google/wiki40b huggingface dataset:
Daidals

Daidals (grieķu: Δαίδαλος, latīņu: Daedalos) sengrieķu mitoloģijā bija leģendārs celtnieks un mākslinieks. Viņš ir Ikara tēvs.
Aiz skaudības Daidals nogalināja savu talantīgāko skolnieku (brāļadēlu), kas esot izgatavojis pirmo kompasu un zāģi. Daidals esot nometis mācekli no akropoles, par to viņš tika izraidīts no Atēnām. Daidals pārcēlās uz dzīvi Krētā, kur uzbūvējis labirintu Mīnotauram pēc valdnieka Mīnoja pavēles.
Kad Daidals ar savu padomu palīdzēja Tēsejam nogalināt Mīnotauru un izkļūt no labirinta, Mīnojs ievietoja pašu Daidalu un Ikaru labirintā. Tomēr Mīnoja sieva Pāsifaja viņus abus izlaida no labirinta. Tā kā Mīnojs kontrolēja kuģu satiksmi, Daidals un Ikars nevarēja aizbēgt prom no salas. Daidals sev un dēlam izgatavoja spārnus, spalvas sastiprinot ar vasku. Ikars gan noslīka jūrā, jo bija pielidojis pārāk tuvu Saulei (viņa spārnu vasks izkusa).
Satea Husari

Biogrāfija

1990. gados bijis viens no vadošajiem Sīrijas šahistiem. Pārstāvējis Sīrijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 2 reizes (1990, 1996). 1990. gadā individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta medaļu. 2002. gadā Dohā Arābu klubu šaha čempionātā ieņēmis 3. vietu Sīrijas kluba Al-Mohafza sastāvā. 2010. gadā Budapeštā ieņēmis 3. vietu starptautiskajā šaha turnīrā First Saturday Tournament.
Pazīstams kā aktīvs šaha treneris, kurš ar savām lekcijām un simultānspēles seansiem ir viesojies dažādās valstīs, tajā skaitā ASV, Vācijā, Ungārijā un citās.
Sintakse

Sintakse (grieķu: σύνταξις — ‘kopējā kārtība’) ir valodniecības nozare, kas pēta vārdu savienojumus un teikumu gramatisko struktūru. Sintakse ir viena no jaunākajām valodniecības nozarēm. Sintaksi var iedalīt tradicionālajā sintaksē un strukturālajā sintaksē. Tradicionālā sintakse ir saistīta ar latīņu, grieķu un citām Eiropas viduslaiku valodām. Tai ir raksturīgs vairāku viedokļu izmantojums. Savukārt strukturālajā sintaksē mēģina atrast noteiktu metodi, atšķirt pētīšanas viedokļus un iegūt teorētiski pamatotus un pārbaudāmus rezultātus. Vārdu "sintakse" līdzīgā nozīmē izmanto, arī runājot par programmēšanas valodām.
Sintaksē galvenais objekts, kas tiek pētīts, ir teikums. Latviešu valodā šajā jautājumā ir divi būtiski jēdzieni: vienkāršs teikums un salikts teikums.
Alfrēds Akmentiņš

Biogrāfija

Šahu sācis spēlēt skolas gados. 1939. gadā pārstāvējis V. Olava komercskolas komandu Rīgas skolu komandu meistarsacīkstēs šahā. Vēlāk turpinājis studijas Latvijas Universitātes Matemātikas fakultātē (1940-1943). Otrā pasaules kara laikā zaudējis roku. Pēc kara bijis Latvijas Valsts universitātes šaha vienības treneris. Piecas reizes piedalījies Latvijas šaha čempionātu finālos. Labāko rezultātu sasniedzis 1951. gadā, kad izcīnījis 3. vietu. Bijis arī labāko skaitā sporta biedrības "Daugava" šaha čempionātos.
Kopš 1951. gada sācis strādāt Rīgas Pionieru pilī par šaha sekcijas treneri. Šajā vietā nostrādājis vairāk nekā 25 gadus, turpinot Mihaila Tāla pirmā trenera Jāņa Krūzkopa iesākto darbu. Bijis viens no labākajiem Latvijas jauno talantu treneriem, kas izaudzinājis daudzus pazīstamus šahistus. Starp Akmentiņa audzēkņiem jāmin lielmeistari Aleksandrs Voitkēvičs, Aleksandrs Šabalovs, Latvijas šaha čempionātu daudzkārtējā uzvarētāja Astra Goldmane un citi spēcīgi šahisti.
Godmaņa Ministru kabinets

