google/wiki40b huggingface dataset:
Artjoms Rudņevs

Karjera

Karjeru uzsāka Daugavpils klubā "Daugava" (tobrīd ar nosaukumu "Ditton"), bet 2009. gada februārī pievienojās Ungārijas futbola klubam Zalaegersegas TE. Tomēr līgums tika nekorekti noslēgts, jo spēkā joprojām saglabājās līgums ar FK Daugava, bet strīda risināšana tika nodota FIFA. 2009. gada maijā Rudņevs beidzot debitēja ZTE sastāvā. 2008.—2009. gada sezonā Ungārijas čempionātā paspēja aizvadīt četras spēles, kurās guva divus vārtus.
ZTE klubā Rudņevs aizvadīja arī visu nākamo sezonu, kopā ar komandu izcīnot 5. vietu Ungārijas čempionātā, kā arī iekļūstot Ungārijas kausa izcīņas finālā, kurā viņš guva vienus vārtus. Šajā sezonā Rudņevs kļuva par visa čempionāta otru labāko vārtu guvēju ar 16 vārtiem, kā arī par savas komandas rezultatīvāko spēlētāju. Pēc sezonas ungāru interneta portāli ziņoja, ka par Rudņevu interesi izrāda Vācijas, Anglijas un Kipras klubi, taču vienīgo reālo piedāvājumu izteica Polijas klubs Poznaņas "Lech", uz kuru Rudņevs devās uz pārbaudēm. Sākotnēji Rudņevs ar poļu klubu nespēja vienoties par līguma nosacījumiem, tādēļ 2010./2011. gada sezonu uzsāka vēl ZTE rindās, tomēr 4. augustā Artjoms Rudņevs oficiāli parakstīja līgumu ar "Lech" uz četrām sezonām. Sezonas gaitā Eiropas līgas ietvaros Rudņevs divās savstarpējās spēlēs ar Turīnas "Juventus" guva uzreiz četrus vārtus. Nākamajos mēnešos masu medijos parādījās informācija par vairāku Eiropas valstu līgu klubu, tai skaitā Itālijas A sērijas "Juventus", interesi par A. Rudņevu.
2012. gada maijā tika paziņots, ka Artjoms Rudņevs parakstījis 4 gadu līgumu ar Vācijas Bundeslīgas klubu Hamburgas SV, kļūstot par pirmo Latvijas futbolistu, kas spēlējis Bundeslīgā. 26. septembrī viņš iesita pirmos vārtus Bundeslīgā, bet visā sezonā guva 12 vārtus 34 spēlēs, dalot pirmo vietu komandas rezultatīvāko spēlētāju sarakstā.
2014. gada pirmajā pusē viņš tika izīrēts citam Bundeslīgas klubam Hannover 96, kas pēc īres beigām neizmantoja iespēju izpirkt futbolista līgumu no Hamburgas kluba. 2014.—2015. sezonā A. Rudņevs atgriezās Hamburgas SV, taču spēlēja salīdzinoši maz un nerezultatīvi, arī kluba sniegums bija vājš. Novembrī mačā pret Brēmenes "Werder" viņš guva savus pirmos sezonas vārtus, palīdzot komandai uzvarēt. 
2016. gada 15. jūnijā tika paziņots, ka Rudņevs pievienojas citam Bundeslīgas klubam 1. FC Köln. Ķelnes kluba rindās aizvadīja 18 spēles Bundeslīgā, gūstot trīs vārtus.
2017. gada 29. septembrī pārtrauca līgumu ar 1. FC Köln un paziņoja, ka beidz spēlētāja karjeru.

Latvijas izlase

Uz Latvijas izlasi A. Rudņevs pirmoreiz tika izsaukts uz draudzības spēli pret Igauniju 2008. gada 12. novembrī. Šo spēli viņš sāka pamatsastāvā. Spēlējis arī Latvijas U21 izlasē. Latvijas pieaugušo izlases sastāvā nespēja gūt vārtus pirmajās 14 spēlēs, līdz iesita savus pirmos vārtus spēlē pret Maltu.
Kopumā Latvijas izlasē aizvadījis 38 spēles un guvis 2 vārtus.

