google/wiki40b huggingface dataset:
Zilzīlītes

Latvijā

Saskaņā ar jaunāko sistemātiku Latvijā sastopamas 2 zilzīlīšu ģints sugas: zilzīlīte (Cyanistes caeruleus) un gaišzilā zīlīte (Cyanistes cyanus).

Kopīgās īpašības

Zilzīlītes ir maza vai vidēja auguma zīlītes ar apaļu galvu un īsu knābi. Lielākā ģintī ir gaišzilā zīlīte, kuras ķermeņa garums 13—14 cm, svars 10,6—16 g. Mazākā Āfrikas zilzīlīte (Cyanistes teneriffae), kuras ķermeņa garums 11—12 cm, svars apmēram 10 g. Visām trim sugām aste un apspalvojums uz muguras zils, vēders, izņemot gaišzilo zīlīti, dzeltens. Pēdējai vēders balts. Arī galvas virsa zilzīlītēm ir zila, izņemot gaišzilo zīlīti, kurai tā ir balta. Vaigi un piere balta, pāri acīm tumši zila svītra.
Barojas ar kukaiņiem, to kāpuriem un sēklām.
Artūrs Kupaks

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Kupaks sāka 1991.—92. gada sezonā Starptautiskajā hokeja līgā spēlējošās Rīgas "Pārdaugava" sastāvā.
1994. gada vasarā aizsargs pārcēlās uz Ziemeļameriku, pievienojoties Austrumkrasta hokeja līgas vienības Grīnsboro "Monarchs" rindām. Nākamās divas sezonas aizvadīja IHL vienībās Hjūstonas "Aeros" un Lasvegasas "Thunder", taču 1997.—98. gada sezonā aizvadīja vairākas spēles arī Amerikas hokeja līgas vienībā Springfīldas "Falcons".
Turpmākajos gados spēlēja dažādos ECHL, WPHL, WCHL un CHL līgu klubos, līdz 2006. gadā beidza spēlētāja karjeru.
Latvijas hokeja izlases rindās spēlējis 1993., 1994., 1997. un 2001. gada Pasaules čempionātos.
Plosts

Plosts ir peldoša platforma, kas tiek izmantota kā transportlīdzeklis, lai pārvietotos pa ūdens virsmu. Tas arī ir vienkāršākais laivas paveids. Plosta peldspēju nodrošina, izmantojot jebkādas peldošu materiālu, kā piemēram, koku, noslēgtu mucu, uzpūstu gaisa kameru (pontonu) kombinācijas. Plostus parasti nepārvieto, izmantojot motorus. Par plostiem dēvē arī koku pludināšanas transportvienības — kopā sasaistītus baļķus. Šādu plostu gatavotājus un pludinātājus sauc par  plostniekiem.
Ūdens cietība

Ūdens cietība ir dabīgo ūdens īpašību kopums, kas saistīts ar sārmzemju metālu saturošu sāļu, visbiežāk kalcija un magnija sāļu, koncentrāciju ūdenī. Lai arī ciets ūdens nav kaitīgs cilvēka veselībai, tas var radīt nopietnus draudus dažādām ierīcēm, piemēram, veļasmašīnām, boileriem, trauku mazgājamajām mašīnām un caurulēm, izgulsnējoties tajā kā katlakmens.
Ežēns Šarls Katalāns

Dzīvesstāsts

Dzimis Brigē, juveliera ģimenē. Ar Žozefa Liuvila palīdzību studējis Politehniskā skolā (École Polytechnique) Parīzē. Strādājis par pasniedzēju Politehniskajā skolā. Politiski kreisi noskaņots. 1849. gadā atteicās zvērēt Otrajai impērijai un tika atlaists no amata. No 1865. gada - pasniedzējs Ljēžas Universitātē.
Dieva putniņi