Ivara Godmaņa vadībā Latvijas Republikas Ministru kabinets darbojās no 2007. gada 20. decembra līdz 2009. gada 12. martam. Demisijas raksts tika iesniegts 2009. gada 20. februārī.
Dankova

Vēsture

Dankova vai Donkova ir viena no vecākajām Donas augšteces pilsētām, kas pastāvējusi netālu no tagadējās pilsētas vēl pirms mongoļu iebrukuma. Tagadējā pilsēta dibināta 1586. gadā kā aizsardzības līnijas garnizons. 17. gadsimtā pilsētas militārā nozīme samazinās un tā panīkst. 1778. gadā tā kļūst par apriņķa pilsētu. Dankova stipri cieš 1791. gada ugunsgrēkā, kad tiek iznīcināta visa vecās pilsētas daļas koka apbūve. 19. gadsimta beigās pilsēta ir ievērojams labības tirdzniecības centrs. 1890. gadā pilsēta savienota ar dzelzceļa satiksmi. 1925. gadā Dankova kļūst par ciemu, bet atkal sāk attīstīties 1940. gados, kad tiek uzbūvēta kaučuka rūpnīca. 1959. gadā atkal piešķirts pilsētas statuss.
Super FM Gada Top 40 (1997)

Gada Top 40 sastādīšanas princips

Gada Top 40 tiek sastādīts pamatojoties uz klausītāju balsojuma rezultātiem, kas, ik nedēļu, tiek apkopoti Top 20. Topa veidošanas procesā piedalās visas dziesmas, kas kaut reizi ir pabijušas Top 20 sarakstā. No visām Top 20 iekļuvušajām dziesmām, tiek noteiktas populārākās 40.
Katrai dziesmai, kas kaut reizi ir iekļuvusi Top 20, tiek piešķirts punktu skaits, atkarībā no dziesmas atrašanās vietas topā. Piemēram, ja dziesma iknedēļas Top 20 ieņem 1. vietu, tad dziesmai tiek pieskaitīts 1 punkts, ja dziesma ieņem 12. vietu, tad 12 punkti, ja 19. vietu, tad 19 punkti un tā tālāk. Nedēļās, kurās dziesma nav iekļuvusi Top 20 populārāko dziesmu sarakstā, dziesmai tiek pieskaitīts 21 punkts. Veidojot Top 40, visi punkti tiek skaitīti kopā un augstāko vietu iegūst dziesma ar vismazāko punktu skaitu. Ja vairākām dziesmām ir vienāds punktu skaits, tad augstākā vietā nonāk tā dziesma, kurai ir bijusi augstākā vieta Top 20, tad nākamā augstākā vieta un tā tālāk.
Laidzes pagasts

Upes

Isla

Ezeri

Bezdibeņa ezers, Laidzes ezers, Mācītājmājas ezers.

Vēsture

Mūsdienu Laidzes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Laidzes muiža (Gut Laidsen, Laidze), Sārcenes muiža (Gut Sahrzen, Sārcene).
No 1896. līdz 2007. gadam pagastā darbojās leprozorijs. 1920. gadā Talsu apriņķa Laidzes pagastu pievienoja Valdgales pagastam, kuru savukārt 1925. gadā pārdēvēja par Laidzes pagastu. 1935. gadā tā platība bija 108,6 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Laidzes un Valdgales ciema padomes. 1954. gadā Laidzes ciemam pievienoja daļu Vandzenes ciema, bet 1961. gadā daļu Valdgales ciema. 1974. gadā daļa teritorijas atdota Vandzenes ciemam. 1990. gadā Laidzes ciems pārdēvēts par pagastu. 2009. gadā pagasts iekļauts Talsu novadā kā teritoriāla vienība.

