google/wiki40b huggingface dataset:
Juris Kunnoss

Biogrāfija

Juris Kunnoss dzimis 1948. gada 4. decembrī Rīgā inženiera Georga Kunnosa ģimenē. Beidzis Rīgas 2. vidusskolu. Uzsācis studijas Rīgas Politehniskā institūta Arhitektūras fakultātē. Vēlāk studējis LVU Vēstures un filozofijas fakultātes vēstures nodaļā. Dienesta laikā padomju armijā piedalījies Prāgas pavasara apspiešanā.
Epizodiski strādājis par krāvēju un skatuves strādnieku. No 1975. gada līdz pat mūža beigām Juris Kunnoss strādāja Latvijas Etnogrāfiskajā brīvdabas muzejā. 1986. gadā uzņemts Latvijas Rakstnieku savienībā. Miris 1999. gada 18. jūlijā Rīgā. Apbedīts II Meža kapos.

Literārā darbība

Pirmie Jura Kunnosa dzejoļi datējami ap 1973. gadu. Pirmajos Kunnosa dzejoļu krājumos dominē etnogrāfijas tēma, jo tiešs rakstīšanas pamudinājums ir darbs brīvdabas muzejā un saskare ar taustāmo vēsturi un seno tautas dzīvesziņu. Šā laika perioda dzejas valoda piesātināta ar vietvārdiem un arhaismiem.
Vēlāk pievērsies arī pilsētas tēmai. Pilsētai veltītajos darbos vērojama J. Kunnosam raksturīgā tagadnes un tās reāliju caurredzēšana, aiz kurām tiek atklātas vēsturiskās vērtības.
Jura Kunnosa dzejā nozīmīgs ir dzejnieka un mākslinieka tēls, kas atklāj gan literārā jaunrades procesa īpatnības, gan dzejnieka pasaules uztveri — viņš sevi pieskaita alternatīvo vērtību radītājiem, "bāreņiem pasaules ģimenē", kas atteikušies no drošas vietas sociālajā hierarhijā par labu personīgai brīvībai un ar to saistītajām problēmām.
Pēdējos dzīves gados Kunnosa dzejai raksturīgas filozofiskas un eksistenciālas pārdomas un vēsturiski, etnogrāfisko reāliju vietā sāk dominēt sadzīviski motīvi.
Publicējies arī ar pseidonīmiem Alexandrs Krems, Juris Benedikts Lox, Džonijs Ikss. Publicējis arī vairākus etnogrāfiska satura rakstus.
Doles draudzes novads

Doles draudzes novads (vācu: Kirchspiel Dahlen) bija viens no 25 Vidzemes guberņas Rīgas apriņķa draudzes novadiem.
Selēna

Biogrāfija

Selēna ir dzimusi Leikdžeksonā, Teksasas štatā. Viņas tēvs bija Amerikas Savienotajās Valstīs dzīvojošs meksikānis, bet māte bija daļēji čerokī cilts indiāne. Viņa bija jaunākā atvase no trim bērniem. Selēna sāka dziedāt trīs gadu vecumā. Deviņu gadu vecumā sāka dziedāt bērnu grupā Selena y Los Dinos, kas pirmo albumu izdeva, kad Selēnai bija 12 gadi.
1987. gadā Selēna ieguva Tehano mūzikas balvu (Tejano Music Award) kā gada labākā sieviešu dziedātāja. 1988. gadā sāka satikties ar basģitāristu Krisu Peresu, un 1992. gada 2. aprīlī ar viņu apprecējās.
1989. gadā Selēna noslēdza līgumu ar ierakstu kompāniju EMI. 1990. gadu sākumā strauji pieauga viņas popularitāte, it īpaši spāniski runājošajās valstīs. 1993. gadā izdotais albums Selena Live! ieguva Grammy balvu kā labākais Amerikā dzīvojošo meksikāņu albums. Šai nominācijai tika izvirzīts arī 1994. gadā izdotais albums Amor Prohibido.
1995. gada 31. martā Jolanda Saldivara (Yolanda Saldívar), Selēnas bijušā fankluba prezidente, iešāva Selēnai mugurā. Selēna nomira slimnīcā no asiņu zuduma. Jolanda Saldivara varēs pretendēt uz brīvību 2025. gadā, kad aizritēs 30 gadi pēc šīs slepkavības. Divas nedēļas vēlāk Teksasas gubernators, kas tajā laikā bija Džordžs V. Bušs, pasludināja 16. aprīli Teksasā par "Selēnas dienu".
Artūrs Bērziņš (mākslinieks)

