google/wiki40b huggingface dataset:
40. šaha olimpiāde

40. šaha olimpiāde notika no 2012. gada 27. augusta līdz 10. septembrim Turcijas pilsētā Stambulā.

Vispārīgs apskats

Olimpiādē piedalījās 157 vīriešu (ieskaitot Turcijas "B", "C" un "D") un 127 sieviešu (ieskaitot Turcijas "B", "C" un "D") komandas.
Spēles reglaments: Šveices sistēma 11 kārtās. Apdomas laiks: katram spēlētājam 90 minūtes 40 gājieniem un turpinājumā 30 minūtes līdz partijas beigām ar 30 sekunžu pieskaitījumu katram partijā izdarītam gājienam sākot ar pirmo.
Vērtējums: Par uzvaru mačā komanda ieguva divus mačpunktus, par neizšķirtu (2:2) vienu mačpunktu. Turnīra noslēgumā augstāku vietu ieguva komanda, kura bija guvusi 11 kārtās vairāk mačpunktu (MP). Pie vienādiem rādītājiem, vietas noteikšanai lietoja Zonneborna-Bergera punktu summu (ZBP). Ja arī tā izrādījās vienāda, tad bija jāizšķir partijās iegūtai punktu summai (P).

Olimpiādes galvenais tiesnesis bija FIDE starptautiskais tiesnesis Panagiotis Nikolopoulos (Grieķija).

Nonas Gaprindašvili balva

Nonas Gaprindašvili vārdā nosaukto balvu ieguva Krievija, kurai bija visaugstākie rādītāji abu tās komandu (vīriešu un sieviešu) vērtējumā.
Stīvs Montadors

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Montadors sāka 1999.—2000. gada sezonas nogalē, kad noslēdza līgumu ar NHL klubu Kalgari "Flames", debitējot tās AHL fārmklubā Sentdžonsas "Flames". 2001. gadā kopā ar klubu Montadors izcīnīja Kaldera kausu. 2001.—02. gada sezonā aizsargs aizvadīja 11 spēles arī Kalgari "Flames" rindās, taču NHL spēja nostiprināties vien 2003.—04. gada sezonā.
2005.—06. gada sezonas pirmajā pusē Montadors tika aizmainīts uz Floridas "Panthers" vienību, tās sastāvā spēlējot līdz pat 2008. gada vasarai. Aizsargs noslēdza viena gada līgumu ar Anahaimas "Ducks", taču jau pavisam drīz tika aizmainīts uz Bostonas "Bruins". No 2009. līdz 2011. gadam spēlēja Bufalo "Sabres", tad sezonu aizvadīja Čikāgas "Blackhawks", taču 2012.—13. gada sezonā, kad "Blackhawks" izcīnīja Stenlija kausu, Montadors visu sezonu aizvadīja tās AHL fārmklubā Rokfordas "IceHogs". 2013.—2014. gada sezonu aizvadīja KHL klubā Zagrebas "Medveščak". Miris 2015. gadā.
Desmitstūris

Desmitstūris - daudzstūris ar desmit malām. Desmitstūra leņķu summa ir 1440°. Tam ir 35 diagonāles. Katrs regulāra desmitstūra leņķis ir 144° liels.
Vahemadala bāka

Raksturojums

Bākas augstums ir 13 m. Bāku veido astoņšķautnains, piramidāls metāla tornis ar dubultu galeriju, bez laternas. Torņa apakšējā daļa ir sarkanā krāsā, augšējā balta. Galerijas margas sarkanas. Gaismas elements atrodas 14 m virs jūras līmeņa. Gaisma sarkana (1 s deg, 9 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 6 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, diennakts tumšajā laikā.
Latvijas Šaha Vēstnesis

Izdevējs

Žurnāla izdevēji bija Latvijas Šaha savienība un Latvijas Korespondencšaha federācija, sadarbībā ar Valdemāru Zemīti (ASV).
Aulejas pagasts

Hidrogrāfija

Upes: Dubna.
Ūdenstilpes: Aulejas ezers, Ārdavs, Birža ezers, Cārmins, Cērps, Lejs, Lielais Gauslis, Sivers, Ūgliņš.