Personiskā dzīve

Artjoms Rudņevs ir precējies. 2011. gadā viņam piedzima meitiņa.
Nīls Geimens

Biogrāfija

Ģimenes saknes meklējamas Nīderlandē, no kuras viņa vectēvs pārcēlies 20. gadsimta sākumā. Ir ebreju izcelsmes, ģimenei daudz nozīmē jūdaisma filozofija. Svarīgas arī scientoloģijas tradīcijas, kaut gan intervijās atzinis, ka nav scientoloģists.
Bērnībā ietekmējies no Steipla-Lūisa "Nārnijas hronikām", Lūisa Kerola "Alises piedzīvojumi Brīnumzemē".
Geimens ātri kļuva par zinātniskās fantastikas žanra fanu, lasot Alana Mūra, Semjuela R. Delani, Rodžera Želaznija, Roberta Heinleina, Herlana Elisona, Torna Smita, Džīna Volfa, Hovarda Lavkrafta darbus
1984. gadā viņš pamanījis Alana Mūra grāmatu "Swamp king" un izlasījis to. Tas salauzis viņa pretestību komiksu grāmatām un mudinājis pašam darboties šajā sfērā.
1984. gadā sarakstījis pirmo grāmatu — "Duran Duran" biogrāfiju, kā arī darbu "Ghostly beyond belief" "Penthouse" izdevniecība piedāvājusi darbu, no kura gan atteicies, kaut gan bijis būtiski uzturēt ģimeni. 80. gadu beigās sarakstījis "Dont’t panic: The official hitchhiker’s guide to the galaxy companion", ko nosaucis par "klasisku angļu humora" piemēru. Vēlāk sadarbojies ar Teriju Pračetu.

Privātā dzīve

Precējies ar literāti, dziedātāju Amandu Pālmeri, precējies ar viņu 2011. gada 2. janvārī, kāzās piedalījušies rakstnieki Maikls Čebonss, Ajeleta Valdmena. Ir divu bērnu tēvs. Kopā ar ģimenei dzīvo ASV.
Jānis Kinna

Biogrāfija

Dzimis 1952. gadā Smiltenē, mācījās Valkas vidusskolā, Mores pamatskolā, 1971. gadā pabeidza Siguldas 1. vidusskolu. Studēja  Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Lauksaimniecības mehanizācijas fakultātē, 1976. gadā ieguva inženiera-mehāniķa specialitāti. No 1976. līdz 1979. gadam strādāja Baltijas mašīnu izmēģināšanas stacijas saimniecībā par galveno inženieri, vēlāk par direktora vietnieku. No 1979. līdz 1989. gadam bija padomju saimniecības "Dzērbene" direktors.
1988. gada novembrī iesaistījās Latvijas Tautas frontes (LTF) darbībā kā Lauksaimniecības komisijas loceklis, bija LTF 2. domes valdes priekšsēdētāja vietnieks. Strādāja pie agrārās reformas un nepieciešamo likumdošanas aktu sagatavošanas. 1989. gadā iestājās Latvijas Zemnieku savienībā, kur bija tās priekšsēdētāja vietnieks kopš tās atjaunošanas, ar viena gada pārtraukumu, līdz 1996. gadam.
1990. gada martā Kinnu ievēlēja Augstākajā padomē, kur viņš bija LTF frakcijas priekšsēdētāja vietnieks un darbojās Lauksaimniecības un mežsaimniecības komisijā, 1993. gadā bija tās vadītājs. Kopā ar Aivaru Berķi pierunāja Gunti Ulmani kandidēt prezidenta amatam.
Kinna bija Latvijas zemkopības ministrs Birkava valdībā, amatu zaudēja pēc valdības demisijas gadu vēlāk. Savulaik kritizēts par kolhozu likvidāciju. 
LZS vēlēšanu centra koordinators 5. un 6. Saeimas vēlēšanās, pēc vairāku vietu zaudējuma 6. Saeimas vēlēšanās no politikas attālinājās.

