google/wiki40b huggingface dataset:
P/E koeficients

P/E koeficients (angļu: Price Earnings Ratio) ir akciju tirgos, finanšu analīzē un investīciju banku nozarēs plaši izmantots rādītājs. Tiek aprēķināts kā attiecība starp uzņēmuma akcijas cenu un peļņu pēc nodokļiem uz vienu akciju. P/E koeficients investoriem ļauj labāk izprast uzņēmuma vērtību. Tas parāda cenu, kādu investori ir gatavi maksāt par uzņēmuma ienākumu vienību (vai arī nākotnes peļņu). Publiskiem uzņēmumiem P/E koeficients tiek obligāti uzrādīts biržā, kur uzņēmums tiek kotēts.

P/E koeficienta formula

P/E koeficients = Esošā akcijas cena / Neto peļņa uz vienu akciju

Nākotnes P/E koeficienta formula

Nākotnes P/E koeficients = Esošā akcijas cena / Prognozējamā neto peļņa uz vienu akciju

Koeficienta interpretācija

Ja uzņēmumam P/E koeficients ir 20x, interpretācija ir tāda, ka ieguldītāji ir gatavi maksāt 20 naudas vienības par 1 peļņas vienību.
Augstāks P/E liecina par to, ka investori nākotnē sagaida lielāku peļņas pieaugumu, salīdzinot ar uzņēmumiem, kuriem ir zemāks P/E. Ļoti augsts P/E var norādīt uz to, ka uzņēmums ir novērtēts par augstu (akciju cena ir augsta salīdzinājumā ar peļņu un, iespējams, ir pārvērtēta).
Zemāks P/E var norādīt, ka uzņēmums pašlaik var būt nepietiekami novērtēts (pašreizējā akciju cena ir zema salīdzinājumā ar peļņu) vai arī uzņēmums uzrāda ļoti labus rezultātus salīdzinājumā ar iepriekšējiem periodiem. 
Ja uzņēmumam nav peļņas vai tas strādā ar zaudējumiem, P/E koeficients netiek aprēķināts.
1979. gada NHL drafts

1979. gada NHL drafts bija 17. NHL drafts, kurš notika 1979. gada 9. augustā Monreālā.
Tandy Corporation