Sižets

2. Pasaules kara beigās vairāk nekā 150 000 cilvēkiem bija jādodas bēgļu gaitās. Visiem šiem cilvēkiem jau bija "baigā gada" šausmu pieredze.
Brendans Morisons

Spēlētāja karjera

1993. gada NHL draftā viņu Ņūdžersijas "Devils" izraudzījās ar kopējo 39. kārtas numuru. Pēc draftēšanas viņš spēlēja NCAA līgas "Wolverines" komandas sastāvā.
NHL debitējis 1997.—1998. gada sezonā, "Devils" sastāvā spēlējis 2 sezonas. 2000. gada martā tika aizmainīts uz Vankūveras "Canucks", kā sastāvā aizvadījis septiņas sezonas. Lokauta laikā viņš spēlēja Zviedrijas Elites līgas kluba Linköpings HC sastāvā. Kopš 2008. gada pārstāvējis Anahaimas "Ducks", Dalasas "Stars", Vašingtonas "Capitals" klubus un 2010. gada martā pievienojies Kalgari "Flames". 2011.—12. gada sezonas gaitā aizmainīts uz Čikāgas "Blackhawks", pēc sezonas beigām noslēdzot karjeru.
Kanādas izlases sastāvā startējis trijos Pasaules čempionātos, 2004. gadā izcīnījis zeltu un 2005. gadā sudrabu.
Tantals

Vēsture

Tantalu 1802. gadā atklāja zviedru ķīmiķis Anderss Gustavs Ekebergs (Anders Gustaf Ekeberg). Sākotnēji tika uzskatīts, ka tantals ir kolumbija, kas tika atklāts gadu iepriekš, alotropiskā forma. 1844. gadā tika noskaidrots, ka kolumbijs patiesībā ir divi atšķirīgi ķīmiskie elementi. Tantals tika nosaukts sengrieķu mitoloģiskā tēla Tantala vārdā, bet otrs bija niobijs, kas tika nosaukts Tantala meitas Niobas vārdā.
Pirmo reizi tantals tīrā veidā tika iegūts 1907. gadā. To paveica vācu ķīmiķis Verners fon Boltons (Werner von Bolton).

Atrašanās dabā

Tantals Zemes garozā ir aptuveni no vienas līdz divām daļiņām no miljona. Tantalu satur vairāki minerāli. Izplatītākie no tiem ir tantalīts, mikrolīts un eiksenīts. Nozīmīgākās tantala ieguves vietas atrodas Austrālijā, Francijā, Ēģiptē, Taizemē un Ķīnā.

Izotopi

Dabā ir sastopami divi tantala izotopi. Vislielāko daļu veido stabilais izotops tantals-181 (99,988% no visa kopējā tantala daudzuma). Otrs ir nestabilais tantals-180 (0,012%), kura pussabrukšanas periods ir 1,2×10¹⁵ gadi.
Laboratorijas apstākļos ir iegūti vēl vairāki izotopi. Kopā tantala izotopu skaits pārsniedz 30, un to atommasas ir no 155 līdz 192.

Fizikālās īpašības

Tantalam ir salīdzinoši augsta kušanas temperatūra, tas ir, 3017 °C, savukārt viršanas temperatūra ir 5458 °C. Tā blīvums ir 16 690 kg/m³. Tantala krāsa ir zili pelēka.

Ķīmiskās īpašības

Normālos apstākļos tantals ir mazaktīvs. Gaisā tas oksidējas 280 °C lielā temperatūrā, veidojot uz virsmas tantala oksīda (Ta₂O₅) kārtiņu. Ar halogēniem reaģē temperatūrā, kas ir augstāka par 250 °C. Kad silda, reaģē ar oglekli, boru, silīciju, fosforu, selēnu, telūru, ūdeni, oglekļa dioksīdu, slāpekļa(II) oksīdu, hlorūdeņradi un sērūdeņradi.
Ķīmiski tīrs tantals ir ļoti izturīgs pret sārmu metālu šķīdumiem.
Marks Hendriksons

