google/wiki40b huggingface dataset:
Astēnija

Astēnija (grieķu: astheneia — nespēks) psiholoģijas zinātnē apzīmē spēka trūkumu. Tā rada lielu nogurumu jau pamostoties un grūtības darbā. Parādās arī grūtības "gribēt". Nespēja koncentrēt uzmanību. Tukšuma sajūta galvā. Cilvēks kļūst pārlieku jūtīgs, viņu satrauc skaļi trokšņi, spilgta gaisma, sarunas. Garastāvoklis svārstīgs, mainās pat niecīgu iemeslu dēļ, daudzkārt rodas kaprīza neapmierinātība un raudulība (emocionāls vājums); bieži ir galvassāpes, nemierīgs miegs, veģetatīvi traucējumi. Smagas astēnijas gadījumā slimnieks ir pasīvs, maz uztver apkārtējos kairinājumus, garastāvoklis apātisks vai nomākts. Astēnijai ir daudz tādu pašu simptomu kā depresijai, ar kuru to bieži jauc. Tas ir psihisks un fizisks nespēks, vājums, kam raksturīgs novājināts nervu sistēmas tonuss. Ja netiek novērsts stresa cēlonis un sniegta palīdzība, sāk parādīties astēnija un dažādi psihosomatiski simptomi. Astēnijas pazīmes ir viegla nogurdināmība, nespēja izturēt sasprindzinājumu un vispārēja psihiskās aktivitātes pamazināšanās, svārstīgs garastāvoklis, slikts miegs, galvassāpes, pastiprināts jūtīgums pret trokšņiem, spilgtu gaismu un dažāda veida veģetatīvi traucējumi.
Biežāk sastopamie astēnijas cēloņi var būt pārciestas galvas traumas, ilgstoša emocionāla un fiziska pārpūle, to var izraisīt ilgstoši neārstēti infekcijas perēkļi, pārmērīgs darbs, fiziski nogurdinoša sociālā vai ģimenes vide, vitamīnu trūkums utt.
Neirastēnija (latīņu val. — neurasthenia, no grieķu val. neuron — nervs, un astheneia — nespēks) ir nepārtraukta astēnija. Tā ir vispārēja nervu sistēmas depresija, un nervu sistēmas potenciāls ir pavājinājies. Nervu sistēmas traucējumi izpaužas kā noteiktas pazīmes, piemēram, negaidītas, mainīgas, pēkšņas, paradoksālas, neloģiskas un nesamērīgas reakcijas. Neirastēnija ir funkcionāls nervu sistēmas vājums, viena no neirožu formām. Neirastēniju, tāpat kā astēniju, izraisa psihotraumas, to veicina ilgstošs bezmiegs, psihisks un fizisks sasprindzinājums, kas saistīts ar faktoriem, kuri radījuši rūpes un nepieciešamību pārvarēt noguruma sajūtu. Neirastēnijas simptomi var būt elpas trūkums, elpošanas aritmija ar periodisku, biežu, dziļu ieelpu un gaisa trūkuma sajūtu. Bieži ir gremošanas traucējumi, sevišķi ēstgribas trūkums, slikta dūša, smaguma sajūta pakrūtē, reizēm vemšana. Var būt žultspūšļa un žultsvadu spazmas (sāpes), menstruāciju traucējumi, dermatīts un ekzēma.

Astēnijas ārstēšana

Astēnija, tāpat kā neirastēnija, ir ļoti smaga slimība, ko tomēr ir iespējams izārstēt pilnībā, ja vien ņem vērā, ka neirastēniķim ir slims viss organisms. Ir jāizdara padziļināta klīniskā izmeklēšana; būtu pilnīgi bezjēdzīgi ārstēt tikai visskaidrāk redzamos traucējumus. Tāpat ir jāveic psiholoģiska izmeklēšana. Speciālisti visbiežāk slimības ārstēšanai iesaka atpūtu, paraksta hormonu preparātus, kalciju utt. Ārstēšanās kurss ir atkarīgs no medicīniskajiem slēdzieniem. Psihologa vai psihoterapeita palīdzība stiprinās un atjaunos pašsavaldīšanos, normalizēs pašsajūtu un palīdzēs tikt galā ar neirotiskajām lēkmēm.
Liepupes pagasts

Upes

Liepupe, Zaķupīte.

