google/wiki40b huggingface dataset:
Barselona

Vēsture

Leģenda vēsta, ka Barselonu dibinājis kartāgietis, Hannibala tēvs Hamilkars Barka, no kā cēlies pilsētas nosaukums. Tomēr drošas ziņas par pilsētu ir no romiešu laikiem, kad Barselona (toreiz Barcino) ietilpa Hispania Tarraconensis provincē.
5. gadsimtā pilsētu ieņēma vestgoti, bet 8. gadsimta sākumā — mauri.
801. gadā franku karalis Ludvigs Dievbijīgais ieņēma pilsētu un izvēlējās to par no Karolingiem atkarīgās Spāņu markas (Marca Hispanica) galvaspilsētu ar Barselonas grāfu priekšgalā. 985. gadā Al Mansūrs nopostīja pilsētu.
Pamazām Barselonas grāfiste kļuva neatkarīga no franku karaļiem, bet 1137. gadā tā dinastiski apvienojās ar Aragonu un Barselona kļuva par apvienotās valsts ievērojamāko pilsētu līdz 1479. gadā, Aragonas karalim Fernando II apprecot Kastīlijas karalieni Izabellu I, rodas Spānija, un Barselona zaudē daļu no savas ietekmes.
1450. gadā tika dibināta Barselonas universitāte.
Barselona cieta Spānijas mantojuma karā, pēc kura stipri tiek ierobežota katalāņu valodas lietošana.
19. gadsimtā Barselona piedzīvoja rūpniecisko revolūciju, un Katalonija kļuva par rūpnieciski attīstītāko rajonu Spānijā, bet Barselona strauji auga.
20. gadsimta sākumā nostiprinājās katalāņu nacionālisms. Tāpat Barselona kļuva par Spānijas strādnieku kustības centru. Atšķirībā no daudzām citām valstīm, Spānijā strādnieku kustība lielā mērā attīstījās anarhosindikālisma gultnē, un tieši Barselona bija anarhistu centrs.
Spānijas pilsoņu karā (1936—1939) Barselona bija viena no republikāņu galvenajām pilsētām. 1937. gada maijā Barselonā izcēlās ielu kaujas starp sabiedrotajiem — anarhistiem — un komunistiem. No 1937. gada augusta līdz 1938. gada decembrim Barselona bija republikāniskās Spānijas galvaspilsēta, līdz to ieņēma Franko karaspēks.
Pēc Franko režīma beigām Barselona kļuva par populāru tūrisma centru. Kaut arī Franko laikā oficiāli aizliegta, bija novērojama katalāņu valodas vispārēja atdzimšana — pēdējos gadu desmitos tā kļuvusi par Barselonas ikdienas valodu.
1992. gadā Barselonā notika Vasaras Olimpiskās spēles.
Iļģi (ciems)

Vēsture

Ciems izveidojies Ofenbergu dzimtai piederējušās Iļģu (vācu: Illien) (arī Dēnavas) muižas centrā, kurā no 1920. gadiem darbojās lauksaimniecības skola. 
Otrā pasaules kara beigās agrākās muižas kungu mājā bija vācu armijas lazarete, tā cietusi apšaudē. Pēc kara ēkā iekārtoja Liepājas pilsētas invalīdu namu, vēlāk šeit tika ievietotas personas ar psihiskām slimībām. 1969. gadā pansionātam piebūvēja jaunu korpusu.
Vairākus km uz ziemeļiem no Iļģiem atradās 1900. gadā atklātās šaursliežu Liepājas—Aizputes dzelzceļa līnijas pieturas punkts "Ilgale", kas slēgts 1964. gadā.
Struteles pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Struteles un Viesatu ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Tukuma rajonā. Mūsdienās Struteles pagasta teritorija iekļauta Jaunpils novada Jaunpils un Viesatu pagastos un neliela daļa Tukuma novada Irlavas pagastā.
Final Fantasy

Final Fantasy (japāņu: ファイナルファンタジ) ir tirdzniecības marka, kas pieder kompānijai Square Enix (sākotnēji Square Co.) un ietver sevī videospēļu sēriju (pamatā, JRPG žanrā) dažādām platformām, trīs anime teleseriālus, divas pilnmetrāžas CGI filmas un citu saistītu produkciju. Tā ir viena no pašām veiksmīgākajām sērijām visā spēļu industrijas vēsturē.
Čormoza

