google/wiki40b huggingface dataset:
Simons Mozers

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Mozers sāka 2007.—08. gada sezonā, kad aizvadīja četras spēles Šveices hokeja līgas kluba Langnau "Tigers" rindās. Jau nākamajā sezonā hokejistam izdevās izcīnīt vietu "Tigers" pamatsastāvā. 2012.—13. gada sezonā uzbrucējs sāka pildīt komandas kapteiņa funkcijas.
2013.—14. gada sezonā Mozers aizvadīja sešas spēles NHL kluba Našvilas "Predators" sastāvā, taču tad atgriezās Šveicē, pievienojoties HK Berne rindām. 2016. un 2017. gadā kopā ar komandu kļuva par Šveices čempionu.
Šveices hokeja izlases rindās izcīnījis sudraba medaļas 2013. gada Pasaules čempionātā.
Paulis Radziņš

Dzīvesgājums

Dzimis 1891. gada 9. februārī Valkā. Studējis ekonomiku Maskavas komercinstitūtā, kuru beidzis 1917. gadā. Pēc Brīvības cīņu beigām bija Latvijas Republikas Iekšlietu ministrijas pašvaldības departamenta vicedirektors (1920-1927), pēc tam Viļa Olava komercskolas direktors. Līdztekus „Latvijas Koks” valdes loceklis, tautas universitātes un komercinstitūta docents.
1944. gada devies bēgļu gaitās uz Vāciju. 1949. gadā pārcēlies uz Filadelfiju.
Piejūra

Vēsture

Augu valsts pētījumi Buļļos uzsākti jau 18. gadsimta beigās. 1894. gadā botāniķis Kupfers dokumentēja jūrmalas armērijas atradni Buļļu salā. Buļļugala piekrastes teritorija bija un ir nozīmīga caurceļojošo bridējputnu un ūdensputnu atpūtas vieta.
Lai saglabātu kāpu mežus, priekškāpas un pludmali, 1962. gadā no Vecāķiem līdz Gaujas grīvai izveidoja dabas parku "Piejūra". 1993. gadā izveidoja Daugavgrīvas un Vakarbuļļu liegumus.
Bertils Sundberjs

Biogrāfija

1930. un 1940. gados bijis viens labākajiem Zviedrijas korespondencšahistiem. 1938. gadā uzvarējis pirmajā Zviedrijas korespondencšaha čempionātā. Šo panākumu atkārtojis vēl divas reizes (1943, 1947).
Pārstāvējis Zviedrijas komandu neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē 1936. gadā un izcīnījis bronzas medaļu individuālajā vērtējumā.
Trevors Lindens

Spēlētāja karjera

1988. gada NHL draftā viņu izraudzījās Vankūveras "Canucks" ar kopējo 2. kārtas numuru.
Karjeras laikā viņš piedalījās divās NHL Visu zvaigžņu spēlēs. 1990. gadā viņu ievēlēja par vienu no "Canucks" kapteiņiem, tā viņš kļuva par vienu no visu laiku jaunākajiem kapteiņiem NHL. Viņš pildīja kapteiņa pienākumus līdz 1997. gadam. 1998. gadā viņu ievēlēja par NHL Spēlētāju asociācijas prezidentu, šajā amatā viņš bija 8 gadus. T. Lindens bija nozīmīga persona 2004-05 NHL lokautā. 1989. gadā viņš tika iekļauts NHL jauno spēlētāju pirmajā izlasē.
Kopā ar Kanādas izlasi piedalījās 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Prizma (optika)

Prizma (sengrieķu: πρίσμα, prísma — ‘sazāģētais’) optikā ir caurspīdīgs ķermenis, kuru veido viendabīga vide un izmanto dažādos optiskos instrumentos. Bieži prizma ir izgatavota no stikla, bet tik pat labi var izmantot arī citus caurspīdīgus materiālus. Pēc ārējā izskata tā līdzinās ģeometriskajai figūrai prizmai. No tā arī ir radies šī priekšmeta nosaukums. Ir arī tādas prizmas, kas pēc ārējā izskata neizskatās tādas pašas kā ģeometriskās figūras prizmas. Galvenais, lai prizmai ir divas plakanas šķeļošās virsmas, jo, gaismas staram nonākot uz šīs virsmas, gaismas tiek lauzta un dispersijas rezultātā izkliedēta, veidojot spektru.
Merovingu dinastija