Vēsture

1322. gadā Turaidas pils fogts noteica Liepupes draudzes robežas. 1403. gadā Rīgas arhibīskaps Jānis V draudzes novadu izlēņoja H. Fītinghofam, pēc tam to ieguva Ikšķiļu dzimta, 1467. gadā H. Koskuls, 1490. gadā V. Rozens. Zviedru Vidzemes laikā 1630. gadā to ieguva A. Tīzenhauzens. 1783.-1784. gadā uzcēla tagadējo Liepupes mūra baznīcu. 
Pēc 1920. gada agrārās reformas Perniģeles muiža tika sadalīta 92 vienībās (7 bija rentes mājas) 2498 ha kopplatībā.
1935. gadā Liepupes pagasta platība bija 43,2 km² un tajā dzīvoja 776 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Liepupes ciema padomi, kuru gan 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidāciju, atjaunoja. Liepupes ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Duntes ciemu, 1962. gadā — Tūjas ciemu. 1977. gadā daļu Liepupes ciema teritorijas pievienoja Limbažu un Skultes ciemiem. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Liepupes pagastu kā administratīvu teritoriju iekļāva  Salacgrīvas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Liepupe (576 iedz.), Tūja (328), Jelgavkrasti (156), Tūjasmuiža (117), Mustkalni (100; pagasta centrs), Dunte (75), Prinkas (72), Ķurmrags (22), Lembuži (9).
Aņ Janfena

Biogrāfija

1980. gadu pirmajā pusē bijusi viena no vadošajām Ķīnas šahistēm. Piedalījusies 1985. gada starpzonu turnīrā Havanā, kurā dalījusi 8.-9. vietu ar Sūzanu Volkeri, un 1987. gada starpzonu turnīrā Smederevskā Palankā, kurā dalījusi 11.-12. vietu ar savu tautieti Vu Mincjaņu.
Četras reizes pārstāvējusi Ķīnas komandu Pasaules šaha olimpiādēs (1980-1986).
Par panākumiem turnīros FIDE 1982. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Smaiļošana un kanoe airēšana 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — Sievietes, K-1 500 metri

Priekšbraucieni

Kvalifikācijas noteikumi: 1.->Finālā, 2...7->Pusfinālā, pārējās ārā

Pusfināli

Kvalifikācijas noteikumi: 1..3->Finālā, pārējās ārāt
Skalsa

Skalsa lietuviešu mitoloģijā ir pārpilnības, laimes un bagātības rags. Pēc 18. gadsimta vācu etnogrāfa Mateja Pretorija domām Skalsa ir analogs romiešu pārpilnības ragam (cornu copiae), un viņš aprakstījis īpašus Skalsas svētkus par godu pirmajai ražai. Savā auglības personificējumā Skalsa ir līdzīga Sporišam slāvu mitoloģijā.
Sakalas augstiene

Sakalas augstiene (igauņu: Sakala kõrgustik) ir augstiene Igaunijas dienvidos un Latvijas ziemeļos. Augstākais punkts ir Herjassāre kalns (147 m) Igaunijā. Augstākā Sakalas augstienes virsotne Latvijas teritorija ir Pīkas kalns – 105,2 m virs juras līmeņa.
Augstienes Latvijas daļa tiek saukta par Ērģemes pauguraini, kas aizņem nelielu platību Naukšēnu, Rūjienas un Valkas novados. Tās virsu veido sīki pauguri, kuros izkaisīti nelieli tīrumi un mežu puduri.
Israel Weapon Industries

Lietotāji

Galvenie produkcijas lietotāji ir Izraēlas specdienesti un Izraēlas Aizsardzības armija.

