google/wiki40b huggingface dataset:
Uldis Ofkants

Dzīvesgājums

Dzimis 1941. gada 27. decembrī Rīgā strādnieka Viljama Ofkanta ģimenē. Pēc vidusskolas beigšanas strādāja par apgaismotāju Rīgas kinostudijā. Gatavojās kārtot eksāmenus Valsts Kinematogrāfijas institūtā, bet 1962. gada 18. maijā Rīgas kinostudijā ieradās divi Latvijas PSR VDK darbinieki un paaicināja viņu uz nelielām pārrunām.
Tika apsūdzēts par to, ka piedalījies nacionālās pretestības grupas "Baltijas federācija" veidošanā. Citi apcietinātie grupas dalībnieki bija Gunārs Rode, Dailis Rijnieks, Jānis Rijnieks, Viktors Kalniņš, Knuts Skujenieks, Aina Zābaka un Ziedonis Rozenbergs.
Lietu Latvijas PSR Augstākā tiesa izskatīja no 1962. gada 28. novembra līdz 28. decembrim. U. Ofkantu apsūdzēja, ka 1961. gada rudenī viņš pēc G. Rodes ieteikuma iegādājies sev grāmatu "Šaušana ar automātiskām pistolēm" nolūkā izmantot šo grāmatu kā mācību līdzekli, lai precīzāk varētu pielietot ieročus cīņā pret padomju varu. Par pretpadomju aģitāciju, grupas organizēšanu un dzimtenes nodevības mēģinājumu tiesnesis Raimonds Brīze G. Rodem un D. Rijniekam piesprieda 15 gadus, A. Zābakai — 12, U. Ofkantam un V. Kalniņam — 10 gadus, K. Skujeniekam — septiņus, Z. Rozenbergam — sešus, Jānim Rijniekam — piecus gadus ieslodzījumā. Ieslodzījumu pavadīja stingra režīma nometnē Mordovijā.
Pēc atgriešanās no lēģera 1971. gadā ilgu laiku strādāja kinostudijā, 1979. gadā kā viens no 45 baltiešiem parakstīja protesta dokumentu, ko dēvē arī par "Baltijas memorandu" vai "Baltijas hartu".
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas bija dežurants kādā privātfirmā. Miris 2008. gada 26. novembrī. Apglabāts Raiņa kapos Rīgā.
Brālis Māris Ofkants, māsa Gunta Vasiļevska.
Precējies ar Ingrīdu Vītoliņu (1951-2010) 1974. gada 13. decembrī. Divi bērni — meita un dēls, trīs mazbērni.
2010. gada ziemas olimpiskās spēles (2. diena)

Vankūveras Olimpisko spēļu otrajā dienā (13. februārī) sacīkstes norisinājās 8 disciplīnās un tika izcīnīti pirmie 5 medaļu komplekti (bija plānoti 6, bet kalnu slēpošanas sacensības slikto laika apstākļu dēļ tika pārceltas).
Mika Zībānežads

Spēlētāja karjera

Savu karjeru Zībānežads uzsāka Zviedrijas hokeja līgas klubā Djurgårdens IF. 2011. gada NHL drafā Zībānežadu ar 6. numuru izvēlējās Otavas "Senators". Spēlējis arī Amerikas hokeja līgas klubā Bingemtonas "Senators". 2016. gadā Zībānežads tika aizmainīts uz Ņujorkas "Rangers".
Zviedrijas hokeja izlasē spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā hokejā.
Attāluma migla

Ārejās saites

Datorgrafika
Systellognatha

Apraksts

Pieaugušiem īpatņiem ir reducētas mandibulas. Olu horijs ir biezs un sklerotizēts. Mātītēm ir ventrālā atvere uz X. vēdera tergita, kurai ir ievelkošs epiprokts. Sklerotizētas malas starp epimēru un pterotoraksu.
Sadalītā virsgrāmata

Sadalītā virsgrāmata (angļu: distributed ledger) ir replicētu, koplietojamu un sinhronizētu cipardatu, kas ģeogrāfiski izkliedēti starp vairākām vietnēm, valstīm vai institūcijām, konsenss. Tai nav viena centrāla administratora vai datu krātuves.
Viens no sadalītās virsgrāmatas paveidiem ir blokķēde.
Ceļošanas kārtība Latvijas pilsoņiem