Merovingu dinastija ir franku karaļu dinastija, kas 5.-8. gadsimtā valdīja mūsdienu Francijas teritorijā. Nosaukums cēlies no tās dibinātāja, kādas nelielas, bet kareivīgas ģermāņu cilts vadoņa — Meroveha (Merovech) vārda. Taču ģermāņu cilšu apvienošanās un jaunu zemju iekarošanas sākums saistāms galvenokārt ar divu slavenu franku karaļu vārdiem — Hilderiks (Childeric) (miris 482. gadā) un Hlodvigs (Clovis) (466-511). Franku teritoriju paplašināšanu tās iekarojot, uzsāka Hilderiks. Viņš franku karaļvalstij pievienoja Romas provinci — Beļģiju (Belgica II). Savukārt Hlodvigs I to paplašināja pievienojot reģionu ap Parīzi, kā arī Alemaniju un Akvitāniju.
Hlodvigs I, lielā mērā savas sievas — Burgundijas princeses Klotildes ietekmēts, 496. gadā pieņēma katoļticību. Tādēļ viņš savā politikā baudīja arī baznīcas atbalstu. Hlodvigs I bija arī pirmais no franku karaļiem, kurš par savas valsts galvaspilsētu 508.g. izvēlējās Parīzi. Līdz ar to Hlodvigs I izveidoja Eiropas monarhijas pirmos pamata elementus, tai skaitā laicīgās varas ciešu sasaisti ar baznīcu.
Hlodvigs I ieviesa arī būtiskus nākamo gadsimtu feodālās sistēmas elementus, saglabājot atsevišķus romiešu saimnieciskās politikas atribūtus. Tā, pamatā vēl turpināja pastāvēt Romas impērijas nodokļu sistēma, it īpaši tirdzniecības un muitas nodevas. Taču jau Hlodviga I laikā arvien svarīgāku nozīmi nekā nodokļi ieguva karaļa īpašumi, it sevišķi zeme, kuru izmantoja lai apbalvotu uzticamus karaļa atbalstītājus un līdzgaitniekus.
Merovingi valdīja franku valstī līdz pat 8. gadsimtam. Taču jau pēc Hlodviga I nāves atklājās pirmās nopietnās feodālās sistēmas problēmas, kas bija saistītas ar mantojuma lietām. Mirstot, Hlodvigs I franku karaļvalsti bija sadalījis starp četriem saviem dēliem. Ar to aizsākās gandrīz divus gadsimtus ilgs, gandrīz nepārtrauktas asiņainas cīņas periods starp dažādiem Merovingu dzimtas atzariem par varu, kad karaļvalsts tika atkal apvienota, te no jauna sadalīta. Šo cīņu rezultātā ne tikai pakāpeniski izplēnēja franku varenība un karaļnama bagātības, ap 600. gadu tika sagrautas arī vērtīgākās romiešu laika valsts organizācijas atribūtu pēdējās paliekas — nodokļu sistēma, starptautiskā tirdzniecība, tika izpostītas pilsētas un to galvenais labklājības pamats — specializētas manufaktūras. Sabrukusi bija arī naudas sistēma — monētu kalšana un to apgrozības kontrole. Šajā laikā Eiropā samazinājās arī iedzīvotāju skaits, saruka lauksaimniecība.
Tikai veiksme, izdevīga ģeogrāfija un vēsturisko apstākļu sakritība šo nežēlīgo cīņu laikā frankus pasargāja no pakļaušanas citām tautām. Tā, goti un langobardi bija pārāk aizņemti cīņās ar savu nāvīgo ienaidnieku Bizantiju. Arī britu salās daudzas sīkās karalistes bija iegrimušas gandrīz nepārtrauktos savstarpējos karos un nekādā ziņā nevarēja radīt nopietnus draudus frankiem. Tikai 8. gadsimta vidū frankiem parādījās daudz nopietnāki pretinieki - normāņi (vikingi), avāri un, protams, arābi.
Rasaskrēsliņi