Vēsture

1919. gadā draugi Norton Hinckley un Dave L. Tandy dibināja uzņēmumu Hinckley-Tandy Leather Company, lai pārdotu ādas apavu detaļas kurpnieku darbnīcām Fortvortas apkārtnē.
Tendija dēls Čārlzs attīstīja uzņēmumu, pārdodot ādas un instrumentus ne tikai apavu, bet arī somu un citu ādas izstrādājumu izgatavošanai.
1950. gadā īpašnieku nesaskaņu dēļ uzņēmums tika sadalīts. Tendiji izveidoja uzņēmumu Tandy Leather Company, kas nodarbojās ar ādas izstrādājumu tirgošanu, bet Hinkenliji paturēja apavu biznesu. Čārlzs Tendijs paplašināja veikalu tīklu.
1955. gadā uzņēmums pārdots American Hide and Leather of Boston Jaunanglijā, kas pēc apvienošānās nomainīja nosaukumu uz General American Industries. Pēc vairāku uzņēmumu neveiksmīgas iegādes mātes uzņēmums piedzīvoja finansiālas grūtības. Tā vietā, lai attīstītu ādas biznesu, peļņa no Tandy tika novirzīta mātes uzņēmuma zaudējumu segšanai. Tendijs sāka cīņu par uzņēmuma kontroli, un 1959. gadā viņš tika ievēlēts par padomes priekšsēdētāju. Nākamaja gadā galvenais birojs pārvietots uz Fortvortu un uzņēmums pārdēvēts par Tandy Corporation un zaudējumus nesošās nozares pārdotas. 1960. gada 14. novembrī Tandy Corporation akcijas sāka kotēt Ņujorkas fondu biržā.
Tandy 1961. gadā izveidoja hobija lielveikalu ķēdi. Tika iegādāti uzņēmumi Pier I Imports, Dillard's Department Stores, Wolfe Nursery Stores, Color Tile, Leonard Brothers, Mitchell's stores, Alcon Labs, Robintech, Stafford-Lowdon printing company. 1963. gadā nopirkts Bostonā bāzētais grūtībās nonākušais elektronikas mazumtirgotājs Radio Shack, kurš Tandy paspārnē uzplauka. Tandy sāka ādas izstrādājumu ražošanu Tex Tan ražotnē.
1970. gadā tika nopirkts radioaparātu ražotājs un izplatītājs Allied Radio. Tā tirdzniecības nodaļa apvienota ar Radio Shack un pārdēvēta par Allied Radio Shack. 1973. gadā Justīcijas departaments lika sadalīt uzņēmumu, lai novērstu monopolu plaša patēriņa elektronikas biznesā. 27 veikali vidējos rietumos pārdoti uzņēmumam Schaak Electronics, bet Tandy veikali atguva nosaukumu Radio Shack. 1973. gadā atvērti Radio Shack veikali Eiropā un Austrālijā.
1975. gadā pārdotas nodaļas Tandycrafts un Tandy Brands.
1977. gadā Radio Shack izlaida pirmo masveida ražošanas personālo datoru TRS-80.
1984. gadā Tandy Corporation kopā ar Somijas uzņēmumu Nokia-Mobira, Dienvidkorejā dibināja kopuzņēmumu Tandy Mobira Communications, lai ar tur ražotiem mobilajiem telefoniem iekarotu Savienoto Valstu tirgu.
1986. gadā izveidota elektronikas mezumtirgotājs InterTAN, kas darbojās šķirti no RadioShack.
1993. gadā Tandy savas Tandy Mobira Communications daļas pārdeva Nokia.
1999. gadā veikalu ķēde Apvienotajā Karalistē pārdota Carphone Warehouse.
2000. gadā Tandy Corporation mainīja nosaukumu uz RadioShack Corporation.
2012. gadā Apvienotās Karalistes uzņēmums Tandy Corporation LTD no RadioShack nopirka zīmolu Tandy, lai ar to internetā pārdotu elektoniskās komponentes.
Līdzenums

Līdzenums ir pārsvarā līdzens, plašs sauszemes apgabals. Parasti augstuma svārstības līdzenumā nepārsniedz 200 metrus un līdzenumam viendabīga ģeoloģiskā uzbūve. Atkarībā no augstuma virs jūras līmeņa līdzenumus iedala zemienēs (0-200 m vjl), augstienēs (200-500 m vjl), paceltajos līdzenumos jeb plakankalnēs (vairāk kā 500 m vjl). Līdzenumiem ir plakana vai viļņota virsma.
Šaurākā nozīmē līdzenums var būt arī ne tik plašs sauszemes apgabals. Piemēram, Latvijā par līdzenumiem dēvē zemieņu daļas (Zemgales līdzenums, Taurkalnes līdzenums u.c.).
Trīsstūra manevrs

Trīsstūra manevrs ir taktisks paņēmiens gājiena nodošanai pretiniekam šaha partijas galotnē vai etīdē ar mērķi radīt viņam gājiena spaidu.
Transmisija

Transmisija ir mehāniska ierīce vai sistēma enerģijas pārnešanai no dzinēja uz darbmašīnu, jeb automobilim uz dzenošajiem riteņiem. Ar transmisijas palīdzību pārnesot enerģiju jeb spēku uz iekārtu ir iespējams mainīt vilkmes momentu, ātrumu un virzienu.
Transmisijas iedalās mehāniskajās, hidromehāniskajās un elektromehāniskajās transmisijās.
Boksitogorska

Vēsture

Dibināta 1929. gadā ar nosaukumu Boksīti (Бокситы) kā boksītu atradnes strādnieku ciemats un attīstījās ap alumīnija oksīda rūpnīcu. Otrā pasaules kara laikā rūpniecības uzņēmumus evakuēja, bet pilsētā atradās līdz pat 22 dažādiem kara hospitāļiem.