Karjera

Ar panākumiem vidusskolā trenējās beisbolā, basketbolā un tenisā, savukārt universitātē jau pievērsās vienīgi basketbolam un beisbolam.
Profesionāļa karjeru uzsāka Nacionālajā basketbola asociācijā. 1996.—1997. gada sezonā viņš 29 spēles aizvadīja Filadelfijas "76ers" sastāvā. Vēlāk parakstīja brīvā aģenta līgumu ar Sakramento "Kings", taču tur bija rezervists. Pēc tam viņš pārgāja uz Kontinentālās basketbola asociācijas klubu La Crosse Bobcats. Arī tur viņš neuzturējās ilgu laiku, pāriedams uz Ņūdžersijas "Nets", Klīvlendas "Cavaliers" un atkal atgriezdamies "Nets" vienībā. 2000. gadā M. Hendriksons izlēma beigt basketbolista karjeru un pievērstiues beisbolam. Kopumā NBA viņš aizvadīja 114 spēles, kurās guva 381 punktu.
Pēc basketbolista karjeras beigām viņš spēlēja dažādās pusprofesionālajās beisbola līgās. MLB debitēja 2002. gada 6. augustā Toronto "Blue Jays" vienības sastāvā. Viņš nevienā vienībā nespēlēja ilgāk par trim sezonām, pārstāvēja Tampabejas "Devil Rays", Losandželosas "Dodgers", Floridas "Marlins" un kopš 2009. gada ir Baltimoras "Orioles" kluba spēlētājs. 2008. gada sezonā "Marlins" sastāvā viņš bija sezonas atklāšanas dienas pičers.
27. maijs

27. maijs ir gada 147. diena pēc Gregora kalendāra (148. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 218 dienas.
Hibiscus boryanus

Nosaukums

Maskarēnu salās hibisks pazīstams arī kā Foulsapate marron un Mahot bâtard.

Apraksts

Krūms vai neliels koks, tā augstums līdz 8 m, stumbra caurmērs sasniedz 20 cm. Ziedu krāsa no oranžas līdz sarkanai.

Izplatība un veģetācija

Sastopams Maurīcijā un Reinjonā Indijas okeāna rietumu daļā. Dod priekšroku vietām, kur augu gadu saglabājas pietiekams, taču ne pārmērīgs mitrums. Izvēlas saulainas vietas ar nelielu ēnojumu visas dienas garumā. Pārāk liela ēna novājina augu un samazina ziedu produktivitāti. Kaut arī augs ir rets, Maurīcijā nacionālie dārzi un dabas aizsardzības pārvaldes sugu reintroducē savvaļā.

Sistemātika

Hibiscus boryanus ietilpst atsevišķā hibisku ģints grupā Lilibiscus, kuru veido aptuveni 10 sugas — Hibiscus arnottianus, Hibiscus denisonii, Hibiscus fragilis, Hibiscus genevii, Hibiscus kokio, Hibiscus liliiflorus, Hibiscus rosa-sinensis, Hibiscus schizopetalus, Hibiscus storckii.
Izņemot plaši kultivēto Ķīnas rozi un koraļļu hibisku no Austrumāfrikas, to areāli ir ierobežoti un aptver Indijas okeāna rietumu daļas salas, Havajas un Fidži. Diemžēl, dabiskās vides iznīcināšanas rezultātā gandrīz visas šīs sugas atrodas uz izmiršanas robežas.