Ārpus politikas

No 1996. līdz 1997. gadam strādāja SIA "Lauku Avīze" par galvenā redaktora vietnieku lauksaimniecības lietās. No 1997. gada aprīļa līdz 2001. gada jūnijam bija Sanitārās robežinspekcijas priekšnieks. Tad viņš pievienojās Valsts veterinārajam dienestam, paralēli kļūstot par pārtikas aprites valsts uzraudzības dienesta darba grupas vadītāju.
Bija arī Pārtikas un veterinārā dienesta direktora vietnieks administratīvajos jautājumos. 2005. gada sākumā uzvarēja konkursā par Valsts mežu dienesta ģenerāldirektoru. Pusgadu vēlāk konkurss tika atzīts par prettiesisku, tomēr Kinnu no amata neatcēla. 2008. gada septembrī ar Augstākās tiesas Senāta lēmumu Jāni Kinnu no amata atcēla. Decembrī pēc atkārtota konkursa Kinnu amatā atjaunoja. 2011. gada 16. maijā iesniedza atlūgumu, jo nepiekrita plānotajām VMD reformām.
Jānis Kinna ir bijis Latvijas Lielložas lielmeistars, vēlāk viesnīcas "Mansaura" īpašnieks Austrijas Alpos, Montafonas ielejā pie Retikona grēdas, netālu no Šveices un Lihtenšteinas robežas.
Džordžs Kramers

Biogrāfija

Pēc Otrā pasaules kara bijis viens no daudzsološākajiem ASV jaunajiem šahistiem. 1945. gadā sešpadsmit gadu vecumā uzvarējis Ņujorkas štata šaha čempionātā. 1946. gadā debitējis ASV šaha čempionātā, kurā ierindojies 9. vietā. Pārstāvējis ASV komandu Pasaules šaha olimpiādē 1950. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis 4. vietu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu. 1952. gadā uzvarējis Manhetenas šaha kluba čempionātā.
Vēlākajos gados vairs neizdevies atkārtot šos rezultātus šaha turnīros. Vēl divas reizes piedalījies ASV šaha čempionātos (1957, 1962), taču katru reizi ierindojies tabulas lejasdaļā. 1960. gados trīs reizes uzvarējis Ņūdžersijas štata šaha čempionātos (1964, 1967, 1969).
Lehtse (stacija)

Stacijas ēka

Lehtses stacijas vēsturiskā ēka celta 1897. gadā. Tā ir vienstāva klinkera ķieģeļu ēka ar simetriski kārtotu būvapjomu. Centrālo rizalītu noslēdz uz priekšu izvirzīts koka frontons, ar nelielu rozes tipa lodziņu. Logailes veidotas pusaploces formā. Jumta forma - divslīpju ar nošļauptiem galiem. Logu arkas un stūru pilastri veidoti smilšakmenī.
Kaut arī ēka ir mūra celtne, nedaudz tiek izmantoti arī koka dekoratīvās plastikas elementi, proti, jumta pārkari balsta dekoratīvu spāru atbalsta konsoļu rinda. 
1998. gadā Lehtses stacijas ēka tika iekļauta valsts kultūras pieminekļu sarakstā.
Ņina Sirotkina

Biogrāfija

Bijusi viena no PSRS labākajām jaunajām šahistēm. Izcīnījusi 2. vietu divos PSRS junioru čempionātos: 1979. gadā Daugavpilī un 1982. gadā Erevānā. 1982. gadā PSRS arodbiedrību komandas «Trud» sastāvā uzvarējusi PSRS komandu kausā šahā Kislovodskā, ieņemot 3. vietu pie meiteņu galdiņa. 1986. gadā Minskā bijusi Ļeņingradas sieviešu izlases līdere PSRS I sieviešu komandu čempionātā. 1988. gadā FIDE viņai piešķir starptautiskās sieviešu meistares nosaukumu (WIM). 1989. gadā PSRS sieviešu čempionāta finālā izcīna 7. vietu. 1990. gada Latvijas sieviešu šaha čempionātā Rīgā, piedaloties ārpus konkurences, dalījusi 3.—4. vietu ar Ingūnu Ernesti. Vēlākajos gados rezultāti šaha turnīros bijuši pieticīgāki, lai gan Sirotkina daudzkārt piedalījusies Krievijas un Sankpēterburgas sieviešu čempionātos. 1999. gadā tiek dalīta pirmā vieta Sanktpēterburgas sieviešu starptautiskajā turnīrā. Ņina Sirotkina strādā Sankpēterburgas bērnu un jaunatnes šaha skolā par treneri.
Pēteris fon der Ostenzakens