Saites

Valstu un teritoriju saraksts, uz kurām var doties bez vīzas vai iepriekš saņemot ieceļošanas atļaujuLatvijas Ārlietu ministrijas majaslapa
Frankfurtes skola

Frankfurtes skola (vācu: Frankfurter Schule) ir vācu marksisma skola laikā starp pasaules kariem, kurā apskata neomarksisma sociālās teorijas, pētījumus un filozofiju. Šī skola parādījās 1930.gadā Sociālo Pētījumu institūtā (vācu: Institut für Sozialforschung) Frankfurtes Universitātē Vācijā, kad par institūta direktoru kļuva Makss Horkheimers (vācu: Max Horkheimer). Jēdziens Frankfurtes skola radās, lai apzīmētu teorētiķus un domātājus, kas ietekmējušies vai ir saistīti ar šo Sociālo Pētījumu institūtu. Tomēr Frankfurtes skolas galvenie domātāji un teorētiķi nekad nav lietojuši šo jēdzienu, lai sevi raksturotu.
Upesgrīvas pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Jūrmalas un Upesgrīvas ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Talsu rajonā. Mūsdienās Upesgrīvas pagasta teritorija iekļauta Rojas novadā, Mērsraga novadā un Talsu novada Ārlavas un Vandzenes pagastos.
Līdzskaņu mija

Līdzskaņu mija ir vēsturiskas pārmaiņas, kuru rezultātā sākotnējā saknes beigu līdzskaņa vietā stājas cits līdzskanis. Pastāv vairāki līdzskaņu mijas veidi.

I, ī, e, ē, ei mija

Līdzskaņu mija i, ī, e, ē, ei ietekmē novērojama dažādos atvasinātos vārdos un dažās darbības vārdu formās.
Šajā mijā k pārvēršas par c (piemēram, braukt→braucu) un g par dz (piemēram, augt→audz).
Rolands Rikards

Dzīvesgājums

Dzimis 1942. gada 15. decembrī Rīgā. Studēja Rīgas Politehniskā institūta Būvniecības fakultātē, kuru beidza 1966. gadā. Strādāja par LZA Polimēru Mehanikas institūta zinātnisko līdztrādnieku (1968-1981), 1970. gadā Rīgā aizstāvēja tehnisko zinātņu kandidāta grādu. Vēlāk bija Rīgas Politehniskā institūta Materiālu pretestības katedras docents (1981-1986). 1983. gadā Maskavas Elektronikas mašīnbūves institūtā aizstāvēja tehnisko zināņu doktora grādu, vēlāk bija Materiālu stiprības katedras profesors (1986-1990). No 1994. gada RTU Būvniecības fakultātes profesors, Materiālu un konstrukciju institūta direktors (2001).
Līdztekus profesora darbam 1988. gadā bija viens no Latvijas Tautas frontes RTU atbalsta grupas dibinātājiem un Latvijas Zinātnieku Savienības dibinātājiem (1988), politiskās komisijas vadītājs. Latvijas Tautas Frontes 2. un 3. kongresa delegāts, ievēlēts LTF Domē. Darbojās Rīgas pilsētas Kurzemes rajona LTF nodaļā. 1990. gadā ievēlēts Latvijas Republikas Augstākajā Padomē no Rīgas 18. vēlēšanu apgabala. Viens no deklarācijas Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu darba grupas locekļiem. Strādāja pie Latvijas Republikas pilsonības atjaunošanas likuma, Imigrācijas likuma, Konstitucionālā likuma par cilvēka un pilsoņu tiesībām un pie 5. Saeimas vēlēšanu likuma. 1993. gadā aizgāja no partiju politikas.