Ekonomika

Pilsētā atrodas kompānijas Rusal alumīnija oksīda rūpnīca (Русал Бокситогорский Глинозём).

Cilvēki

Boksitogorska ir matemātiķa Mihaila Gromova (Mikhaïl Gromov, 1943) dzimtā pilsēta.
Alberts II (Rīga)

Biogrāfija

Dzimis Ķelnē vai tās apkārtē 12. gadsimta beigās. Studējis Parīzē, kur ieguvis maģistra grādu. 1229. gadā, pēc Alberta I nāves, Brēmenes arhibīskaps Oldenburgas Gerhards iecēla viņu par Rīgas bīskapu, bet pāvests Gregorijs IX amatā neapstiprināja, jo Rīgas domkapituls izvēlējās Nikolaju.
1240. gadā Alberts II kļuva par Armagi bīskapu Īrijā. 1245. gadā, pēc Pirmā Lionas koncila, pāvests Innocents IV viņu iecēla par Prūsijas arhibīskapu un visu Prūsijas, Livonijas un Igaunijas bīskapu metropolītu. 1246. gadā viņam piešķīra arī vakanto Lībekas diecēzi.
1248. gada 15. septembrī pāvests Albertu nozīmēja par savu pārstāvi sarunās ar Aleksandru Ņevski par viņa iespējamo pāriešanu katoļu ticībā, kļūstot par Novgorodas karali. Tas gan nenotika sakarā ar kņaza Aleksandra vienošanos ar mongoļu hanu un kļūšanu par viņa vietvaldi visā Krievzemē 1252. gadā.
1252. gadā Alberts II sasauca Rīgā 4 provinču baznīcu koncilu.
Pēc Livonijas bīskapa Nikolaja nāves 1253. gadā viņš beidzot kļuva par Rīgas arhibīskapu. 1255. gada 20. janvārī Romas pāvests Aleksandrs IV ņēma savā aizsardzībā jaundibināto Rīgas arhibīskapiju "Livonijas salā" kopā ar tai pakļautajām šādām sufraganbīskapijām: Sāmsalas, Tērbatas, Kurzemes, Vironijas, Kulmass, Vārmijas, Pomezānijas, Sambijas, Rutēnijas, Versomijas.
1257. gadā viņš kopā ar Rīgas pilsoņu pārstāvjiem piedalījās Livonijas ordeņa mestra Burharda no Hornhūzenas rīkotajās miera sarunās ar žemaišu sūtņiem.
1259. gadā viņš uzturējās savā rezidencē Turaidas pilī. Sākumā viņam bija nesaskaņas ar Livonijas ordeni, bet 1259. gadā tie izlīga kopīgai cīņai ar zemgaļu sacelšanos.
Pateicībā par Rīgas pilsoņu palīdzību Zemgaļu sacelšanās apspiešanā arhibīskaps Alberts II 1272. gada 21. septembrī nodeva Rīgas pilsētai daļu no bijušās Upmales zemes Lielupes labajā krastā, sākot no vietas, kur Iecavas upe ietek Lielupē līdz Pūteļu ciemam tagadējā Codes pagastā.
Alberta II laikā pabeidza būvēt Doma baznīcu, kurā viņš apbedīts galvenā altāra priekšā.