Vēsture

Apdzīvotā vieta izveidojusies kā strādnieku ciemats pie 1761. gadā barona Nikolaja Stroganova uzceltās vara lietuves. 1778. gadā rūpnīca pārdota armēņu izcelsmes Irānas juvelierim Ovanesam Lazarevam, kas neilgi pirms tam bija iecelts Krievijas muižnieku kārtā. 1800. gadā Čormoza kļūst par visu Lazareva īpašumu centru, tiek attīstīta rūpniecība, būvētas skolas. Čormozas dzelzs tiek izmantota ieroču rūpniecībā un eksportēta. Pilsēta sāk panīkt, kad tā paliek sāņus no 1878. gadā uzbūvētā Permas dzelzceļa. 1956. gadā, būvējot Kamas hidroelektrostaciju, daļa pilsētas tiek applūdināta un pārcelta uz jaunu vietu, bet rūpnīca — slēgta. Iedzīvotāju skaits strauji dažos gados saruka no 18 000 līdz 11 000 un turpināja samazināties.
Spišske Podhradje

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1249. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, tomēr kādu laiku tikusi ieķīlāta Polija kronim. Viduslaikos bija Spišas vāciešu (t.s. cipseru) centrs. Spišas pils nodega 1780. gadā. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.

Cilvēki

Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (92,33 %), čigāni (6,83 %). Pēc reliģiskās piederības — katoļi (89,23 %), nereliģiozi (4,66 %).
Spišas pilī ir dzimis Ungārijas karalis Jānošs I Sapojai (Szapolyai János, 1487-1540).
Akitas prefektūras universitāte

Akitas Prefektūras Universitāte (秋田県立大学 Akita kenritsu daigaku) ir publiska universitāte Akitā, Japanā, nodibināta 1999. gadā.
Toyota F1

Priekšvēsture (1957—1999)

Toyota ienāca motoru sportā 1957. gadā kādā rallijā. F1 komandas saknes tālāk ved uz 1972. gadu, kad vēlākais Toyota F1 komandas direktors, Ūve Andersens, izmantoja Toyota Celica auto savai rallija komandai. Vēlāk komandu pārsauca par Toyota Team Europe un, pēc tam, kad Toyota viņus nopirka 1993. gadā, Toyota Motorsport GmbH.
Rallija komanda izcīnīja četrus titulus, pusi no tiem ar Karlosa Sainsa palīdzību. Starptautiskā Automobiļu federācija komandu diskvalificēja uz 12 mēnešiem pēc tam, kad tika lietotas nelegālas detaļas. Atgriežoties čempionātā 1996. gadā viņi atkal izcīnīja uzvaras, taču vairs nedominēja. 1997. un 1998. gadā viņiem neizdevās uzvarēt Lemānas sacīkstēs.

Gatavošanās debijai (1999—2001)

1999. gada 21. janvārī Toyota paziņoja par dalību Formula 1 pasaules čempionātā. Sākotnēji viņi vēlējās debitēt 2001. gadā, taču tas neizdevās un viņi tādēļ zaudēja 11 miljonus ASV dolāru. 2000. gada 30. jūnijā komanda ieguva tiesības startēt 2002. gadā kā divpadsmitā komanda, taču, tā kā Prost bankrotēja un atsauca dalību, viņi kļuva par vienpadsmito komandu. Toyota no citām komandām atšķīrās ar to, ka jau no paša sākuma būvēja sev gan motoru, gan šasiju un nepiesaistīja partnerus. 2001. gadā viņi 11 trasēs testēja komandas pirmo bolīdu, Toyota TF101, kopā ar Miku Salo un Alanu Maknišu.

Pirmie soļi (2002—2004)

2002. gadā arī sarkani baltās Toyota formulas bija redzamas peletonā. Pirmā sacīkste izdevās necerēti veiksmīga: Salo izcīnīja vienu punktu, lai gan finišēja tikai astoņi piloti (tolaik punktus deva par pirmajām sešām vietām). Sezonas gaitā viņš vēl reizi bija sestais. Toyota vadība paziņoja, ka sezona pārspēja cerības.
2003. gadā tika nomainīti abi piloti. Tagad pie stūres bija francūzis Olivjē Panī un brazīlietis Krištianu da Mata. Komandas zvaigžņu stunda bija Lielbritānijas Grand Prix, kad drošības mašīna un pitstopu stratēģijas palīdzēja abiem pilotiem nokļūt pirmajās divās vietās. Sacīkstes finišā da Mata bija septītais, bet Panī — vienpadsmitais. Lai arī komanda izcīnīja 16 punktus, viņi bija priekšā tikai vājajām Jordan un Minardi vienībām.
Piloti saglabāja savas vietas arī uz nākamo sezonu, taču tās gaitā da Mata tika atlaists un aizvietots ar Rikardu Zontu, bet Panī kļuva par testpilotu un tika aizvietots ar Jarno Trulli. Kopumā komanda ar 9 iegūtiem punktiem atkal bija astotā konstruktoru kausā.