Darbi

Zinātnisko pētījumu virzieni ir kompozītu un polimēru materiālu mehānika, materiālu īpašību optimizācija un identifikācija, kompozītu materiālu plīsuma mehānika, čaulu teorija, galīgo elementu metode. Vairāk nekā 300 zinātnisku darbu, to skaitā 5 monogrāfiju, autors.
Oskars Grīgs

Biogrāfija

Dzimis Kandavā. 1980. gadā pabeidzis Kandavas sovhoztehnikumu, iegūstot specialitāti automobiļu tehniskajā apkope un remontā. Četrus gadus kā inženieris tehniķis dienējis PSRS kara flotē. Grīgs bija viens no pirmajiem zemniekiem fermeriem Latvijā. Bijis Zemessardzē kopš tās pirmsākumiem.
1993. gadā no Latvijas Zemnieku savienības saraksta ievēlēts 5. Saeimā, bet vēlāk pievienojies Tēvzemei un Brīvībai frakcijai. 6. Saeimā 1995. gadā Grīgs tika ievēlēts no Tēvzemei un Brīvībai saraksta. 1998. gadā viņu ievēlēja 7. Saeimā no Tēvzemei un Brīvībai/LNNK saraksta, bet jau 1999. gada septembrī viņu izslēdza no šīs partijas. 2000. gada novembrī Grīgs pievienojās LSDSP partijai un frakcijai Saeimā. Visos Saeimas sasaukumos, kuros bija ievēlēts, viņš bija Nacionālās drošības komisijas un Aizsardzības un iekšlietu komisijas biedrs. 8. Saeimas vēlēšanās, kas norisinājās 2002. gadā, netika ievēlēts Saeimā. Arī kandidēšana 2004. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās bija neveiksmīga.
2005. gada aprīļa beigās Grīgu aizturēja "aizdomās par nelegālu pieslēgumu dīzeļdegvielas vadam Polocka-Ventspils, nelikumīgu ieroču glabāšanu un mēģinājumu piekukuļot Tukuma rajona Ceļu policijas priekšnieku Vilni Vecriņķi, kuram Grīgs esot solījis maksāt 4000 latu mēnesī, lai Tukuma rajonā noteiktā ceļa posmā neatrastos Ceļu policijas patruļas, kad tiks transportēta nelegālā dīzeļdegviela." Maijā Grīga zemnieku saimniecībā "Atmiņas" Irlavas pagastā un vairākos slēpņos tās apkārtnē atrada ievērojamu ieroču un munīcijas arsenālu. 2006. gada oktobrī par iepriekšminētajiem noziedzīgajiem nodarījumiem Grīgam tiesa piesprieda 2 gadus cietumsoda nosacīti.
2010. gada Saeimas vēlēšanās startēja no partijas Par prezidentālu republiku saraksta Vidzemes vēlēšanu apgabalā, partijas sarakstam nepārvarot 5% barjeru.
Grīgs ir apbalvots ar 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi. Bija precējies, dēls Gatis.
Jānis Grantiņš

Biogrāfija

Dzimis Ārlavas pagastā, Talsu apriņķī, strādnieka ģimenē.
Aktiera gaitas uzsācis 1930. gadu sākumā, viņa pirmā loma bija Pestīšanas armijas virsnieks Dž. Golsvērtija teātra izrādē „Nabaga vīra taisnība”. Sākot ar 1935. gadu, strādājis Zemnieku drāmas teātrī. Līdz 2. pasaules karam, J. Grantiņš strādājis Liepājas Pilsētas drāmas un operas teātrī, Daugavpils teātrī un Jelgavas teātrī. Pēc 2. pasaules kara bijis Liepājas Muzikāli dramatiskā teātra aktieris. 1950. gadā uzsāka darbu Latvijas PSR Valsts Jaunatnes teātrī.
1949. gadā Grantiņam piešķīra Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka nosaukumu. Apbalvots ar PSRS Darba Sarkanā Karoga ordeni.
Kino debitējis 1949. gadā ar titullomu filmā „Rainis”, par kuru 1950. gadā saņēmis Staļina prēmiju. Attēlojis lomas vairāk nekā 30 kino un televīzijas filmās.
Bijis precējies ar Daugavpils teātra aktrisi un dziedātāju Emmu Beķeri (1909—1950). Miris 1974. gada 25. oktobrī.
Dmitrijeva

