google/wiki40b huggingface dataset:
Rahačova

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta Hipatija hronikā 1142. gadā, kā ietilpstošu Kijevas zemēs. Vēlāk tā iekļāvās Čerņigovas, Turovas, Pinskas kņazistē. 13. gadsimta beigās kā Daumanta īpašums, Rahačova iekļāvās Lietuvas lielkņazistē. Pievienota Krievijas impērijai pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā. 1781. gadā pilsētai tika piešķirts ģerbonis. 19. gadsimta beigās vairums pilsētas iedzīvotāju bija ebreji. 
1918. gada janvāra beigās pilsētā sacēlās 1. poļu korpuss ģenerāļa Dovbora-Musņicka vadībā. Sacelšanās apspiešanai tika novirzīts Latviešu strēlnieku 1. un 4. pulks Jukuma Vācieša vadībā. Poļu pusē citu starpā karoja Vladislavs Anderss. Pilsēta smagi cietusi Otrā pasaules kara laikā, kad 1941. gada 2. jūlijā to ieņēma vācu karaspēks, tomēr Sarkanās armijas pretuzbrukumā 13. jūlijā vācu daļas pilsētu atstāja, to atkal ieņemot 14. augustā. Vācu okupācijā Rahačova bija līdz 1944. gada 24. februārim, un tās laikā holokaustā tika iznīcināti pilsētas ebreju iedzīvotāji. 1991. gadā, sabrūkot PSRS, Rahačova kļuva par neatkarīgās Baltkrievijas pilsētu.
Rahačovā dzimusi poļu aktrise Lidija Visocka (Lidia Wysocka, 1916 - 2006).
Superkauss XLV

Super Bowl XLV bija amerikāņu futbola spēle, kurā Amerikas futbola konferences komanda Pitsburgas "Steelers" un Nacionālās futbola konferences komanda Grīnbejas "Packers" noskaidroja 2010. gada sezonas NFL čempionu. Spēle notika 2011. gada 6. februārī Cowboys Stadium Ārlingtonā, Teksasas štatā.
Spēlē uzvarēja un Vinsa Lombardi balvu ieguva "Packers" spēlētāji, kas uzvarēja ar rezultātu 31—25. Par spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts Ārons Rodžerss.
Pitsburgas "Steelers" šī bija astotā dalība Superkausa izcīņā, Grīnbejas "Packers": piektā reize. Pēdējo reizi "Steelers" Superkausā bija triumfējuši 2008. gada sezonā, taču "Packers" šī bija pirmā uzvara pēc uzvaras 1996. gada sezonā.
Spēli ASV translēja Fox televīzijas kanāls. Spēli klātienē vēroja 103 219 skatītāji. Maksa par 30 sekunžu reklāmu izmaksāja 3 miljonus ASV dolāru.
Belgrada