Panākumi (2005—2006)

Trulli saglabāja savu vietu komandā arī 2005. gadā un viņam piebiedrojās vācietis Ralfs Šumahers. Sezonā viņi vairākas reizes kāpa uz pjedestāla, cīnījās par uzvarām un bija labākā komanda aiz Renault, McLaren un Ferrari. 2006. gada sezona gan bija daudz vājāka un piloti spēja konstruktoru kausā izcīnīt vien sesto vietu. Par spīti tam, Šumahers Austrālijas Grand Prix kāpa uz pjedestāla.
Aristolohiju dzimta

Apraksts

Galvenokārt daudzgadīgi augi, lakstaugi, krūmi vai liānas, reti kokveida.

Izplatība

Aristolohiju un kumeļpēdu apakšdzimtas sastopamas tropu un mērenā klimata joslā. Āfrikā to kopējais areāls plašs, taču sugu ir ļoti maz. Austrālijā aug tikai kontinenta galējos ziemeļos. Kumeļpēdu ģints Asarum sastopama vienīgi ziemeļu puslodē, gredzenaristolohijas — tikai tropos Rietumāfrikā, tropu dienvidaustrumu Āzijā, galvenokārt Jaungvinejā un Austrālijā. Daudzveidības centri dienvidaustrumu Āzija, Centrālamerika un Dienvidamerikas ziemeļi.
Laternsmirdeņu sugas sastopamas Āfrikas dienvidos un dienvidaustrumos, Arābijas pussalas dienvidos un Madagaskaras dienvidos.
Fernandeskrūmu vienīgā suga aug nomaļajā Huana Fernandesa salā.
Autoceļš P120

Vēsture

2014. gadā tika izsludināts konkurss par Abavas tilta speciālo inspekciju un pārbūves variantu izpēti. 22. decembrī tika pieņemts lēmums, inspekciju un izpēti veiks SIA "Inženierbūve" par līgumcenu 12,564 EUR.
2018. gada 3. decembrī tilta rekonstrukcija pilnībā pebeigta.
Stacija Latvieši 1937

Sižets

Latvieši prom no Latvijas ir devušies vairāku iemeslu dēļ. Viņi ir gan izsūtīti, gan pārvākušies labākas dzīves meklējumos. Ne vienmēr latvieši ārzemēs ir sagaidīti ar atplēstām rokām. Tomēr tikai vienā vietā tika izstrādāta vesela sistēma pret latviešiem, kuras rezultātā latvieši bija ienaidnieki vai nodevēji.
Inta Ruka

Apbalvojumi

Triju Zvaigžņu ordenis — 5. šķira (2009).
Dienvidsendviču salas

Vēsture

Arhipelāga astoņas vidējās un dienviddaļas salas 1775. gadā atklāja britu jūrasbraucēja Džeimsa Kuka ekspedīcija, pie kam trīs dienvidu salas tika atzīmētas kopā. Jaunatklās salas tika kopīgi nosauktas par Sendviča Zemi par godu Britu Admiralitātes pirmajam lordam, Džonam Montagjū, 4. grāfam Sendvičam. Vēlākos gados nosaukumam tika pievienots apzīmējums «Dienvidu», lai arhipelāgu atšķirtu no Sendviča salām Klusajā okeānā, kā kādu laiku sauca Havaju salas.
Arhipelāga trīs ziemeļu salas 1819. gadā atklāja Krievijas impērijas ekspedīcija jūrasbraucēja Fabiāna fon Belinshauzena vadībā, kas arī precizēja pārējo salu atrašanās vietu un atsevišķo statusu.
Lielbritānija formāli anektēja Dienvidsendviču salas 1908. gadā un kopā ar pārējām teritorijām Antarktikā iekļāva tās Folklenda salu atkarīgajās teritorijās.
1938. gadā Argentīna pasludināja savas pretenzijas uz arhipelāgu un kopā ar citām zemēm Subantarktikā un Antarktikā iekļāva to Tjerras del Fuego provincē. No 1955. gada janvāra līdz 1956. gada sākumam Tules salā darbojās argentīniešu vasaras polārstacija Tenjente Eskivela, bet no 1976. gada līdz 1982. gadam — vissezonas stacija Korveta Urugvaja.
Sadarbs