Izmantošana

Senāk kolonisti hibisku izmantoja ēku konstrukcijās. No lapām gatavotu tēju lieto pret klepu un peldēs kā līdzekli nieru sāpju mazināšanai.
Frederiks II

Dzīvesgājums

Dzimis 1534. gadā Hāderlevā Dānijas un Norvēģijas karaļa Kristiāna III un viņa sievas Saksijas-Lauenburgas princeses Dorotejas ģimenē kā pirmais dēls. Cerot uz Dānijas aizsardzību, Livonijas kara sākumā 1558. gada 5. jūlijā pēdējais Tērbatas bīskaps Hermanis oficiāli piedāvāja viņa tēvam Kristiānam III piešķirt Tērbatas bīskapijas troni viņa otrajam dēlam Magnusam, jau agrāk līdzīgu piedāvājumu bija paudis arī Kurzemes un Sāmsalas-Vīkas bīskaps Johans IV fon Minhauzens. 
Kad pēc tēva nāves 1559. gadā Frederiks II kļuva par Dānijas karali, viņš lika samaksāt Kurzemes un Sāmsalas bīskapam Johanam IV 30 tūkstošus dālderu par atteikšanos no troņa. Savukārt Magnuss 1559. gada 10. decembrī oficiāli atteicās no savas mantojuma daļas Šlēzvigā un Holšteinā. Jaunais karalis iecēla savu jaunāko brāli Magnusu par Kurzemes un Sāmsalas-Vīkas bīskapu un uzdeva viņam pārņemt šīs bīskapijas Dānijas kontrolē. 1562. gada 7. augustā viņš Možaiskā noslēdza pret Zviedriju vērstu militāru savienību ar Krievijas caru Ivanu IV, kurā Krievija atzina Dānijas tiesības uz īpašumiem Igaunijā, Sāmsalā un Kurzemē. Tas bija viens no iemesliem Septiņu gadu kara (1563-1570) sākumam starp Dāniju un Poliju-Lietuvu no vienas puses un Zviedriju no otras puses, kas beidzās ar status quo ante bellum.
1570. gadā Krievijas cars Livonijas kara laikā okupētajās zemēs par Livonijas karali (Livonijas ordeņa mestra pēcteci) piedāvāja atzīt Magnusu. Tomēr 1577. gadā Ivans IV sakarā ar aizdomām par Magnusa nodevību lika viņu apcietināt un atsavināt viņa valdījumus. 1578. gadā tika noslēgts Dānijas un Krievijas pamiers uz 15 gadiem, kurā Dānija atzina cara tiesības uz Livoniju, saglabājot vienīgi Sāmsalu un Muhu salu. Magnuss atteicās no Livonijas karaļa titula, padevās Polijas–Lietuvas kopvalsts valdnieka Stefana Batorija aizsardzībā, pameta lēņus Igaunijā un Vidzemē un apmetās Kurzemes bīskapijas galvaspilsētā Piltenē. Dānijas un Polijas-Lietuvas kopvalsts pretenzijas uz Kurzemes bīskapiju izraisīja tā saukto Piltenes mantojuma karu, pēc kura 1585. gadā Kroneborgas miera līgumā Dānija pilnībā atteicās no šīs teritorijas par labu Polijai-Lietuvai.
Akcīze

Akcīze (franču: accise, no latīņu: accido - apgriežu) ir netiešs vai tiešs nodoklis, ko valsts uzliek atsevišķām plaša patēriņa precēm (kas tomēr nav pirmās nepieciešamības preces). Akcīzi mēdz uzlikt tabakas izstrādājumiem, alkoholiskiem dzērieniem, dārgmetāliem un tamlīdzīgām preču grupām. Akcīze paredzēta svarīgu papildienākumu gūšanai valsts budžetā. Akcīzi iekļauj preču cenā vai pakalpojumu tarifos, tādējādi to faktiski maksā patērētājs. Akcīze var sastādīt lielu daļu (līdz pat 2/3) no preces cenas.