Dokumenti

Rusova Livonijas hronika:
"Tajā laikā Rīgas bīskapijas priekšgalā bija Alberts II., pēc skaita piektais Rīgas biskaps, agrāk Brēmenes domkungs un Lībekas biskapijas administrators. Biskaps Alberts un mestris Štuklands lika izgatavot divus greznus kroņus un kopā ar Kulmas biskapu Indriķi un daudz citiem biskapiem, daudziem kaŗeivjiem un bruņniekiem lielā greznībā devās uz Lietavu pie ķēniņa [Mintauta], kuŗš viņus saņēma ar lielu godu un sarīkoja lepnas dzīres.
Ķēniņš Mintauts un ķēniņiene Marta pieņēma kristīgo ticību, un mestris un biskaps Alberts pēc kristīgas ticības iekārtas kronēja viņus. Mestris uz pāvesta vēlēšanos atdeva ķēniņam visu Lietavu par lēni. Kristījās arī ļoti daudz tautas. Kad tas bija padarīts, biskapi un mestris atgriezās mājās. Tas notika 1255.gadā.
Šī mestŗa laikā Rīgas bīskapija tapa par virsbiskapiju un Alberts II. par Rīgas virsbiskapu. Viņa rokās bija augstākā vara par visiem biskapiem Prūsijā un Livonijā, tāpat kā virsmestris bija augstākā vara par visu ordeni Livonijā un Prūsijā".
Indijs

Vēsture

Indiju 1863. gadā atklāja vācu ķīmiķi Ferdinands Reihs (Ferdinand Reich) un Hieronīms Teodors Rihters (Hieronymous Theodor Richter). Elementa nosaukums ir radies no tā spektrāllīniju krāsas. Šī krāsa ir indigo zila. No grieķu valodas indikon nozīmē ‘zilā krāsa’.

Atrašanās dabā

Zemes garozā indijs ir ļoti reti sastopams ķīmiskais elements. Tā koncentrācija ir aptuveni 49 daļiņas no miljarda. Galvenokārt ir sastopams kā piemaisījums cinka rūdām.

Izotopi

Dabā ir sastopami divi indija izotopi: radioaktīvais ¹¹⁵In (95,71% no kopējā daudzuma) un stabilais ¹¹³In (4,29%). Mākslīgi ir iegūti vēl 37 radioizotopi, kuru masas skaitlis ir no 97 līdz 135.

Fizikālās īpašības

Indijas ir sudrabbalts, ļoti mīksts metāls, kuru var sagriezt ar nazi. Tā kristāliskā struktūra ir tetragonālā singonija.
Indijas atommasa ir 114,818 g/mol, cietība pēc Mosa skalas ir 1,2, bet blīvums ir 7310 kg/m³. Indija kušanas temperatūra ir 156,5985 °C, bet viršanas temperatūra ir 2072 °C. Īpatnējā pretestība ir 83,7 nΩ·m (8,37×10⁻⁸ Ωm). Standarta elektrodpotenciāls (In/In⁺³) ir −0,338 V.

Ķīmiskās īpašības

Ķīmiskās īpašības ir ļoti līdzīgas gallija īpašībām. Lai gan indija oksidēšanas pakāpe visbiežāk ir +3, tas normālos apstākļos ir stabils gan gaisā, gan ūdenī. Ar skābekli tas oksidējas tikai karsējot (veidojas indija oksīds In₂O₃). Indijs veido indija sāļu šķīdumus tikai ar spēcīgām skābēm, bet nereaģē ar sārmiem.
Ruslans Fedotenko

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Fedotenko uzsāka 1995.—96. gada sezonā, debitējot Krievijas Superlīgas kluba Kijevas "Dinamo" sastāvā. 1996.—97. gada sezonā Fedotenko spēlēja Somijā, taču tad pārcēlās uz Ziemeļameriku.
Spēlējot dažādās Ziemeļamerikas hokeja līgās, NHL Fedotenko debitēja 2000.—01. gada sezonā Filadelfijas "Flyers" sastāvā. Pēc 2001.—02. gada sezonas Fedotenko tika aizmainīts uz Tampabejas "Lightning", tās sastāvā jau 2003.—04. gada sezonā izcīnot Stenlija kausu, gūstot arī sērijas izšķirošo vārtu guvumu.
2007. gada vasarā Fedotenko noslēdza viena gada līgumu ar Ņujorkas "Islanders", taču pēc gada pievienojās jau Pitsburgas "Penguins" rindām, 2008.—09. gada sezonā kļūstot par divkārtēju Stenlija kausa ieguvēju.
2010.—11. gada sezonā Ruslans sāka spēlēt Ņujorkas "Rangers" sastāvā, taču 2012. gada vasarā atgriezās Filadelfijas "Flyers" rindās. 2012.—2013. gada NHL lokauta spēlēja KHL kluba Doņeckas "Donbass" sastāvā. Lokautam beidzoties, Fedotenko aizvadīja 47 spēles "Flyers" rindās, taču 2013. gada jūnijā noslēdza līgumu ar Doņeckas "Donbass".
No 2014. līdz 2016. gadam Fedotenko divas sezonas aizvadīja Amerikas hokeja līgas vienībā Aiovas "Wild", taču tad noslēdza profesionāļa karjeru.
Ukrainas hokeja izlases rindās Fedotenko spēlējis 2002. gada olimpiskajās spēlēs.
Alkoja