Mākslinieku biedrība "Sadarbs" bija viena no Latvijas pirmās brīvvalsts laika mākslinieku grupām, kas tika nodibināta 1924. gadā un pastāvēja līdz 1940. gadam un sevī apvienoja akadēmiski izglītotus latviešu māksliniekus.
Biedrības biedri bija Latvijas Mākslas akadēmijas pasniedzēji. "Sadarba" galvenais mērķis bija apvienot atšķirīgo radošo rokrakstu un dažādu paaudžu māksliniekus, lai veicinātu tradicionāli akadēmiskas ievirzes piekritēju sadarbību ar modernāku meklējumu piekritējiem. Makslinieku biedrība "Sadarbs" sekmēja staptautiskos kontaktus ar Franciju un Beļģiju ka rīkojot izstādes ārzemēs, tā arī aicinot piedalīties ārzemju māksliniekus Latvijas izstādēs. Tā kopš 1928. gada gandrīz katrā izstādē piedalījās kāds ārvalstu mākslinieks.
Biedrības dibinātāji bija Kārlis Zāle un Teodors Zaļkalns. "Sadarbā" darbojās arī tādi mākslinieki kā Ludolfs Liberts, Jūlijs Madernieks, Jānis Siliņš un Valdemārs Tone. Vēlākos gados par biedrības dalībniekiem kļuva Burkards Dzenis, Rūdolfs Pelše, Kārlis Miesnieks, Konrāds Ubāns, Jānis Kuga, Eduards Brencēns, Kārlis Brencēns, Augusts Annuss, Arijs Skride, Vilis Vasariņš, Eduards Kalniņš, Alberts Prande un citi. 
"Sadarba" biedri bija dažādu mākslas nozaru pārstāvji- tēlnieki, gleznotāji, lietišķās mākslas pārstāvji un arhitekti, kuru vidū minami Sergejs Antonovs un Ernests Štālbergs.
Biedrības pastāvēšanas laikā notika 11 izstādes, kurās augstā profesionālā līmenī tika eksponēti reālistiski darbi.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Līgatnes novadā

Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Līgatnes novadā.
 Kultūras pieminekļu karte
Šis saraksts tiek veidots no Vikidatiem, to periodiski atjaunina bots.
Jaunvāles pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Jaunvāles un Meiju ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Valmieras rajonā. Mūsdienās Jaunvāles pagasta teritorija iekļauta Beverīnas novada Brenguļu pagastā.
Matīass Veinhandls

Spēlētāja karjera

Savulaik pa divām sezonām hokejists ir aizvadījis NHL klubu Ņujorkas "Islanders" un Minesotas "Wild" rindās.
Veinhandls ir piedalījies 2010. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē, divas reizes atzīts arī par mēneša labāko KHL uzbrucēju. 
2013.—14. gada sezonās traumas dēļ nevienu spēli neaizvadīja, un 2014. gada aprīļa nogalē paziņojas par spēlētāja karjeras beigšanu.
Kardžali apgabals

Vēsture

Kardžali teritoriju Bulgārija ieguva Pirmā Balkānu kara laikā 1912. gadā. 1913. gadā reģions bija apgabals, kas pakļauts Mestanli. No 1934. līdz 1949. gadam tas bija Stara Zagoras apgabala sastāvā, bet tad iekļauts jaunizveidotajā Haskovas apgabalā. 1959. gadā Kardžali kļuva par jauna apgabala centru ar līdzīgām robežām kā mūsdienu apgabalam. No 1987. līdz 1999. gadam tas atkal bija Haskovas apgabala sastāvā, bet pēc tam tika atjaunots ar nedaudz mainītām robežām.
Ruži (stacija)

Vēsture

Pieturas punkts «Ruži» tika ierīkots 1958. gadā. Kopš Krustpils—Daugavpils maršruta piepilsētas vilcienu atcelšanas, šajā pieturas punktā vilcieni vairs neapstājas.
Bukūzis

