Sultāne Kosema

Biogrāfija

Vispārīgi tiek teikts, ka Kosema bija grieķu izcelsmes, kāda priestera meita, kuras vārds bija Anastasija. Viņu 15 gadu vecumā nopirka Bosnijas gubernators un aizsūtīja uz Sultāna Ahmeda I harēmu. Pieņemot islāmu, meitenes vārdu mainīja uz Mahpeikeri ("skaistā"), bet vēlāk viņa savu vārdu nomainija uz "Kosema".

Haseki sultāne

Kosema kļuva ietekmīga jau Ahmeda valdīšanas sākumā sakarā ar izmaiņām harēma hierarhijā. Sultāne Safije, Ahmeda kādreiz varenā vecāmāte, tika izraidīta uz Veco Pili 1604. gadā, bet Ahmeda māte sultāne Handana nomira gadu vēlāk. Šīs divas vakances ļāva Kosemai nokļūt harēma hierarhijas virspusē no viņas iepriekšējās pozīcijas kā Ahmeda trešā vai ceturtā favorīte.
Kā Haseki sultāne, Kosema tika uzskatīta par viņa mīļāko no visām un iznēsāja vairumu no viņa bērniem. Viņas laikā kā Haseki, Kosema saņēma 1000 akčes dienā un kā vairāku princešu mātei, viņai bija tiesības organizēt viņu laulības, kurām bija politiska nozīme. 
Avots liecina, ka 1612. gadā dumpja laikā, kad tauta bija sacēlusies, dumpinieki iekļuva pilī un nogalināja Mahfiruzi, kura bija Ahmeda favorīte un viņa vecākā dēla sultāna Osmana māte. Kosema arī centās pasargāt savu vīrabrāli Mustafu no nāvessoda. Pēc Mahfiruzes nāves sultāne Kosema pieņēma princi Osmanu kā savu dēlu.
Kosemas ietekme uz sultānu ar gadiem pieauga un tiek teikts, ka viņa darbojās kā Ahmeda padomdevēja. Tomēr viņa bieži neiesaistījās nopietnās problēmās, jo Ahmeds nevēlējās tikt aizēnots vai kontrolēts. Kosema ir dažkārt apvainota centienos aizsargāt savu bagātību un varu, nevis dinastiju vai sultānu.
Kosemai arī bija ilga karjera kā prinču aizstāvei. Iespējams, ka mantošanas likumu izmaiņas Ahmeda valdīšanas laikā ir viņas nopelns. Saskaņā ar Venēcijas sūtņa vārdiem, Kosema centās paglābt Mustafu no nāvessoda ar nodomu izglābt pašai savus dēlus.

Izsūtīšana uz Veco Pili

Līdzīgi kā viņa vecāki, arī Ahmeds nomira vēl jauns 1617. gada 22. novembrī  27 gadu vecumā. Tādēļ Kosema zaudēja savu vietu un amatu Topkapi un tika izsūtīta uz Veco Pili sava vīra brāļa Mustafas I un sava padēla Osmana II valdīšanas laikā.
Tomēr mantošanas principa dēļ, laiku Vecajā Pilī prinča māte var nozīmēt kā laiku starp sava sultāna nāvi un dēla kāpšanu tronī. Tas ļāva Kosemai paturēt savu statusu kā Haseki un saņemt 1000 akčes dienā, bet, neskatoties uz to, šis statuss zaudēja savu ietekmi.
1619. gadā Kosemas vīra dēls Osmans I apciemoja viņu Vecajā Pilī 3 dienu garā vizītē, parādot Sultāna pieķeršanos viņai. Kaut gan viņu attiecības bija labas, tās nedeva lielu palīdzību sultānam, kura īpaša vājība bija sultānes Mātes trūkums.