Apmācība

Nacionālās aizsardzības projekta ietvaros, IWI vada antiterorisma nodarbības Izraēlas iedzīvotāju sagatavošanai. Ārvalstu pasūtītājiem IWI piedāvā apmācību antiterorisma apkarošanā un īpaši ievainojamu objektu un augsta ranga amatpersonu aizsardzībā. Mēneša laikā klienti veic apmācības kursus Izraēlas teritorijā.
Urzula fon der Leiena

Dzīvesgājums

Dzimusi Briselē politiķa, bet tolaik Eiropas Komisijas ierēdņa ģimenē. Studējusi Getingenē, Minsterē, Londonas Ekonomikas skolā un Hannoveres Medicīnas skolā. 1990. gadā iestājās CDU. 2003. gadā tika ievēlēta Lejassaksijas Landtāgā. No 2003. līdz 2005. gadam bija Lejassaksijas ministre, atbildīgā par sociālajiem jautājumiem. No 2005. gada novembra līdz 2009. gada novembrim fon der Leiena bija Vācijas ģimenes un jaunatnes lietu ministre, bet no 2009. gada novembra līdz 2013. gada 17. decembrim — Vācijas darba un sociālo lietu ministre, abos gadījumos Angelas Merkeles valdībā.
Darbodamās kā Vācijas valdības ministre, ieviesa vairākus jaunumus. Reformēja dzemdību sociālā nodrošinājuma sistēmu, tai skaitā ieviešot divu mēnešu pēcdzemdību atvaļinājumu bērna tēvam (Vätermonate), nostiprināja tiesību aktus pret bērnu pornogrāfiju tīmeklī, nesekmīgi centās ieviest obligātās sieviešu kvotas uzņēmumu vadībā. Atbalstīja vēl lielāku Eiropas valstu integrāciju.
No 2013. gada viņa bija Vācijas aizsardzības ministre Angelas Merkeles trešajā kabinetā, pirmā sieviete Vācijas vēsturē, kura vadīja Aizsardzības ministriju.
2015. gada 27. septembrī parādījās baumas par ministres iespējamo plaģiātismu doktora disertācijā.
2019. gada 2. jūlijā Eiropas Padome izvirzīja Urzulas fon der Leienas kandidatūru Eiropas Komisijas prezidentes amatam. 16. jūlijā Eiropas Parlaments viņu ievēlēja šajā amatā ar balsu vairākumu (383 par, 327 pret). Savus pienākumus viņa sāks pildīt 2019. gada 1. novembrī.
Tērvetes pils atbrīvošana (1279)

Tērvetes pils atbrīvošana 1279. gadā notika pēc tam, kad pēc Livonijas ordeņa sakāves Aizkraukles kaujā zemgaļi ķēniņa Nameiša vadībā noslēdza savienību ar Lietuvas dižkunigaiti Traideni un devās atbrīvot savu galveno pilskalnu Tērvetē, ko ordenis bija padarījis par fogtejas centru. Nameisis ieņēma vācu okupēto Tērvetes pilsētu, bet pēc dažu dienu cīņām arī pili. Sagūstītos ordeņa bruņiniekus aizsūtīja uz Lietuvu, bet Tērvetes fogtu sodīja ar nāvi. Īsā laikā krustneši tika izdzīti arī no citiem zemgaļu pilsnovadiem, izņemot Mežotni.