Makrofīti

Retas un aizsargājamas augu sugas nav konstatētas. Gar ezera krastiem vietām atrodas parastās niedres josla, bieži sastopama purvāju purvpaparde, parastā bultene, purva vārnkāja. 60% no ezera spoguļa platības pārklāj dzeltenās lēpes audze. Brīvi peldošie augi — parastā mazlēpe, parastā spirodela. Ezers ir atbilstošs Eiropas savienības aizsargājamam biotopam "Eitrofi ezeri ar iegrimušo ūdensaugu un peldaugu augāju".
Wukong

Lidojuma gaita

Wukong tika palaists 2015. gada 17. decembrī 00:12 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 2D no Dzjucjuaņas pavadoņu palaišanas centra. Kosmiskais aparāts ievadīts solārsinhronā orbītā. 2016. gada marta vidū Wukong nodots ekspluatācijā.
Nabadzīgā Bērna Jēzus māsu kongregācija

Nabadzīgā Bērna Jēzus māsu kongregācija (latīņu: Congregatio Sororum a Paupere Infante Jesu) ir Romas katoļu sieviešu kongregācija, kas dibināta 1844. gadā Āhenē. Aktīvi darbojas arī Latvijā.
Ordenis nodarbojas ar nabadzīgu, sociāli neaizsargātu bērnu, sevišķi meiteņu, aprūpi un atbalstīšanu. Ordeni akceptējuši Romas pāvests Pijs IX 1862. un 1869. gadā un pāvests Leons XIII 1881. un 1888. gadā. Iesākumā darbojies Āhenē, Bismarka kultūrcīņas laikā ordenis pārcēla savu darbību uz netālo Simpelveldi Nīderlandē. Visā ordenī darbojas apmēram 630 māsu, no kurām ievērojama daļa Latvijā - 32.
Latvijā māsas ieradās 1927. gada 4. novembrī, kad māte Olga Koha (Olga Koch) ar 4 māsām no Vīnes pēc arhibīskapa Antonija Springoviča aicinājuma Jaunaglonā nodibināja pirmo Nabadzīgā Bērna Jēzus māsu klosteri Latvijā. Mūsdienās Nabadzīgā Bērna Jēzus māsu kongregācijas klosteri atrodas Daugavpilī, Liepājā, Līvānos, Rīgā un Varakļānos.
Velsas braucamā tipa ponijs

Izskats un raksturs

Velsas braucamā tipa ponijs ir lielāks kā Velsas kalnu ponijs un Velsas ponijs. Tā maksimālais augums skaustā ir 137 cm. Lai arī augstums skaustā ir līdzīgs ar Velsas poniju, tomēr sekcijas C ponijiem augums ir masīvāks un kompaktāks, līdzīgs braucamajiem zirgiem — vilcējiem.
Velsas braucamā tipa ponijam ir taisns profils, lielas un izteiksmīgas acis, zīdains apspalvojums. Ponijam ir spēcīgas kājas un izturīgi nagi. Ponijam ir augstu izceltas kāju kustības, ar aktīvu plecu kustību un pakaļkāju atbalstu. Tiem ir taisna, cilindrveidīga mugura ar labi attīstītiem muskuļiem.
Velsas kalnu ponijs var būt jebkurā krāsā, izņemot raibās krāsas kā dārka un lāsumaina. Ir uzskats, ka Velsas braucamā tipa ponijam ir neatkarīgāks raksturs nekā viņa radiniekiem Velsas kalnu ponijam un Velsas ponijam. Poniji ir mantojuši Velsas kalnu poniju izcilo izturību. Poniji ir ļoti pieticīgi un tos ir viegli uzturēt.

Vēsture

Iesākumā Velsas braucamā tipa ponijs tika veidots, krustojot Velsas kalnu poniju (sekcija A) ar Velsas braucamo poniju (sekcija D), līdz ar to sekcijas C izveidē ir spēcīga arābu zirga ietekme. Mūsdienās reizēm joprojām šādā veidā iegūst sekcijas C Velsas ponijus. Vēlāk šķirne tika krustota arī ar Andalūzijas zirgu, ar mūsdienās izmirušo Pembrokas vilcēju, ar Norfolkas rikšotāju un vēlāk ar Haknejas zirgu un Jorkšīras braucamo zirgu.
Mūsdienās ponijus pamatā izmanto iejūgam, bet tos izmanto arī kā bērnu jājamzirgus konkūram.
Rudens (dziesma)