Apdzīvotās vietas

Pagasta centrs atrodas Laidzē. Lielākās apdzīvotās vietas ir Laidze, Roceži un Zvirgzdi.
Krievu tiesa

Krievu tiesa (krievu: Русская правда) bija Kijevas Krievzemes laika likumu kodekss, kas ietvēra agro viduslaiku austrumslāvu jeb senkrievu civiltiesiskās un krimināltiesiskās normas. Oriģināls nav saglabājies, zināms tikai pēc vēlāku laiku norakstiem.
Markranštete

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1285. gadā. No 1909. līdz 1923. gadam pilsētā darbojās autobūves uzņēmums Markranstädter Automobilfabrik.
Kaņiva

Vēsture

Apdzīvotā vieta vēstures avotos pirmoreiz minēta Pečeru paterikā, kas datēts starp 1074. un 1088. gadu. Minēta arī 1144. gadā, kad kņazs Vsevolods Oļgovičs dibinājis Svētā Jura baznīcu. 12. gadsimtā bijusi ievērojama apdzīvota vieta, kalpojusi kā Kijevas kņazu un polovciešu sūtņu oficiālā tikšanās vieta. Pilsēta vairākkārt nopostīta. 1320. gadā Kaņivu ieņēma lietuviešu kņazs Ģedimins un no 1362. gada tā bija Lietuvas Lielkņazistes pakļautībā. 16. gadsimtā Kaņiva kļuva par savdabīgu kazaku svētvietu, kur netālu no klostera apmetās tie Zaporožjes kazaki, kas vairs nevarēja piedalīties kaujās. 1601. gadā Kaņivai piešķīra Magdeburgas tiesības. 1667. gadā Kaņiva nonāca Polijas sastāvā, bet no 1672. gada — Turcijas valdījumā. 1793. gadā, pēc Polijas otrās dalīšanas, Kaņiva nonāca Krievijas Impērijas sastāvā. Strauja pilsētas industriālā attīstība sākās 1964. gadā sakarā ar Kaņivas HES būvniecību. Mūsdienās pārtikas rūpniecības un enerģētikas centrs. Četrus kilometrus no pilsētas centra atrodas Ševčenko nacionālais rezervāts, kur 1861. gadā apglabāts ukraiņu dzejnieks Tarass Ševčenko.

Cilvēki

978. gadā netālu no pilsētas tika nogalināts Jaropolks Svjatoslavičs. Pilsētā apglabāts dzejnieks Tarass Ševčenko un rakstnieks Arkādijs Gaidars.
2010. gada NBA finālsērija

2010. gada NBA finālsērija bija 2009.—2010. gada NBA sezonas čempionu noskaidrošanas sērija un 2010. gada NBA izslēgšanas spēļu pēdējā stadija. Austrumu konferences čempioni Bostonas "Celtics" tikās ar Rietumu konferences čempioniem Losandželosas "Lakers". Pēc septiņu spēļu sērijas beigām "Lakers" basketbolisti kļuva par 2009.—2010. gada sezonas čempioniem un komandas kapteinis Kobe Braiants saņēma Bila Rasela vārdā nosaukto finālsērijas vērtīgākā spēlētāja balvu. Finālsērijas septītā, izšķirošā, spēle notika 2010. gada 17. jūnijā, tai bija visaugstākais reitings (18,2%) pēc 1998. gada NBA finālsērijas.
NBA finālsērija notika pēc 2—3—2 rotācijas, kas nozīmēja, ka "Lakers" ir mājasspēļu priekšrocības, jo viņiem bija labāks uzvarēto—zaudēto spēļu procents regulārajā sezonā nekā "Celtics". Šī bija 12. reize līgas vēsturē, kad "Celtics" un "Lakers" tikās finālā. Labāka bilance bija Bostonas klubam, kas uzvarēja iepriekšējās 9 reizēs (1959, 1962, 1963, 1965, 1966, 1968, 1969, 1984, 2008), kamēr Losandželosas klubs tikai 2 (1985, 1987). Šī bija pirmā reize kopš 2005. gada finālsērijas, kad čempiona noskaidrošanai nepieciešamas visas 7 spēles.
Pirms finālsērijas abi klubi 2009.—2010. gada regulārajā sezonā tikās divreiz: 2010. gada 31. janvārī ar rezultātu 90—89 uzvarēja "Lakers" un 2010. gada 18. februārī ar rezultātu 87—86 uzvarēja "Celtics".
Lūks Valtons kopā ar savu tēvu Bilu Valtonu kļuva par pirmo tēvu un dēlu, kuriem katram ir izdevies izcīnīt vismaz 2 NBA čempionu titulus: Bils tos izcīnīja 1977. un 1986. gadā, Lūks — 2009. un 2010. gadā.
Ilmārs Blumbergs