Biogrāfija

Artūrs Bērziņš ir dzimis 1983. gada 20. aprīlī, Rīgā. No 2000. līdz 2005. gadam mācījies J. Rozentāla Rīgas Mākslas vidusskolā. Pēc tam uzsācis studijas Latvijas Mākslas akadēmijas Vizuālās Mediju mākslas nodaļā, kur 2009. gadā iegūts bakalaura un 2012. gadā arī maģistra grāds.
Mākslas laukā aktīvi sācis darboties 1990. gadu beigās ilustrējot mūzikas disku vākus. Izstādēs regulāri piedalās kopš 2001. gada. Latvijas Mākslinieku savienības biedrs kopš 2011. gada. Kopš 2009. gada Rīgā bijušas piecas personālizstādes. Veidojis reklāmas dažādiem uzņēmumiem un valsts iestādēm. 1998. gadā izveidojis gotiskā roka grupu Diadema kurai režisējis vairākus videoklipus. 2004. gadā izveidojis eksperimentālās eloktronikas projektu Lenoras Sapņi/Koronar. Režisējis arī vairākas animācijas filmas un 2009. gadā arī īsfilmu Strupceļš. Bijis arī vairāku filmu mūzikas autors. Ieguvis plašāku atpazīstamību Eiropā 2015. gadā, kad veidoja diska vāciņa noformējumu britu smagā metāla grupai Cradle of Filth.

Daiļrades raksturojums

Artūrs Bērziņš par savas darbības galveno jomu uzskata glezniecību. Strādā gan ar audeklu un otām, gan arī kombinējot to ar digitālo fotomākslu. Daudzi darbi ar savu provokatīvo raksturu sabiedrībā guvuši neviennozīmīgu reakciju. Darbu galvenā tematika — sievietes/vīrieša attiecības, cilvēka iekšējo pretrunu jautājumi, mēģinājumi izdzīvot sociālo prakšu tīklojumos, — autora darbos tiek risināta ar izsmalcinātu fantasmagoriju palīdzību. Vairāki darbi veltīti dažādām sociālām un politiskām problēmām.
Svētciema pagasts

Vēsture

Izveidots 1918. gadā, sadalot Vecsalacas pagastu. 1937. gadā Svētciema pagastā bija 1750 iedzīvotāji, 56 vecsaimniecības, 163 jaunsaimniecības un 27 sīksaimniecības. Pagastā darbojās viena sešklasīgā pamatskola, kurā strādāja 3 skolotāji un mācījās 86 bērni, kā arī Svētciema piensaimnieku sabiedrība, aizsargu nodaļa, lopu pārraudzības biedrība, 4 meliorācijas sabiedrības, 2 mašīnu koplietošanas biedrības, savstarpējā apdrošināšanas biedrība. 1928. gadā Zemkopības ministrija Svētciemā noorganizēja valsts zirgu audzētavu, kurā audzēja Hanoveras zirgus. Fermā 414 ha zemes platībā arī audzēja tīras šķirnes labību un mitinājās brūno lopu ganāmpulks.
1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Dzintaru un Svētciema ciema padomes. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Limbažu apriņķī. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Alojas rajonā. Mūsdienās Svētciema pagasta teritorija iekļauta Salacgrīvas novada Salacgrīvas pagastā un Limbažu novada Pāles pagastā.
Lone