"Rudens" ir Prāta Vētras albuma "Četri krasti" dziesma ar Imanta Ziedoņa vārdiem. 
"Prāta vētras" 2005. gada turnejā tika izmantots dziesmas „Rudens” animētais videoklips, vēstot par vientuļa pingvīna ceļojumu uz Parīzi. Ar anglisko dziesmas versiju "Lonely Feeling" šis videoklips 2006. gada rudenī iekļuva MTV Latvia Baltijas topā. Ženēvas animēto filmu un klipu festivālā „Lonely Feeling” bija nominēts labāko balvai animēto mūzikas videoklipu kategorijā.
2018. gadā "Rudens" ieguva 32. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Rīgas Kultūru vidusskola

Izglītības programmas

2018. gadā skolā tiek īstenota pamatizglītības programma (21011111), vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011011), vispārējās vidējās izglītības profesionālā virziena programma KULTŪRA UN PRODUCĒŠANA (31014011).

Vēsture

1960. gados Ganību dambī 7 tika uzcelta Rīgas 56. vidusskolas ēka, kurā mācības notika krievu valodā.
1993. gadā nodibināja Sarkandaugavas Kristīgo skolu un Japāņu valodas un kultūras vidusskolu. 2001. gadā abas skolas apvienojās un tika izveidota Rīgas Kultūru vidusskola. 2008. gadā veica skolas ēkas atjaunošanas darbus, bet 2010. gadā agrāko vidusskolas ēku Viestura prospektā 57 nodeva Rīgas 169. pirmsskolas mācību iestādes rīcībā.
Skolā māca izpratni par dažādām tautām, to kultūru, tradīcijām un valodām (māca angļu, franču, spāņu, krievu, ķīniešu, japāņu, arābu valodas). Skola sadarbojas ar Ķīnas Tautas Republikas vēstniecību, Taipejas misiju, Japānas un Spānijas vēstniecībām.
Ivars Brīvers

Biogrāfija

Ivars Brīvers ir dzimis Rīgā 1957. gada 18. aprīlī. Mācījies Rīgas 50. vidusskolā kuru absolvējis 1975. gadā. Mācības turpinājis Latvijas Valsts universitātes Ekonomikas fakultātē, ekonomiskās kibernētikas specialitātē, kuru absolvējis 1980. gadā. Pēc studiju beigšanas turpinājis strādāt fakultātē par pasniedzēju. Kopš 1989. gada lektors. 1989 gadā arī stažējies V. Pīka Universitātē Rostokā.
1994. gadā piešķirts doktora grāds. No 1995. līdz 1996. gadam bijis LU Ekonomikas un vadības fakultātes docents. Paralēli darbam universitātē strādājis arī Biznesa institūtā RIMPAK Livonija un LZA Ekonomikas institūtā. 1994. gadā stažējies Karaliskajā Tehnoloģiju augstskolā Stokholmā.
1996. gadā līdzdarbojies Ventspils augstskolas izveides darba grupā. No 1997. līdz 1999. gadam bijis Biznesa institūta RIMPAK Livonija rektors. 1999. gadā sācis darbu Banku augstskolā. Sākumā kā docents, bet kopš 2006. gada - profesors.
Kopš 2009. gada bijis dekāna pienākumu izpildītājs Ventspils augstskolas Ekonomikas un pārvaldības fakultātē. Kopš 2012. gada - dekāns.

Politiskā darbība

Kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Reģionu apvienības, taču netika ievēlēts. 2015. gada janvārī, sakarā ar 12. Saeimas deputātes Ingas Bites došanos bērna kopšanas atvaļinājumā, ieņēmis viņas vietu parlamentā. Mandātu zaudējis tā paša gada septembrī, I. Bitei atgriežoties Saeimā. 2017. gada aprīlī I. Brīvers atgriezās Saeimā, vēlreiz stājoties bērna kopšanas atvaļinājumādevušās I. Bites vietā. 2018. gada maijā mandātu zaudēja, I. Bitei atgriežoties Saeimā.
2018. gada rudenī kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Reģionu apvienības, taču netika ievēlēts.