Atskaņu hronikas vēstījums

1279. gada martā zemgaļi lauza 1271. gadā noslēgto miera līgumu ar Livonijas ordeni un gatavojās jaunam karam. Zemgaļu sagūstītais bruņinieks Bertolds (Bertolt) apmācīja tos arbaleta (stopa) šaušanas prasmē, kurus tie bija ieguvuši kaujās ar krustnešiem.
"Kad zāle atkal zaļoja", zemgaļu karaspēks devās rūpīgi plānotā uzbrukumā ordeņa garnizonam, kas bija nocietinājies Tērvetes galvenajā pilskalnā. Iepriekš paredzētā dienā viņi uzbruka priekšpilij (vorburge) un sagūstīja vai nogalināja tās iemītniekus. Piecpadsmit ordeņa bruņinieki kopā ar kalpotājiem nocietinājās netālajā iekšpilī (inren burc).
Kad zemgaļu karaspēks aplenca pilskalnu, tā aizstāvji šāva uz uzbrucējiem ar bultām un meta akmeņus. Kad zemgaļi devās uzbrukumā pils vārtiem pāri aizsarggrāvim, Nameisis pavēlēja Bertoldam un viņa apmācītajiem strēlniekiem šaut ar arbaletiem. Ceturtajā uzbrukuma dienā atlikušie bruņinieki nolēma paši pili aizdedzināt un no tās atkāpties. Pēc pils vārtu atvēršanas Nameisis teicis saviem kareivjiem “Nu ejiet, varoņi, ar sparu un apsitiet to brāļu baru!” Bruņinieku pretestību ātri vien nospieda un sagūstīja dzīvi palikušos ordeņa brāļus.
Pēc dažām stundām zemgaļi sapulcējās uz sanāksmi, kurā nolēma ar nāvi sodīt Tērvetes fogtu, kas, iespējams, agrāk bija apvainojis Nameisi. Zemgaļi izveidoja plašu loku, kurā bruņiniekam bija jācīnās divkaujā, kurā viņš tika nogalināts. Vienu daļu gūstekņu aizveda uz Lietuvu.
Pēc tam zemgaļi ar lielu centību atkal no jauna uzbūvēja ordenim atņemto Tērvetes pili.
Kad par notikušo uzzināja Livonijas ordeņa mestra vietnieks Gerhards, viņš nosūtīja sūtni uz Vācu ordeņa 1280. gada konventu Elbingā. Sūtnis pavēstīja par sakāvi Zemgalē un lūdza nosūtīt papildus spēkus, "lai zeme būtu droša osta, ko pagāni vairs neizposta, turp brāļus sūtīt vajagot, jo citādi tie saņemšot gan citu vēsti drīzumā". Pēc tam Livonijas ordeņa mestrs Konrāds fon Feihtvangens devās pie Vācu ordeņa lielmestra Hartmaņa un pavēstīja, ka vairs nespēj noturēt ordeņa varu gan Livonijā, gan Prūsijā.
El País

Spānijas vadošais laikraksts

Laikraksta galvenais birojs atrodas Madridē, taču tam ir arī biroji lielākajās Spānijas pilsētās - Barselonā, Seviljā, Valensijā, Bilbao un Santiago de Kompostellā, kur tiek gatavotas laikraksta reģionālās versijas. Tipogrāfijas, kurā laikraksts tiek iespiests, atrodas Barselonā, Seviljā, Valensijā, Lugo, Grankanarijā, Burgosā, Palma de Maljorkā, kā arī Vācijā, Beļģijā, Itālijā, Meksikā un Argentīnā. 
Pastāv arī laikraksta starptautiskā versija, kas tiek iespiesta un izplatīta Latīņamerikā. Interneta versija ElPaís.com piedāvā gan bezmaksas, gan maksas saturu. 2012. gadā laikraksta dienas tirāža bija 324 814 eksemplāru, un saskaņā ar 2013. gada jūlijā publicētajiem Estudio General de Medios datiem laikraksta lasītāju skaits tika lēsts 1 929 000.
Internetā El País bija lasītākais ziņu izdevums - saskaņā ar Comscorce datiem 2013. gada aprīlī vien laikrakstam bija 15,6 miljonu unikālo lasītāju. Tas ir arī plaši pārstāvēts sociālajos tīklos, piemēram, Twitter ar vairāk kā četriem miljoniem un Facebook ar vairāk aptuveno 1,9 miljoniem sekotāju. Izdevums pieder Spānijas mediju grupai Grupo PRISA, kuras galvenais akcionārs kopš 2010. gada ir Liberty Acquisition Holding (kompānijas galvenie īpašnieki ir Nikolas Bergrūens (Nicolas Berggruen) un Martins Frenklins (Martin E. Franklin)). Grupo PRISA ir arī radio Cadena Ser, ekonomikas izdevuma Cinco Días (tulkojumā no spāņu valodas - piecas dienas) īpašniece. Tai pieder arī Grupo Santillana, kas izdod Santillana, Alfaguara, Taurus, Arguilar, sporta izdevumu Diario As, Los 40 Principales un tai pieder radio kanāli Máxima FM, M80 Radio, Radiolé, Cadena Dial un telekanāli Prisa TV, Localia, Digital+ un citi masu mediji.
Grupo PRISA 2011.gadā cieta 451 miljonu lielus zaudējumus, kas bija lielākie tās vēsturē, pārspējot 2010.gada antirekordu.
Gāzēts ūdens