Akcīze Latvijā

Rīgā pirmo reizi tika ievākta 1353. gadā par dzērieniem (latīņu: pecunia vini - vīna nauda), bet no 16. gadsimta vidus - par visām precēm, kas tika muitotas. Likmes bija nemainīgas, atkarībā no preces veida. 16. gadsimta beigās Rīgas ienākumi no akcīzes bija 30 tūkstoši Alberta dālderi, bet 18. gadsimta vidū - 50 tūkstoši Alberta dālderi.
2004. gada ES paplašināšanās

2004. gada Eiropas Savienības paplašināšanās bija piektā reize, kad paplašinājās Eiropas Savienības dalībvalstu pulks. Tas arī ir lielākais paplašinājums no visām paplašināšanās reizēm. 2003. gada 16. aprīlī Atēnās tika parakstīts Pievienošanās līgums starp ES dalībvalstīm un kandidātvalstīm. Līgums stājās spēkā 2004. gada 1. maijā pēc tam, kad visas 15 dalībvalstis un desmit jaunās dalībvalstis to bija ratificējušas nacionālajos parlamentos.
Rezultātā 1. maijā Eiropas Savienībai pievienojās Igaunija, Latvija, Lietuva, Polija, Čehija, Slovākija, Ungārija, Slovēnija, Malta un Kipra. Eiropas Savienībā līdz nākamajai paplašināšanās kārtai, kad tai pievienojās Bulgārija un Rumānija, bija 25 dalībvalstis.
Eiropas individuālais šaha čempionāts

Eiropas individuālais šaha čempionāts ir šaha Eiropas šaha savienības (angļu: European Chess Union (ECU)) organizētas Eiropas labāko šahistu sacensības, kas notiek katru gadu kopš 2000. gada.

Eiropas 1942. gada šaha čempionāts

Pirmais šaha turnīrs ar nosaukumu Eiropas čempionāts (vācu: Europameisterschaft) notika Minhenē no 14. līdz 26. septembrim. To Otrā pasaules kara laikā organizēja Lielvācijas šaha savienība ar Ērhartu Postu priekšgalā. Neskatoties uz spēcīgo dalībnieku sastāvu (uzvarēja toreizējais Pasaules čempions šahā Aleksandrs Aļehins, otrais bija igauņu lielmeistars Pauls Keress, bet 3.-5. vietu dalīja Jefims Bogoļubovs, Jans Foltiss un Kurts Rihters), turnīru nevarēja uzskatīt par pilvērtīgu Eiropas šaha čempionātu, jo tajā nepiedalījās ne pretējās karojošās puses pārstāvji no Padomju Savienības, Lielbritānijas, kā arī ebreju šahisti, kuriem bija liegta piedalīšanās nacistu rasu politikas dēļ. Turnīrs drīzāk kļuva par Trešā reiha politiskās propagandas pasākumu un mūsdienās netiek uzskatīts par oficiālu Eiropas šaha čempionātu.

Turnīru izcīņas sistēma

Eiropas individuālais šaha čempionāts sastāv no diviem atsevišķiem turnīriem vīriešiem un sievietēm. Abi turnīri notiek pēc Šveices sistēmas, izņemot pirmo turnīru sievietēm, kas 2000. gadā notika pēc izslēgšanas sistēmas. Kārtu skaits abos turnīros dažādos gados ir svārstījies no 11 līdz 13. Vīriešu turnīram ir atklāta turnīra statuss, un tajā var piedalīties arī sievietes. 2001. gadā Judīte Polgāra tikai pārspēlēs par 3. vietu piekāpās Zurabam Azmaiparašvili, bet 2011. gadā viņa izcīnīja bronzas medaļu vīriešu konkurencē.
Abiem turnīriem ir arī atlases raksturs. Vīriešu turnīrā labākie Eiropas šahisti kvalificējās uz Pasaules kausa izcīņu šahā pēc izslēgšanas sistēmas, bet sieviešu turnīrā labākās Eiropas šahistes kvalificējās uz Pasaules čempionātu šahā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas. Atlases vietu skaits ir mainīgs, un tas tiek noteikts pirms katra čempionāta.
Godalgoto un atlases vietu dalīšanas gadījumā tiek izmantotas papildu spēles ātrajā šahā vietu sadalījuma noskaidrošanā.
No Latvijas šahistiem labāko rezultātu Eiropas individuālajos šaha čempionātos ir sasniedzis Igors Kovaļenko, kas 2016. gadā izcīnīja sudraba medaļu. 2017. gada aprīlī Rīgā notika 18. Eiropas individuālais šaha čempionāts sievietēm.
Jaucējtabula