Zinātniskā un sabiedriskā darbība

Ivara Brīvera galvenās interešu sfēras ir Tautsaimniecības modelēšana un analīze, Latvijas makroekonomiskā stāvokļa vērtēšana un analīze kā arī Ekonomiskās domas vēsture un attīstība Latvijā.
Ir starptautiskās ekonomistu asociācijas biedrs kopš 2006. gada un Latvijas Ekonomistu Asociācijas valdes priekšsēdētājs. Kopš 2014. gada zinātniskā žurnāla Oeconomia Copernicana, ko sadarbībā ar citām organizācijām izdod Nikolaja Kopernika universitāte Toruņā, Polijā, redakcijas padomes loceklis. Jaunākās latviešu studentu korporācijas Fraternitas Vanenica biedrs.
Publicējis daudz rakstus par ekonomikas un tautsaimniecības problēmām nereti paudis eiroskeptiskus uzskatus un aizstāvējis Latvijas spēju būt pašpietiekamai ekonomikai. Daudz darījis pirmskara Latvijas ekonomista Kārļa Baloža ideju popularizēšanai sabiedrībā.
Sui dinastija

Izveidošana

580. gadā Jan Dzjans (Yang Jian), Ziemeļu Džou valsts ģenerālis un augstmanis, kļuva par reģentu savas meitas dēlam, astoņus gadus vecajam valdniekam. Gada laikā Jan Dzjans nogalināja gandrīz visus valdošās ģimenes pārstāvjus un 581. gadā pasludināja sevi par jaunas Sui dinastijas imperatoru Vendi. 
No 581. līdz 583. gadam Vendi liek uzcelt jaunu galvaspilsētu Čanaņu, netālu no mūsdienu Siaņas. Sia dinastija sākotnēji kontrolēja valsts ziemeļus, bet pēc imperatora dēla Jan Guana vadītā karagājiena, 589. gadā izdevās iekarot Čeņ dinastijas kontrolētos dienvidus un apvienot valsti, izbeidzot gandrīz 350 gadus ilgušo sašķeltības laiku. Jau 590. gadā dienvidos uzliesmoja sacelšanās, taču tā tika apspiesta un Jan Guans iecelts par dienvidu pārvaldnieku. 600. gadā pēc ilgstoša konflikta ar troņmantinieku, imperators Vendi par jauno troņmantinieku iecēla Jan Guanu.

Vendi reformas

Vendi atjaunoja ierēdņu centralizēto eksāmenu sistēmu, kas visiem izglītotajiem kandidātiem ļāva pretendēt uz valsts ierēdņa vietu. Ņemot vērā iedzīvotāju skaita sarukumu iepriekšējo gadsimtu laikā, tika vienkāršota un samazināta provinču pārvalde. 590. gadā pierobežas garnizoni, kuros pārsvarā dienēja etnisko minoritāšu pārstāvji, tika pakļauti vietējam gubernatoram. 582. gadā tika ieviesta vienādo zemes gabalu sistēma – ikviens 21 gada vecumu sasniegušais vīrietis saņēma 80 mu lielu zemes gabalu, sievietes saņēma 40 mu. Šo zemi varēja atstāt mantojumā bērniem, vai pārdot. Zemniekiem bija pienākums maksāt valsts nodevu, 20 dienas gadā strādāt valsts klaušās un nodot valstij noteiktu kokvilnas daudzumu. Šī sistēma ātri uzlaboja lauksaimniecības ražas un produktivitāti. Vendi bija budists un viņa laikā uzsākta daudzu budistu svētnīcu celtniecība.

Neveiksmes

Pēc Vendi nāves 604. gadā troni mantoja Jan Guans, kas pazīstams kā imperators Jandi. 605. gadā, paplašinot esošos kanālus un rokot jaunus, Jandi uzsāka Lielā Ķīnas kanāla rakšanas darbus. Vairāk nekā 1500 kilometrus garā kanāla uzdevums bija savienot valsts ziemeļus ar dienvidiem. 
Savā 14 gadus ilgajā valdīšanas laikā viņš uzsāka vairākus neveiksmīgus karagājienus. Hronikas apgalvo, ka no miljons karavīriem, kas 612. gadā tika nosūtīti uz Koreju Kogurjo karalistes iekarošanai, atgriezās tikai 2700. Aizvien pieaugošo spaidu darbu apjoms un lielie militārie zaudējumi izraisīja lokālas zemnieku dumpjus, kurus greznībā dzīvojošais imperators ignorēja. Sākot ar 614. gadu valsti pārņēma plaši nemieri, līdz beidzot 617. gadā augstmaņu sazvērestības rezultātā Jandi tika nogalināts un Sui dinastija 618. gadā beidza pastāvēt. Tai sekoja Tanu dinastija, kuru nodibināja Jandi brālēns.