Vēsture

Aulejas pagasts (līdz 1925. gadam Grāveru pagasts) izveidots 1923. gadā, izdalot to no Izvaltas pagasta.
1935. gadā Daugavpils apriņķa Aulejas pagasta teritorija bija 128 km² un tajā dzīvoja 7336 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Apšenieku, Aulejas, Ostrovas, Šķipu, Vanagu un Vāveru ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Ostrovas ciems ietilpis Krāslavas apriņķī (1947-1949), Dagdas (1949-1962) un Krāslavas (pēc 1962. g.) rajonos. Ostrovas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Rogaļu ciemu, 1960. gadā pievienoja Ignatovas ciema kolhoza «Jaunā gvarde» teritoriju, bet kolhoza «Padomju Latvija» teritoriju pievienoja Jaunokras ciemam. 1964. gadā Ostrovas ciemu pārdēvēja par Aulejas ciemu. 1971. gadā Aulejas ciemam pievienoja likvidēto Šķipu ciemu, bet daļu padomju saimniecības «Iskra» teritorijas pievienoja Iskras ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Aulejas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Krāslavas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Auleja (pagasta centrs), Anči, Bleideļi, Brāslava, Buseniški, Butkeviči, Drongāni, Dzalbi, Kalviši, Lejas Podnieki, Lielie Doski, Meža Doski, Reinieki, Rubeņi, Šķipi, Vanagi, Veiguļi, Zīperi.
18. novembra lāpu gājiens

18. novembra lāpu gājiens ir 2003. gada 18. novembrī jauniešu apvienības „Visu Latvijai” aizsākta Latvijas Republikas proklamēšanas dienas svētku tradīcija.
Saskaņā ar lāpu gājiena rīkotājiem — Nacionālo apvienību "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" — gājiena mērķis ir „pateikties Latvijas valsts dibinātājiem un brīvības cīnītājiem, kuru ticība latviešu tautas nākotnei un nestie upuri deva iespēju latviešiem būt starp tām retajām pasaules tautām, kurām ir sava valsts.” Gājiena devīze ir „Latvija ir mūsu!”, bet par vienu no pasākuma tradīcijām ir kļuvis pulcēšanās vietā kopā skandināts sauklis „Mēs esam latvieši!”.
Gājiens tradicionāli sākas 18. novembra vakarā Rīgā ar pulcēšanos pie Kārļa Ulmaņa pieminekļa, kur notiek svētku koncerts, un noslēdzas neilgi pēc Zigfrīda Annas Meierovica bulvāra, pirms Brīvības pieminekļa. Līdz 2012. gadam gājiens notika pa šaurajām Vecrīgas ieliņām, taču kopš 2013. gada, pieaugot dalībnieku skaitam, tas notiek pa Krišjāņa Valdemāra ielu un 11. novembra krastmalu, kurās gājiena laikā tiek slēgta satiksme. 2013. gadā gājienā piedalījās apmēram 12 400 cilvēku, 2014. gadā — gandrīz 14 000, bet 2015. gadā, neskatoties uz spēcīgo lietu, gājienā devās jau vairāk nekā 15 000 cilvēku, kas izauga līdz aptuveni 17 000 dalībnieku 2016. gadā.
18. novembra lāpu gājienu kritizējis sociālantropologs Klāvs Sedlenieks, kurš šādus gājienus nosaucis par „draudīgiem un agresīviem” un uzskata, ka tā lielais dalībnieku skaits norādot uz uzvilktību sabiedrības noskaņojumā un uzkurinātu apdraudētības izjūtu. 2015. gadā partija Nacionālā savienība "Taisnīgums" un biedrība „Tēvijas Sargi” aicināja gājienu rīkojošo Nacionālo Apvienību „pasākumu pasludināt par tautas gribas manifestāciju, kurā kā galvenā prasība izvirzīta atteikšanās no imigrantu kvotām un robežkontroles atjaunošana”. Uz to atbildot, Nacionālā Apvienība izplatīja paziņojumu, kurā norādīja, ka „18. novembra lāpu gājiens ir svētki, kas nav īstais brīdis protestu rīkošanai” un „18. novembra lāpu gājiens nekad nav ticis politizēts un tāds tas paliks arī šogad”.
2017. gada 17. oktobrī Nacionālā Apvienība nosūtīja Latvijas prezidentam Raimondam Vējonim vēstuli, kurā kārtējo reizi viņu aicināja personīgi atbalstīt labāku norises laiku lāpu gājienam un atļaut to noslēgt pie Brīvības pieminekļa. Valsts prezidenta kancelejas pārstāvis Jānis Siksnis norādīja, ka par valsts svētku pasākumiem Rīgā atbild Rīgas dome, kuras Sabiedrisko attiecību nodaļas vadītājs Uģis Vidauskis savukārt kā atteikuma iemeslu minēja drošības apsvērumus. 2017. gada 13. novembrī Nacionālās Apvienības priekšsēdētājs Raivis Dzintars izplatīja video, kurā pauda neapmierinātību ar aizliegumu, beigās retoriski jautājot: „No kā baidās prezidents? Kāpēc prezidents baidās no lāpām? Vai varbūt no tautas?”
Natālija Titorenko