Vēsture

Alkoju 1256. gadā dibinājis Aragonas karalis Haime I Iekarotājs, stratēģiskā vietā Serpisas upes krastā uzbūvējot cietoksni Valensijas Karalistes dienvidu robežu aizsardzībai Rekonkistas laikā. 1291. gadā Aragonas karalis Haime II Alkoju uzdāvināja Sicīlijas admirālim Rudžerio di Laurijam (Ruggiero di Lauria) un karaļa īpašumā tā atgriezās tikai 1430. gadā.
Melisīnskābe

Atrašanās dabā

Melisīnskābe brīvā veidā nelielā daudzumā atrodama bišu vaskā un karnaubas vaskā (grieķu: melissa - bite, vasks; no tā cēlies vielas nosaukums).
Folklora

Folklora (angļu: folklore, no folk — 'tauta' un lore — 'stāsts') jeb garamantas, līdz ir vispārpazīstama tradīcija — kādas etnokulturālas jaunrades pamatveids, kas tiek atpazīta kā šīs etnokulturālās pasaules uztveres atspoguļojums tādā līmenī, kas izteic tās sociālo un kultūras identitāti; tās formas un satura vērtības tiek pārmantotas mutvārdos, imitācijā vai kādā citā veidā. Folklora aptver gan tautas mutvārdu daiļradi (tautasdziesmas, pasakas, teikas, anekdotes, nostāstus u.c.), gan tautas mūziku, dejas un rotaļas, gan tautas drāmu, mitoloģiju, rituālus, paražas, lietišķo mākslu, celtniecību u.c.
Folkloras jēdzienu 1846. gadā darināja angļu antikvārs Viljams Džons Toms, lai aizvietotu tajā laikā angļu valodā lietoto jēdzienu popular antiquities.
Mūsu senču dzīvē liela nozīme bija dziesmām, dejām un ieražām. Folklorā iemiesota tautas uzkrātā pieredze, tradīcijas, ideāli un pasaules uzskats. Folklora ir kolektīva daiļrade, to radīja nevis viens, bet daudzi cilvēki. Dziesmas, dejas, pasakas, teikas un citus sacerējumus pārmanto no paaudzes paaudzē, taču pārstāstot tie tiek pārveidoti. Tāpēc gadās, ka folkloristi (cilvēki, kas pēta tautas daiļradi) dažādās vietās no dažādiem teicējiem iegūst atšķirīgus vienas un tās pašas dziesmas vai teikas variantus.

Latviešu tautas folklora

Latviešu tautas folklora nozīmē tautas mutvārdu daiļrade. Latviešu tautai ir bagātīgs folkloras mantojums, kas sastāv no tautasdziesmām, pasakām, teikām, nostāstiem, anekdotēm, mīklām, sakāmvārdiem, parunām, ticējumiem. Pazīstamākie latviešu folkloristi, kuri pierakstījuši un apkopojuši folkloru, ir Krišjānis Barons, Fricis Brīvzemnieks, Ansis Lerhis-Puškaitis un citi.
Aleksejs Jašins