Vēsture

Ciems izveidojies ap Lones pusmuižu, bijis samērā biezi apdzīvots, taču lielākoties iedzīvotāji dzīvoja viensētās vai to grupās. Pašreizējā apbūve izveidota padomju varas gados esošās padomju saimniecības "Lone" laikā, kad 1970. un 1980. gados valsts politikas rezultātā tika likvidētas viensētas, celtniecību atļaujot tikai ciemos. Šajā laikā Lone kļuva par nozīmīgu kolhoza un pašvaldības centru. Salīdzinot ar 1967. gadu, kad ciemā dzīvojuši 150 cilvēki, to skaits līdz mūsdienām palielinājies gandrīz četras reizes. Atgūstot neatkarību, apdzīvojuma struktūra saglabājās.
Astoņvainaglapu driāde

Izplatība

Aug Arktikā; Eiropas, Āzijas un Ziemeļamerikas subarktiskajās zonās, Dienvideiropas kalnos.

Apdzīvojamās vietas

Astoņvainaglapu driāde ir pundurkrūms, kas zied visu gadu. Šīs augs tipiski attīstās sārmainā, kaļķainā vai neitrālā augsnē tur, kur ir zems augsnes mitrums un neliela sniega sega ziemas laikā, daļēji no vēja nepasargātās vietās un uz korēm. Siltākos apgabalos astoņvainaglapu driāde aug kopā ar Cassiope tetragona.
Eksperimentāli pētnieciski darbi rāda, ka astoņvainaglapu driādes reprodukciju un klonālu veģetatīvu augšanu ietekmē dažādi dabīgi faktori. Specifiskākais faktors ir temperatūras paaugstinājums, labvēlīgi ietekmējot visus astoņvainaglapu driādes reproduktīvos aspektus.

Apraksts

Krūms bieži ir ne lielāks par 30 cm, bet reizēm var sasniegt 50 cm. Lapas diezgan variablas, bet visas ir olveidīgas vai iegarenas, divas-trīs reizes garākas par savu platumu: 7–30 mm garumā, 2—10 plašumā; visplatākās savā apakšējā trešdaļā vai vidusdaļā. Lapas tumši zaļas, malās ir zobainas, apakšpusē ar pūkainu segumu.
Ziedi: vainags balts vai viegli dzeltenīgs, platumā 2,5—3,5 cm; vainaglapas bieži ir deviņas, 8–15 mm garas, apaļīgas. Kauslapa ir mataina (kapā ar dziedzermatiņiem), sastāv no 8 daļām. Putekšņlapu daudz. Auglenīcas vairākas. Ziedi atsevišķi.

Aizsargāšana

Astoņvainaglapu driāde ir iekļauta Murmanskas apgabala Sarkanajā Grāmatā (2003) un Ukrainas Sarkanajā Grāmatā (2002) kategorijā — rets.
Kārlis Bušs

Biogrāfija

Kārlis Bušs piedzima 1873. gadā Līvbērzes pagastā. Mācījies Jelgavas vidusskolā, studējis Rīgas Politehniskā institūta Ķīmijas nodaļā. Pēc augstākās izglītības iegūšanas strādājis par skolotāju, vēlāk dažādās fabrikās bijis inženieris. 1913. gadā Rīgā dibināja pakavu fabriku.
1919. gada decembrī kļuvis par Latvijas 3. Pagaidu valdības tirdzniecības un rūpniecības ministru. Amatā bija līdz 1920. gada jūnijam, kad darbību saka Ulmaņa 1. Ministru kabinets. Tā paša gada jūlijā un augustā bija Latvijas miera delegācijas loceklis Maskavā notiekošajās Latvijas un Krievijas miera sarunās. Būdams tur, saslimis ar tīfu, tādēļ atgriezās Rīgā.
Miris 1920. gada 16. septembrī ap plkst. 12.00.
Pēteris Zvidriņš