Nosaukuma izcelsme

Auga botāniskajam, latīniskajam nosaukumam Alchemilla ir tieša saikne ar vārdu alķīmija — senāk ticēja, ka augam piemītot maģiskas dziedināšanas spējas. Bet latviski Alchemilla augu dēvē par rasaskrēsliņu vai raspodiņu, un arī šim tēlainajam nosaukumam ir ļoti vienkāršs un praktisks skaidrojums. Agrās rīta stundās raspodiņa lielās lapas patiešām atgādina ar rasu pildītus podiņus — pilienu pa pilienam rasa satek pa kausveidīgās lapas gropītēm un uzkrājas pašā tās viducī. Vēl latviešu valodā Alchemilla pazīstama kā cūku roze un rasene.

Apraksts

Rasaskrēsliņš ir daudzgadīgs, aptuveni 30–60 cm garš lakstaugs ar zarainiem stāviem vai guļošiem lakstiem, zaļām, daivainām lapām un zaļgandzelteniem, čemurainās skarās augošiem ziediem. Rasaskrēsliņš zied no jūnija līdz jūlijam. Tam piemīt viegli rūgtens aromāts.

Izplatība un biotipi

Rasaskrēsliņš visbiežāk sastopams mērenā klimata un subarktiskos reģionos Eiropā un Āzijā, bet atsevišķas sugas atrodamas arī Āfrikas, Ziemeļamerikas un Dienvidamerikas kalnājos. Lielākā daļa (77%) rasaskrēsliņa sugu ir izplatītas pļavās; Latvijas pļavās visbiežāk sastopams parastais rasaskrēsliņš.

Ārstnieciskās īpašības

Ārstniecībā parastais rasaskrēsliņš (Alchemilla vulgaris) lielākoties pazīstams kā ginekoloģisks līdzeklis — tas regulē menstruāciju ciklu, mazina asiņošanu un menstruālos krampjus, un menopauzes simptomus vecākām sievietēm. Uzskata, ka rasaskrēsliņš pasargā sievieti no dažādām olnīcu un vagīnas saslimšanām. Tomēr augs līdz arī pie nieru un aknu slimībām, kuņģa čūlas, tūskām, caurejas un zarnu iekaisuma. Rasaskrēsliņu kā ārstniecisku līdzekli izmanto pat cukura diabēta gadījumā. No rasaskrēsliņa drogām gatavota tēja ir organismu attīroša un stiprinoša, un stimulē apetīti. Tāpat kā asinszāles (Hypericum) un parastā vīgrieze (Filipendula ulmaria) rasaskrēsliņš attīra asinis, aptur asiņošanu, dziedē iekaisumus un brūces. Tas arī aktivizē dažādu dziedzeru (siekalu, asaru un sviedru) darbību un ir lielisks atkrēpošanas līdzeklis.

Ārstniecisko preparātu pagatavošana

Rasaskrēsliņa drogu pagatavošanai ievāc gan auga ziedus (pilnzieda laikā), gan lapas (augusta beigās) un žāvē līdz 45 °C temperatūrā. Lai pagatavotu rasaskrēsliņa tēju, 1 ēdamkaroti drogu aplej ar 1 glāzi vāroša ūdens un notur vai vēl vāra 10-20 min.

Citas pielietojuma īpatnības

Rasaskrēsliņu izmanto arī smaržvielu un krāsvielu pagatavošanā.
Venjamins Blūms

Dzīvesgājums

Dzimis 1861. gadā Odesas karaīmu ģimenē, pārgājis pareizticībā. Mācījās Pēterburgas Mākslas akadēmijā (1879-1886), kur ieguva divas sudraba medaļas (1883, 1885). 1895. gadā ieradās Rīgā un atvēra savu zīmēšanas un gleznošanas skolu Pauluči ielā 15, kas tajā laikā bija nozīmīgākā mākslas mācību iestāde līdzās Rīgas vācu amatnieku biedrības amatniecības skolai. Kā gleznotājs mazpazīstams, darinājis žanra ainas, kas daiļradē bija tuvas peredvižņikiem, konservatīvs, neatzina jaunu izteiksmes līdzekļu meklējumus, karoja pret impresionistu paleti, viņu paņēmieniem un atklājumiem.
Miris pilsoņu kara laikā 1919. gadā Krievijā.
Antons Grāmatiņš