Spēlētāja karjera

Profesionālā spēlētāja karjeru Jašins uzsāka 1990. gadā, kad aizvadīja 26 spēles PSRS līgas Jekaterinburgas "Dinamo-Energija" rindās. Nākamās divas sezonas viņš aizvadīja Maskavas "Dinamo", bet tad 1992. gada NHL draftā viņu ar augsto 2. numuru izvēlējās Kanādas klubs Otavas "Senators", kura rindās viņš spēlēja līdz pat 2001. gadam, lai gan izlaida 1999-00 sezonu dēļ nesaskaņām ar klubu. Tiesa, 1995-96 sezonā 4 spēles viņš aizvadīja arī Maskavas "CSKA" sastāvā. 1998-99 sezonā Aleksejs bija "Senators" komandas kapteinis. 2001. gadā Jašins tika aizmainīts uz Ņujorkas "Islanders", kurā spēlēja līdz pat 2007. gadam, kad pievienojās "Lokomotiv". Jašins divas sezonas bija arī "Islanders" komandas kapteinis. "Lokomotiv" rindās Jašins spēlēja arī 2004-05 sezonas NHL lokauta laikā. 2009. gada 10. janvārī spēlēja Pirmajā Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē, bet pēc 2008-09 sezonas beigām parakstīja līgumu ar citu Sanktpēterburgas klubu.
Krievijas izlases rindās Aleksejs deviņos Pasaules čempionātos, divos Pasaules kausa izcīņas turnīros, trīs Olimpiskajās spēlēs, kā arī divos Pasaules čempionātos junioriem, kopā ar komandu izcīnot vienu Pasaules čempionāta zelta un bronzas medaļu, kā arī Olimpisko sudraba medaļu 1998. gadā un bronzas medaļu 2002. gadā.
Jašins aizvadījis arī vienu Eiropas čempionātu junioriem PSRS izlases rindās, piecās spēlēs atzīmējoties ar trim rezultativitātes punktiem.
Miko Rantanens

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Rantanens uzsāka jau 16 gadu vecumā, kad 2012.—13. gada sezonā aizvadīja 15 spēles SM līgas komandā Turku TPS. Nākamajā sezonā komandas rindās uzbrucējs piedalījās 37 spēlēs, savukārt 2014.—15. gada sezonu jau pilnībā aizvadīja TPS rindās un ar 28 punktiem bija otrs rezultatīvākais komandas spēlētājs.
2015. gada NHL draftā Rantanenu ar kopējo 10. numuru izvēlējās Kolorādo "Avalanche". Rantanenam izdevās izcīnīt vietu komandas sastāvā, un savu NHL debiju hokejists piedzīvoja 18 gadu vecumā 2015. gada 8. oktobrī. Tiesa, vien pēc sešām "Avalanche" rindās aizvadītām spēlēm Rantanens tika nosūtīts uz AHL, kur spēlēja lielāko daļu 2015.—16. gada sezonas. Rantanens tika atzīts par AHL labāko debitantu un spēlēja arī līgas Zvaigžņu spēlē. 2016.—17. gada sezonā Rantanens "Avalanche" rindās aizvadīja 75 spēles, atzīmējoties ar 38 punktiem, savukārt 2017.—18. gada sezonā uzbrucējs guva jau 84 punktus.
Lego

Lego ir dāņu kompānijas "Lego Group" ražotas rotaļlietas. Tās ir šīs kompānijas galvenais produkts. Lego konstruktori sastāv no klucīšiem, dažādām minifigūriņām un citām detaļām. Kompānija ražo arī speciālas detaļas, no kurām var izveidot vieglās un smagās mašīnas, lidmašīnas, vilcienus, ēkas, pilis, skulptūras, kuģus, kosmosa kuģus un pat darbojošos robotus.