Dzīvesgājums

Dzimis 1943. gada 31. maijā Andrupenes pagastā Pāvela un Juzefas Zvidriņu ģimenē. Mācījās Jaunjelgavas un Ogres vidusskolās (1949–1960).
Studēja Latvijas Valsts Universitātes Ekonomikas un juridiskajā fakultātē (1960–1965). Strādāja par Latvijas PSR Centrālās Statistikas pārvaldes (CSP) Tautas skaitīšanas nodaļas vadītāju (1965–1967) un PSRS CSP Zinātniski pētnieciskā institūta Latvijas nodaļas vecāko zinātnisko līdzstrādnieku (1967–1970). 1968. gadā apprecējās ar statistiķi Māru Zaueri.
1970. gadā aizstāvēja ekonomikas zinātņu kandidāta disertāciju par dzimstības samazināšanās jautājumiem Latvijā, ievēlēts par Statistikas un tautsaimniecības plānošanas katedras docentu (1973), papildinājās Londonas universitātes Ekonomikas skolā (London School of Economics, 1975–1976) un Maskavas ekonomikas statistikas institūtā (1986–1988). Statistikas un demogrāfijas katedras vadītājs (1979), Demogrāfijas nodaļas vadītājs (1982).
1981. gadā aizstāvēja ekonomikas zinātņu doktora disertāciju, ievēlēts par Statistikas un demogrāfijas katedras profesoru (1982).
Papildinājies Helsinku Universitātes Socioloģijas fakultātē (1987–1988), Prinstonas Universitātes Iedzīvotāju izpētes centrā (1990), ANO kursos par demogrāfisko notikumu analīzi Ženēvas Universitātē (1994), Toronto Universitātes Ģeogrāfijas departamentā (1994), Oslo Universitātē un Norvēģijas Lietišķo sociālo pētījumu institūtā (1998).
Kopš 1991. gada vadījis vairāk nekā 10 Latvijas Zinātnes padomes pārraudzītos zinātniskos projektus un piedalījies trīs nacionālo programmu izstrādāšanā. Vairākus projektus veicis sadarbībā ar ANO Eiropas Ekonomisko komisiju, EUROSTAT un citām starptautiskajām organizācijām.
Autoceļš A4 (Latvija)

Pārbūve par ātrgaitas ceļu

2006. gadā tikai pabeigts ietekmes uz vidi novērtējums par A4 pārbūvi par divbrauktuvju ātrgaitas ceļu. 2014. gada oktobrī tika izsludināts iepirkums par zemes ierīcības projektēšanas, kadastrālās uzmērīšanas un robežu ierīkošanas darbu veikšana nekustamiem īpašumiem, kas saistīti ar A4 pārbūvi par divbrauktuvju autoceļu.
2017. gada februārī tika izsludināts konkurss par autoceļa iespējamās pārbūves ietekmes uz vidi novērtējuma veikšanu.
Vladimirs Kirpičņikovs

Šahista karjera

Vladimirs Kirpičņikovs šahu sāka spēlēt 10 gadu vecumā. Par PSRS sporta meistaru šahā viņš kļuva 1968. gadā. 1974. gadā Vladimirs Kirpičņikovs kopā ar Juzefu Petkēviču dalīja pirmo vietu Latvijas šaha čempionātā un vēlāk abi tika pasludināti par tā gada Latvijas čempioniem šahā. 1977. gadā Vladimirs Kirpičņikovs uzvarēja Latvijas meistaru turnīrā un iekļuva Jūrmalas starptautiskajā turnīrā.
Vladimirs Kirpičņikovs ir bijis arī dažādu Latvijas šaha komandu dalībnieks. PSRS Tautu spartakiādēs viņš ir spēlējis 1967. un 1975. gadā, bet "Daugavas" komandas sastāvā viņš ir piedalījies PSRS komandu kausa izcīņā šahā 1968., 1971. (izcīnījis trešo vietu pie 5. galdiņa), 1974. un 1976. gados.
Sociālistiska valsts

Sociālistiska valsts ir valsts, kurā pastāvošā valsts iekārta, valdošā partija vai konstitūcija pretendē uz sekošanu sociālisma vai marksisma ideoloģijai. Lielākā daļa valstu, kuras pretendēja uz šo statusu, pastāvēja laikā starp 1945. un 1992. gadu.
Marksisma-ļeņinisma ideoloģijā sociālistiska valsts ir tāda, kuru pārvalda viena valdošā partija.
Vairāku ideoloģiju, kā anarhisma un libertārā sociālisma piekritēji noliedz sociālistiskas valsts jēdzienu, jo uzskata, ka valsts mūsdienu izpratnē nevar būt savietojama ar sociālisma būtību un sabiedrībai būtu jāorganizējas pašai, bez hierarhiskām organizācijām.
Latvijas futbola izlase 1999. gadā