Dzīvesgājums

Dzimis Jelgavā. Studēja astronomiju, fiziku un matemātiku Latvijas Universitātē. 1939. gadā izceļoja uz Vāciju. Karoja Otrajā pasaules karā. Pēc Otrā pasaules kara apmetās Lībekā, kur strādāja par skolotāju. 1954. gadā Lībekā nodibināja observatoriju, ko vadīja līdz 1990. gadam. Pievērsās galaktiku pētīšanai. Izstrādāja arī 3D attēlu veidošanas principus.
Silīcijskābe

Ķīmiskās īpašības

Atšķirībā no daudzām citām neorganiskām skābēm silīcijskābe ūdenī gandrīz nešķīst. Tā kā silīcijskābe ir ūdenī praktiski nešķīstoša, tad ūdeņraža joni no tās molekulām gandrīz nemaz neatšķeļas. Tāpēc silīcijskābei nav raksturīga skābēm kopējā īpašība — iedarbība uz indikatoriem. Silīcijskābe ir nestabila — tā sadalās, pat nedaudz karsējot:
H₂SiO₃ → SiO₂ + H₂O
Ja polimērās silīcijskābes nogulsnes uzmanīgi izkarsē, var iegūt tā saucamo silikagelu — sīkdispersu silīcija dioksīdu, kam piemīt laba ūdens uzsūkšanas spēja.

Iegūšana

Silīcijskābi iegūst, hidrolizējot silikātu šķīdumus. To nav iespējams iegūt koncentrētā veidā, jo tā sadalās par ūdeni un silīcija dioksīdu. Silikātus lielākoties iegūst, sārmiem vai bāziskajiem oksīdiem reaģējot ar silīcija dioksīdu.
Silikātu koloidālos šķīdumus izmanto papīra ražošanā un tekstilrūpniecībā, keramisko izstrādājumu un katalizatoru ražošanā, foto materiālu gaismas jutīgo kārtiņu izveidē, ūdens un eļļu attīrīšanas filtru izgatavošanā. Daudzi dabā sastopamie minerāli ir silikāti.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Kocēnu novadā

Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Kocēnu novadā.
 Kultūras pieminekļu karte
Šis saraksts tiek veidots no Vikidatiem, to periodiski atjaunina bots.
Velmes iela (Rīga)

Vēsture

Velmes iela ir sastopama Rīgas ielu sarakstos no 1929. gada ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā netika mainīts.
Potenciālā enerģija

Potenciālā enerģija ir ķermeņa stāvokļa enerģija, kas atkarīga tikai no ķermeņu savstarpējā novietojuma. Potenciālā enerģija piemīt virs zemes paceltiem ķermeņiem un elastīgi deformētiem ķermeņiem. Potenciālo enerģiju apzīmē ar Eₚ.

Aprēķināšana

Potenciālo enerģiju aprēķina pēc formulas mgh, kur m — ķermeņa masa, kg, g — brīvās krišanas paātrinājums (ap 9,8 m/s²), h — ķermeņa augstums virs Zemes virsmas, m.
Piemērs: Cilvēks, kura masa ir 80 kg, atrodas 20 metrus virs Zemes. Potenciālā enerģija = 80 kg × 20 m × 10 m/s² = 16000 J.
Oftalmoloģija

Oftalmoloģija (grieķu: ὀφθαλμός, ophthalmos — ‘acs’, λόγος, logos — ‘jēdziens, mācība’) ir medicīnas nozare, kas pēta acs uzbūvi, tās funkcijas, kā arī acu slimības, to ārstēšanas un profilakses iespējas. Oftalmologs ir acu slimības ārsts un oftalmoloģijas speciālists.