Lego vēsture

Lego Group izveidoja dāņu galdnieks Ole Kirks Kristiansens Billundas pilsētā. 1932. gadā viņš sāka gatavot koka rotaļlietas, bet uzņēmumu ar nosaukumu "Lego" viņš izveidoja divus gadus vēlāk, 1934. gadā. Plastmasas rotaļlietas sāka ražot tikai 1947. gadā. 1949. gadā kompānija sāka ražot mūsdienās pazīstamos Lego klucīšus, no kuriem varēja veidot dažādas kontrukcijas.
Marija Albuleca

Biogrāfija

1950. gados bijusi viena no Rumānijas spēcīgākajām šahistēm. Rumānijas sieviešu šaha čempionātos 3 reizes (1951, 1955, 1956) izcīnījusi zelta medaļas, kā arī ieguvusi 2 sudraba (1953, 1972) un bronzas (1958) medaļas.
1957. gadā pārstāvējusi Rumānijas izlasi Pasaules šaha olimpiādē un komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļu.
1959. gadā Plovdivā piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīrā, kurā dalījusi 12.-13. vietu.
Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā Albulecai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 1985. gadā — starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.
Pazīstama arī kā korespondencšahiste. Rumānijas izlases sastāvā piedalījusies 1. sieviešu korespondencšaha olimpiādē (1974–1979), kurā kopā ar komandu ieņēmusi 6. vietu.
Albulecas meita Marina Makropulu (dzimusi 1960. gadā kā Marina Pogoreviči) arī ir šaha lielmeistare (kopš 1981. gada), kas pārstāv Grieķiju.
Vācbaltu progresīvā partija

Vācbaltu progresīvā partija (vācu: Deutsch-baltische Fortschrittliche Partei, saīsināti — DbFP) bija Latvijas vācbaltiešu minoritātes politiskā partija, kas pastāvēja laikā no 1918. līdz 1934. gadam. Pirmā vācbaltu partija, kas atbalstīja Kārļa Ulmaņa Pagaidu valdību.
Partija tika izveidota 1918. gada decembrī un tajā apvienojās vietējās vācbaltiešu liberālās inteliģences pārstāvji. Partijas pārstāvji darbojās Latvijas Tautas padomē un Latvijas Pagaidu valdībā, kā arī tika vēlāk ievēlēti Latvijas Satversmes sapulcē un Saeimā. Savā darbībā Vācbaltu progresīvā partija aizstāvēja vācbaltu minoritāti un meklēja kompromisa variantus ar latviešu pilsoniskajām aprindām. Starp tās līderiem minami Eduards fon Rozenbergs, Vilhelms Šreiners, Pēteris Klūge un citi. Pēc Kārļa Ulmaņa veiktā apvērsuma partija bija spiesta izbeigt savu darbību.
Brenguļu pagasts

Upes

Abuls, Dedums, Mailīte, Pūpolupīte, Storupīte, Vīksnene.

Vēsture

Brenguļu pagasts pirmo reizi literatūrā pieminēts 1474. gadā. 1920. gada agrārās reformas gaitā Vecbrenguļu muižas (Alt-Wrangelshof) zemes sadalīja 65 vienībās 1222 ha kopplatībā, muižas centru piešķīra rūpniecības un tirdzniecības sabiedrībai "Abuls". Sabiedrībai piederēja ūdensdzirnavas ar elektrostaciju. 1935. gadā Valmieras apriņķa Brenguļu pagasta (līdz 1925. gadam Vecbrenguļu pagasts) platība bija 69,4 km² un tajā dzīvoja 668 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Brenguļu ciema padomi, kuru gan likvidēja 1947. gadā, bet atjaunoja 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu. Valmieras rajona Brenguļu ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Jaunvāles ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Brenguļu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Beverīnas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Brenguļi (pagasta centrs), Cempi, Cempmuiža, Jaunvāle.
Sebastians Aho

Spēlētāja karjera

Aho savu karjeru sāka Somijas hokeja līga līgas klubā Oulu "Kärpät".
2015. gada NHL draftā Aho 2. kārtā izvēlējās Karolīnas "Hurricanes". 2016. gada jūnijā Aho parakstīja trīs gadu līgumu ar Hurricanes.
Somijas hokeja izlases sastāvā piedalījies divos pasaules čempionāts hokejā.
Rentabilitāte

Lietošana

Rentabilitātes rādītāju var izmantot, lai analizētu, kā ieguldījumi atspoguļosies nākotnes peļņā. Zema rentabilitāte liecina par iespējamām problēmām uzņēmuma attīstībā, kuras nenovēršot, iespējama maksātnsepēja.