Spēles

 Latvija: Aleksandrs Koļinko - Oļegs Blagonadeždins, Mihails Zemļinskis, Igors N. Stepanovs, Valērijs Ivanovs (Andrejs Rubins 80'), Vitālijs Astafjevs (Juris Laizāns 61'), Valentīns Lobaņovs (Aleksandrs Isakovs 68'), Vladimirs Babičevs (Aleksejs Šarando 46'), Andrejs Štolcers, Marians Pahars, Mihails Miholaps (Imants Bleidelis 54').
 Latvija: Oļegs Karavajevs - Viktors Lukaševičs, Vitālijs Astafjevs, Mihails Zemļinskis, Valentīns Lobaņovs, Aleksejs Šarando (Igors N. Stepanovs 62'), Valērijs Ivanovs (Aleksandrs Isakovs 27'), Oļegs Blagonadeždins, Marians Pahars, Mihails Miholaps (Rolands Bulders 46'), Andrejs Štolcers.
 Latvija: Oļegs Karavajevs - Igors N. Stepanovs (Aleksejs Šarando 84'), Aleksandrs Isakovs, Viktors Lukaševičs, Valentīns Lobaņovs, Oļegs Blagonadeždins, Valērijs Ivanovs, Rolands Bulders, Andrejs Rubins, Mihails Miholaps (Viktors Dobrecovs 70'), Andrejs Štolcers (Juris Laizāns 60').
 Latvija: Aleksandrs Koļinko - Viktors Lukaševičs, Vitālijs Astafjevs (Andrejs Rubins 41'), Mihails Zemļinskis, Valentīns Lobaņovs (Igors Korabļovs 43'), Aleksejs Šarando (Imants Bleidelis 59'), Juris Laizāns, Andrejs Štolcers, Marians Pahars, Vladimirs Babičevs, Mihails Miholaps.
 Latvija: Aleksandrs Koļinko - Viktors Lukaševičs, Vitālijs Astafjevs (Imants Bleidelis 54'), Mihails Zemļinskis, Valentīns Lobaņovs, Igors Korabļovs, Juris Laizāns, Andrejs Rubins (Aleksandrs Žižmanovs 64'), Marians Pahars, Vladimirs Babičevs, Māris Verpakovskis (Mihails Miholaps 46').
 Latvija: Aleksandrs Koļinko (Andrejs Piedels 87') - Aleksandrs Isakovs, Vitālijs Astafjevs (Imants Bleidelis 46'), Mihails Zemļinskis, Igors Korabļovs, Oļegs Blagonadeždins, Juris Laizāns, Māris Verpakovskis (Andrejs Štolcers 46'), Andrejs Rubins (Igors N. Stepanovs 80'), Viktors Dobrecovs (Rolands Bulders 46'), Mihails Miholaps (Vladimirs Koļesņičenko 63').
 Latvija: Aleksandrs Koļinko - Viktors Lukaševičs, Igors N. Stepanovs, Valentīns Lobaņovs, Valērijs Ivanovs (Oļegs Blagonadeždins 60') - Imants Bleidelis, Mihails Zemļinskis, Vitālijs Astafjevs (Vladimirs Babičevs 82'), Andrejs Rubins - Andrejs Štolcers (Rolands Bulders 85'), Mihails Miholaps.
 Latvija: Aleksandrs Koļinko - Juris Laizāns (Rolands Bulders 83'), Igors N. Stepanovs, Valentīns Lobaņovs, Valērijs Ivanovs - Imants Bleidelis, Mihails Zemļinskis, Andrejs Rubins, Aleksandrs Isakovs (Vladimirs Babičevs 59') - Marians Pahars, Andrejs Štolcers (Aleksejs Šarando 74').
 Latvija: Aleksandrs Koļinko - Viktors Lukaševičs (Juris Laizāns 82'), Mihails Zemļinskis, Valentīns Lobaņovs, Oļegs Blagonadeždins - Imants Bleidelis, Vitālijs Astafjevs, Valērijs Ivanovs, Andrejs Rubins - Marians Pahars, Andrejs Štolcers.
Nacionālais kino reģistrs