Privātā dzīve

1922. gadā precējies ar Helēnu Zirnīti-Josteli, dzimuši dēls Viesturs (1920. gadā), meita Maija (1922. gadā). Pēc Otrā pasaules kara pārcēlies uz dzīvi Anglijā. 1951. gadā iecelts par Latvijas pareizticīgās baznīcas prāvestu Londonā.
Celebration (dziesma)

Vēsture

Madonnas preses pārstāve Liza Rosenberga apstiprināja, ka mūziķe ir sarakstījusi trīs jaunas dziesmas priekš labāko dziesmu izlases albuma Celebration. Arī mūzikas producents Pols Okenfolds apstiprināja, ka ir divu jaunu dziesmu producents. Žurnāls Attitude intervijā ar Polu Okenfoldu tika paziņots, ka Okenfolda producēto dziesmu nosaukumi ir "Broken (I'm Sorry)" un "Celebrate", turklāt producents piebilda, ka jaunās dziesmas ir "liriski klasiskā Madonna ar ļoti modernu skanējuma fonu". Dziesma "Celebrate" vēlāk tika pārdēvēta par "Celebration".
Pasaules pirmizrāde dziesmas "Celebration" Pola Okenfolda Dub 12" versija tika atskaņota Pīta Tonga BBC Radio 1 šova laikā 2009. gada 24. jūlijā. Warner Music Germany paziņoja, ka singla Maxi CD Vācijā tiks izdots 2009. gada 11. septembrī.

Mūzikas video

Madonnas oficiālajā mājas lapā tika ziņots, ka singla mūzikas videoklips tika filmēts 2009. gada 18. jūlijā Itālijas pilsētā Milānā, kur tika atlasīti un piedalījās mūziķes fani. Līdzīga filmēšana vēlāk notika Spānijas pilsētā Barselonā. Videoklipa režisors ir zviedrs Džonas Akerlunds (Jonas Åkerlund).
Pļaviņu rajons

Izveide

Pļaviņu rajons tika izveidots pēc 1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas no likvidēto Madonas un Ogres apriņķu daļām. No 1952. gada 7. aprīļa līdz 1953. gada 21. aprīlim Pļaviņu rajons ietilpa Rīgas apgabalā.

Likvidācija

1959. gadā Pļaviņu rajonu likvidēja, tā rietumu daļu pievienoja Ogres rajonam, bet austrumu daļu Jēkabpils rajonam.
Autopsija

Autopsija (sengrieķu: αυτος, autos — ‘pats’, όψις, opsis — ‘skats’) vai līķa sekcija, arī obdukcija ir līķa uzšķēršana patologanatomiskās izmeklēšanas nolūkos, nāves cēloņa noskaidrošanai. Autopsiju izdara morgā. To veic ārsts patologs vai tiesu medicīnas eksperts. Anatomisko līķa sekciju veic medicīnas studenti mācību nolūkos. Autopsijas laikā aplūko katra orgāna stāvokli, kā arī paņem audu paraugus mikroskopiskajai izmeklēšanai. Uzšķēršanas tehnika iekļauj: taisno griezienu, Leškes griezienu, Fišera griezienu vai kombinēto griezienu. Iekšējos orgānus izņem pēc Šora metodes. Galvaskausa atvēršanai izmanto speciālu rokas vai elektrisko zāģi. Mīksto audu pāršķelšanai izmanto skalpeli, ķirurģiskās šķēres.
Pēc izmeklēšanas visus orgānus novieto attiecīgajos orgānu dobumos un ādas griezumus aizšuj. Vēlāk sastāda detalizētu patologanatomiskās izmeklēšanas protokolu.
Latvijā ir aizliegts veikt autopsiju pret cilvēka viņa dzīves laikā mutiski (to apstiprina tuvinieki) vai rakstiski izteikto gribu, izņemot gadījumus, kad iespējamais nāves cēlonis ir infekcijas slimība, vai kad slimība un tās komplikācijas netika diagnosticētas dzīves laikā, kā arī, ja nedzīvi dzimuša bērna svars pārsniedz 500 g. Ja cilvēka griba nav zināma un viņam nav tuvinieku, lēmumu pieņem ārstniecības iestādes nodaļas vadītājs. Tiesu patologanatomisko izmeklēšanu pieprasa izziņas izdarītājs, izmeklētājs vai prokurors.