Datorzinātnē jaucējtabula jeb heštabula (angļu: hash table) ir datu struktūra, kura izmanto jaucējfunkcijas, lai sasaistītu identificējošas vērtības, zināmas kā atslēgas (piemēram, personas vārds) ar tām piesaistītajām vērtībām (piemēram, telefona numuriem). Līdz ar to heštabula ir asociatīva masīva realizācija. Hešfunkcijas izmanto, lai pārveidotu atslēgu par indeksu masīva elementam, kurā tiek glabāta atbilstošā vērtība.
Ideālā gadījumā hešfunkcijai vajadzētu piesaistīt katru iespējamo atslēgu unikālam indeksam, bet praksē tas tiek sasniegts reti (ja vien atslēgas ir fiksētas, t.i. pēc tabulas izveides netiek pievienoti jauni ieraksti). Tā vietā vairums heštabulu realizāciju pieņem, ka atslēgu kolīzija — atšķirīgas atslēgas, kuras norāda uz to pašu indeksu - notiks un šī problēma kaut kādā veidā ir jāatrisina.
Labi veidotā heštabulā vidējās izmaksas (katrai vērtības atrašanai nepieciešamais instrukciju skaits) ir neatkarīgas no tabulā uzglabāto vērtību skaita. Daudzas heštabulu realizācijas pieļauj arī iespēju ievietot un dzēst esošus atslēgu un vērtību pārus ar konstantām vidējām (amortizētām) izmaksām uz darbību.
Daudzās situācijās heštabulas izrādās efektīvākas kā meklēšanas koki vai jebkura cita meklēšanas tabulas struktūra. Šā iemesla dēļ tās tiek plaši izmantotas dažādās datorprogrammās, galvenokārt asociatīviem masīviem, datubāžu indeksiem, kešošanai un kopu datu struktūrām.
Dzeltējošā atmatene

Augšanas apstākļi

Nedzīvās zemsedzes saprotrofe. Aug trūdvielām bagātās augsnēs no jūlija līdz oktobrim dažādu tipu mežos, visbiežāk zem eglēm.

Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas.

Līdzīgās sugas

Dzeltējošā atmatene pieder pie dzeltējošo atmateņu grupas, kuras ir lielas, dzeltē iespiedumu vietās un ar to atšķiras no citām. Vēl šai grupā ietilpst tāpat ēdamās cildenā atmatene, tīruma atmatene, krīta atmatene, dižsporu atmatene, sajaukšanai ar kurām ir tīri zinātniska nozīme, un atsevišķi stāvošā indīgā atmatene, kuras mīkstums, īpaši kātiņa pamatnē, griezuma vietā koši dzeltē daudz stiprāk nekā citām atmatenēm un kurai ir nepatīkama smaka. Mušmires, ieskaitot ārēji līdzīgo un nāvīgi indīgo balto mušmiri, atšķiras no atmatenēm ar savām vienmēr baltajām lapiņām.
Tango (filma)

Sižets

Helēna dzīvo skaistā dzīvoklī. Viņai ir bizness. Tāpat viņa ir māte dēlam Dainim. Viņa mācās dejot tango. Helēna sapņo kopā ar dēlu doties ceļojumā uz Argentīnu. Tad viņa uzzina, ka Dainim ir draudzene Anna, kuru viņš slēpj no mātes. Mātes greizsirdības rezultātā rodas traģiskas sekas.
Autoceļš P34

Vēsture

2014. gada novembrī P34 9. kilometrā tika pabeigta tilta pār Tirzu seguma atjaunošana.
2015. gada 9. februārī tika izsludināts konkurss par autoceļa P34 posma Lejasciems-Jaunbirzes (8,0-9,8km) seguma atjaunošanu.
33 zvēri Ziemassvētku vecītim