Vēsture

Sena apdzīvota vieta Svapas krastos ar nosaukumu Svapska (Свапск). Ar laiku pārdēvēta par Dmitrijevsku (Дмитриевское) pēc Solunas Dmitrija baznīcas. 1779. gadā ciema vietā izveidota apriņķa pilsēta Dmitrijeva. 1784. gadā pārdēvēta par Dmitrijevu pie Svapas (Дмитриев-на-Свапе) lai labāk atšķirtu no Dmitrovskas Orlas guberņā. Kopš 1920. gadiem bieži dēvēta par Dmitrijevu-Ļgovsku pēc Ļgovas apriņķa, kurā pilsēta ietilpa, kaut arī oficiāli nekad nav pārdēvēta.
Austrumāfrika

Austrumāfrika ir reģions Āfrikas austrumos. Pie reģiona pieskaitāmas 22 valstis. Burundi, Kenija, Ruanda, Dienvidsudāna, Tanzānija un Uganda ietilpst Austrumāfrikas savienībā, kuras galvenā mītnē atrodas Arušā. Burundi un Ugandu mēdz arī pieskaitīt pie Centrālās Āfrikas. Džibutija, Somālija, Eritreja un Etiopija atrodas uz Somālijas pussalas. Komoras, Maurīciju un Seišelu salas kopā ar Francijas aizjūras teritorijām, Reinjonu un Majotu, arī tiek pieskaitītas pie Austrumāfrikas, jo tās atrodas Āfrikas austrumu pusē. Mozambiku un Madagaskaru mēdz iekļaut gan Austrumāfrikā, gan Dienvidu Āfrikā, jo tās atrodas Āfrikas dienvidaustrumos. Malāviju, Zambiju un Zimbabvi arī mēdz iekļaut gan Austrumāfrikā, gan Dienvidu Āfrikā. Sudānu un Dienvidsudānu mēdz iedalīt gan Ziemeļāfrikā, gan Austrumāfrikā, jo tās atrodas ziemeļaustrumāfrikā. Āfrikas Savienības galvenā mītne atrodas Etiopijas galvaspilsētā Adisabebā.

Ģeogrāfija

Austrumāfrikā atrodas vislielākā un otra lielākā virsotne Āfrikā — Kilimandžāro (5895 m)  un Kenijas kalns (5199 m). Tie abi ir stratovulkāni. Kilimandžāro atrodas Tanzānijā netālu no tās robežas ar Keniju. Kenijas kalns atrodas Kenijas centrālajā daļā.
Šajā reģionā atrodas arī Viktorijas ezers, kas ir lielākais ezers Āfrikā un otrs lielākais saldūdens ezers pasaulē, un Tangaņikas ezers, kurš ir otrs dziļākais ezers pasaulē. Viktorijas ezers atrodas Kenijas, Ugandas un Tanzānijas valstu teritorijās. No tā iztek Baltā Nīla, kura pie Sudānas galvaspilsētas Hartūmas, saplūstot kopā ar Zilo Nīlu, veido Nīlu. Tangaņikas ezers ir sadalīts starp 4 valstīm — Burundi, Kongo Demokrātisko Republiku, Tanzāniju un Zambiju.
Pie Austrumāfrikas reģiona pieder arī Somālilenda un Puntlenda. Puntlenda ir autonoma valsts Somālijas ziemeļu daļā, kas negrib iegūt neatkarību, bet grib palikt kā daļa no federālas Somālijas. Somālilenda ir pašpasludināta valsts, kura grib kļūt par suverēnu valsti, taču starptautiski netiek atzīta. To pašlaik atzīst par autonomu reģionu Somālijas ziemeļrietumos.
Mozambikā, Tanzānijā, Kenijā, Ugandā, Etiopijas ziemeļos un Dienvidsudānas rietumu daļā ir sastopamas cece mušas, kuras parasti pārnēsā Āfrikas tripanosomiāzi.
Mugurkauls