Biogrāfija

1960. gadu beigās un 1970. gadu sākumā bijusi viena no PSRS labākajām jaunajām šahistēm. 1968. gadā Kalugā uzvarējusi PSRS jauniešu šaha čempionātā meitenēm. Piecas reizes piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionātu finālos (1971, 1975, 1978, 1981, 1982), kuros labāko rezultātu sasniegusi 1981. gadā, kad izcīnījusi 5. vietu. 1982. gadā Tbilisi piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā kopā ar Tamāru Minoginu dalījusi 7.-8. vietu. Sekmīgi piedalījusies vairākos starptautiskajos sieviešu šaha turnīros: 1975. gadā Maskavā izcīnījusi 2. vietu; 1983. gadā Hallē izcīnījusi 2. vietu. Par panākumiem turnīros FIDE 1982. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Gangrēna

Gangrēna (latīņu: gangraena, no sengrieķu γάγγραινα) ir audu atmiršanas veids, nekrozes veids, kuru izraisa kritiski nepietiekama asinsapgāde.
Stāvoklis var būt dzīvībai bīstams. Gangrēna var rasties pēc traumas vai infekcijas, kā arī cilvēkiem, kam ir hroniskas veselības problēmas, kas ietekmē asinsriti. Galvenais gangrēnas cēlonis ir samazinātā asins piegāde ietekmētajiem audiem, kas izraisa šūnu nāvi. Gangrēnas rašanās iespējamību palielina diabēts un ilgstoša smēķēšana.
Gangrēna nevar izplatīties no viena cilvēka uz citu. Izšķir vairāku veidu gangrēnu, katram veidam ir savi simptomi; tiek izšķirta sausā, mitrā, iekšējā, gāzes gangrēna un citas. Ārstēšana ir atkarīga no pamatcēloņa, var veikt rezekciju, atmirušo audu atdalīšanu (vai smagākos gadījumos amputāciju) no skartās ķermeņa daļas, antibiotiku lietošanu.
Skrejvaboļu dzimta

Pieaugušo īpatņu morfoloģija

Daudzas skrejvaboļu sugas ir ļoti līdzīgas un tāpēc to noteikšanā izmanto daudzas dažādas īpašības. Nosakot ņem vērā ķermeņa nokrāsu, formu, ārējo uzbūvi, virsmas veidu, izmērus, ģenitāliju uzbūvi.

Krāsojums

Krāsojums skrejvabolēm ir dažāda krāsā, taču vairāk tumšu toņu, bieži ar metālisku nokrāsu. Nereti melna vai tumša krāsa kombinēta ar zaigojošu atspulgu, kurš veidojas, pateicoties virsmas mikroskulptūrai no tievām paralēlām līnijām.

Ekoloģija

Skrejvaboles sastopamas visdažādākajos biotopos, sākot no tundras zonas ziemeļos un beidzot ar ekvatoriālajiem mūžzaļajiem lietus mežiem dienvidos. Daudzas sugas ir izmantojamas kā vides stāvokļa bioindikatori. Lielākā daļa sugu ir plēsēji, pārtiek no citiem kukaiņiem, dažādām to attīstības stadijām, tārpiem, gliemjiem u.c. Lielākās ģints Carabus sugas spēj nomedīt pat nelielas ķirzakas. Daudzas sugas ir fitofāgi vai miksofāgi. Ir sugas, kas dzīvo koku vainagos vai koku mizas spraugās, kur ložņā pa mizgraužu ejām un barojas ar to dažādām attīstības stadijām (piem. ģints Dromius), citas - saistītas ar skudru pūžņiem (piem., ģints Paussus (Latvijā nav sastopama)) vai dzīvo alās (piemēram, apakšdzimtas Trechinae sugas).