Gāzēts ūdens ir ūdens, kurā ir izšķīdināta oglekļa dioksīda gāze. Lielākā daļa tiek pārdota pudelēs, taču salīdzinoši viegli to var pagatavot arī mājas apstākļos. Atšķirībā no gāzētajiem saldinātajiem dzērieniem gāzētam ūdenim nav būtiskas ietekmes uz cilvēka veselību, kā arī tas var mazināt gremošanas traucējumus (dispepsiju). Gāzēts ūdens var veicināt kairinātās zarnas sindroma slimniekiem dažus simptomus, piemēram, vēdera uzpūšanos un gāzu veidošanos.
Brīvdabas muzejs "Sēļu sēta"

Brīvdabas muzejs „Sēļu sēta” ir Jēkabpils vēstures muzeja brīvdabas nodaļa, kas atrodas parkā netālu no Daugavas krasta Filozofu ielā 6.

Vēsture

Jēkabpils Vēstures muzeja Brīvdabas nodaļa „Sēļu sēta” sākta veidot 1952. gadā, bet šo teritoriju muzejs pārņēma jau 1949. gadā. Viens no muzeja izveidotājiem bijis pedagogs un novadpētnieks Arvīds Ozoliņš. Tajā izvietotas septiņas 19. gadsimta Sēlijas lauku celtnes. Ēkas celtas skujkoku baļķu guļbūves.
Pirmā ēka, kas pārvesta uz Brīvdabas nodaļu ir klēts no Aknīstes apkārtnes „Skārdupēm” 1952. gadā. 1953. gadā tiek pārvesta dzīvojamā māja no Biržu apkārtnes „Miķelāniem” un klēts ar vienkāršo lieveni no Kalna pagasta „Pilskalnu” mājām, kas tiek uzstādīta 1955. gadā. 1955. gadā tiek pārvestas dzirnavas, un divu gadu laikā tās tiek atjaunotas. 1957. gadā tiek pārvesta pirts no Kalna pagasta „Adumāniem” un kalve no Vārnavas pagasta, bet 1958. gadā tiek pārvesta no Salas pagasta Boķu dzirnavu apkārtnes. 2018. gadā naktī uz 14. aprīli, nodega vēsturiskā rijas ēka.
Maldināšana: Latvijas gadījums

Vēsture

2005. gadā Okupācijas muzeja biedru pilnsapulcē Pauls Lazda pauda vajadzību pēc šādas grāmatas, kuras autoram vēlams būtu jābūt nelatvietim un izdevums angļu valodā būtu jāizdod kādai plaši pazīstamai ārzemju izdevniecību. Rakstīt šādu grāmatu tieši Rislaki iedrošināja Kanādas latvietis Andris Priedītis, kurš sniedza arī vienu no lielākajiem finansiālajiem atbalstiem tās izdošanai un panāca, ka grāmatu angļu valodā izdeva Nīderlandes apgāda Rodopi filiālē ASV.
2007. gadā Somijas izdevniecība Vastapaino laida klajā grāmatas oriģinālversiju somu valodā ar nosaukumu Tapaus Latvia. Pieni kansakunta disinformaatiokampanjan kohteena ('Latvijas gadījums. Maza tauta kā dezinformācijas kampaņas objekts'), bet 2008. gadā tā izdota angliski ar nosaukumu The Case for Latvia: Disinformation Campaigns Against a Small Nation.
Pretēji sākotnējam nodomam iegādāties vismaz 1000 grāmatas eksemplāru angļu valodā nevienu grāmatu tā arī neiegādājās Latvijas Saeima. Nevienu eksemplāru nenopirka arī Latvijas Ārlietu ministrija. Ruslakiprāt, iespējams grāmatas pēdējās nodaļas dēļ, kurā rakstīts par Latvijas politiku.
Rīgas 1. speciālā internātpamatskola

Izglītības programmas

Speciālās pirmsskolas izglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem (01015811), Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem (21015811), Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (21015911), Grāmatu iesiešana (22545011), Mājturība (22814011).