Vēsture

Rīgas Anatomisko teātri 1753. gadā iekārtoja Konventa namā, Lielajā Kalēju ielā. Krievijā Anatomiskais teātris tika izveidots pēc Maskavas universitātes atvēršanas 1765. gadā.
Bāle

Vēsture

Bāles stacija (Wale) ierīkota, visticamāk, jau Pirmā pasaules kara laikā, bet atradusies gandrīz kilometru Rīgas virzienā no tagadējās stacijas. Stacija nosaukta tuvējo "Bāļu" māju vārdā (viensēta saglabājusies līdz mūsdienām). Pēc 1922. gada stacija vairs nepastāv, bet 1929. gadā šeit atvērts pasažieru pieturas punkts. Otrā pasaules kara laikā šeit bijusi stacija, bet vēlākās padomju laika kartēs atkal atzīmēts pieturas punkts, pēc tam šeit izbūvēts otrs sliežu ceļš. 1980. gados pastāvēja neliels dzelzceļa atzars no Valmieras virziena sliežu kopsavienojuma Rīgas virzienā, iespējams, militārām vajadzībām.
Silene (zeme)

Vēsture

Pirmo reizi Silenes zeme pieminēta Zemgales dalīšanas līgumā 1254. gadā, tās pārvaldei tika iecelts savs fogts, kuru padzina 1259. gada Zemgaļu sacelšanās laikā.
Pēc Melnas līguma noslēgšanas 1422. gadā Silenes zemes dienvidu daļu iekļāva Žemaitijas sastāvā.
Mūsdienās Silenes zemes teritorijā atrodas Lietuvas Žeimele, Pasvale, Linkuva, Jonišķi, Pakroja un Latvijas Vilce un Augstkalne.
Baltijas skolotāju seminārs

Baltijas skolotāju seminārs (krievu: Прибалтийская учительская семинария) bija pirmā valsts pedagoģiskā mācību iestāde Latvijā, kas darbojās Rīgā (1870—1886), pēc tam Kuldīgā (1886—1915). Pirms tam jau pastāvēja Vidzemes bruņniecības uzturētais Vidzemes skolotāju seminārs Valkā un Valmierā (1839—1890), kā arī Kurzemes bruņniecības uzturētais Irlavas skolotāju seminārs (1840—1900).

Vēsture

Seminārs sākotnēji atradās Rīgā un sagatavoja pareizticīgās baznīcas draudzes skolu skolotājus. Skolotāju seminārs bija pakļauts Rīgas mācību apgabala kuratoram un mācību valoda bija krievu valoda. Mācību ilgums bija trīs gadi, vislielāko uzmanību pievērsa krievu valodai un reliģijai, mācīja arī matemātiku, vēsturi un pedagoģiju. Apmēram 2/3 audzēkņu saņēma stipendiju. Baltijas skolotāju semināra koris 1873. gadā piedalījās Pirmajos Vispārējos dziedāšanas svētkos Rīgā.
Sākoties Baltijas rusifikācijas periodam, seminārā sāka gatavot visu Latvijas lauku tautskolu un pilsētas elementārskolu skolotājus. Mācību ilgumu no 1877. gada pagarināja līdz četriem gadiem. 1879. gadā uzcēla jaunu semināra ēku. 1886. gadā Baltijas skolotāju semināru pārcēla uz Kuldīgu, kur tas darbojās līdz Pirmā pasaules kara sākumam. Semināra audzēkņi aktīvi iesaistījās 1905. gada revolūcijas norisēs.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā semināru evakuēja uz Čistopoli tagadējā Tatarstānā, kur to 1919. gadā padomju varas iestādes pārveidoja par Tautas izglītības institūtu.