Nacionālais kino reģistrs (angļu: National Film Registry; NFR) ir ASV Nacionālās kino saglabāšanas padomes (National Film Preservation Board) izraudzītās filmas saglabāšanai Kongresa bibliotēkā.
Nacionālajā kino reģistrā katru gadu tiek iekļautas līdz 25 filmām, kas atzītas par "kulturāli, vēsturiski vai estētiski nozīmīgām". Lai tiktu iekļauta šajā sarakstā, filmai ir jābūt vismaz desmit gadus vecai. Pirmajā gadā (1989) cilvēki nominēja apmēram 1000 filmas šim reģistram. Kopš 1997. gada cilvēki var nominēt līdz 50 filmām ik gadu izskatīšanai padomē. Reģistrā ir dažāda tipa filmas, tai skaitā mākslas filmas, dokumentālās filmas, neatkarīgās filmas, TV filmas, mūzikas videoklipi. Saskaņā ar 2013. gada datiem, reģistrā ir iekļautas 625 filmas.
Pašlaik vecākā reģistrā iekļautā filma ir Newark Athlete (1891), jaunākā — Decasia (2002). Visvairāk ir tikušas iekļautas 1939. gada filmas (18). Laiks starp filmas izdošanu un iekļaušanu sarakstā ir ļoti plašs — lielākais laikposms ir 119 gadi, kad 1891. gada filma Newark Athlete tika iekļauta reģistrā 2010. gadā. Īsākais laikposms ir minimālie 10 gadi, šo laikposmu dala "Satrakotais vērsis" (Raging Bull), Do the Right Thing, "Labie puiši" (Goodfellas), "Rotaļlietu stāsts" (Toy Story) un "Fārgo" (Fargo).
Atmosfēra

Atmosfēras noplūde

Ne visiem debess ķermeņiem ir atmosfēras. Lai tā pastāvētu, ir nepieciešama ne tikai gāze, kas atmosfēru veido, bet arī pietiekami spēcīgs debess ķermeņa radīts gravitācijas spēks, kas neļauj atmosfērai noplūst starpzvaigžņu telpā. Līdz ar to var novērot saistību, ja debess ķermenis ir mazs, tam nav atmosfēras. Jo lielāks ir astronomiskais objekts, jo lielāka varbūtība, ka tam ir atmosfēra.

Reljefs

Atmosfērai ir liela nozīme tam, kā veidojās cieta astronomiska objekta reljefs. Ja atmosfēras nav, tad uz tās virsmas var novērot daudzus meteorītkrāterus. Bez atmosfēras astronomisks objekts ir neaizsargāts no meteorītiem, kuri nokrītot veido krāterus. Ja atmosfēra pastāv, tad lielākā daļa (mazākie) meteorīti sadeg tajā. Savukārt tie krāteri, kuri veidojas lielajiem meteorītiem nonākot līdz astronomiska objekta virsmai, ar laiku erodē, jo, ja pastāv atmosfēra, tad ir arī vējš, kas veicina eroziju. Turklāt, ja ir atmosfēra, tad uz tās virsmas var pastāvēt arī viela šķidrā stāvoklī, veidojot upes, ezerus, jūras un okeānus, kas arī veido astronomiskā objekta reljefu.