Vēsture

Nozares pirmsākumi datējami ar Galēna un Hipokrāta dzīves laiku, kuru darbos ir tikušas aprakstītas dažādas acu slimības. 7.—11. gadsimtā sākās oftalmoloģijas uzplaukums Austrumos. Pirmās brilles tikušas izgatavotas Itālijā 13. gadsimtā. Vācu astronoms Johanness Keplers (1571—1630) izstrādāja redzes teoriju un zinātniski pamatoja redzes optisko korekciju, tādējādi sniedzot lielu ieguldījumu oftalmoloģijas attīstībā.
19. gadsimta sākumā oftalmoloģija izveidojās par patstāvīgu zinātnes nozari. Par tās pamatlicējiem tiek uzskatīti divi vācieši: Hermanis fon Helmholcs un A. Grēfe. 1805. un 1806. gadā tikušas atvērtas pirmās acu slimnīcas, 1818. gadā — katedras.
1864. gadā Rīgā tikusi atvērta pirmā acu slimnīca Latvijā. Jāni Tālbergu (1844—1884) uzskata par pirmo latviešu oftalmologu. 1934. gadā K. Balodis kļuva par pirmo, kas veicis acs radzenes pārstādīšanu.
Omdurmāna

Vēsture

Pilsēta radusies 1884. gadā, kad to par savu bāzi izvēlējās sevi par Mahdi pasludinājušais Muhameds Ahmeds (Muhammad Ahmad). Kad 1885. gadā Mahdi sekotāji ieņēma britu aizstāvēto Hartūmu, Mehdi sekotājs Abdalahi ibn Muhameds (Abdallahi ibn Muhammad) pasludināja Omdirmānu par valsts galvaspilsētu.
Tomēr 1898. gadā briti lorda Kičenera vadībā Omdurmānas kaujā sakāva Mahdi spēkus un atguva kontroli pār Sudānu.
2010. gada Pasaules čempionāts hokejā — B grupa

2010. gada Pasaules čempionāta hokejā spēles B grupā norisinājās no 8. līdz 12. maijam. Grupas komandas spēles aizvadīja "SAP Arena", Manheimā.
Tarhūns

Tarhūns (gruzīnu: ტარხუნა) ir Gruzijas izcelsmes gāzēts dzēriens, kura garšu veido estragons un to tradicionāli iekrāso zaļu. To 1887. gadā izgudroja gruzīnu farmaceits Mitrofans Lagidze, kurš saviem estragona sīrupa maisījumiem sāka pievienot gāzētu ūdeni. 1981. gadā tas Padomju Savienībā nonāca ražošanā un ieguva plašu popularitāti. Dzēriena nosaukums cēlies no estragona populāra apzīmējuma gruzīnu un persiešu valodā, līdzīgs nosaukums ir arī citās valodās kā arābu, turku un vairākās Kaukāza un Balkānu valodās.

Preču zīmes statuss

2006. gada 28. aprīlī Igaunijas Ekonomikas un Komunikāciju ministrija, izšķirot preču zīmes strīdu starp OÜ Acerra un AS Tallinna Karastusjoogid noteica, ka tarhūns ir dzērienu aprakstošs vārds un saskaņā ar Igaunijas Republikas likumdošanu nevar tikt reģistrēts kā preču zīme.
Egera

Vēsture

Egeras teritorija ir bijusi apdzīvota jau akmens laimetā. Agrajos viduslaikos Egeras teritoriju apdzīvoja vācu, avāru un slovāku ciltis. Ungāri aizņēma šo teritoriju 10. gadsimtā. Pirmais kristīgais Ungārijas karalis Svētais Stefans (997—1038) nodibināja Egeras bīskapiju. Egara bija nozīmīgs Ungārijas reliģiskais centrs. Pirmā katedrāle tika uzbūvēta pils uzkalnā, kur pašreiz atrodas Egeras pils un līdz mūsdienām nav saglabājusies Turpmāka pilsētas attīstība notika ap katedrāli.
Arons Nuroks

Biogrāfija

Arons Nuroks piedzima 1875. gada 4. novembrī (pēc vecā stila — 22. oktobrī).
1920. gadā Nuroks tika ievēlēts Satversmes sapulcē, tajā darbojās līdz 1922. gadam. 1928. gadā ievēlēts par 3. Saeimas deputātu no Mizrahi partijas saraksta, Saeimā darbojās līdz 1931. gadam.
89. Kinoakadēmijas balva