Veidi un aprēķināšana

Rentabilitāti var aplūkot no dažādiem aspektiem, atkarībā no tā, ko tieši ir nepieciešams mērīt un analizēt. Rentabilitāti principā nemēra tieši naudā, bet gan kā atdevi no kādiem aktīviem.

Bruto rentabilitāte

Bruto rentabilitāte norāda uz to, cik rentabla ir uzņēmuma pamatdarbība (pamatprodukcija). Bruto rentabilitāti aprēķina pēc formulas: bruto peļņa / neto apgrozīums x 100.

EBITDA rentabiltāte

Šis rādītājs ļauj izvērtēt, cik rentabla ir saimnieciskā darbība kopumā. To aprēķina pēc formulas: EBITDA  / neto apgrozīums x 100.

Pašu kapitāla rentabilitāte

Pašu kapitāla rentabilitāte palīdz izprast, cik liela atdeve ir katram EUR, kas ieguldīts uzņēmuma pamatkapitālā. To aprēķina: pārskata gada peļņa / pašu kapitāls X 100.
Šis rādītājs uzņēmuma īpašniekus parasti interesē visvairāk, jo ļauj izmērīt, kāda ir peļņa / atdeve no ieguldījuma.

Aktīvu rentabilitāte

Aktīvu rentabilitāte parāda, kāda ir atdeve no uzņēmuma saimnieciskajā darbībā izmantotajiem aktīviem. To aprēķina: pārskata gada peļņa / aktīvu kopsumma x 100.
Jānis Aižens

Dzīvesgājums

Dzimis kā Jānis Āzis-Aže 1899. gada 1. jūnijā Sēlpils pagasta "Kalnu" mājās galdnieka ģimenē. Mācījās Sēlpils pagastskolā (1910-1915). 
Pirmā pasaules kara gados devās bēgļu gaitās uz Vidzemi, turpināja mācības Lazdonas draudzes skolā (1916-1917). 1918. gadā atgriezās Sēlpilī, Latvijas SPR laikā 1919. gadā bija Sēlpils strādnieku un kareivju deputātu padomes izpildkomitejas loceklis.
1921. gadā ietājās Latvijas Kultūras veicināšanas biedrības mākslas studijā. Tajā pašā gadā iesaukts armijā, bija 4. Valmieras kājnieku pulka rakstvedis (1921-1922), rakstveža palīgs Sēlpils valdē (1922-1923). 
1923. gadā iestājās L. Liberta zīmēšanas studijā, 1924. gadā iestājās Latvijas Mākslas akadēmijā, 1928. gadā nomainīja uzvārdu uz "Aižens". Ar pseidonīmu Ja-Ai publicēja savus dzejoļus laikrastos "Brīvais Vārds" un "Darbs".
1928.-1934. gadā mācījās Jāņa Kugas vadītajā dekoratīvās glezniecības meistardarbnīcā, līdztekus strādāja Latvijas Nacionālajā operā un Nacionālajā teātrī. Darbojās biedrībā "Zaļā vārna", Raiņa klubā un komunistiskajā pagrīdē. Apceļoja PSRS (1930) un Vāciju (1932, 1933, 1935). Strādāja par zīmēšanas skolotāju M. Milleres ģimnāzijā (1938-1939). 
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada augustā iecelts par Operas un baleta teātra galveno mākslinieku. Nacistiskās vācu okupācijas laikā palicis Latvijā, 1941. gada 26. jūlijā apcietināts un ieslodzīts Centrālcietumā. 1941. gada 23. oktobrī nošauts Biķernieku mežā.

Darbi

Darbojās stājgrafikā un grāmatu grafikā, zīmēja politiskos plakātus. Veidoja žurnāla "Celtne" vākus (1931-1933), noformēja PSRS izdotās grāmatas (E. Mindlina "Krasins ledū", 1930; V. Šklovska "Turksibs", 1931).