Mugurkauls (Columna vertebralis) ir galvenais ķermeņa balsts. To veido 33—34 skriemeļi, krustu kauls, astes kauls un starpskriemeļu diski, kas savā starpā savienojas ar pārtrauktiem un nepārtrauktiem savienojumiem. Mugurkaula kanālā atrodas muguras smadzenes.
Lubāna

Vēsture

Jau pirms 1455. gada pie Rīgas arhibīskapijas austrumu robežas minēta Lubānas viduslaiku pils (Lubahn), kas pamesta pēc arhibīskapijas likvidācijas Livonijas kara laikā.  
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Lubānas muižas centra, kas atradās Aiviekstes labajā krastā. Tagadējā Parka iela ir bijušās Lubānas muižas galvenais ceļš, pie kura vēl šodien ir saglabājušās vairākas bijušās muižas ēkas: muižas pagrabi, muižas klēts un zirgu staļļi.
Zviedru Vidzemes laikā 1643. gadā minēts ar Ļaudonas draudzes novadu vienots Lubānas draudzes novads. Pirmā koka baznīca Lubānā uzcelta 1648. gadā Lubānas muižas īpašnieka Heinriha fon Kronšterna vadībā. Lielā Ziemeļu kara laikā 1702. gadā aizveduši baznīcas zvanu, bet vēlāk tā nodedzināta. Ap 1788. gadu Lubānas muižas īpašnieks Fīhtinghofs-Šēls lika celt jaunu koka baznīcu tajā vietā, kur atrodas tagadēja baznīca. Šī baznīca iesvētīta 1789. gada 16. decembrī. No 1869. līdz 1872. gadam pēc J. Kampes būvprojekta neogotikas stilā uzcēla tagadējo Lubānas evaņģēliski luterisko baznīcu.
1920. gada zemes reformas laikā muižas zeme tika sadalīta. Muižas kungu mājā iekārtoja Valsts Lubānas ģimnāziju, 1926. gadā Lubānai piešķīra biezi apdzīvotas vietas (ciema) statusu, 1935. gadā izbūvēja Madonas – Lubānas dzelzceļa posmu. 
1938. gadā niecīgā audzēkņu skaita dēļ Lubānas ģimnāziju slēdza (1937./1938. mācību gadā ģimnāzijā bija 35 audzēkņi un 8 skolotāji), bijušajā muižas pilī no Viļakas pārcēla mežsaimniecības skolu ar kopmītni. Otrā pasaules kara laikā daļu muižas pils telpu nodeva vācu armijas rīcībā. Agrākās Lubānas muižas ēkas tika sagrautas 1944. gada augustā, kad pie Lubānas risinājās sīvas kaujas. 
Pēc kara 1958. gadā Lubāna ieguva strādnieku ciemata, no 1961. gada — pilsētciemata statusu. 1992. gadā Lubānai piešķīra pilsētas tiesības. Kopš 2007. gada Lubāna ir novada centrs.
Jelgavas ģerbonis

Heraldiskais apraksts

Ģerboņa vairogā uz purpursarkana fona attēlota aļņa galva ar kaklu brūnā krasā, uz kakla izvietots vairogs ar Latvijas valsts mazo ģerboni bez zvaigznēm. Alnis ir Zemgales heraldikas simbols, bet ģerbonis norāda piederību Latvijas valstij.

Vēsture

Jelgava savu ģerboni ieguva vienlaicīgi ar pilsētas tiesībām 1573. gadā. Tradicionāli pieņemts uzskatīt, ka pilsētas ģerbonī jau kopš tā pirmsākumiem ir attēlota aļņa galva, tomēr senākos ģerboņa attēlos redzams, ka atainota ir brieža galva. Nav zināmi Kurzemes hercogistes laika pilsētas ģerboņa apraksti, kas ļautu to precīzi noteikt.
1579. gadā ģerbonis tiek papildināts ar Polijas karaļa Stefana Batorija ģerboni. 1925. gada aprakstā ģerboņa dzīvnieks ir nosaukts par briedi, uz tā kakla ir vairodziņš ar Latvijas mazo ģerboni. Padomju laikā Latvijas mazā vairodziņa vietā ģerboņa apakšējā daļā bija novietots viļņota josla, kā Latvijas PSR karogā.
2016. gada 13. decembrī tika apstiprināts arī Jelgavas pilsētas lielais ģerbonis: "Purpura laukā aļņa galva dabiskā krāsā, uz kakla valsts mazais ģerbonis (bez zvaigznēm). Uz masīvas pelēkas pamatnes divi vairoga turētāji - sudraba lauvas ar atpakaļpagrieztu galvu, sarkanu mēli un zelta kroni".
Okulovka