Sultāne Māte

Pirmā valdīšana 
Kosema atguva varu, kad viņas dēls Murads IV 1623. gada 10. septembrī kāpa tronī. Sakarā ar to, ka viņas dēls bija vēl ļoti jauns (11 gadus vecs), Kosema kļuva ne tikai par Sultāni Māti, bet arī par valsts oficiālo reģentu no 1623. gada 10. septembra līdz 1632. gada 18. maijam.
Murada IV valdīšanas laikā impēriju caur dēlu lielākoties valdīja Kosema. Viņa piedalījās Divāna sapulcēs un turpināja to darīt pat tad, kad vairs nebija reģente.
Sākumā Impērijā valdīja anarhija; Safavīdu Impērija iekaroja Irāku, Anatolijas ziemeļos izcēlās nemieri, 1631. gadā janičāri iebruka pilī un nogalināja Lielvezīru, kā arī daudzus citus. Murads baidījās piedzīvot sava brāļa Osmana II likteni un nolēma nosptiprināt savu autoritāti. Viņš vēlāk mēģināja apspiest korupciju, kas bija izaugusi iepriekšējo Sultānu valdīšanā un kas netika apstādināta Kosemas laikā kā reģentam. Murada absolūta valdīšana sākās 1632. gadā, kad viņš apspieda visus tirānus un atjaunoja Sultāna pārākumu.
Otrā valdīšana
Murads IV, tāpat kā viņa tēvs, nomira 27 gadu vecumā, 1640. gada 8. februārī. Vienīgais troņmantnieks bija viņa jaunākais brālis Ibrahims, jo citus brāļus viņš bija licis nogalināt, un arī Ibrahimu bija saudzējis tikai pēc sultānes Kosemas lūguma. Tāpēc tronī kāpa psihiski nestabilais Ibrahims I. Kosema saglabāja lielu ietekmi sava otrā dēla valdīšanas laikā, un gādāja, lai viņam apkārt būtu skaistas verdzenes, lai nodrošinātu dinastijas turpinājumu. Tomēr garīgi slimais Ibrahims bija nevaldāms, un Kosema savā dēlā saskatīja draudu savai varai. 1647. gada vasarā Kosema mēģināja ar lielvezīra palīdzību gāzt Ibrahimu, tomēr tas neizdevās, un lielvezīrs tika sodīts ar nāvi , bet Kosema - izsūtīta uz veco pili.
Nākamā gada vasarā notika sacelšanās, un sultāns Ibrahims galu galā tika gāzts no troņa. Kosema atbalstīja šo notikumu, rakstot lielvezīram : "Viņš tāpat neatstās varu ne man, ne tev. Visa valsts guļ drupās. Nekavējies ne mirkli un novāc viņu no troņa!" Ibrahims ar mātes akceptu tika nožņaugts  1648. gada 18. augustā.
Trešā valdīšana
Vēlāk Kosema Divānam stādija priekšā savu 7 gadus veco mazdēlu Mehmedu IV un pasludināja sevi par reģentu, atklāti valdot no 1648. gada līdz 1651. gadam. Ar Mehmeda kāpšanu tronī Sultānes Mātes titulam vajadzētu piederēt viņa mātei Sultānei Turhanai, bet viņas jaunības un pieredzes trūkuma dēļ par Sultāni Māti palika Kosema, kas jau divreiz iepriekš bija pildījusi šo lomu saviem dēliem, Muradam un Ibrahimam.

Nāve

Sultāne Turhana Hatidže izrādijās par Kosemas lielāko ienaidnieci. Kad Turhana bija 12 gadus veca, viņu nosūtija uz Harēmu kā dāvanu no Krimas Hana Sultānei Kosemai, kura, visticamāk, uzdāvināja Hatidži kā favorīti Sultānam Ibrahimam. Turhana izrādijās pārāk ambicioza, lai bez cīņas atdotu Sultānes Mātes titulu. Viņu atbalstīja Lielvezīrs un harēma galvenais melnais einuhs, turpretīm Kosemu atbalstīja janičāri. Kaut gan Kosemas kandidatūru uzskatīja par labāko variantu Impērijai, tauta bija neapmierināta ar janičāru ietekmi uz valsti.
Kosema plānoja gāzt Mehmedu no troņa un aizvietot viņu ar citu mazdēlu, kuram būtu mazāk ambicioza māte. Plāns izgāzās, jo par to Turhanai paziņoja viena no Kosemas personīgajām verdzenēm. 
Nav zināms, vai to inscenēja Turhana, bet Kosemu nogalināja 3 gadus pēc kļūšanas par reģentu Mehmedam IV. Klīda baumas, ka viņu ar aizkaru nožņaudzis harēma galvenais melnais einuhs Suleimans. Kāds harēma informators ziņoja, ka Kosema nožņaugta ar pašas matiem.
Pēc nāves Kosemas ķermeni nogādāja Vecajā Pilī un drīz pēc tam apglabāja vīra Ahmeda I mauzolejā.