Biogrāfija

Dzimis kalpotāju ģimenē. 1963. gadā beidza mācības Rīgas lietišķas mākslas vidusskolas Dekoratīvās noformēšanas nodaļā, 1972. gadā absolvējis Latvijas Mākslas akadēmijas Glezniecības nodaļu. 1972. gadā Gunāra Zemgala vadībā apguvis scenogrāfa specialitāti.
Laikā no 1969. līdz 1978. gadam Blumbergs strādājis Dailes teātrī par scenogrāfu, 1976. gadā kļuvis par galveno mākslinieku (amatā bijis līdz 1985. gadam). Tāpat sadarbojies ar vairākiem citiem teātriem gan Rīgā, gan citās Latvijas pilsētās, gan ārzemēs. No 1962. gada piedalījies izstādēs. Vairāki viņa darbi saņēmuši dažādus apbalvojumus. Bijis viens no ievērojamākajiem novatorisko tendenču pārstāvjiem 20. gadsimta 70. gadu latviešu scenogrāfijā.
1972. gadā kļuva par Latvijas Mākslinieku savienības biedru, 1973. gadā — Latvijas Teātra darbinieku savienības biedru. 1989. gadā saņēma Latvijas PSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu. 1995. gadā Blumbergs tika apbalvots ar ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. 2009. gadā saņēma Spēlmaņu nakts balvu par mūža ieguldījumu.
Viņa dzīvesbiedre bija aktrise Marina Janaus, par pāri 1989. gadā uzņemta dokumentālā filma "Ilmārs un Marina" (režisore Daila Rotbaha).
IP kods

IP Kods (IP saīsinājuma nozīme — angļu: Ingress Protection) klasificē iekārtu aizsardzību pret apkārtējās vides iedarbību. 
Standartu ir veidojusi un pieņēmusi Starptautiskā elektrotehniskā komisija Ženēvā. Standarta (Kods :  IEC 60529) mērķis ir nodrošināt lietotājus ar standartizētu informāciju par iekārtu raksturlielumiem. Standarta teksts gan nav brīvi pieejams.
Standarts izšķir 3 veidu aizsardzību :
pirmais cipars apzīmē aizsardzību pret cietu objektu iekļūšanu;
otrais cipars apzīmē aizsardzību pret šķidrumu iekļūšanu;
trešais cipars apzīmē aizsardzību pret mehāniskiem triecieniem (vairs netiek lietots).
Jaunākām iekārtām 3. cipars tiek izlaists. Ja aizsardzība nav definēta, cipars var tikt aizstāts ar burtu X. 
Piemēram, iekštelpu elektriskajām kontaktligzdām parasti IP kods ir IP22, kas nozīmē pietiekamu aizsardzību pret pirkstu nokļūšanu ligzdas iekšienē, un vertikāli, vai maksimāli 15 grādu leņķī pilošu ūdeni. Cits piemērs ir Sony Xperia Z Ultra mobilais telefons, kuram ir IP kods IP58. Telefons ir aizsargāts pret putekļiem, un līdz 30 minūtēm var tikt iemērkts 1,5 metru dziļā ūdenī. IP22 vai IP2X ir tipiskais minimums iekštelpu elektriskajām iekārtām.
1. janvāris

1. janvāris ir pirmā gada diena pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 364 dienas (365 garajā gadā).