Informācija par ceremoniju

Pēc dažādajām atsauksmēm par iepriekšējo ceremoniju un ļoti zemajiem reitingiem, producenti Deivids Hills un Redžinalds Hadlins atteicās veidot turpmākās ceremonijas. 2016. gada novembrī, Kino mākslas un zinātnes akadēmija noslēdza sadarbības līgumu ar Maiklu De Luku un Dženiferu Todu par nākamās ceremonijas producēšanu. Šerila Būna Aizeksa presei paziņoja, ka viņa uzskata, ka Kinoakadēmija ir izvēlējusies talantīgus un pieredzējušus producentus un cer, ka viņi dāvās visiem neaizmirstamu pasākumu kino faniem visā pasaulē.
Belašs

Belašs (tatāru: бәлеш, baškīru: бзлиш, krievu: беляш) tatāru un baškīru virtuvē ir liels, sāļos taukos vai eļļā vārīts neraudzētas mīklas pīrāgs ar pildījumu — gabaliņos sagrieztu gaļu, kas sajaukta ar kartupeļiem vai atsevišķos gadījumos rīsiem vai prosu, kā arī sīpoliem, burkāniem un citu dārzeņu un garšvielu maisījuma. Pasniedz karstus.
Latviešu valodā vārds „belašs” aizgūts no krievu valodas, kur savukārt tas ir aizgūts tatāru pīrādziņa peremeča (пәрәмәч (pәrәmәç)) nosaukums.
Otrajā pasaules karā kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Kalna ielā

Otrā pasaules kara kritušo padomju karavīru Brāļu kapi Kalna ielā ir vieni no Brāļu kapiem Jēkabpilī, kas atrodas Krustpils jeb Daugavas labajā pusē pie Kalna ielas, blakus Krustpils Vissvētās Trīsvienības Romas katoļu baznīcai.
Brāļu kapos apbedīta daļa no kopskaitā 1268 kritušiem padomju 1. Baltijas frontes 4. triecienarmijas 378. un 29. strēlnieku divīzijas un 2. Baltijas frontes 22. armijas karavīriem, kuri krita kaujās pie Jēkabpils 1944. gada 7.—9. augustā.
Nidas bāka

Nidas bāka (lietuviešu: Nidos švyturys) atrodas Kuršu kāpās Nidā uz Urba kalna. Bākas augstums ir 79 m virs jūras līmeņa. Tās signāls redzams 22 jūras jūdžu jeb ap 40 km attālumā.

Vēsture

Pirmā Nidas bāka sāka darboties 1874. gada 24. oktobrī. Tolaik tās augstums bija 27 m. Bākas gaisma bija redzama 20 jūras jūdžu tālumā. 1944. gadā vācu karaspēks to uzspridzināja. 1945. gadā bāka tika atjaunota. 1953. gadā tā tika rekonstruēta.

Mūsdienas

Pašreizējās Nidas bākas tornis ir gatavots no dzelzsbetona. Bākas tornis ir krāsots ar baltām un sarkanām joslām. Tornis ir 29,3 m augsts. Bākas kristāla lēcas tika izgatavotas Izjumi rūpnīcā (Ukraina). Tornī atrodas 6 spuldzes. Vienlaikus deg tikai viena spuldze. Ja tā izdeg, automātiski ieslēdzas nākamā spuldze. Mirgojošais signāls tiek noraidīts tikai naktī. Bāka raida 2 īsus un 1 garu gaismas signālu. Bāka ieslēdzas un izslēdzas automātiski, atkarībā no apkārtējā apgaismojuma. Visu diennakti tiek raidīts arī radiosignāls.
Serhio Peress

Karjera

Peress sacīkšu karjeru sāka 2004. gadā ASV Formula Dodge sacīkstēs. 2005. gadā pārcēlās uz Eiropu, kur piedalījās Formula BMW sacīkstēs. Nākamo gadu aizvadīja A1 sacīkšu Meksikas komandā. 2007. gadā Peress piedalījās Britu F3 čempionāta nacionālajā klasē, kurā izcīnīja uzvaru kopvērtējumā. 2008. un 2009. gadā piedalījās GP2 sacīkstēs, kā komandas biedrs startējot kopā ar tagadējo F1 pilotu Vitāliju Petrovu.