Vēsture

279. gadā p.m.ē. romieši ieņēma skordisku (Scordisci) cilts cietoksni un nodibināja Singidunas (Singidunum) pilsētu, kas vēlāk kļuva par Mēzijas provinces galvaspilsētu.
441. gadā to nopostīja huņņi, pēc 450. gada to ieņēma sarmati, bet ap 470. gadu — ostgoti, 488. gadā — gepīdi, bet 504. gadā — atkal goti. Kopš mūsu ēras sākuma Belgradai ir uzbrukts 54 reizes — vidēji reizi 37 gados.
510. gadā Singiduna nokļuva Bizantijas pakļautībā. 584. gadā to nopostīja avāri. Ap 630. gadu Balkānos parādījās slāvi, un 878. gadā Singiduma tika nosaukta par Belgradu (Beligrad) un tā nokļuva Bulgārijas sastāvā un aptuveni 400 gadus kalpoja par tās robežcietoksni, kurš nonāca drīz Bizantijas, drīz Ungārijas pakļautībā.
Pirmais Serbijas karalis, kurš ieguva Belgradu, bija Stefans Dragutins, kurš 1284. gadā to saņēma kā dāvanu no Ungārijas karaļa. 1403. gadā Stefans Lazarevičs padarīja Belgradu par Serbijas galvaspilsētu, tomēr 1427. gadā Belgrada atkal nokļuva Ungārijas sastāvā.
1456. gadā turki Mehmeda II vadībā aplenca Belgradu, bet ungāru spēki Jānoša Hunjadi vadībā izturēja aplenkumu.
1521. gadā turki pilsētu tomēr ieņēma un līdz pat 1878. gadam pilsēta bija Turcijas sastāvā. Šajos gadsimtos pilsētu trīsreiz (1688.—1690., 1717.—1739., 1789.—1791.) okupēja austrieši, 1806.—1813. tā bija sacēlušos serbu rokās.
1878. gadā Serbija kļuva pilnīgi neatkarīga, un 1882. gadā nodibinājās Serbijas karaliste ar galvaspilsētu Belgradu. Tomēr Serbija bija izteikti agrāra valsts, vēl 1900. gadā Belgradā bija tikai 69 000 iedzīvotāju.
Pirmā pasaules kara laikā Belgradu okupēja austriešu un vācu karaspēks, bet pēc kara Belgrada kļuva par Dienvidslāvijas galvaspilsētu.
Otrā pasaules kara laikā 1941. gada 6. aprīlī Belgradu smagi bombardēja vācu aviācija, un Dienvidslāvijā iebruka vācu, itāļu, ungāru un bulgāru karaspēks. Pilsēta bija vācu okupācijā līdz 1944. gada 20. oktobrim, kad to ieņēma Tito partizāni un Padomju armija. Pēckara laikā pilsēta strauji auga.
1972. gada martā Belgradā bija baku epidēmijas uzliesmojums — pēdējais Eiropā.
1991. gada 9. martā Belgradas ielās notika demonstrācijas pret Slobodanu Miloševiču, tās tika apspiestas ar karaspēku. Divi cilvēki tika nogalināti. Viens no tiem bija vidusskolnieks Branivoje Milinovičs, kurš tiek uzskatīts par pirmo kritušo Dienvidslāvijas karos.
1999. gadā Belgradu bombardēja NATO aviācija. Tika sabombardēta armijas vadības ēka, valsts pārvaldes iestādes, radio un televīzijas ēkas, viesnīca "Jugoslavija" un Ķīnas vēstniecība.
Pēc 2000. gada prezidenta vēlēšanām Belgradā notika plaši nemieri, kuros krita Miloševiča režīms.
Tukuma apriņķis

Latvijas PSR sastāvā

1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Tukuma apriņķis tika likvidēts un tā teritorija iekļauta Dobeles, Kandavas, Saldus un Tukuma rajonos.
Atbildība (partiju apvienība)

ATBILDĪBA — sociāldemokrātiska politisko partiju apvienība (līdz 2009. gada 24. martam "Vienotība un Taisnīgums", pēc tam līdz 2010. gada 10. jūnijam. "Libertas.lv") bija Latvijas politisko partiju apvienība, kas tika dibināta 2007. gadā. Apvienībā ietilpa Sociālā taisnīguma partija, partija "Latvijas Atmoda" (līdz 2009. gada 2. aprīlim Pensionāru un senioru partija) un partija "Mūsu zeme". 2009. gada Eiroparlamenta vēlēšanās "Libertas.lv" saraksts ar Guntaru Krastu priekšgalā ieguva 4,3% balsu, Rīgas domes vēlēšanās — 0,95%. Apvienība ietilpa ES līmeņa koalīcijā "Libertas". 2010. gada jūnijā apvienībai, kas tika pārdēvēta par "Atbildību", pievienojās LSDSP. 2010. gada beigās apvienība pārtrauca savu aktīvo darbību.
Qt Development Frameworks