Skolotāju semināra ēka Kuldīgā

1924. gada 30. martā bijušā skolotāju semināra ēkā uzsāka darboties Kuldīgas Valsts vidusskola, ko 1928./1929. gadā pārdēvēja par Kuldīgas Valsts ģimnāziju. Pēc Otrā pasaules kara ēkā bija Kuldīgas vidusskola, kas tur atradās līdz 1964. gadam. Kopš 1989. gada šajā ēkā atradās Kuldīgas 78. arodvidusskola, ko 2008. gadā pārdēvēja par Kuldīgas Tehnoloģiju un tūrisma profesionālo vidusskolu.
Baltijas skolotāju semināra ēka Liepājas ielā 31/33 Kuldīgā ar 1998. gadu ir pasludināta par valsts nozīmes vēstures kultūras pieminekli.

Semināra audzēkņi

Šo semināru pavisam beiguši 1026 audzēkņi, tajā mācījās arī vēlāk populārie rakstnieki Bebru Juris (1876–1881), Valdis (1882-1886), Sudrabu Edžus (1860-1941), Plūdons (1891–1895), Pēteris Birkerts (1897-1900), arhitekts Ernests Pole (1888-1892) un daudzi atzīti pedagogi.
Valoda

Valoda ir artikulētu zīmju kopums, cilvēku sazināšanās līdzeklis. Valodas galvenā funkcija ir saziņa — informācijas un domu apmaiņa. Izmantojot valodu, mēs domājam un iegūstam informāciju (lasām grāmatas, skatāmies kinofilmas, klausāmies radio). Tā ir valodas domāšanas un informācijas iegūšanas funkcija. Izmantojot valodu, mēs nosaucam priekšmetus, darbības, parādības, pazīmes konkrētā vārdā. Tā ir valodas nosaucošā funkcija. Ar valodu var paust emocijas: prieku, sarūgtinājumu, pārdzīvojumu. Tā ir valodas emocionālā funkcija.

Valodas filozofija

Valodas filozofija ir viena no galvenajām pētniecības jomām mūsdienu rietumu filozofijā. Šajā jomā mēģina izprast, kā valoda ir veidota un lietota, un, galu galā, kas ir valoda. Īpaša pieeja tradicionālajām filozofijas problēmām, pievēršot uzmanību vārdu lietojumam ikdienā, ir ikdienas valodas filozofija. Galvenās problēmas, ko apskata valodas filozofijā, ir vārdu nozīme, valodas lietošana (konteksts), valodas izziņa un attiecības starp valodu un realitāti.

Valodas izcelsme

Teorijas par valodas izcelsmi ir daudz un dažādas. Par to zinātnieki spriež jau vairākus gadsimtus. Pie vienotas valodas izcelsmes teorijas zinātnieki nav nonākuši. Galvenā problēma ir tiešu pierādījumu trūkums.
Sopiko Guramišvili

Personīgā dzīve

2015. gada 18. jūlijā apprecējusies ar Nīderlandes šaha lielmeistaru Anišu Giri. 2016. gada 3. oktobrī ģimenē piedzimis dēls Daniels.
Man patīk, ka meitene skumst

Sižets

Filmas varoņu dzīvesstāsti ir cieši savērpušies. Katrs no varoņiem ir savu kaislību vergs. Tikai stipras gribas un kāda laimīga gadījuma rezultātā viņi spēs atbrīvoties no savām atkarībām.
Adrianopoles līgums