F1 karjera

2010. gada 4. oktobrī Sauber komanda paziņoja par Peresa pilotu vietu komandā nākamajā sezonā. Peresa iesaistīšana komandā nodrošina Sauber komandai Meksikas lielākās komunikāciju kompānijas "Telmex" finansējumu. Peress ir piektais meksikāņu autosportists, kurš piedalās F1 čempionātā, un pirmais kopš 1981. gada, kad F1 sacīkstēs piedalījās Hektors Rebaks.

2011

2011. gada sezonas kopvērtējumā Peress ieņēma 16. vietu ar 14 punktiem, atpaliekot no komandas biedra Kamui Kobajaši (kopvērtējumā 12. vieta ar 30 punktiem). Monako Grand Prix kvalifikācijas trešajā sesijā Peress cieta smagā avārijā, zaudējot kontroli pār formulu posmā pēc tuneļa. Peress nepiedalījās nākamās dienas sacīkstēs, kā arī izlaida nākamo posmu, Kanādas Grand Prix. Sezonas labāko rezultātu, 7. vietu, viņš sasniedza 2011. gada Lielbritānijas Grand Prix.

2012

Arī 2012. gada sezonā viņš startē kopā ar Kobajaši. 
 Jau sezonas otrajā posmā, Malaizijas Grand Prix, viņš sasniedza karjeras līdz šim augstāko F1 posma rezultātu, pēdējos apļos iesaistoties saspringtā cīņā par uzvaru ar Fernando Alonso, tomēr nevarot apdzīt Alonso. Vēlāk sezonā sekoja vēl divi finiši pjedestāla vietās, Kanādas Grand Prix sasniedzot trešo vietu (startējot no 15. vietas) un otro vietu Moncā.
Lai gan sezonas gaitā dažādos medijos tika izteikti minējumi, ka nākamajā sezonā Peress varētu Ferrari komandā aizstāt vāju sniegumu demonstrējošo Felipi Masu, 2012. gada 28. septembrī, līdz ar paziņojumu, ka Luiss Hamiltons nākamajā, 2013. gada sezonā pāriet no McLaren uz Mercedes komandu, vienlaikus tika paziņots, ka Serhio Peress noslēdzis vairāku gadu līgumu ar McLaren, kur startēs kopā ar Džensonu Batonu.
Tīna Laura Graudiņa

Karjera

Pludmales volejbolistes karjeru trenera Andra Krūmiņa vadībā T. Graudiņa aizsāka pārī ar 2009. gada Eiropas čempioni Inesi Jursoni. Biežā prakse pieredzējušam spēlētājam ar karjeras reitinga punktiem piedalīties sacensībās kopā ar daudzsološu jauno spēlētāju attaisnojās — T. Graudiņa pakāpeniski pilnveidoja meistarību un krāja starptautisko sacensību spēļu pieredzi.
2015. gadā kopā ar Paulu Nikolu Ņečiporuku T. Graudiņa izcīnīja uzvaru Rīgā notikušajā Eiropas jaunatnes pludmales volejbola čempionātā, startējot U18 grupā. Meitenes sacensībām gatavoja treneris Aigars Birzulis. Panākumu izdevās atkārtot 2016. gada Eiropas čempionātā U22 grupā.
Ilgstošākā pāriniece, kopā ar kuru T. Graudiņa startē, ir Anastasija Kravčenoka no Daugavpils. 2017.—2018. gada sezonā T. Graudiņa uzsāka studijas Dienvidkalifornijas Universitātē (USC) ASV, tādējādi tikai atsevišķās treniņnometnēs varēja attīstīt sadarbību ar partneri. Lielākie kopējie sasniegumi ir 2018. gada vasarā Eiropas čempionātā U22 grupā izcīnītā sudraba medaļa, 2017. gada Eiropas Volejbola konfederācijas (CEV) pieaugušo čempionātā Jūrmalā iegūtā 5. vieta un virkne citu Eiropas un nacionālā līmeņa sacensību panākumu.
2018. gada septembrī pēc pludmales volejbola pēcsezonas spēlētāju, treneru, tiesnešu un Starptautiskās volejbola federācijas (FIVB) funkcionāru balsojuma T. Graudiņa tika atzīta par aizvadītās pludmales volejbola sezonas labāko debitanti.
2019. gada Eiropas čempionātā Maskavā pāris izcīnīja zelta medaļas, kas ir sportistes karjeras augstākais sasniegums. 2019. gada septembrī olimpisko spēļu kvalifikācijas turnīrā Ķīnas pilsētā Haijanā Graudiņa/Kravčenoka izcīnīja Latvijai ceļazīmi uz 2020. gada vasaras olimpiskajām spēlēm.
28. februāris