Vēsture

1994. gada 4. martā Eirik Chambe-Eng un Haavard Nord dibināja uzņēmumu Quasar Technologies, lai sāktu biznesu ar grafisko ietvaru Qt, kuru viņi sāka izstrādāt 1991. gadā. Vēlāk uzņēmuma nosaukums mainīts uz Trolltech.
2006. gadā Trolltech akcijas sāka kotēt Oslo biržā.
2008. gada 28. janvārī Somijas uzņēmums Nokia paziņoja, ka iegādāsies Trolltech. 17. jūnijā darījums tika pabeigts un Trolltech akcijas pārtrauktas kotēt Oslo biržā.
2008. gada 30. septembrī uzņēmums pārdēvēts par Qt Software. 2009. gada 11. augustā uzņēmums pārdēvēts par Qt Development Frameworks.
2011. gada martā Qt komerciālās licencēšanas biznesu Nokia pārdeva Somijas uzņēmumam Digia. 2012. gada septembrī viss Qt bizness nodots Digia. 2014. gadā Digia Qt platformas attīstīšanu un pārvaldīšanu atdalīja atsevišķā uzņēmumā The Qt Company.
Ziemas Jaunatnes olimpiskās spēles

Ziemas Jaunatnes Olimpiskās spēles ir starptautisks sporta pasākums, kas notiek ik pēc četriem gadiem un ko organizē Starptautiskā Olimpiskā komiteja. Pirmās spēles notiks 2012. gadā Austrijas pilsētā Insbrukā.
Sergejs Movsisjans

Personīgā dzīve

Bijis precējies ar Čehijas šaha lielmeistari Petru Krupkovu.
Veģetatīvā nervu sistēma

Veģetatīvā nervu sistēma (latīņu: systema nervosum autonomicum) ir nervu sistēmas daļa, kura regulē viscerālās (iekšējās) organisma funkcijas. Tajās ietilpst asinsrite, elpošana, gremošana, vielmaiņa, izdalīšana, endokrīno dziedzeru darbība. Veģetatīvā nervu sistēma  uztur organisma homeostāzi.
Veģetatīvā nervu sistēma nav pakļauta cilvēka gribas kontrolei. Tā iedalās simpātiskajā nervu sistēmā un parasimpātiskajā nervu sistēmā.
Zobu feja (filma)

Sižets

Dereks Tompsons ir zemākajās hokeja līgās spēlējošs hokejists, kurš izpelnījies iesauku "Zobu feja", pateicoties saviem spēcīgajiem sitieniem, kā rezultātā viņš pretiniekiem izsit zobus. Kādu dienu viņš draudzenes meitai nozog dolāru, ko viņu ieguvusi no zobu fejas, un pasaka, ka tāda zobu feja nemaz neeksistē. Pēc šī starpgadījuma Dereks maģiski nokļūst zobu feju valstībā, kura galvenā feja par sodu pārvērš Dereku zobu fejā un liek viņam divas nedēļas izpildīt fejas pienākumus.
Grobiņas apriņķis

Grobiņas apriņķis (vācu: Kreis Grobin, krievu: Гробинский уезд) bija administratīva vienība Kurzemes guberņas (1819—1918), īslaicīgi Kurzemes un Zemgales hercogistes (1918), līdztekus Latvijas Republikas (1918—1920) sastāvā.

Kurzemes guberņas sastāvā

Pēc 1819. gada administratīvās reformas bijušās Kurzemes un Zemgales hercogistes Grobiņas pilskunga tiesu apvienoja ar Piltenes apgabala dienvidu daļu un izveidoja Aizputes virspilskunga tiesu. Apriņķim pievienoja arī Palangas muižas zemes, tādējādi apriņķim bija 6,4 km gara robeža ar Prūsijas karalisti, vēlāk Vācijas impēriju. Palangas miestā darbojās Krievijas impērijas muitas iestādes.
Aizputē atradās Kurzemes guberņas galma tiesai (Oberhofgericht) pakļauta virspilskunga tiesa un evaņģēliski luteriskās baznīcas prāvesta iecirknis. 1864. gadā Aizputes virspilskunga tiesu likvidēja, sadalot to Aizputes un Grobiņas apriņķos.