Vēsture

Rakstos Okulovka pirmoreiz minēta 1495. gadā. Mūsdienu pilsētas attīstība iesākās līdz ar dzelzceļa stacijas izbūvi 1851. gadā. Rajona centrs no 1927. gada. 1928. gadā Okulovka tika atzīta par strādnieku ciematu. Otrā pasaules kara laikā apdzīvoto vietu neieņēma vācu karaspēks, tā kādu laiku atradās netālu no frontes līnijas. 1965. gadā, apvienojot Okulovkas un Parahinas-Podubjes strādnieku ciematus, tika izveidota Okulovkas pilsēta.
Luī Ēriksons

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Ēriksons sāka 2003.—04. gada sezonā Zviedrijas Elitsērijas kluba Frölunda HC rindās. 2005. gadā hokejists kopā ar klubu izcīnīja Zviedrijas čempiona titulu.
2005. gada vasarā uzbrucējs pārcēlās uz Ziemeļameriku, nākamo sezonu aizvadot AHL, taču 2006.—07. gada sezonā aizvadīja 59 spēles NHL kluba Dalasas "Stars" sastāvā. "Stars" rindās Ēriksons nostiprinājās 2008.—09. gada sezonā, uzreiz kļūstot par vienu no komandas vadošajiem uzbrucējiem. 2011. gadā Ēriksons piedalījās NHL Visu Zvaigžņu spēlē.
2013. gada 4. jūlijā tika aizmainīts uz Bostonas "Bruins" vienību. 2014.—15. un 2015.—16. gada sezonās uzbrucējs bija otrs rezultatīvākais "Bruins" spēlētājs aiz Patrīsa Beržerona. 2016. gada vasarā noslēdza 6 gadu līgumu ar Vankūveras "Canucks".
Zviedrijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudrabu 2014. gada Olimpiskajā turnīrā, kā arī zelta medaļas 2013. gada Pasaules čempionātā.
Ādams Kadmons

Ādams Kadmons kā Dzīvības koks

Ādama Kadmona galvu veido trīs augstāko garīgo sfēru (sefirot) trīsvienība - "Griba" (keter), kas vainago "Izpratni" (binah) un "Gudrību" (hohmah). Viņa krūtis veido "Skaistums" (tiferet), kas ir vienotas ar labo roku - "Mīlestību" (hesed) un kreiso roku - "Varu" (geburah). Ādama Kadmona apakšdaļa sastāv no citas trīsvienības, ko veido "Pamats" (jesod), kas simbolizē dzimumorgānus, kas saistīti ar labo kāju - "Pastāvību" (necah) un kreiso kāju - "Krāšņumu" (hod). Viņa apakšdaļa balstās uz "Esamības" (malkut jeb šekinah) valsti. Dzīvības koka attēlu skaitīt lapā Kabala.

Ādams Kadmons kā radīšanas akta sastāvdaļa

Radīšanas akts sākas ar bezgalīgās dievišķās esības Ein Sof ierobežošanos jeb koncentrēšanos (cimcum). Pašierobežošanās rada sākotnējo telpu, kurā rodas visa esošā pirmtēls Ādama Kadmona veidā, kas pats kļūst par radītāju tālākajam radīšanas procesam. 
Radīšanas nakamajā fāzē notiek katastrofa, jo pasaule nav bijusi spējīga uz ņemt dievišķo gaismu visā tās pilnībā. Tā sašķīst milzīgā daudzumā dzirksteļu, kas dzīvo neatkarīgu dzīvi. 
Lai savaldītu šo kosmisko katastrofu, no Ādama Kadmona pieres izlaužas jauna gaisma, kas ievada radīšanas trešo fāzi - restitūciju (tikkun), kurā mēs šobrīd atrodamies. Šajā atjaunošanās un attīrīšanās fāzē var piedalīties jebkura būtne, ja tā varas un tiesāšanas spēkus, ko simbolizē geburah sfēra, spēj līdzsvarot ar mīlestības un žēlsirdības spēkiem, ko simbolizē hesed sfēra.
Mazais baltais gārnis