Marsa atmosfēra

Marsa atmosfēru galvenokārt veido oglekļa dioksīds. Atmosfēras spiediens uz Marsa virsmas ir aptuveni 600 Pa, kas ir aptuveni 0,6% no Zemes atmosfēras spiediena jūras līmenī. Olimpa kalna (augstākā Marsa kalna) virsotnē atmosfēras spiediens ir 30 Pa. Marsa atmosfēras spiediens ir stipri zem Ārmstronga robežas (6300 Pa). Ārmstronga robeža ir spiediens, kurā ūdens vārās normālā temperatūrā (istabas temperatūrā).
Egoisms

Izcelsme

Latīņu vārds "ego", kas nozīmē Es.
Autobuss Debesīs

Izveidošanās (1998-2000)

Grupu 1998. gadā dibināja divi skolasbiedri Marts Kristiāns Kalniņš un Emīls Zilberts, klāt pieaicinot vēl divus skolasbiedrus — Ervingu Znotiņu un Armandu Treilihu, kā arī ģitāristu Andreju Grimmu. Nākamajā gadā grupai pievienojās čellists Kārlis Auzāns. 1999. gadā grupai iznāca pirmais albums kasetes formātā Viņa pastarā diena ar Imanta Kalniņa mūziku un Vika vārdiem. Vispopulārākā no šī albuma dziesmām ir "Sitiet bungas", kas kļuva par milzīgu hitu visā Latvijā.

Pirmie panākumi (2001-2003)

2001. gadā klajā nāca grupas pirmais pilna formāta albums Logs puspavērts, kurš Latvijā ieguva platīna statusu ar vairāk nekā 16000 pārdotiem albuma eksemplāriem. Šā albuma dziesmas "Autobuss Debesīs" un "Ir tikai tveice" guva milzīgus panākumus Latvijas radiostacijās. Šajā pašā gadā grupu pameta Andrejs Grimms, kura vietā grupai pievienojās ģitārists Andris Dzenis.
Jau nākamajā, 2002. gadā iznāca grupas trešais albums Domā par mani un tā angliskā versija Think Of Me ar tādiem hitiem kā "Tev nebij' laika" un "Ar straumēm uz jūru".
2003. gadā Autobuss Debesīs paši sāka komponēt savas dziesmas, klajā nākot ar jaunajiem radio hitiem "Vēlu rudenī" un "Viņas soļi".

Koncertturnejas ar Imanta Kalniņa dziesmām (2004-2007)

2004. gadā iznāca pirmais grupas pašu komponētais albums ar pašu komponētajām dziesmām Taureņiem, kaijām un spārēm.
2005. gadā Autobuss Debesīs uz laiku pievērsās klasiskajai mūzikai, sniedzot vairāk nekā 20 koncertu visā Latvijā. Šajā gadā grupa devās mēnesi ilgā koncertturnejā pa ASV, koncertējot Amerikas latviešu kopienās. Grupa atkal atsāka sadarbību ar Imantu Kalniņu, nākot klajā ar jaunu dziesmu "Ko gan es varu Tev pasacīt", kas bija pirmais radiosingls no 2006. gadā izdotā albuma Par tavām kurpju šņorēm ar 10 jaunām Imanta Kalniņa dziesmām. 2006. gada nogalē tika izdots nākamais albums Imanta Kalniņa dziesmu spēles, kurā tika apkopotas populārākās Imanta Kalniņa dziesmas no filmām un teātra izrādēm.
Flandrijas tūre

Vēsture

Flandrijas tūri 1913. gadā izveidoja Karels Van Veinendāls, sporta laikraksta Sportwereld līdzdibinātājs. Šajā laikā daudzi laikrakstu un žurnālu izdevēji organizēja riteņbraukšanas sacensības, lai palielinātu apgrozījumu.
Pirms Otrā Pasaules kara sacensības parasti notika tajā pašā dienā, kad Itālijā notika Milāna–Sanremo sacensības. Spēcīgākie Itālijas un Francijas pārstāvji izvēlējās sacensības Itālijā, kas izskaidro tikai vienu pirmskara uzvarētāju, kurš nebija no Beļģijas. Pēc kara sacensības palielināja savu nozīmi, kad tās kļuva par daļu no Challenge Desgrange-Colombo kopvērtējuma, kurš ir mūsdienu UCI Pasaules tūres priekštecis. Arī šobrīd sacensības ir iekļautas sezonas kopvērtējumā. Sacensību rekordu īpašnieki ir beļģi Ahjels Bijsē, Ēriks Lemāns, Johans Musēvs un Toms Bonens, šveicietis Fabians Kančellāra, kā arī Itālijas pārstāvis Fjorenco Manji, katram ir pa trijām uzvarām.
Grundzāles pagasts