Latvijas Republikas sastāvā

Pēc Latvijas valsts neatkarības pasludināšanas 1918. gadā no Priekules pagasta atdala Virgas pagastu.
1919. gadā, apvienojot 13 Rucavas, Bārtas un Nīcas pagastu ciemus, izveidots Dunikas pagasts.
1920. gada jūnijā Grobiņas apriņķim pievieno Gramzdas, Kalētu un Pormsātes pagastus no Aizputes apriņķa.
1920. gada 9. augustā Grobiņas apriņķi Ministru kabineta sēdē pārdēvēja par Liepājas apriņķi.
Ventvorts Millers

Karjera

Ventvorts pirmo reizi TV ekrānos parādījās nenozīmīgā lomā amerikāņu kulta seriālā Bafija pret vampīriem, kurā attēloja studentu, kas kļuvis par jūras briesmoni. Pēc vairākām nelielām TV lomām Ventvorts debitēja uz kinoekrāniem filmā 2003. gadā Cilvēka traips (The Human Stain) kā Entonija Hopkinsa varonis jaunībā. 2005. gadā Ventvorts parādījās divos Meraijas Kerijas videoklipos - "We Belong Together" un "It's Like That". Pēc seriāla Izlaušanās noslēguma aktieris parādījies pāris epizodiskās lomās TV, kā arī filmā Nezūdošais ļaunums:Dzīve pēc nāves 2010. gadā.

Izlaušanās

Ventvorta aktiera karjeras pagrieziena punkts bija galvenās lomas iegūšana seriālā Izlaušanās 2005. gadā. Seriāls ātri kļuva par starptautisku fenomenu un ar galveno varoni priekšgalā ieguva nedalītas skatītāju simpātijas. Millera attēlotais Maikls Skofīlds ir inženieris, kurš, cenšoties izglābt brāli, izlaužas no stingrā režīma cietuma. Par Skofīlda lomu aktieris ticis nominēts gan Zelta Globusa balvai kā labākais aktieris drāmas seriālā. Seriālam ir četras sezonas, tā filmēšana tika pārtraukta 2009. gadā

Privātā dzīve

Lai arī Ventvorts dzimis Lielbritānijā, abi viņa vecāki ir amerikāņi, un viņš uzaudzis Bruklinā Ņujorkā Amerikas Savienotajās valstīs. Ventvortam ir abu šo valstu pilsonība, taču viņš pats vienmēr uzsvēris, ka ir amerikānis. Viņa tēva senči bijuši afroamerikāņi, jamaikieši, angļi, vācieši un ebreji, taču mātes — krievi, franči, flāmi, sīrieši, libāņi. Ventvorts Millers 1995. gadā absolvējis Prinstonas universitāti, iegūstot grādu angļu valodā un literatūrā. Studiju gados Ventvorts apceļoja pasauli kopā ar universitātes a capella grupu,  pēc universitātes beigšanas viņš devās uz Losandželosu, lai piepildītu savu sapni, kļūstot par aktieri, taču pagāja vairāki gadi, līdz Ventvorts nokļuva otrā kameras pusē.

Homoseksualitāte

Visu viņa aktīvās aktiera karjeras laiku klīda baumas, ka aktieris ir homoseksuāls. Ventvorts intervijās to ne noliedza, ne apstiprināja,  uzsvērdams, ka ir kautrīgs un nekad pirmais neuzsāks sarunu ar svešu sievieti, cenzdamies uzaicināt viņu uz randiņu. Citās intervijās aktieris stāstījis, ka ir ļoti introverts, intervijās sevi neatklāj un glabā neskaitāmus noslēpumus. 2007. gadā aktieris noliedzis homoseksualitāti, taču 2013. gada augustā visām baumām tika pielikts punkts, kad Millers atklātā vēstulē paziņoja, ka ir gejs. Aktieris tika ielūgts uz Sanktpēterburgas Starptautisko filmu festivālu, taču, protestējot pret Krievijā nesen pieņemto "antigeju likumu", festivālā neieradās.
 Kā cilvēks, kas iepriekš izbaudījis viesošanos Krievijā un kā priekštečiem ir saknes Krievijā, es labprāt piekristu apmeklēt šo festivālu. Tomēr kā gejam, man šis ielūgums ir jānoraida. (..) Esot pie pilnas saprašanas, es nespēju piedalīties svinīgā pasākumā, ko rīko valsts, kurā cilvēkiem kā es, sistemātiski tiek aizliegtas tiesības dzīvot un mīlēt atklāti. 
 — Ventvorts Millers, Vēstule Sanktpēterburgas Starptautiskā filmu festivāla organizatoriem
 