Aizsardzība Latvijā

2 skrejvaboļu sugas Latvijā ir īpaši aizsargājamas (LR Ministru Kabineta noteikumi Nr 396): zaļganais kokskrējējs (Calosoma inquisitor) un purvāju skrejvabole (Carabus menetriesi). 7 skrejvaboļu sugas ir iekļautas Latvijas Sarkanajā Grāmatā: zaļganais kokskrējējs (Calosoma inquisitor - 1. kategorija), purvāju skrejvabole (Carabus menetriesi - 2. kategorija), spožā skrejvabole (Carabus nitens - 2. kategorija), zeltpunktu skrejvabole (Carabus clathratus - 3. kategorija), velvētā skrejvabole (Carabus convexus - 3. kategorija), lielā skrejvabole (Carabus coriaceus - 3. kategorija), jūrmalas smilšvabole (Cicindela maritima - 3. kategorija).
Krustpils Svētā Nikolaja pareizticīgo baznīca

Krustpils Svētā Nikolaja pareizticīgo baznīca ir pareizticīgo dievnams Jēkabpilī, Zīlānu ielā 57. Celta bizantiešu stilā un iesvētīta 1910. gadā Svētā Nikolaja godam.
Pirmā Pasaules kara laikā no baznīcas pāri palikušas bija tikai sienas, bet no garīdznieku mājas — pamati, savukārt, no aptuveni 1000 draudzes locekļiem bija tikai palikusi puse. 1920. gadā no Krievijas atgriezās Marijas patvēruma un aizlūguma baznīcas pārzinis Jēkabpilī tēvs Vladimirs Borozdinskis, kurš uzsāka baznīcas atjaunošanu. Jau no 1922. gada atsākās pastāvīgi dievkalpojumi garīdznieka Nikolaja Vasiļjeva vadībā. 1928. gadā ar tēva Jēkaba Karpa gādību baznīcas iekšpuse tika izrotāta ar jaunu svētbilžu sienu, draudzes locekles uzgleznoja astoņas ikonas. Daudzas svētbildes ziedoja arī paši draudzes locekļi. Pēc Otrā Pasaules kara baznīcu atkal bija jāatjauno un 1963. gadā to pārņēma garīdznieks Anatolija Kudrjavcevs, kurš šajā baznīcā kalpoja līdz pat 1993. gadam. No 1965. gada līdz 1990. gadam šajā baznīcā bieži dievkalpojumus arī vadīja pašreizējais pareizticīgās baznīcas Rīgas un visas Latvijas metropolīts Aleksandrs Kudrjašovs.
2008. gada vasaras olimpiskās spēles (6. diena)

Sestajā Pekinas Olimpisko spēļu dienā sacensības norisināsies 22 sporta veidā un 17 tiks sadalīti medaļu komplekti.
Sacīkšu sākumu laiki doti pēc Latvijas laika
1954. gada FIFA Pasaules kauss