Vārda dienas

Laimnesis,
Solvita,
Solvija,
Ivars Jānis Ķezbers

Biogrāfija

Dzimis 1944. gada 30. martā Valkā. Mācījās Ķemeru pamatskolā, 1962. gadā absolvēja Ventspils 2. vakara vidusskolu, 1967. gadā pabeidza studijas Latvijas Valsts universitāti ar grādu tiesību zinātnēs. 
No 1966. līdz 1969. gadam Ķezbers bija Latvijas PSR Jaunatnes organizāciju komitejas atbildīgais sekretārs, kā arī Latvijas ĻKJS CK nodaļas vadītāja vietnieks. 1971. gadā paaugstināts par LKP CK Propagandas un aģitācijas nodaļas instruktoru un LKP CK ārzemju sakaru nodaļas instruktors. No 1973. līdz 1978. gadam strādāja PSRS vēstniecībā Zviedrijā kā vēstniecības atašejs, vēlāk — trešais sekretārs. Tad pusotru gadu vadīja Latvijas PSR Kultūras sakaru komitejas ar tautiešiem ārzemēs prezidiju. Līdz 1982. gadam bija PSKP CK Sabiedrisko zinātņu akadēmijas aspirants. Nepilnus divus gadus LKP CK lektors, nodaļas vadītāja vietnieks.1982. gadā pabeidza studijas PSKP CK Sabiedrisko zinātņu akadēmijā, kļūstot par vēstures zinātņu kandidātu, 
No 1984. līdz 1985. gadam Ķezbers bija LKP CK Ārzemju sakaru nodaļas vadītāja vietnieks. 1986. gadā kļuva par LKP CK locekli. Tad līdz 1987. gadam vadīja LPSR Radio un televīzijas komiteju. Pēc tam gadu bija PSRS Valsts televīzijas un radioraidījumu komitejas priekšsēdētāja vietnieks. Divus mēnešus — LKP CK Propagandas un aģitācijas nodaļas vadītāja pirmais vietnieks, nākamos divus mēnešus — LPSR Valsts kultūras komitejas priekšsēdētājs. No 1988. gada oktobra līdz 1990. gada aprīlim bija LKP CK sekretārs.
Latvijas neatkarības atjaunošanas laikā 1990. gada aprīlī I. Ķezbera vadībā izveidoja Latvijas Neatkarīgo Komunistu partiju. Septembrī tā tika pārdēvēta par Latvijas Demokrātisko Darba partiju. Latvijas Augstākās Padomes vēlēšanās Ķezbers startēja no saraksta "Par Latvijas valsti, par brīvu cilvēku", bet netika ievēlēts. 
1993. gadā ieguva vēstures doktora grādu Latvijas Universitātē.
Bija viens no partijas "Saimnieks" programmas projekta izstrādātājiem. 1994. gadā, izveidojoties partijai, Ķezbers tika ievēlēts par tās priekšsēdētāja vietnieku. 1995. gada 29. aprīlī, "Saimniekam" apvienojoties ar Demokrātiskā Centra partiju un izveidojot Demokrātisko partiju "Saimnieks", I. Ķezbers tika ievēlēts par tās domnieku un valdes locekli. Ievēlēts 6. Saeimā. Bija īpašo uzdevumu ministra kandidāts Z. Čevera piedāvātajā valdībā, tomēr tā neguva Saeimas atbalstu.
Kā Saeimas deputāts darbojies Eiropas lietu komisijā, Latvijas-Izraēlas parlamentārā atbalsta grupā, Latvijas-Krievijas parlamentārā atbalsta grupā un Latvijas-Lielbritānijas parlamentārā atbalsta grupā.
1997. gada 23. aprīlī Ivars Jānis Ķezbers bija komandējumā Strasbūrā, Eiropas Padomes parlamentārās asamblejas sesijā, kur pēkšņi miris viesnīcas istabā. 29. aprīlī Ķezberu izvadīja no Saeimas kā pirmo deputātu, kam izrādīts šāds gods kopš Raiņa 1929. gadā.