Vēlāk, 2013. gadā Millers intervijās atzinies, ka pusaudžu gados, pirms savas homoseksualitātes atklāšanas, vairākas reizes mēģinājis izdarīt pašnāvību.
Guntis Skrastiņš

Dzīvesgājums

Dzimis 1954. gadā Ērgļos, bērnībā dzīvoja Taurupē, kur viņa tēvs strādāja par Taurupes stacijas priekšnieku. Vecākais brālis — aktieris Imants Skrastiņš. Mācījās Taurupes astoņgadīgajā skolā.
1976. gadā absolvēja Jaunatnes teātra aktieru kursu. Pēc tam iesaukts Padomju armijā, dziedāja karavīru ansamblī "Zvaigznīte".
Attēlojis lomas dažās filmās: "Trīs dienas pārdomām" (1980), "Spēle notiks tik un tā" (1985).
Dziedājis vairākās muzikālajās izrādēs, tai skaitā "Saule rasas pilienā", "Skroderdienas Silmačos", kā arī lugās ar Mārtiņa Brauna mūziku — „Mauglis”, „Suns un kaķe”. 
Pēc tam, kad likvidēts Jaunatnes teātris, lielākoties strādājis Latvijas Televīzijā. Plaši pazīstams kā raidījumu "Latvijas šlāgeraptauja", "Latvijas sirdsdziesma" vadītājs.
Lučeneca

Vēsture

Pirmoreiz rakstos minēta 1262. gadā, tomēr līdz 15. gadsimtam bija neliela apdzīvota vieta. 1451. gadā minēta kā pilsēta. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Lučeneca gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Lošonca (ungāru: Losonc). No 1554. līdz 1593. gadam atradās Osmaņu impērijā. 18. gadsimtā bija Ungārijas Nogrādas komitāta centrs. 1871. gadā caur pilsētu tika izbūvēta dzelzceļa līnija. Īsu brīdi pēc Pirmā pasaules kara ietilpstot Slovākijas Padomju Republikā, vēlāk iekļāvās Čehoslovākijā. No 1938. līdz 1945. gadam, pamatojoties uz Pirmajām Vīnes arbitrāžām, pilsēta ietilpa Ungārijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.

Cilvēki

Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (65,6 %), dzīvo arī ungāri (8,3 %) un citu tautību iedzīvotāji (27,1 %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (56,56 %), nereliģiozi (21,12 %) un luterāņi (14,77 %).
Lučeneca ir ungāru politiķa Zoltāna Tildi (Zoltán Tildy, 1889-1961) dzimtā pilsēta.
Aloizs Naglers

Biogrāfija

Pēc profesijas bijis apdrošināšanas pārdevējs un šahu iemācījies spēlēt tikai 19 gadu vecumā. Galvenokārt nodarbojies ar šaha kompozīciju, bijis autors vairāk nekā 250 šaha kompozīcijām. No 1941. līdz 1981. gadam vadījis šaha nodaļu Cīrihes laikrakstā Tages-Anzeiger. No 1953. līdz 1962. gadam bijis Cīrihes šaha federācijas vadītājs. Savu pilnvaru laikā daudz izdarījis pilsētas šaha attīstībai: 1953. gadā Cīrihē organizējis Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla pretendentu turnīru, bijis viens no Klāras Benediktas šaha kausa organizatoriem Rietumeiropas valstu komandām. No 1965. līdz 1969. gadam bijis Šveices šaha federācijas vadītājs, bet kopš 1959. gada tās goda loceklis. No 1974. gada bijis Šveices pārstāvis Starptautiskā šaha federācijas (FIDE) šaha kompozīcijas komisijā. 1954. gadā kļuvis par FIDE starptautisko tiesnesi. Bijis vairāku nozīmīgu starptautisku šaha turnīru galvenais tiesnesis, tajā skaitā 13. šaha olimpiādē un 16. šaha olimpiādē. 1974. gadā nodibinājis organizāciju Šveices jauno šahistu atbalstam.
Par godu Naglera piemiņai 1998. gadā Cīrihē notika starptautisks šaha turnīrs, kurā Šveices komanda ar Verneru Hugu priekšgalā sacentās ar Pasaules meistaru komandu, kuras sastāvā bija Viktors Korčnojs, Svetozars Gligoričs, Bents Larsens, Vasilijs Smislovs un Volfgangs Uncikers.
Zviedrijas Sociāldemokrātiskā Strādnieku partija