Turnīra gaita

Turnīra izspēles formāts bija kardināli atšķirīgs no 1950. gada Pasaules kausa: 16 komandas tika sadalītas 4 grupās pa četrām komandām. No katras grupas ceturtdaļfinālā iekļuva divas spēcīgākās. Gadījumā, ja 2. un 3. vietai grupā ir vienāds punktu skaits, tad notiek pārspēle par iekļūšanu ceturtdaļfinālā. Katra komanda grupā aizvadīja pa 2 spēlēm.
Šis bija pirmais Pasaules kausa finālturnīrs, kuru translēja televīzijā. Grupu turnīra 1. grupā ar 3 punktiem ceturtdaļfinālā iekļuva Brazīlijas un Dienvidslāvijas izlases. 2. grupā vienkārši neapturama bija Ungārijas izlase ar Ferencu Puškāšu un Šandoru Kočišu priekšgalā. Ungāri uzvarēja abās grupas spēlēs ar vārtu starpību 17:3. Otrajā vietā grupā palika VFR, kas pārspēlē par iekļūšanu ceturtdaļfinālā sagrāva Turcijas izlasi. 3. grupā pretiniekiem nekādas cerības neatstāja Urugvaja un Austrija, savukārt no 4. grupas ceturtdaļfinālā iekļuva angļi un laukuma saimnieki šveicieši, kas pārspēlē uzvarēja Itāliju.
Ceturtdaļfinālā Ungārija ar 4-2 pārspēja iepriekšējos Pasaules vicečempionus Brazīlijas izlasi, Urugvaja ar tādu pašu rezultātu uzvarēja Angliju, bet VFR ar 2-0 tika galā ar dienvidslāviem. Ļoti rezultatīvā spēlē Austrijas izlase ar 7-5 pārspēja Šveici, arī iekļūstot pusfinālā.
Pirmajā pusfinālā ungāri pagarinājumā, pateicoties Kočiša 2 gūtajiem vārtiem, ar 4-2 uzvarēja iepriekšējos Pasaules čempionus Urugvajas izlasi, savukārt kaimiņvalstu divcīņā VFR sagrāva austriešus ar 6-1. Spēlē par 3. vietu tomēr austriešiem izdevās pārspēt Urugvaju.
Jau finālspēles 8. minūtē Ungārijas izlase bija ar 2-0 izvirzījusies vadībā pret Vāciju un jau likās, ka uzvara ir pavisam tuvu, taču vācieši jau līdz 19. minūtei spēja rezultātu izlīdzināt. Spēles 84. minūtē Helmuts Rāns guva izšķirošos vārtus, panākot VFR izlasei uzvaru gan spēlē, gan visā čempionātā. Šī 2. Pasaules kara nomocītās Vācijas komandas uzvara tika nodēvēta par "Bernes brīnumu".
Natālija Jolkina

Biogrāfija

1970. g. — absolvē LVU Fizikas un matemātikas fakultāti. Strādājusi LVU Skaitļošanas centrā. 1990.—1992. g. ir frakcijas "Līdztiesība" konsultante Latvijas Augstākajā Padomē. Kopš 1996. g. — "Līdztiesības" biedre.
2002. gada jūlijā naturalizācijas kartībā ieguvusi Latvijas pilsonību. 2002 — Rīgas domes pilnvarniece SIA "Rīgas nami". Kopš 2002. g. "Līdztiesības" Rīgas organizācijas priekšsēdētāja, no 2004. g. Latvijas Cilvēktiesību komitejas līdzpriekšsēdētāja. Līdz 2005. g. Saeimas deputāta palīdze.
No 2005. līdz 2009. g. Rīgas domes deputāte un tās prezidija locekle, PCTVL frakcijas priekšsēdētāja.
Kopš 2006. g. LMĪA (Latvijas denacionalizēto un municipālo māju īrnieku un dzīvokļu īpašnieku asociācija) valdes locekle.
Geimeris

Geimeris (angļu: Gamer) ir žargons, ko agrāk lietoja par kādu, kurš spēlēja RPG un kara žanra spēles. Tagad tas tiek plašāk attiecināts uz cilvēkiem, kas spēlē datorspēles. Lai gan tas tiek attiecināms arī uz tiem, kas sevi neuzskata par geimeriem, biežāk to lieto par cilvēkiem, kas pavada daudz brīvā laika spēlējot vai mācoties par spēlēm.

Spēļu iesauka

Spēļu iesauka, lietotājvārds (parasti pseidonīms) ir nosaukums, ar kuru geimeris ir pazīstams datorspēļu vidē. Tas visvairāk tiek lietots daudzspēlētāju spēlēs un elektroniskā sporta sacensībās.
Londonas satiksmes nodeva

Londonas satiksmes nodeva (bieži saīsina CC) ir maksa tiem Londonas autobraucējiem, kuri pārvietojas ar savu mehāniskajiem transportlīdzekļiem pa noteiktām Londonas satiksmes nodevu zonām (CCZ). Šīs maksas mērķis ir ierobežot privāto automašīnu lietošanu, samazināt sastrēgumus un iegūt naudas līdzekļus, kurus pēc tam iegulda sabiedriskā transporta attīstībā. Par šādu satiksmes nodevas zonu 2003.gada 17.februārī tika pasludināta daļa no Centrālās Londonas. 2007.gada 19.februārī arī Rietumlondonā izveidoja šādas zonas. Lai gan šī nav pirmā šāda veida shēma Apvienotajā Karalistē, tā bija lielākā, kad tā tika ieviesta, un joprojām tā ir viena no lielākajām pasaulē. Par 10,50 sterliņu mārciņu samaksu ir iespējams katru dienu no septiņiem rītā līdz sešiem vakarā iebraukt zonā jebkādiem satiksmes līdzekļiem.
Aleksandrs Sjomins