Vēsture

Skolas vēsture sākas 1923. gadā, kad Ķeniņu ģimnāzijas ēkā Tērbatas ielā 15/17 atvēra Rīgas pilsētas 2. īpatnējo pamatskolu, kas īrēja sešas klašu telpas un bibliotēku no Centrālās uguns apdrošināšanas biedrības. 1932./1933. mācību gadā Rīgas 2. īpatnējā pamatskola pārcēlās telpām Antonijas ielā 13, mācības notika divās maiņās. Bērnus pārbaudīja un rekomendēja nosūtīt mācīties speciālajā skolā Rīgas pilsētas Psihotehnikas un arodizvēles institūts. Skolā mācījās bērni no 8 līdz 17 gadiem, katram bērnam bija sagatavota mācību viela atbilstoši viņa attīstības līmenim. Īpatnējās pamatskolas mācību programma atbilda parastās četrklasīgās pamatskolas kursam, ko audzēkņi apguva septiņos-astoņos mācību gados.
Pēc Latvijas okupācijas skolu pārdēvēja par Rīgas 104. skolu, kuru pārcēla uz Rīgas pilsētas 45. pamatskolas telpām Miera ielā 62, tad uz ēku Mēness (Debesbraukšanas) ielā 4. 1941. gada novembrī – decembrī skola neilgu laiku atradās Ģertrūdes ielā 27, bijušās Rīgas 92. skolas telpās, tad to pārcēla uz namu Brīvības ielā 60/66. 1944. gadā skolu pārcēla uz ēku Bruņinieku ielā 10 un pārdēvēja par Rīgas 53. īpatnējo pamatskolu, 1947./1948. mācību gadā uz tagadējo ēku Ģertrūdes ielā 18 un 1951. gadā pārdēvēja par Rīgas 1. palīgskolu. 2001. gadā atvēra darba iemaņu klasi bērniem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem, 2015. gadā skolu nosauca Rīgas 1. speciālo internātpamatskolu.
Gads pirms kara

Filmēšanas gaita

2018. gada aprīlī Nacionālais kino centrs konkursa rezultātā, starp citiem pretendentiem, nolēma piešķirt finansējumu Dāvja Sīmaņa projektam "Gads pirms kara". Spēlfilmas pirmais budžeta piešķīrums ir 244 600 eiro apmērā. Filmas scenārija autors Dāvis Sīmanis vienā no intervijām norāda, ka kinodarba pamatā ir sazvērestības intriga, ko galvenais "Gads pirms kara" tēls Pēteris Mālderis cenšas atrisināt. Trauksmainā 1913. gada notikumi, kas kļūst par Pētera dzīves pieredzi, un vienlaikus ir reālu vēstures notikumu atveids, nosaka dažādu pazīstamu vēsturisku personību klātbūtni filmā. 1913. gadā, īsi pirms Pirmā pasaules kara sākuma galvenā tēla dzīvē vēsturiskie personāži un notikumi sajaucas sirreāli traģikomiskā Eiropas paralēlās vēstures interpretācijā un stāstā par vecās kultūras bojāeju. 2019. gada sākumā tika sākta vēsturiskā trillera filmēšana — "Gads pirms kara" pirmās epizodes tika uzņemtas pie Pļaviņām (dolomīta karjera teritorijā, Daugavas krastos), kur filmētas ainas ar sniega laukiem, savukārt nākamajās dienās Rīgas pilsētā tapuši kadri, kuros galvenais varonis slēpjas no žandarmiem, uzduras boļševikiem un bēru procesijai. Ziemas ainu filmēšana turpinājās Talsos, Jaunjelgavā un Aizkrauklē. Viena no komplicētākajām filmas ainām — nepārtraukts kadrs vairāku minūšu garumā 2019. gadā tika filmēts pie Talsu ezera. Lai nodotu "Gads pirms kara" skatītājiem maksimāli autentisku vizuālu vēstījumu, iepriekš ezerā tika izzāģēti ledus kluči, kādus 1913. gadā izmantoja noliktavu saldētavās, horeogrāfiju studēja gan aktieri, gan masu skatu dalībnieki, gan arī ūdenslīdējs.
Paredzams, ka nākamo kinodarba epizožu filmēšana turpināsies 2019. gada vasarā, un plānots, ka galīgā "Gads pirms kara" versija pie skatītājiem nonāks 2020. gada rudenī.