Privātā dzīve

Pirmajā laulībā ar Diānu Ķezberi dzimušas divas meitas: Andra Evita un Ivonna. Vēlāk precējies otrreiz ar Daci Ķezberi.
Celmiņa 1. Ministru kabinets

Hugo Celmiņa vadībā Latvijas Republikas Ministru kabinets darbojās laika posmā no 1924. gada 19. decembra līdz 1925. gada 23. decembrim.
Sakši Malika

Biogrāfija

Sakši dzimusi 1992. gada 3. septembrī. Viņas tēvs Suhbirs bija Deli Transporta korporācijas autobusu šoferis, bet viņas māte Sudeša - vietējā bērnu veselības centra pārzine. Sakši ir vecāks brālis Sačins, kuram pieder mazs restorāns Rohtakā. Pirmos četrus savas dzīves gadus viņa pavadīja Mohras ciemā pie sava vectēva, kurš bija pazīstams cīkstonis. Neskatoties uz to, ka sports un vēl jo vairāk cīņas sports Harjānā netika uzskatīts par sieviešu nodarbi, 12 gadu vecumā Sakši sāka nodarboties ar cīņu Chhotu Ram stadionā Rohtakā trenera Išvara Singha Dahija vadībā. Vēlāk viņa ieguva maģistra grādu fiziskajā audzināšanā Maharši Dajananda universitātē Rohtakā.

Sporta karjera

2010. gadā Sakši izcīnīja bronzas medaļu pasaules junioru čempionātā. Viņa piedalījās arī 2012. un 2014. gada pasaules čempionātos, bet neiekļuva pat pusfinālā, zaudējot attiecīgi ukrainietei Allai Čerkasovai un somietei Petrai Olli. 2014. gadā viņa piedalījās Sadraudzības spēlēs Glāzgovā, kur ieņēma otro vietu, finālā zaudējot nigērietei Aminatai Adeniji. Nākamajā gadā viņa izcīnīja bronzas medaļu Āzijas čempionātā Dohā un zelta medaļu nacionālajā čempionātā.
Uz olimpisko spēļu kvalifikācijas sacensībām Stambulā 2016. gada maijā Sakši devās Gitas Fogatas vietā, kura pirms tam pārstāvēja Indiju svara kategorijā līdz 58 kg. Finālā, iekļūšana tajā nodrošināja ceļazīmi uz olimpiādi, viņa zaudēja krievietei Valerijai Koblovai. Riodežaneiro olimpisko spēļu ceturtdaļfinālā viņa vēlreiz zaudēja Koblovai, taču, ieguva iespēju piedalīties gandarījuma cīņā par trešo vietu, kurā spēja pieveikt kirgīzieti Aisulū Tinibekovu. Sakši Malikas bronzas medaļa bija pirmā Indijas medaļa 2016. gada olimpiādē.
Sakši Malika 2016. gada oktobrī saderinājās ar Sadraudzības spēļu sudraba medaļnieku, cīkstoni Satjavartu Kadianu no Rohtakas un apprecējās ar viņu 2017. gada aprīļa sākumā. Tā gada maijā viņa izcīnīja sudraba medaļu Āzijas čempionātā, pēdējā cīņā zaudējot olimpiskajai čempionei Risako Kavai. Taču Pasaules čempionātā viņa zaudēja jau pirmajā cīņā vācietei Luizei Nimišai.
Malika ieņēma trešo vietu 2018. gada Sadraudzības spēlēs, kā arī 2018. un 2019. gada Āzijas čempionātos.
Naņčana

Vēsture

Pilsēta dibināta Haņu dinastijas laikā 201. gadā pirms mūsu ēras ar nosaukumu Gaņa (赣; Gàn). 589. gadā pārdēvēta par Hundžou (洪州; Hóngzhōu) un pēc 763. gada tā kļuva par Dzjansi provinces centru. 959. gadā Naņčana kļuva par Tanu dinastijas dienvidu galvaspilsētu, bet 981. gadā Sunu dinastijas valdījumā tai tika atgriezts Hundžou nosaukums. No 1164. līdz 1368. gadam pilsētas nosaukums bija Lunsjina. Pilsēta stipri cieta Taipinu sacelšanās laikā (1850-1864). 1927. gadā norisinājās Ķīnas komunistu Naņčanas sacelšanās pret Gomiņdana režīmu, kas tiek uzskatīta par Ķīnas Tautas atbrīvošanas armijas dzimšanu.