Vēsture

Partija tika dibināta 1889. gadā. Sekojot citu valstu paraugam, tā pieņēma programmu, kas balstīta uz marksistisko šķiru cīņas mācību. Partija par mērķi izvirzīja strādnieku šķiras atbrīvošanu ar sociālistiskas revolūcijas palīdzību. Tomēr jau pirmā priekšsēdētāja Jalmara Brantinga laikā partija atteicās no kategoriskas revolūcijas mācības, priekšplānā izvirzot mērķi sociālistiskas sabiedrības izveidošanu pakāpenisku reformu ceļā. Ne visi atbalstīja reformu ceļa izvēli. Jau 20. gadsimta pirmajos gados partijas iekšienē izveidojās opozīcija, kura 1917. gadā atdalījās no partijas un izveidoja Kreiso sociālistu partiju, kuru pēc diviem gadiem pārdēvēja par Zviedrijas komunistisko partiju.
No 1930. līdz 1990. gadam Sociāldemokrātiskā Strādnieku partija visās Riksdaga vēlēšanās saņēma 40-55% balsu, tādējādi tā ir viena no visveiksmīgākajām politiskajām partijām pasaules demokrātisko vēlēšanu vēsturē. Sociāldemokrāti ir veidojuši lielāko daļu Zviedrijas demokrātiskā perioda valdību un bijuši pie varas nepārtraukti no 1936. līdz 1976. gadam.
Stārķu dzimta

Izskats un īpašības

Stārķu dzimtas sugām piemīt gan skaistums, gan neglītums. Dažas sugas elegantas un krāsainas, piemēram, seglknābja stārķis, bet dažas neglītas un biedējošas, kā lielais adjutants. Tie ir liela auguma putni ar garām kājām, gariem kakliem un gariem, spēcīgiem knābjiem, kā arī tiem ir lieli, plati spārni. Marabū (Leptoptilos crumeniferus) spārnu plētums var sasniegt 4 metrus, līdz ar to, tas ir putns ar lielāko spārnu plētumu pasaulē. 
Viens no lielākajiem stārķu dzimtā ir seglknābja stārķis (Ephippiorhynchus senegalensis). Tomēr tas ir visaugstākais, bet ne smagākais stārķis. Tā augstums sasniedz 150 cm, svars 7,5 kg. Smagākās sugas ir jabiru (Jabiru mycteria), kas var svērt 8 kg, marabū sasniedz vairāk kā 9 kg, un lielais adjutants (Leptoptilos dubius) sver 8—11 kg. Stārķu dzimtas putnu apspalvojumā nav dūnu, kādas toties ir, piemēram, gārņiem. Atšķirībā no daudziem citiem putniem stārķiem nav balsenes, tie pēc būtības ir mēmi putni. Tādēļ vokālai saziņai stārķi lieto knābja klakstināšanu.

Uzvedība

Lielākā daļa stārķu dzimtas putnu barojas ar vardēm, ķirzakām, rāpuļiem, zivīm, sliekām, maziem putniem un zīdītājiem, kas pamatā ir grauzēji. Stārķiem ir raksturīgi lidošanas laikā planēt, tādējādi taupot enerģiju. Stārķu dzimtas putnu ligzdas ir lielas un tiek izmantotas vairākus gadus pēc kārtas. Lielākās ligzdas var būt platākas par 2 metriem diametrā un augstākas par 3 metriem. Lielākā daļa veido monogāmus pārus, bet pāri bieži tiek izveidoti uz vienu sezonu. Pieķeršanās ligzdas vietai ir tikpat spēcīga kā pieķeršanās partnerim.
Aleksandra Maļcevska