Spēlētāja karjera

Karjeru Sjomins uzsāka Krasnojarskas "Sokol" hokeja skolas sistēmā. 2001.—02. gada sezonā Čeļabinskas "Traktor" rindās Sjomins debitēja Krievijas Augstākajā līgā. 2002. gada NHL draftā viņu Vašingtonas "Capitals" izraudzījās ar kopējo 13. numuru. "Capitals" sastāvā sāka spēlēt 2003.—2004. gada sezonā, taču 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā un 2005.—06. gada sezonā viņš spēlēja Krievijas Superlīgas klubu Toljati "Lada" un Maskavas apgabala "Himik" sastāvos.
Jau sākot ar 2006.—07. gada sezonas otro pusi Sjomins bieži tika likts vienā maiņā ar Aleksandru Ovečkinu. Nākamajā sezonā viņiem "Capitals" pirmajā maiņā pievienojās Niklass Bekstrēms. Kopā ar Ovečkinu un Bekstrēmu Sjomins spēlēja līdz pat 2012. gada vasarai, kad noslēdza viena gada līgumu ar Karolīnas "Hurricanes" vienību.
2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā spēlēja KHL kluba Ņižņijnovgorodas "Torpedo" un Krievijas Augstākās līgas kluba Krasnojarskas "Sokol" sastāvā, taču pēc tam atgriezās "Hurricanes" sastāvā. 2015. gada vasarā noslēdza viena gada līgumu ar Monreālas "Canadiens". Decembrī hokejists atgriezās Krievijā, pievienojoties KHL klubam Magņitogorskas "Metallurg".
Krievijas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs (6. vieta), Pasaules čempionātos ir izcīnījis visu kalumu medaļas: 2008. un 2012. gadā zeltu, 2010. gadā sudrabu un 2005. gadā bronzu. Tāpat, Sjomins ir izcīnījis sudraba medaļas 2002. gada Pasaules čempionātā U-18 vecuma grupā.
Mūtala

Vēsture

Zināms, ka vecākā baznīca Mūtalā celta 13. gadsimtā. Ilgu laiku Mūtala bija neliels ciems. 16. gadsimtā karalis Gustavs Vāsa Mūtalā uzcēla vasaras rezidenci.
19. gadsimta sākumā, kad tika izraksts Jētas kanāls (Göta kanal) Mūtala kļuva par nozīmīgu pilsētu tirdzniecībā pa kanālu. Pilsētas tiesības Mūtalai piešķirtas 1881. gadā.
Pēc Zviedrijas pašvaldību reformas 1971. gadā Mūtala kļuva par Mūtalas komūnas centru, un vārds "pilsēta" (stad) oficiālajos dokumentos vairs netiek lietots.

Ekonomika

Mūtalā atrodas viens no vecākajiem Zviedrijas inženierijas uzņēmumiem Motala Verkstad, kas dibināts 1822. gadā Jētas kanāla celtniecības vajadzībām. Tas izgatavoja kuģus, tiltu konstrukcijas, dzelzeļa aprīkojumu, lokomotīves. Mūsdienas rūpnīca nodarbina 185 darbiniekus. Žila Verna fantastikas romānā "20 000 ljē pa jūras dzelmi" zemūdene Nautilus būvēta Motala Verkstad.
Uzņēmums Luxor līdz 1980. gadiem Mūtalā ražoja sadzīves elektroniku un datortehniku.
Mūtalā atrodas Electrolux (mājsaimniecības ierīces), Tetra Pak (iepakojuma materiāli) un Autoliv (automašīnu elektronika) ražotnes.
Kicmaņa