Administratīvais iedalījums

Naņčanas prefektūras līmeņa pilsēta administratrīvi iedalās piecos urbānajos rajonos (Qū, Dunhu, Sjihu, Cjinjuņpu, Vaņli un Cjinšaņhu), kas principā veido pašu Naņčanas pilsētu, un 4 apriņķos (Xiàn).
Starptautiskā fizisko invalīdu šaha asociācija

Starptautiskā fizisko invalīdu šaha asociācija (IPCA) (angļu: International Physically Disabled Chess Association) ir starptautiska sporta organizācija, kas apvieno šahistus ar invaliditāti.
Princis

Princis, arī firsts (vācu: Prinz, cēlies no senfranču: prince, cēlies no latīņu: princeps — ‘pirmais’) ir principāta (valsts) monarhs; arī viens no augstākajiem aristokrātijas tituliem. Sieviešu dzimtē — princese (par princesēm dēvē arī prinču laulātās draudzenes).
Sākotnēji, senajā Romā — pirmais no senatoriem, kurš izsakās par konsula uzdoto jautājumu (princeps senatus). Imperators Oktaviāns augusts (63. gads p.m.ē. — 14. gads m.ē.), kāpjot tronī, pieņēma šo titulu, monarhijas apstākļos formāli saglabājot republikas vīziju, tādējādi padarot to par monarha titulu, kāds tas ieviesās viduslaiku Eiropā.
Krista Ince

Biogrāfija

Krista Ince dzimusi 1996. gadā. 2013. gadā viņa kļuva par pasaules kadetu čempionāta bronzas medaļas ieguvēju. 2014. un 2015. gada Eiropas junioru čempionātā ieguva bronzas medaļas. 2016. gadā viņa kļuva par Eiropas junioru čempioni.
2016. gadā viņa ieguva sudraba medaļu Pasaules studentu čempionātā. 2019. gadā kļuva par Eiropas čempionāta sudraba medaļas ieguvēju.
SKS 27. ekspedīcija

Lidojuma gaita

Maiņas pieņemšana no 26. ekspedīcijas notika naktī no 14. uz 15. martu. Skots Kellijs nodeva stacijas komandēšanu Dmitrijam Kondratjevam.
XXI Vispārējie latviešu Dziesmu un XI Deju svētki

Divdesmit pirmie Vispārējie latviešu Dziesmu svētki un Vienpadsmitie latviešu Deju svētki notika no 1993. gada 27. jūnija līdz 4. jūlijam. Kopkora koncerti notika Rīgas Mežaparka Lielajā estrādē, bet „Daugavas” stadionā notika Deju svētki. Pirmo reizi dziesmu svētkos tik plaši uzstājās tautas mūzikas ansambļi.

Dalībnieki

Kopkorī bija 13 000 dziedātāju, bet deju svētku koncertos piedalījās 10 746 dejotāji.
Svētkos piedalījās arī apvienotais pūtēju orķestris (1600 muzikantu), tautas mūzikas ansambļi (700 dalībnieku), ārzemju latviešu kori un deju kopas (700 dalībnieku).
Virsdiriģenti bija Ivars Bērziņš, Terēzija Broka, Ausma Derkēvica, Jānis Dūmiņš, Jānis Ērenštreits, Viesturs Gailis, Eduards Grāvītis, Sigvards Kļava, Juris Kļaviņš, Gido Kokars, Imants Kokars, Pauls Kvelde, Jēkabs Ozoliņš, Edgars Račevskis, Romāns Vanags un Jānis Zirnis. Ārzemju diriģenti Ernests Brusubārdis III, Astra Kronīte, Vizma Maksiņa, Lilija Zobens. Goda virsdiriģenti Haralds Mednis, Leonīds Vīgners, Roberts Zuika.
Deju virsvadītāji: Marga Apsīte, Taisa Aruma, Aija Baumane, Andris Ezeriņš, Jānis Ērglis, Aleksandrs Lembergs, Ilze Mažāne, Uldis Ozols, Vilis Ozols, Ingrīda Saulīte, Harijs Sūna, Uldis Šteins, Osvalds Štrauss, Uldis Žagata.