Biogrāfija

Rostovas pie Donas šaha skolas audzēkne. 2015. gadā uzvarējusi Krievijas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U15 vecuma grupā. 
Pārstāvējusi Krieviju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvusi 2016. gadā, kad Prāgā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U14 vecuma grupā. Gadu iepriekš šajā vecuma grupā bijusi otrā. 2012. gadā bijusi trešā Pasaules jauniešu šaha čempionātā meitenēm U10 vecuma grupā. 2013. gadā ieņēmusi otro vietu Pasaules skolnieku šaha čempionātā meitenēm U11 vecuma grupā. 2016. gadā bijusi otrā Pasaules jauniešu šaha čempionātā meitenēm U14 vecuma grupā. 2017. gadā ieņēmusi trešo vietu Pasaules jauniešu šaha čempionātā meitenēm U16 vecuma grupā. 2018. gadā uzvarējusi Pasaules junioru šaha čempionātā meitenēm U20 vecuma grupā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.
Varžkrupji

Kopīgās īpašības

Varžkrupji ir atkarībā no sugas ir dažādos augumos, apmēram 5—8,5 cm. Tiem ir raksturīgi spēcīgi, drukni ķermeņi ar īsām kājām, mīksta āda. Acis lielas ar vertikālām zīlītēm. Šīs sugas pamatā dzīvo, ierakušās zemē, izvēloties irdenas, smilšainas augsnes. Uz to pakaļkāju pēdu ārējām malām ir cieti keratīna izaugumu, kas tiem palīdz rakt zemi. Zemē tie ielien atmuguriski, ar pakaļkājām rokoties zemē. Varžkrupjiem nav ribu. Šīm sugām ir spēja uzkrāt savā ķermenī šķidrumu, ūdeni uzsūcot no jebkuras mitras augsnes. Lai arī varžkrupji pamatā paši rok savas alas, tie var apmesties arī citu dzīvnieku raktās alās.

Vairošanās

Varžkrupju sugām ir raksturīga eksplozijas rakstura vairošanās. Spēcīga lietus laikā varžkrupji izlien virszemē, lai lietusūdeņu dīķos vairotos. Ikri tiek nērsti lielākās pagaidu peļķēs, tuksnešus ieskaitot. Dienvidos dzīvojošām sugām šie dīķi var samērā ātri izžūt, tādēļ kurkuļi attīstās ļoti ātri un jau 2 nedēļu vecumā metamorfoze par sauszemes īpatni ir pabeigusies. Lai attīstība noritētu tik strauji, dažu sugu kurkuļiem ir raksturīgs kanibālisms, lielākajiem un vecākajiem apēdot mazākos.
Centrālā vēlēšanu komisija

Centrālā vēlēšanu komisija (CVK) ir galvenā par vēlēšanu organizēšanu atbildīgā institūcija Latvijā. Tās darbību reglamentē likums "Par Centrālo vēlēšanu komisiju". CVK organizē Saeimas, Eiropas parlamenta, pašvaldību vēlēšanas un tautas nobalsošanas. CVK ir pastāvīga valsts institūcija un sastāv no 9 locekļiem - priekšsēdētāju un 7 komisijas locekļus ievēl Saeima, savukārt vienu no tiesnešu vidus ievēl Augstākā tiesa. Tāpat CVK ir atbildīga par citu vēlēšanu komisiju izveidošanu. 
Centrālā vēlēšanu komisija tika izveidota 1992. gada 8. decembrī. Kopš 2019. gada tās priekšsēdētāja ir Kristīne Bērziņa.
Gaisa mitrums

Gaisa mitrums  ir ūdens tvaiku daudzums gaisā. Ūdens tvaiks ir gāzveida stāvoklis un tas ir neredzams. Mitruma ietekmē rodas nokrišņi, rasa vai migla. Augsts  mitruma daudzums samazina svīšanu ķermeņa atdzesēšanas laikā, samazinot mitruma iztvaikošanas ātrumu no ādas.
Gaisa mitrumu raksturo šādi lielumi: absolūtais, relatīvais un specifiskais. Absolūtais mitrums ir ūdens tvaika masa vienā kubikmetrā gaisa. Relatīvais mitrums ir ūdens tvaika parciālspiediena attiecība pret piesātināta tvaika parciālspiedienu tajā pašā temperatūrā.