Sižets

Kādas mājas ceturtajā stāvā dzīvo Ziemassvētku vecītis, vārdā Līvija. Viņai pieder vairāk nekā 30 dzīvnieki, tai skaitā septiņi suņi, seši kaķi, balodis, jūras cūciņa un 10 degu.
Hidrodinamika

Hidrodinamika ir hidromehānikas nodaļa, kas aplūko nesaspiežamu šķidrumu kustību un to mijiedarbību ar cietiem ķermeņiem.
No hidrodinamikas viedokļa galvenās šķidrumu īpašības ir plūstamība un nepārtrauktība, un tiek pieņemts, ka šķidrumi nepretojas stiepei.
Hidrodinamikas uzdevumu risināšanai izmanto mehānikas pamatlikumus un galvenās metodes, ievērojot šķidrumu vispārīgās īpašības. Tā iegūst informāciju par ātrumu, spiedienu un tangenciālo spriegumu jebkurā telpas punktā šķidrumā; tas dod iespēju aprēķināt arī šķidruma un cieta ķermeņa mijiedarbības spēkus (hidrodinamiskā pretestība, hidrodinamiskais spiediens). Hidrodinamikas pamatvienādojumus iegūst, izmantojot vispārīgās fizikas likumus tādam šķidruma masas elementam, kura tilpums robežgadījumā tiecas uz nulli, nepārtrauktības vienādojumu iegūst no masas nezūdamības likuma, Bernulli vienādojumu ideālam šķidrumam — enerģijas nezūdamības likuma. Ideāla šķidruma kustību apraksta Eilera vienādojumi, reāla — Navjē-Stoksa vienādojumi. Viskoziem šķidrumiem hidrodinamikas pamatvienādojumu atrisinājumus var iegūt tikai robežgadījumos, ko nosaka Reinoldsa skaitļa (Re) vērtības; turklāt mazām Re vertībām atbilst lamināra plūsma, lielām - turbulentā plūsma.
Risinot dažus tehnikas uzdevumus par mazviskozu šķidrumu kustību, hidrodinamikas vienādojumus iespējams vienkāršot, izdalot aptekamā ķermeņa virsmai pieguļošo šķidruma robežslāni, kurā jāievēro viskozitāte; ārpus šī slāņa šķidrumu var uzskatīt par ideālu. Ja šķidruma kustībā galvenā nozīme ir smaguma spēkam, hidrodinamikas aprēķinos lieto Frūda skaitli. Hidrodinamikas atziņas izmanto kuģu un lidmašīnu projektēšanā, cauruļvadu, hidroturbīnu un sūkņu aprēķinos, gruntsūdeņu filtrēšanās pētīšanā.
Brīvā Latvija (pretestības grupa)