Izskats un īpašības

Pieauguša zīda gārņa ķermenis ir 55—65 cm garš, spārnu plētums ir 88—106 cm, svars 350—550 g. Tā apspalvojums viscaur ir balts. Nominālpasugai kājas ir koši melnas ar dzeltenām pēdām, un knābis garš un melns. Riesta laikā uz pakauša izaug divas garas spalvas, kā arī uz muguras un krūtīm apspalvojums kļūst garāks. Turklāt āda ap acīm kļūst sarkana vai zila. Jaunie putni ir līdzīgi pieaugušajiem putniem neligzdošanas periodā, tikai to kājas ir zaļpelēkas, pēdas nav tik koši dzeltenas, un āda ap acīm ir zaļpelēka. Jaungvinejas pasugai pēdas ir melnas, bet āda ap acīm dzeltena.

Barība

Kā lielākā daļa gārņu dzimtas putnu zīda gārnis pamatā barojas ar zivīm, vardēm, vēžveidīgajiem un rāpuļiem. Tas lēnām bradā pa seklu ūdeni, meklējot medījumu. Zīda gārnis diezgan bieži izmanto strauju spārnu savēcināšanu, lai izbiedētu zivis no paslēptuvēm. Medībām tiek izmantots arī paņēmiens, kad gārnis ilgstoši un nekustīgi stāv vienā vietā, gaidot medījuma parādīšanos.

Ligzdošana

Zīda gārnis ligzdo kolonijās, bieži kopīgi ar citu sugu gārņiem. Ligzdai tiek būvēta kokā vai krūmos, vai niedrāja, vai bambusu audzes biezoknī. Kaboverdes salā zīda gārnis ligzdo uz klinšu radzēm. Ligzdai ir platformas forma, kas būvēta no zariem, sausu augu daļām, niedrēm un citiem līdzīgiem materiāliem. Katram pārim ir neliela ligzdas teritorija, kas parasti ir 3—4 metri ap ligzdu. Dējumā ir 3—5 gaišas, zilizaļas olas, inkubācijas periods ilgst 21—25 dienas. Putnēni uzreiz pēc izšķilšanās ir segti jau ar dūnām. Tos baro abi vecāki un no ligzdām tie izlido pēc 40—45 dienām.

Sistemātikas izmaiņas

Rietumu mazais gārnis (Egretta gularis) un Austrumāfrikas mazais gārnis (Egretta dimorpha) kādreiz tika sistematizēti kā zīda gārņa pasugas, tomēr mūsdienās pēc padziļinātiem pētījumiem tie tiek izdalīti kā atsevišķas sugas. Turklāt rietumu mazā gārņa suga šobrīd apvieno divas zīda gārņa ekspasugas — Rietumāfrikas mazo gārni (Egretta gularis gularis) un Sarkanās jūras mazo gārni (Egretta gularis schistacea).
Monster Energy

Monster Energy ir enerģijas dzēriens, ko 2002. gada aprīlī izstrādāja uzņēmums Hansen Natural Company (tagad Monster Beverage Corporation (MNST)). Kompānija ir pazīstama ar plašu ekstrēmo sporta veidu, tādu kā Bellator MMA, Ultimate Fighting Championship, Moto GP, BMX, motokross, spīdvejs, skeitbordings un snovbordings atbalstīšanu, kā arī E-sporta atbalstīšanu. Sadarbojoties ar Outbreak Presents, Monster Energy visā pasaulē atbalsta vairākas mūzikas grupas, piemēram Fetty Wap, Igiju Azaliju, 21 Savage, Asking Alexandria, Anthrax, Black Veil Brides, The Word Alive, Machine Gun Kelly, Suicidal Tendencies, Maximum the Hormone, Korn un Five Finger Death Punch. Tāpat Monster ir sponsors Monster Energy NASCAR kausa sērijai, FIA Pasaules rallijkrosa čempionātam un PBR: Unleash the Beast tūrei, kā arī ir vieni no profesionālā golfera Taigera Vudsa sponsoriem.
Brocēni