Vēsturiskā precizitāte

Filmas autori atzina, ka pilnīgi precīzi atainot vēsturiskos faktus nebūs iespējams. Faktoloģisko materiālu par latviešu anarhistu Pēteri Mālderi sniedz Filipa Rufa grāmata "Pa stāvu liesmu debesīs: Nenotveramā latviešu anarhista Pētera Māldera laiks un dzīve", literārā formātā Pētera Māldera tēls kā "antivaroņa" prototips atspoguļots arī Žorža Simenona romānā "Pēteris Latvietis". Kontekstuāls vēsturisks skatījums uz filmā atainoto laikmetu atspoguļots Floriana Iljesa grāmatā "1913. Gads pirms kara".
Valdena apgriezenība

Valdena apgriezenība ir optiski aktīvas molekulas hirālā centra inversija noteiktas ķīmiskas reakcijas laikā. Piemēram, pēc SN2 mehānisma noritošas nukleofilās aizvietošanas laikā notiek sp³ hibridizētā oglekļa atoma konfigurācijas apvēršana. Iegūtajam savienojumam optiskās griešanas leņķis ir pretējs iepriekšējam.
Parādība nosaukta latviešu izcelsmes ķīmiķa Paula Valdena vārdā, kas to atklāja 1896. gadā, pētot ābolskābes reakcijas. Ābolskābe ir optiski aktīva viela, kam ir (+)-izomērs un (−)-izomērs. No (−)-ābolskābes, tai reaģējot ar fosfora pentahlorīdu, rodas (+)-hlordzintarskābe. Šī reakcija notiek pēc SN2 mehānisma, tādēļ optiskā konfigurācija mainās. (+)-Hlordzintarskābei iedarbojoties ar sudraba oksīdu, var iegūt atpakaļ ābolskābi, taču šī reakcija noris pēc SN1 mehānisma un tās laikā optiskā konfigurācija nemainās, tādēļ iegūta tiek (+)-ābolskābe. Līdzīgi no (+)-ābolskābes var iegūt atkal (−)-ābolskābi.
Izskaidrot Valdena apgriezenību izdevās tikai daudz vēlāk, kad tika izveidota teorija par SN1 un SN2 reakciju mehānismiem.
Fortune 1000

Fortune 1000 ir ASV lielāko kompāniju saraksts pēc amerikāņu žurnāla "Fortune" versijas. Sarakstā iekļautas 1000 lielākās ASV kompānijas, kas sarindotas pēc ienākumu līmeņa.
Kompānija Wal-Mart Stores bija pirmajā vietā sarakstā četrus no pieciem pēdējiem gadiem (2007—2011), tikai 2009. gadā līderis bija ExxonMobil.