Daba

No Vidzemes augstienes līdz Aumeisteriem stiepjas Aumeisteru paugurvalnis, kas ir meridionālā virzienā stiepts pamatiežu virsas paaugstinājums ar sarežģītu reljefu, kuru veido divas vaļņveida paugura grēdas, starp kurām atrodas pārpurvotu ieplaku virkne. 
Pagasta teritorijā atrodas Dzeņu dolomīta atradnes, kuru produktīvo slāņkopu veido Pļaviņu svītas augšējās daļas nogulumi. Šeit tuvu zemes virskārtai atrodas plašas augstvērtīga dolomīta iegulas, kas bija domātas Rīgas metro celtniecībai.

Ezeri

Baltezers, Duņķis, Bezdibenis.

Purvi

Laužu, Aumeisteru, Dibena, Raga, Stirnu, Piekārumu,  Melnais, Lankaskalna.

Pļavas

Vetiņu pļavas, Siena purs, Spiksti.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir pagasta centrs — Grundzāle (Dzeņi), Aumeisteri (Serbigale), Vizla, Bindes, Grundzāles muiža, Lamsteri, Caunes, Bemberi, Rudaci, Ozoliņi, Mārci.

Saimniecība

Pagasta teritoriju šķērso maģistrālais gāzesvads Inčukalns—Pleskava un līdz Gaujai izbūvētā augstsprieguma līnija Valmiera—Ape.

Transports

Pagasta teritoriju šķērso Vidzemes šoseja E77.
Jānis Asars (profesors)

Dzīvesgājums

Dzimis Rīgā 1895. gada 26. augustā. Mācījās Rīgas pilsētas reālskolā, no 1913. gada studēja Rīgas Politehniskā institūta Mehānikas fakultātē. Sākoties Pirmajam pasaules karam, J. Asars 1915. gadā iestājās Harkovas Aleksandra karaskolā, pēc kuras beigšanas 1916. gadā praporščika pakāpē tika komandēts uz Virsnieku radioskolu, kuru beidza 1918. gadā. J. Asars piedalījās Latvijas brīvības cīņās kapteiņa dienesta pakāpē un bija armijas radiotelegrāfa priekšnieks.
Pēc kara beigām 1921. gadā sāka strādāt Latvijas Republikas Pasta un telegrāfa departamentā. Līdztekus studēja Latvijas Universitātē (1919-1922) un ieguva inženiera elektrotehniķa diplomu, piedalījās Latvijas radiotelegrāfa tīkla veidošanā. Bija lektors Kara aviācijas skolā, Latvijas Tautas augstskolā, Rīgas pilsētas tehnikumā un dažādos kursos. Pēc papildināšanās Drēzdenes tehniskajā augstskolā pie profesora H. Barkhauzena (1926) J. Asars kļuva par Latvijas Universitātes docentu (1928) un vecāko docentu (1936). No 1935. gada J. Asars bija arī Elektrotehniskā institūta direktors, žurnāla “Radio” atbildīgais redaktors, LU Padomes loceklis,
Otrā pasaules kara beigās 1944. gada septembrī J. Asars ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur pēc kara beigām strādāja par lektoru Vircburgas Tautas universitātē un arodu pārbaudes komisijas priekšsēdētāju. 1950. gadā pārcēlās uz dzīvi Kolumbusas pilsētā ASV Indiānas štatā, kur līdz 1966. gadam strādāja radio un televīzijas aparātu ražotnes Arvin laboratorijā par kvalitātes kontrolieri, vēlāk par pētīšanas inženieri.
Miris 1978. gada 11. martā.

Darbi

J. Asars uzrakstījis četras grāmatas un publicējis apmēram 50 rakstu radiotehnikas nozarē.