Brocēnu cementa un šīfera kombināts

20. gadsimta 20. gados profesors Eižens Rozenšteins, izpētījis bagātīgās kaļķakmens iegulas Cieceres ezera krastā, pierādīja to noderīgumu ražošanai. 1928. gadā dibinātā Rīgas cementa fabrikas H. H. Šmita akciju sabiedrība (A/S Ch. Schmit) šeit ieguva izejvielas. 1936. gadā Šmita firma uzsāka cementa fabrikas būvi Brocēnos. Būvprojektu izstrādāja Eduarda Veisa projektu birojs Rīgā sadarbībā ar dāņu firmu F. L. Smith. Būvdarbus vadīja inženieris Nikolajs Zoldners. Starp fabriku un izejvielu ieguves vietām tika izbūvēts dzelzceļš. Tolaik fabrika bija viena no modernākajām pasaulē. 1939./1940. gadā Brocēnos pēc arhitekta M. Luča projekta tika uzcelta vēl viena ražotne – šīfera fabrika. 
Pēc Latvijas okupācijas fabrikas tika nacionalizētas un apvienotas Brocēnu cementa un šīfera kombinātā. Tagadējā šīfera ceha vietā Otrais pasaules kara laikā atradusies koncentrācijas nometne.
Uguns (filma)

Sižets

Filmā Marija izzina pasauli. Tikmēr viņai līdzās ir ugunsdzēsēji.
Islandes administratīvais iedalījums

Islandes administratīvo iedalījumu veido 8 reģioni (islandiešu: héruð), kuri sīkāk iedalās 23 sislās (islandiešu: sýslur) (vēsturiskās) un 25 neatkarīgajās pilsētās (islandiešu: kaupstaðir).
Aleksandru Spiridons

Futbolista karjera

Spēlētāja karjeru sāka Kišiņevas "Nistru" (tagad — "Zimbru"). Vēlāk spēlējis Ukrainas klubos Kijevas SKA un Vorošilovgradas (tagad Luhanskas) "Zorya". 1983. gadā atgriezās Nistru. No 1987. līdz 1990. gadam pārstāvēja Zaria Bălți. 
1991. gadā atkal atgriezās savā pirmajā klubā, kas jau bija mainījis nosaukumu uz "Zimbru". Laika posmā no 1992. līdz 1996 gadam piecas reizes izcīnīja Moldovas čempiontitulu. 1992. gadā atzīts par Moldovas gada futbolistu.
Aizvadījis 16 spēles Moldovas izlasē un guvis divus vārtus, bijis komandas kapteinis. Karjeru izlasē noslēdza 1995. gada martā.

Trenera karjera

1992. gadā sāka strādāt Kišiņevas "Zimbru" treneru korpusā. 1994. gadā kļuva par komandas galveno treneri, paralēli turpināja arī spēlētāja karjeru. Vēlāk bija Tiraspoles "Tiligul" galvenais treneris. Karjeras turpinājumā vadīja Moldovas U-21 izlasi. 2001. gadā neilgu laiku bija Moldovas izlases galvenais treneris. 
Vēlāk atkārtoti vadīja Zimbru, bet no 2002. līdz 2004. gadam bija Nistru Otaci galvenais treneris. 2004. gadā kļuva par Mirčas Lučesku asistentu Doņeckas "Šahtar", kur strādāja līdz pat 2016. gadam, palīdzot komandai astoņas reizes uzvarēt Ukrainas Premjerlīgā un 2009. gadā UEFA kausa izcīņā. 2016.—2017. gada sezonā bija Lučesku asistents Sanktpēterburgas "Zenit".
2018. gada janvārī tika apstiprināts par Moldovas izlases galveno treneri. Pec neveiksmīgā komandas snieguma 2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijā amatu atstāja.