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1413. gadā. No 1774. līdz 1918. gadam atradās Hābsburgu impērijas (no 1867. gada — Austroungārijas) sastāvā. No 1918. līdz 1940. gadam — Rumānijā. 1940. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, tā iekļāvās PSRS. 1941. gadā, Vācijai iebrūkot PSRS, tā atkal iekļāvās Rumānijā, bet pēc Vācijas sakāves — PSRS. No 1991. gada — Ukrainas pilsēta.
Kicmaņā dzimis komponists un dzejnieks Volodimirs Ivasjuks (Володи́мир Миха́йлович Івасю́к, 1949—1979) un dziedātāja Aņi Loraka (Ані Лорак, 1978).
Sojuz TMA-01M

Lidojuma gaita

Starts notika 2010. gada 7. oktobrī 23:10:55 UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas. 
Ar SKS kosmosa kuģis saslēdzās 10. oktobrī 00:01 UTC pie Poisk moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās operācijas notika automātiskā režīmā.
Oktobra beigās kļuva zināma informācija par vairākām kļūmēm pirmam modernizētajam kuģim. Neilgi pirms starta nolaižamajā aparātā kāpis spiediens. To izraisīja sūce skābekļa piegādes regulējošajā vārstā. Pēc vairākkārtējām vārsta atvēršanām un aizvēšanām problēma tika novērsta. Līdzīga situācija ir bijusi arī ar Sojuz TMA-18. Otrajā lidojuma dienā sabojājās analogciparu pārveidotājs, līdz ar to displejā vairs nepienāca dati no vairākiem analogajiem sensoriem. 10. oktobrī, pirms saslēgšanās bez iemesla pārstartējās viens no diviem displejiem apkalpes pultī.
2011. gada 16. martā 04:27:08 UTC Sojuz TMA-01M atvienojās no stacijas. Pēc tam stacijas tuvumā tika veikti jaunā kuģa sistēmu testi dažādos režimos. 07:03 UTC Sojuz dzinēji tika ieslēgti bremzēšanas manevram. Kuģis nogāja no orbītas un veica nolaišanos 86 km uz ziemeļiem no Arkalikas Kazahstānā.
Mihails Bartaševičs

Biogrāfija

Mihails Bartaševičs ir Latvijas Republikas Augstākās Padomes deputāta Anatolija Bartaševiča dēls, ka arī pašreizēja Rēzeknes domes priekšsēdētāja Aleksandra Bartaševiča jaunākais brālis.
1988. gadā Mihails Bartaševičs pabeidza Rēzeknes 6. vidusskolu, bet 1993. gadā viņš absolvēja Rīgas Tehniskās universitātes Celtniecības fakultāti siltumapgādes, gāzes apgādes un ventilācijas specialitātē. Drīzumā Mihails Bartaševičs sāka strādāt par darbu vadītāju ražošanas firmā „Latgalija”. 1996. gadā Mihails Bartaševičs iestājās Latvijas Būvinženieru savienībā. Tāpat Mihails Bartaševičs ir Latvijas Poļu savienības goda biedrs.

Politiskā darbība

1997. gadā Mihails Bartaševičs tika ievēlēts Rēzeknes domē no LSP/KSTL saraksta. 2001. gadā viņš atkal tika ievēlēts Rēzeknes domē no PCTVL saraksta. Bet 2005. gadā no TSP sarakta Mihails Bartaševičs netika ievēlēts Rēzeknes domē, kaut arī pēc 9. Saeimas vēlēšanām ieņēma aizgājušā Jāņa Tutina vietu.
Vilberts Krasnais

Dzīvesgājums

Dzimis 1908. gada 12. janvārī Rugāju pagasta "Vēžos" zemnieka Andreja Krasnā un viņa sievas Alvīnes ģimenē. Mācījās Jaungulbenes un Galgauskas pamatskolā un Balvu komercskolā. Studēja tautsaimniecību, vēlāk vēsturi Latvijas Universitātē, iestājās studentu korporācijā Ventonia.
Bija Latvju Nacionālās jaunatnes savienības centrālās valdes ģenerālsekretārs, rediģēja tās izdevumu "Jaunatnes gaitas".
Darbojās Latviešu zemnieku savienībā un Jaunlatgales apriņķa aizsargu pulkā. 
1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā kopā ar ģimeni apcietināts un izsūtīts uz Sevurallagu. Nošauts 1942. gada 3. augustā Sverdlovskā.