Adrianopoles miera līgums (arī Edirnes līgums) tika noslēgts Krievu-turku kara (1828-1829) beigās Adrianopolē (tag. Edirne, Turcija) 1829. gada 4. septembrī starp Krievijas impēriju un Osmaņu impēriju. Līgumu parakstīja no Krievijas puses grāfs Aleksejs Orlovs un no osmaņu puses Abduls Kadirs bejs. Ar līgumu Osmaņu impērija Krievijas impērijai atdeva pieeju Donavas iztekai un Ahaltsihes un Ahalkalakas cietokšņus (tag. Gruzijā). Sultāns ar līgumu atzina Krievijas tiesības uz Gruzijas teritoriju (ieskaitot Imeretiju, Mingrēliju un Guriju), Erevānas hanisti un Nahičevānas hanisti, kuras pirms gada Krievijai Persija bija cedējusi Turkmenčajas līgumā. Ar līgumu visiem Krievijas tirdzniecības kuģiem tika atvērts Dardaneļu jūras šaurums, bet pilnīgai jūras šauruma atvēršanai tika noslēgts Unkjar-Iskelesi līgums, ar kuru tika atrisināti visi neskaidrie jautājumi. Ar līgumu sultāns rakstiski nostiprināja Serbijas kņazistei iepriekš apsolīto autonomiju, apņēmās piešķirt autonomiju Grieķijas Karalistei un atļāva okupēt Moldāviju un Valahiju, kamēr Osmaņu impērija nesamaksā noteiktās kontribūcijas.
Šaurmutvaržu dzimta

Evolūcija

Ģenētisko pētījumu rezultāti liecina, ka šaurmutvaržu dzimtas pārstāvji no kopējā priekšteča evolūcijas gaitā atdalījušies pirms apmēram 66 milj. gadiem, uzreiz pēc krīta-terciāra masveida izmiršanas. Kopīgais priekštecis šaurmutvardēm un tās tuvākajiem radiniekiem (spiedzējvardēm, Madagaskaras kokvardēm, vardēm un krūmvardēm) ir dzīvojis pirms 116 milj. gadiem Gondvānā.

Kopīgās īpašības

Šaurmutvaržu dzimtas vardes kopumā ir neliela auguma. Tipiska šīs grupas varde ir apmēram 4 cm gara, bet daudzas sugas ir mazākas par 15 mm. Mazākā dzimtā ir Papua-Jaungvinejā dzīvojošā Amau vardīte (Paedophryne amauensis), kuras ķermeņa garums ir 7–8 mm. Tā ir arī ne tikai mazākā vardīte pasaulē, bet arī mazākais mugurkaulnieks pasaulē. Lielākā dzimtā ir Āzijas buļļvarde (Kaloula pulchra), kuras ķermeņa garums vidēji ir 7,5 cm, lielākajiem īpatņiem sasniedzot 10 cm garumu. Šīs dzimtas vardēm mātītes parasti ir lielākas nekā tēviņi.
Šaurmutvardēm ir raksturīgi divu veidu ķermeņa proporcijas: plati ķermeņi, kas atgādina lietus lāsi, ar nelielu, smailu, vizuāli neatdalītu galvu un šauru mutīti, dažām sugām ķermenis atgādina tipiskas vardes ķermeņa proporcijas, un tām ir nedaudz lielāka mute. Visām sugām ir spēcīgas pakaļkājas, īsa purna daļa.

Bioloģija

Lielākā daļa šo varžu dzīvo ierakušās zemē vai zem meža sauso lapu zemsedzes, daļa mājo kokos un dažas sugas ūdens tuvumā. Šīs dzimtas sugas aktīvas ir parasti nakts laikā, tomēr sugas, kas dzīvo augstu kalnos biežāk ir aktīvas gaišajā diennakts laikā. Vardes ar ļoti šauro muti galvenokārt barojas ar termītiem, pārējās sugas barojas, līdzīgi kā lielākā daļa varžu, ar dažādiem nelieliem bezmugurkaulniekiem. Vairošanās ieradumi, atkarībā no sugas, var būt ļoti dažādi: tām var būt ūdenī dzīvojoši tipiski kurkuļi, kurkuļi bez mutes un var būt attīstība bez kurkuļu fāzes.
Multikulturālisms