28. februāris ir gada 59. diena pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 306 (307 garajā gadā) dienas.
Pončiks

Pončiks  (poļu: pączek) ir poļu virtuves apaļas vai ieapaļas formas raudzēts un eļļā vai sviestā apcepts mīklas izstrādājums ar ievārījuma, povidlas, džema vai biezpiena pildījumu.
Dens Heringtons

Biogrāfija

Jaunībā nodarbojies ar šahu, bijis vietējā Bolistonas šaha kluba (angļu: Bolyston Chess Club) čempions. 1971. gadā uzvarējis Masačūsetsas štata šaha čempionātā. Pēc tam nopietni pievērsies bekgemonam un 1981. gadā uzvarējis Pasaules kausa izcīņā bekgemonā. Strādājis par advokātu un nekustamo īpašumu aģentu.
1980. gadu vidū kļuvis par profesionālu pokera spēlētāju. 1995. gadā uzvarējis Pasaules pokera sērijas (WSOP) galvenajā turnīrā. Vēl trīs reizes (1987, 2003, 2004) iekļuvis WSOP galvenā turnīrā finālā. 2007. gadā uzvarējis Pasaules pokera tūres (WPT) galvenajā turnīrā. Ir viens no pieciem profesionālā pokera spēlētājiem, kas uzvarējuši WSOP un WPT galvenajos turnīros. 2010. gadā uzņemts Pasaules pokera slavas zālē.
SpaceX CRS-13

Derīgā krava

Dragon kopējā kravas masa augšupceļā bija 2205 kg. Hermētiskais nodalījums bija piepildīts ar 1569 kg kravas (kopā ar iepakojumu). Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās: zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (711 kg), mantas un pārtika apkalpei (490 kg), stacijas rezerves daļas un aprīkojums amerikāņu segmentam (189 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (165 kg), datoru piederumi (5 kg).
Nehermētiskajā kravas sekcijā (645 kg) bija divi zinātniskie instrumenti. Total and Spectral Solar Irradiance Sensor (TSIS) paredzēts Saules starojuma un Saules spektrālā starojuma mērīšanai. Space Debris Sensor (SDS) ir kalibrēts kosmisko lūžņu triecienu sensors.

Lidojuma gaita

Dragon tika palaists 2017. gada 15. decembrī 15:36:09 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 Full Thrust no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.
Pēc otrās pakāpes atdalīšanās raķetes pirmā pakāpe nosēdināta Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas Landing Zone 1 laukumā.
Kravas kuģis SKS sasniedza 17. decembrī. 10:57 UTC to satvēra ar stacijas manipulatoru Canadarm2, ko vadīja Marks Vande Hei. Kosmosa kuģis tika pārvietots uz Harmony moduļa apakšējo pieslēgvietu; pilnībā pieslēgts 13:26 UTC.
29. un 30. decembrī ar manipulatoru Canadarm-2 no Dragon nehermētiskās kravas sekcijas izņemta TSIS iekārta. Tā pārvietota uz ELC-3 platformas 5. vietu.
2018. gada 13. janvārī Dragon ar Canadarm2 palīdzību tika atvienots no Harmony moduļa. Atvienošanas operācijas tika vadītas no Kanādas kosmosa aģentūras vadības centra Kvebekā. Brīvā lidojumā kravas kuģis palaists 09:58 UTC. Dragon 14:43 UTC iedarbināja dzinējus un veica noiešanu no orbītas. 15:37 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Klusajā okeānā 625 km uz rietumiem no Lejaskalifornijas. Lidojuma ilgums 29 diennaktis.