Norise

Kopkoris uzstājās divos koncertos. Kopkorī dziedāja gan Latvijas, gan ārzemju latvieši. Pirmo reizi latviešu dziesmu svētku vēsturē skolas koris - Rīgas 1. vidusskolas koris "Kamēr..." iekļuva Dziesmu svētku finālā un dziesmu karos ieguva otro vietu.
Koptu kalendārs

Koptu kalendārs, dēvēts arī par Aleksandrijas kalendāru, ir kalendārs, ko izmanto Koptu pareizticīgā baznīca. Šis kalendārs ir balstīts uz senēģiptiešu kalendāru.
Lai izvairītos no kalendāro datumu sezonālām nesakritībām, 238. gadā p.m.ē. Ēģiptes valdnieks Ptolemajs III Evergets mēģināja veikt senā kalendāra reformu, kas paredzēja sesto papildu dienu katru ceturto gadu. Tomēr šo reformu neapstiprināja ēģiptiešu priesteri un tauta, un jaunā kalendāra izveide tika atlikta līdz mūsu ēras 25. gadam, kad senēģiptiešu kalendāru reformēja Romas imperators Oktaviāns, kurš saglabāja senēģiptiešu kalendāra sinhronizāciju ar jaunizveidoto Jūlija kalendāru. Pēc reformas senēģiptiešu kalendāru pārsauca par koptu kalendāru. Tā gadi un mēneši sakrīt ar etiopu kalendāru, tikai tiem ir dažādi numuri un nosaukumi.
Burhards Zīlmanis

Dzīvesgājums

Dzimis Straupes luterāņu draudzes mācītāja Voldemāra Zīlmaņa un viņa sievas Marijas, dzimušas Sokolovskas, ģimenē. Mācījās Bērzaines ģimnāzijā. No 1858. līdz 1859. gadam studēja vēsturi Tartu universitātē, no 1859. līdz 1865. gadam - teoloģiju. Papildinājās Erlangenē. Ordinēts 1871. gadā. No 1874. līdz 1877. gadam - mācītājs Testamā, no 1877. līdz 1909. gadam - mācītājs Palamuzē. Zīlmanis ir mācītāja prototips igauņu literatūras klasiķa Oskara Lutsa Paunveres darbu ciklā ("Pavasaris", "Vasara", "Rudens").
Sami Kapanens

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Kapanens sāka jau 1990.—91. gada sezonā, kad, būdams 17 gadus vecs, aizvadīja 14 spēles SM līgas kluba Kuopio "KalPa" rindās. Kluba junioru sistēmā hokejists jau bija aizvadījis vairākas sezonas. "KalPa" rindās uzbrucējs nostiprinājās jau nākamajā sezonā, tā rindās spēlējot līdz pat 1994. gada vasarai, kad pievienojās Helsinku HIFK. HIFK hokejists aizvadīja vienu sezonu, taču tad pārcēlās uz Ziemeļameriku.
1995.—96. gada sezonu Kapanens uzsāka NHL kluba Hārtfordas "Whalers" sastāvā, sezonas gaitā gan tās rindās aizvadot vien 35 spēles. Pēc 1996.—97. gada sezonas "Whalers" franšīze kopā ar Kapanenu pārcēlās uz Karolīnas "Hurricanes", kuras rindās uzbrucējam izdevās visbeidzot nostiprināties NHL. 2001.—02. gada sezona izvērtās par rezultatīvāko Kapanena NHL karjerā, tajā gūstot 42 vārtus un atzīmējoties ar kopumā 69 rezultativitātes punktiem. 2001.—02. gada sezonā "Hurricanes" izdevās sasniegt Stenlija kausa finālu, tajā gan zaudējot Detroitas "Red Wings".
2002.—03. gada sezonas otrajā pusē Kapanens tika aizmainīts uz Filadelfijas "Flyers". 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā uzbrucējs spēlēja Kuopio "KalPa" sastāvā, taču tad atgriezās "Flyers".
2008. gada vasarā hokejists paziņoja par savu atgriešanos Somijā. Pēc 2009.—10. gada sezonas Kapanens paziņoja par spēlētāja karjeras beigšanu, taču vien gadu vēlāk atgriezās "KalPa" rindās kā spēlētājs.