Sinepes

Sinepju audzēšana

Sinepes ir ātraudzīga, mitrumu mīloša un aukstumizturīga kultūra, ko var izaudzēt arī piemājas dārziņā. Sinepes ir piemērotas audzēšanai gandrīz visās augsnēs, vienīgi tām nepatīk skāba augsne. Sinepes var sēt no aprīļa pēdējās vai maija pirmās dekādes, bet siltumnīcās un lecektīs pat agrāk. Vislabākā temperatūra sinepju augšanai ir +20°C, bet sēklas jau sāk dīgt no +2—3°C temperatūrā. Vieglas salnas līdz -5°C lielākajai daļai sinepju šķirņu nav bīstamas, ja dzinumu piesedz ar neaustu materiālu. Zemē sēklas iestrādā aptuveni 1,5 centimetri dziļi. Sadīgušajām sinepēm rindstarpas irdina, retina, ravē un sausā laikā laista.
Arī lapu sinepes ir aukstumizturīgas. Selekcionāri ir izveidojuši daudz lapu sinepju šķirņu, pat šķirnes ar sarkanām lapām. Par visvērtīgākajām uzskata lapu sinepes ar gludām lapām. Vislabākās lapu kvalitātes var iegūt, ja augu sēj agri pavasarī vai vēlu vasarā. Vasaras vidū, sētās, sinepju lapas kļūst raupjas un ātri veidojas ziedneši. Pavasarī augsnē ir vislielākais mitrums, kas ļoti nepieciešams, lai sinepes labi augtu. Sinepes karstās dienās ir jālaista bieži un daudz, tad lapas ir sulīgas un maigas.
Sinepju lapas novāc pirms ziednešu parādīšanās, kad tās ir sasniegušas 10 centimetru garumu. Kad augs pāraug, tam nobriest pāksteņi, no kurām iegūst sēklas. Tā, pat kā pārējām auga daļām arī sēklām ir liela dziednieciskā īpašība.
Lapu sinepes sekmīgi var audzēt ziemā mājas apstākļos, iesējot sēklās kastītēs vieglā augsnes maisījumā. Sinepes ir lieliski piemērotas arī audzēšanai uz balkona, iesējot puķupodos. Lapas lietojamas 10—12 dienu laikā pēc dzinuma parādīšanās. Ja augsne ir pietiekami mitra, sinepes istabas apstākļos pacieš arī sabiezinātu sēju un to lapas ilgu laiku ir maigas un trauslas.
Lapu sinepju lapās ir daudz vitamīnu, mikroelementu, minerālsāļu. Tās satur karotīnu, rutīnu, B₁, B₂, PP vitamīnu, īpaši daudz C vitamīna. Daudz arī kalcija, fosfora un dzelzs sāļu. Uzturā izmanto galvenokārt svaigā veidā. Jauc salātos, kā arī iesāla un konservē. Garšas ziņā lapu sinepes ir līdzīgas pārējām sinepēm.
Īpaši ieteicams sinepes iesēt starp zemeņu ceriem — tās ievērojami paaugstinās zemeņu ražu. Dārzā labi priekšaugi sinepēm ir gurķi, tomāti, sīpoli, agrie kartupeļi, bet ne kāposti.
Ziemā sinepju sēklas diedzē (tās sadīgst 2—3 dienu laikā) un izmanto dažādos salātos.

Sinepju sēklas

Sinepju sēklas novāc, kad ir nogatavojušies apakšējie un vidējie pāksteņi, un pati sēkla ir vaska gatavībā. Kad augs sāk dzeltēt un lapas krist, apakšējie un vidējie pāksteņi kļūst brūngani un sēklas iegūst šķirnei raksturīgo krāsu. Sinepes pļauj un žāvē, pēc žāvēšanas kombains tos izkuļ. Sēklas attīra no piemaisījumiem un žāvē līdz mitrums tajās nepārsniedz 10 %. Tās uzglabā sausās, vēdināmās telpās.
Ražība ir 1,2—1,5 tonnas uz hektāru.
Sinepju sēklas satur ēteriskās eļļas, taukus, celulozi un pektīnus. Melnās un Sareptas sinepes svarīga sastāvdaļa ir glikozīds sinigrīns, bet baltās sinepes — sinalbīns. Ja sinepes apstrādā ar siltu ūdeni, glikozīds sinigrīns fermenta mirozīna ietekmē sašķeļas, veidojot glikozi, kālija hidrogēnsulfātu un sinepju eļļu, kas piešķir sinepēm asu garšu un smaržu. Sinepēm olbaltumvielu ir apmēram 25 grami 100 gramos, kā arī fosfors, kālijs, magnijs, dzelzs, cinks, sērs un kalcijs. No vitamīniem visvairāk ir B₁, B₂, PP, C, K, A un D vitamīna.
Melnās sinepes sēklas izmanto asu piedevu pagatavošanai un kā izejvielu ārstniecības līdzekļu izgatavošanai.
Lai iegūtu sinepju eļļu, sēklas attīra no sēklapvalka un pakļauj karstai spiedapstrādei. No samaltajiem raušiem iegūst sinepju pulveri, no kura izgatavo galda sinepes. Mitruma saturs sinepju pulverī nedrīkst pārsniegt 10% un jāuzglabā tas sausā telpā.