Mērījumi

Ir vairākas ierīces, kuras lieto, lai noteiktu un regulētu mitrumu. Ierīces, ko izmanto, lai noteiktu gaisa mitrumu, sauc par psihrometriem vai higrometriem. Mitrums tiek mērīts arī globālā mērogā, izmantojot satelītus. Šie satelīti ir spējīgi noteikt ūdens koncentrāciju troposfērā, augstumā starp 4 km un 12 km. Satelītiem, kas var izmērīt ūdens tvaiku ir sensori,  kas ir jutīgi pret infrasarkano starojumu. Ūdens tvaiks īpaši absorbē un atkārtoti izstaro starojumu šajā spektra joslā.
Liāna Langa

Biogrāfija

Liāna Langa beigusi Rīgas Natālijas Draudziņas vidusskolu, studējusi filoloģiju Latvijas Universitātē, filozofiju New School College Ņujorkā un komunikāciju Biznesa augstskolā Turība.
80-to gadu sākumā dzīvojusi Krimas pussalā, 90-to gadu pirmo pusi pavadījusi Ņujorkā, ASV.
Par dzejoļu krājumiem saņēmusi Literatūras gada balvu (2002 un 2011), Dzejas dienu balvu (1998 un 2006) un laikraksta “Diena” gada balvu kultūrā (2011).
Strādājusi starptautiskā kino foruma „Arsenāls” programmu grupā. Režisora Gunāra Bandēna dokumentārās filmas „Tramvajs vārdā Kalpotājs” (2005) idejas autore un producente, veidojusi Latvijas dokumentārā kino programmu „Garīgā pretestība” Starptautiskajam Amsterdamas dokumentālā kino festivālam.
Starptautiska vizuālās mākslas projekta „Trīs logi” (autori Verners Pencels, Nikolass Humberts) kuratore Latvijā. Raimonda Paula mūzikla „Leo. Pēdējā bohēma” dziesmu vārdu autore, Artura Maskata operas “Valentīna” libreta līdzautore. Strādājusi par redaktori žurnālā “Latvju Teksti”, Ivara Zviedra un Ineses Kļavas dokumentārās filmas “Homo Ludens” teksta — poēmas autore.
Publicistisku rakstu autore par kultūru un sociālpolitiku. Dzejas dienu pasākuma ''Klasisks dzejas vakars'' kuratore.

Sadarbība ar komponistiem

Ar Liānas Langas vārdiem dziesmas komponējis Raimonds Pauls (''Leo. Pēdējā bohēma''), Arturs Maskats (''Valentīna'') un Hardijs Lediņš (''Dziesmas neuzrakstītai lugai'').
Džonijs Boičuks

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Boičuks sāka 2004.—05. gada sezonā, to aizvadot AHL klubā Hēršijas "Bears". Dažādos AHL klubos Boičuks aizvadīja vēl vairākas nākamās sezonās, līdz 2007.—08. gada sezonā debitēja NHL, aizvadot četras spēles Kolorādo "Avalanche" rindās.
2008. gada vasarā Boičuks tika aizmainīts uz Bostonas "Bruins". 2008.—09. gada sezonā Boičuks spēlēja Providences "Bruins" rindās, sezonu noslēdzot kā visas AHL rezultatīvākais aizsargs, iegūstot arī līgas labākā aizsarga balvu. 2009.—10. gada sezonā aizsargs spēlēja jau Bostonas "Bruins", 2010.—11. gada sezonā kopā ar klubu izcīnot Stenlija kausu.
2012.—13. gada NHL sezonas lokauta laikā spēlēja EBEL līgas klubā Zalcburgas "Red Bull".
2014. gada aprīlī Boičuks tika aizmainīts uz Ņujorkas "Islanders" vienību.