3. vietu.
Merry Christmas

Topu panākumi

Merry Christmas debitēja Billboard 200 trīsdesmitajā vietā ar 45,000 pārdotām kopijām pirmās nedēļas laikā. Albums sasniedza trešo vietu savā piektajā nedēļā ar 208,000 pārdotām kopijām, bet visveiksmīgākais tas bija savā sestajā nedēļā (kad tas atradās sestajā vietā), kad tas pārdeva 500,000 kopijas. Albums pirmajā divdesmitniekā pavadīja astoņas nedēļas, un topā kopumā tikai trīspadsmit, bet tas atgriezās topā trīs reizes; pirmajā reizē sasniedzot 149. vietu, otrajā reizē 115., bet trešajā 61 (kopā albums pavadīja divdesmit septiņas nedēļas topā). Pēc Billboard datiem, tas ir trešais veiksmīgākais Ziemassvētku albums ASV, aiz Kenija G ‘’Miracles: The Holiday Album’’ un Selīnas Dionas ‘’These Are Special Times’’.

Singli

No albuma tika izdoti vairāki singli, bet lielākā daļa bija tikai reklāmas singli, lai palīdzētu palielināt albuma pārdošanas rādītājus. Pirmais, ‘’All I Want for Christmas Is You’’, bija radio hits ASV, un bija veiksmīgs valstīs, kur tas tika komerciāli izdots. Otrais, ‘’Miss You Most (At Christmas Time)’’ (kura videoklipa režisore bija Diāna Mertela) bija mazāk populārs ASV radio kā ‘’Joy To The World’’ (kuram tika piešķirts komerciāls izdevums). Tomēr ‘’Joy To The World’’ bija četrdesmitnieka hits Austrālijā un ASV deju klubu topos. Ceturtais singls "Jesus Born on This Day" tika izdots tikai kristiešu radiostacijām ASV, un tam netika filmēts videoklips, tomēr tam tika piešķirts ierobežots izdevums Zviedrijā un citos mūzikas tirgos. "O Holy Night" tika izdots 1996. gadā tikai kā reklāmas singls, un pēc tam pārizdots 2000. gadā kopā ar videoklipu. Pols Vilsons Gardons, ļoti tuvs Meraijas Kerijas draugs, iedvesmoja Keriju izveidot Ziemassvētku albumu.

Pārizdevums

Kerijas bijusī ierakstu kompānija Sony pārizdeva Merry Christmas 2005. gada 25. oktobrī.
Jubilejas izdevums ir DualDisc formāta disks, ietverot oriģinālo albumu, ekskluzīvus video un divas dziesmas, viena no tām ir dziesmas ‘’Santa Claus Is Comin' to Town" jubilejas premikss, kuru miksējusi Kerija kopā ar Džermainu Duprī un Braiesnu Maiklu Koksu, kas tika izdots kā singls kopā ar 1970. gada filmas Santa Claus Is Comin' to Town DVD disku. Merry Christmas atgriezās ASV topā 136. vietā, un sasniedza pirmo vietu Billboard Top R&B/hiphopa kataloga albumu topā. ASV svētku albumu topā albums ir pavadījis 130 nedēļas.

Filmas adapcija

Kerija pašlaik veido muzikālu filmu, kas balstīta uz savu veiksmīgo Ziemassvētku albumu.
Tas ir par pilsētiņu, kas ir ārpus lielpilsētas — visticamāk tāda, kādā reiz dzīvojusi Kerija, Hantingtonā — kur nežēlīgs biznesmenis vēlas to visu pārvērst par vienu lielu tirdzniecības centru.
‘’Meraija negrib, lai tas notiek,’’ stāsta viņas attīstības partneris Bennijs Medina. ‘’Viņas tēls pielieto dziesmu un mīlestību, lai saglabātu dzīvu Ziemassvētku garu.’’
Meraija pati stāsta, ka scenārijs, kura autors ir "High School Musical" scenārists Pīters Barskočini, ir tikai sākuma stadijā. Bet viņa piebilda, ‘’Kopš es izveidoju Ziemassvētku albumu, es vienmēr vēlējos izveidot tam atbilstošu filmu, kuru cilvēki varētu skatīties, klausīties un izbaudīt katru gadu. Es tajā visā esmu iekšā. Es esmu svētku sezonā’’.
Kārlis Johans Felsko

Dzīvesgājums

Dzimis 1844. gada 18. maijā Rīgā pilsētas arhitekta Johana Daniela Felsko un viņa sievas Georgīnes Vilhelmīnes, dzimušas Grosas, piecu dēlu un divu meitu ģimenē. Viņa jaunākais brālis bija vēlākais gleznotājs Oskars Eduards Felsko (1848—1921). 
Mācījās Rīgas Luterāņu kongregācijas skolā un līdztekus bija tēva māceklis, tad Zīgenes arhitektūras skolā un Berlīnes Būvniecības akadēmijā (Bauakademie, 1863—1865), studijas turpināja Pēterburgas Ķeizariskā Mākslas akadēmijā (1866—1867) un ieguva brīvmākslinieka tiesības. Strādāja par Rīgas pilsētas būvinspektoru un Rīgas Amatniecības skolas skolotāju, vēlāk par Rīgas Politehniskās augstskolas profesoru Johanesa Koha un Gustava Hilbiga asistentu (1875—1887).
1889.-1891. gadā pēc viņa projekta uzcēla Švābes namu blakus Malgalvju namam, pēc tam vairāk nekā 115 īres namu Vecrīgā un Rīgas priekšpilsētās. 1901. gadā pēc viņa projekta uzcēla Rīgas pilsētas gāzes tvertni (Gasometer) Matīsa ielā.
Miris neskaidros apstākļos Rīgā 1918. vai 1919. gadā.
Dzeltenvēdera zebiekste

Izskats

Dzeltenvēdera zebiekste kā visas zebiekstes ir divkrāsaina; visa ķermeņa augšpuse, asti ieskaitot, ir tumši brūna, bet pavēdere un pakakle atbilstoši savam nosaukumam ir dzeltena. Augšlūpa un pazode ir gaišāk dzeltena vai gandrīz balta. Aste ir vidēji gara, biezi matota, bet ne kupla. Ķermeņa garums ir 25—27 cm, astes garums 12,5—15 cm, vidējais svars 1,5 kg. Dzeltenvēdera zebiekstes zīmējumu var apskatīt šeit.

Uzvedība

Kā visi sermuļu dzimtas dzīvnieki dzeltenvēdera zebiekste ir vientuļniece un nometniece, aktīva nakts laikā. Migu zebiekste ierīko alā zem zemes vai zem akmeņiem, vai kritušiem kokiem. Par dzeltenvēdera zebiekstes pārošanās ieradumiem un mazuļu audzināšanu nekas nav zināms. Bet pastāv uzskats, ka tas ir tāpat kā sermuļiem.
Dzeltenvēdera zebiekste galvenokārt medī grauzējus, kā peles, žurkas un strupastes. Bet barojas arī ar putniem, to olām un citiem sīkiem dzīvniekiem. Pateicoties savam slaidajam un lokanajam ķermenim, grauzējus dzeltenvēdera zebiekste medī upuru alās, tos nogalinot, iekožoties kaklā.