Vēsture

1940. gada 30. septembrī seši Jelgavas Valsts 1. vidusskolas 11. klases audzēkņi Friča Skursteņa dzīvoklī Slimnīcas ielā 11-4 nodibinātāja nelegālu organizāciju, ko viņi nosauca par "Brīvo Latviju". Viens no tās pirmajiem uzdevumiem bija radīt šīs organizācijas grupas katrā savas skolas klasē. 12. oktobra sanāksmē organizācijā tika uzņemti jauni locekļi, 13. oktobrī F. Skurstenis kopā ar Arnoldu Saldeno savā dzīvoklī iespieda uzsaukumu ”Gatavojaties!”. Jaunieši, sadalījušies pa divi, iespiestos 100 eksemplārus 14. oktobrī izlīmēja Jelgavas ielās katram pārim nozīmētajā rajonā. 16.oktobrī Jāņa Liepiņa dzīvoklī Lielajā ielā 64-1 sanāca organizācijas vadība, lai kopīgi izlemtu, kādai jābūt organizācijas uzbūvei un kas turpmāk būs tās līderis. Par vadītāju vienprātīgi ievēlēja Juri Valūnu, bet F. Skurstenim uzdeva biedrziņa pienākumu izpildi. 
17. oktobrī F. Skurstenis sasauca organizācijas "šūnu" organizatoru apspriedi, kas notika 7. klases audzēkņa Emīla Millera dzīvoklī Lielajā ielā 111-3. Te piedalījās arī 8., 9., un 10.klases pārstāvji. Līdz oktobra beigām ”šūnas” izveidojās sešās klasēs. Ir zināms, ka 3.a klasē tādā apakšvienībā bija Vitauts un Ojārs Labsvīri, Imants Ozoliņš, Ilmārs Bušs, Eižens Beimuts un Voldemārs Treimanis. 3.b klasē Ilmāra Leimaņa vadībā darbojās Normunds Hartmanis, Ivars Rinkovičs, Aivars Brīvkalns. 4.b klasē Visvalda Einfelda vadībā – Arnolds Šinka, Arvīds Blūmentāls un Laimonis Veģis. 19. oktobrī J. Valūna dzīvoklī Pasta ielā 20-2 sapulcējusies organizācijas vadība apsprieda konspirācijas pastiprināšanas nepieciešamību. 
No 1940. gada 25. oktobra līdz 6. novembrim NKVD apcietināja trīspadsmit 1. vidusskolas audzēkņu, ko ieslodzīja Jelgavas cietumā un ilgstoši pratināja.
1941. gadā apcietinātos aizveda uz PSRS un 1942. gada 7. februārī PSRS Iekšlietu Tautas komisariāta Sevišķā apspriede viņus notiesāja uz 10 gadiem ieslodzījumā Gulaga nometnēs, kur viņi gāja bojā 1942. un 1943. gadā. Latvijā atgriezās vienīgi Voldemārs Treimanis.
Gruzijas Pareizticīgā baznīca

Gruzijas Pareizticīgā baznīca, oficiāli Gruzijas apustuliska autokefāla ortodoksā baznīca (gruzīnu: საქართველოს სამოციქულო ავტოკეფალური მართლმადიდებელი ეკლესია, sakartvelos samotsikulo avt’ok’epaluri martlmadidebeli ek’lesia) ir autokefāla Austrumu Pareizticīgā baznīca, kas ir eiharistiskā kopībā ar citām Austrumu Pareizticīgajām baznīcām. Tā ir galvenā Gruzijas baznīca un tās draudzēs lielāko vairākumu sastāda paši gruzīni. Gruzijas Pareizticīgā baznīca ir viena no senākajām pasaules baznīcām. Baznīcas saknes sniedzas Ibērijas Karalistes un Kolhīdas kristietības pirmsākumos, attiecīgi pie Svētā Andreja un Svētās Ņinas.
Līdzīgi kā citās autokefālās pareizticīgās baznīcās, baznīcas augstākā valdība ir bīskapu Svētā sinode. Baznīcu vada Katolikoss, visas Gruzijas patriarhs, kas kopš 1977. gada ir Elija II.
Gandrīz visu Gruzijas vēsturi pareizticība bija valsts reliģija, līdz 1921. gadam, kad Sarkanā armija iebruka Gruzijā un sākās Padomju—Gruzijas karš, kā rezultātā Gruziju kļuva par Padomju Savienības daļu.  Mūsdienu Gruzijas konstitūcijā Gruzijas Pareizticīgajai baznīcai ir iezīmēta svarīga loma valsts vēsturē, kā arī ir noteikta neatkarība no valsts.
Baznīca ir visuzticamākā iestāde valstī. Saskaņā ar 2013. gada pētījumu, 95% aptaujāto bija apmierināti ar tās darbību. Tai ir ļoti liela ietekme publiskajā vidē un tā tiek uzskatīta par ietekmīgāko institūciju Gruzijā.