Multikulturālisms jeb daudzkulturālisms ir ideoloģija, politika un diskurss, kas iestājas par kultūras plurālisma vērtībām un kultūras formu daudzveidības saglabāšanu. Multikulturālisma kontekstā atšķirības tiek apzīmētas nevis ar jēdzienu „svešs”, bet gan „atšķirīgs”. Diferences domāšana norāda, ka jebkuram atšķirīgajam ir tiesības pastāvēt tāpēc, ka tas ir vēsturiski veidojies, ka ar to saistās savdabība, ka tas ir neaizstājams ar otru, nevar ieņemt otra vietu, ka tā funkcijas ir vienreizīgas un tāpēc neaizstājamas.
Multikulturālisma galvenā ideja ir balstīta uz faktu, ka valstī, kurā dzīvo vairākas etniskās grupas ar atšķirīgām kultūrām, tiek saglabāts līdzsvars un neviena no kultūrām netiek apspiesta, kā arī tiek radīti labvēlīgi apstākļi kultūras attīstībai.
20. gadsimta 70. gadi iezīmēja multikulturālima izplatību pasaulē. Pēc britu profesora Bhikhu Pareka (Bhikhu Parekh) domām vislabāk šo konceptu ir uztvert nevis kā politisku doktrīnu ar savu programmu un nevis kā filozofiju un teoriju, kas nosaka cilvēka vietu pasaules sistēmā, bet gan kā cilvēku dzīves veidu.
A. Kuropjatniks (А. Куропятник) atzīmē, ka multikulturālā sabiedrībā līdzās pastāv un sadzīvo cilvēku grupas, kurām ir dažāda etnokulturālā piederība. Pie šādām grupām pieskaita ne tikai imigrantus, bet arī mazākumtautības, kurām ir sava valoda, reliģija, kopēja izcelsme, etniskā teritorija un līdzīgi politiskie uzskati.
Multikulturālisms kā daudzu sabiedrību raksturiezīme ir kultūru plurālisma atzīšana un nostiprināšana. Aizstāvot kultūru dažādību, multikulturālisms balstās uz to, ka kultūras atšķirības valstī kā organizētajā sabiedrībā nepazūd un netiek nolīdzinātas, bet gan eksistē ar nostiprināšanas tendenci. Par kultūras atšķirībām var uzskatīt valodu, tradīcijas, reliģiju, vērtības.
Jamusukro

Vēsture

Pilsēta attīstījusies bijušā baulu ciema Ngokro (N'Gokro) vietā. Pārdēvēts pēc baulu Jamuso karalistes nosaukuma; kro — ‘ciems’. Izaugusi pēc 1983. gada, kad Kotdivuāras pirmais prezidents, no Jamusukro nākušais Felikss Ufuē—Buaņī panāca, ka jaunās neatkarīgās valsts galvaspilsēta tiek pārcelta no Abidžanas Atlantijas okeāna piekrastē uz viņa dzimto ciemu valsts vidienē. Tā ir jau ceturtā Ziloņkaula Krasta galvaspilsēta pēc Granbasamas (1893-1900), Bingervilas (1900-1933) un Abidžanas (1933-1983). Jamusukro kļuva par valsts administratīvo un diplomātisko galvaspilsētu, bet darījumu un finanšu centrs joprojām ir Abidžana.
Jamusukro atrodas viens no pasaulē lielākajiem kristiešu dienvamiem — Miera Dievmātes bazilika, ko 1990. gada 10. septembrī iesvētīja pāvests Jānis Pāvils II. 158 metrus augstajā ēkā ir draudzes locekļiem ir 7000 sēdvietas un 11 000 stāvvietas.
Vilhelms Jansons

Dzīvesgājums

Dzimis 1896. gada 25. augustā Rīgā. Pēc Otrā pasaules kara beigām strādāja LVU Mehānikas fakultātes Vispārējās eletrotehnikas katedrā par vecāko pa­sniedzēju. Domājams, ka kopā ar sievu paslēpa LCP memoranda oriģinālu zem grīdas dēļiem namā Peldu ielā 19 Vecrīgā, kur tas glabājās visu pēckara PSRS okupācijas laiku.