Fortune 500

Fortune 500 ir Fortune 1000 apakšsaraksts, kurā iekļāutas pirmās 500 lielākās kompānijas. Pirmais Fortune 500 saraksts tika publicēts 1955. gadā un sastāvēja no kompānijām, kas bija guvušas ienākumus no ražošanas, ogļu vai elektroenerģijas iegūšanas. Tobrīd žurnāls "Fortune" publicēja arī 50 lielāko komercbanku, komunālo uzņēmumu, apdrošināšanas kompāniju, mazumtirdzniecības tirdzniecības uzņēmumu un transporta kompāniju sarakstu.
Bartošs Socko

Personīgā dzīve

Precējies ar Polijas šaha lielmeistari Moniku Socko. Ģimenē ir trīs bērni. Divas reizes (2008, 2013) pāris ir uzstādījis savdabīgu sasniegumu Polijas šaha čempionātos, izcīnot uzvaru gan sieviešu, gan vīriešu konkurencē.
Jautājums par barometru

Jautājums par barometru ir nepilnīgi formulēta eksāmena jautājuma piemērs, kurš paredz šauru pieeju studiju priekšmeta robežās un var radīt morālu dilemmu eksaminatoram, ja studenta atbilde sniedzas ārpus šīm robežām, bet citādi ir korekta. Izklāstā, kuru popularizējis eksāmenu sastādītājs, ASV ķīmijas profesors Aleksandrs Kalandra (1911—2006), studentam tika uzdots jautājums "Kā var noteikt augstceltnes augstumu ar barometra palīdzību?". Eksaminators uzskatīja, ka pastāv tikai viena pareiza atbilde — noteikt atmosfēras spiediena starpību uz celtnes jumta un uz zemes, un tad aprēķināt augstumu pēc formulas. Pretēji gaidītajam, students savā atbildē aprakstīja virkni citu risinājumu. Tie arī bija korekti, bet neviens no tiem neļāva novērtēt studenta zināšanas eksaminējamajā priekšmetā.
Jautājums par barometru kļuva par mūsdienu leģendu akadēmiskajās aprindās un interneta mēmu. Saskaņā ar pēdējo, šāds jautājums esot ticis uzdots Kopenhāgenas Universitātē, un students bijis Nīlss Bors. Pret šo versiju runā apsvērumi, ka šāds fakts N. Bora biogrāfijas aprakstos nav minēts, nostāsts pirmo reizi sastopams rakstiskos avotos 1958. gadā un prof. Kalandra atsaucās uz šo gadījumu kā faktu no savas personiskās darba pieredzes.
Bez eksāmenu uzdevumu problemātikas izgaismošanas, jautājumam par barometru ir arī didaktisks blakusefekts — tas parāda studējošajam, ka arī risinot skaidri formulētu uzdevumu, mērķi var sasniegt ar netradicionālu pieeju.
Tērvetes novads

Vēsture

Tērvetes novads atrodas seno zemgaļu zemes Tērvetes teritorijā, kas pirmo reizi minēta Livonijas Indriķa hronikā un XXIII, 4 sadaļā 1219. gada notikumu sakarā tiek dēvēta par "provinci, kas tiek saukta par Tērveteni" (latīniski: provincia, que Thervetene vocatur).
Viktors Antipins

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Antipins sāka 2010.—11. gada sezonā, kad aizvadīja savas pirmās divas spēles KHL kluba Magņitogorskas "Metallurg" rindās. 2011.—12. gada sezonā jaunais aizsargs komandas rindās nevienu spēli neaizvadīja, tā vietā jau trešo sezonu spēlējot Krievijas Jaunatnes hokeja līgas kluba Magņitogorskas "Staļnije Ļisi" sastāvā.
2012.—13. gada sezonā Antipins nostiprinājās "Metallurg" rindās, novembrī tiekot atzīts par līgas labāko jauno spēlētāju, kā arī sezonas gaitā piedaloties 2013. gada KHL Zvaigžņu spēlē. 2013.—14. gada sezonā tika atzīts par janvāra labāko līgas aizsargu, kā arī noslēdza regulāro sezonu ar 17 punktiem un pozitīvu lietderības koeficientu +27. Sezonas izskaņā kopā ar "Metallurg" izcīnīja Gagarina kausu, finālsērijā ar 4—3 pārspējot Prāgas "Lev".
2017. gada maija nogalē parakstīja viena gada līgumu ar NHL klubu Bufalo "Sabres". Nākamajā sezonā "Sabres" rindās aizvadīja 47 spēles, taču tad atgriezās "Metallurg" sastāvā.