google/wiki40b huggingface dataset:
Makaki

Izskats un īpašības

Makaki ir vidēji lieli mērkaķi ar spēcīgi veidotu ķermeni un ekstremitātēm. Kājas un rokas ir apmēram vienādā garumā. Tiem ir biezs matojums, kas parasti ir pelēkbrūnā krāsā, tomēr ir sastopami arī melni makaki. Purna daļa pagarināta un uz tās nav matojuma. Vairākām sugām uz galvas ir biezāki un garāki mati, kas atgādina cepuri, bet dažām sugām ir vaigu bārdas. Viena no galvenajām pazīmēm, pēc kā atšķir dažādas makaku sugas, ir to astes garums. Dažām sugām astes nav vispār, dažām tā ir īsa, bet citām gara, sasniedzot tādu pašu garumu kā pārējais ķermenis.
Tēviņi ir izteikti lielāki nekā mātītes. Lielākais ģintī ir Tibetas makaks (Macaca thibetana), kura tēviņa ķermeņa garums sasniedz 70 cm, svars 18 kg, mātītes svars ir 13 kg. Mazākais ģintī ir krabjēdājmakaks (Macaca fascicularis), kura tēviņa ķermeņa garums var būt 41 cm, svars ir 5,5 kg, mātītes ķermeņa garums ir 38 cm, svars 2,4 kg.

Uzvedība

Makaki dzīvo baros, kas var būt dažāda lieluma. Tiem ir ļoti strikta bara uzbūve un hierarhija, kas gan tēviņiem ik pa laikam nomainās. Kopumā tēviņi dominē pār mātītēm. Toties mātītēm savstarpējā hierarhija ir daudz noturīgāka un ir vairāk atkarīga no mātes hierarhijas pakāpes barā. Augstāka ranga makaks, ja tam pietrūkst ēdiens, to, piemēram, var izņemt pat no zemāka ranga mērkaķa mutes.
Makaki dzīvo kokos daudz biežāk nekā paviāni, bet ērti jūtas arī uz zemes. Makaki ir arī labi peldētāji. Atkarībā no sugas tie dzīvo mežos, līdzenumos, klintīs un akmeņainos pacēlumos. Makaki ir visēdāji. Tiem ir lieli vaigu maisi, kuros var noglabāt ēdienu.

Vairošanās

Pārošanās tropu sugām var notikt jebkurā gada periodā, bet pārējām sugām ir vairošanās sezona. Grūsnības periods ilgst apmēram 6 mēnešus un dzimumbriedumu jaunie makaki sasniedz 4 gadu vecumā. Lai arī makaki ir ļoti inteliģenti, tiem var būt samērā neciešams raksturs, nepiemērots komunikācijai ar cilvēkiem.
Active Directory

Aktīvais direktorijs jeb AD (no angļu:   Active Directory) ir direktorija pakalpojumu (directory service) LDAP savietojama Microsoft realizācija Windows NT saimes operētājsistēmām. AD ļauj administratoriem izmantot grupu politikas (GPO), lai nodrošinātu lietotāja darba vides unifikāciju, vienkārši instalēt un uzturēt programmnodrošinājumu vienlaicīgi uz daudziem datoriem (ar grupu politikām vai izmantojot Microsoft System management Server 2003 vai System Center Configuration Manager), ļauj instalēt OS, papildus un servera programmatūras atjauninājumus(updates), visiem datoriem tīklā (pielietojot Windows Server Update Services (WSUS); agrāk: Software Update Services (SUS)). Active Directory datus un vides iestatījumus uztur un glabā fiziski izkliedētā(Pa Domēna kontrolieriem), loģiski centralizētā(Pa Domēniem, Kokiem un Mežiem.) datubāzē. Tīkli ar Active Directory var būt dažāda izmēra: daži simti līdz vairāki miljoni objektu.
Pirmoreiz Active Directory prezentēja 1996. gadā, pirmoreiz tas bija iekļauts Windows 2000 Server, vēlāk tika modificēts un uzlabots sākumā izlaižot Windows Server 2003,(2003. gads) vēlāk Windows Server 2003 R2. (2005. gads)
Pretēji WINDOWS versijām līdz WINDOWS 2000, kuras pamatā izmantoja NetBIOS protokolu savstarpējai mijiedarbībai tīklā, Active Directory pakalpojums ir integrēts ar DNS un TCP/IP. DNS-serverim, kurš apkalpo AD, ir jābūt savietojamam ar BIND 8.1.2 versiju, vai vēlāku, serverim jāatbalsta SRV tipa ieraksti (RFC 2052) un dinamiskais atjaunošanas protokols (RFC 2136).
Wikisource

Wikisource (izrunā: [ˌvɪkiˈsɔːɹs]) ir viens no Wikimedia Foundation projektiem, kas ir balstīts uz wiki programmatūru. Tā ir tiešsaistes bibliotēka ar brīva satura informāciju. Projekts tika izveidots 2003. gada 24. novembrī. Sākotnējais projekta nosaukums bija Project Sourceberg (vārdu spēle ar Gūtenberga projekta anglisko nosaukumu Project Gutenberg). 2004. gada 23. jūlijā nosaukums tika mainīts uz pašreizējo.
Projekta saturu pamatā veido teksti, kas jau ir bijuši publicēti citur. Vairumam tekstu ir beigušās autortiesības.
Wikisource latviešu valodā 2016. gada janvārī bija 81 lapa.
Ersans Iljasova

Karjera

Profesionāļa karjeru uzsāka 15 gadu vecumā Turcijas kubos. Augstākajā līgā nokļuva kopā ar Stambulas "Ülkerspor", kura sastāvā ieguva Turcijas kausu un piedalījās Eirolīgas turnīrā. Pēc vienas sezonas Turcijas augstākajā līgā E. Iljasova pieteicās NBA draftam, kur 2005. gada draftā viņu ar 36. numuru otrajā kārtā izvēlējās Milvoki "Bucks". Pirmo sezonu pēc drafta E. Iljasova aizvadīja komandas fārmklubā Talsas "66ers" D līgā. Nākamajā sezonā viņš spēlēja "Bucks", tomēr spēles laiks un produktivitāte nebija lieli. Tāpēc 2007. gadā viņš atgriezās Eiropā, kur aizvadīja divas sezonas FC Barcelona, kļūstot par Spānijas čempionu un sasniedzot Eirolīgas pusfinālu.
2009. gada vasarā E. Iljasova atgriezās NBA un noslēdza trīs gadu līgumu ar "Bucks", kura sastāvā divu sezonu laikā kļuva par vienu no vadošajiem spēlētājiem. 2011. gada NBA lokauta laikā spēlēja Turcijā Stambulas "Anadolu Efes" sastāvā. Pēclokauta sezonu uzsāka ļoti produktīvi, iespaidīgāko spēli aizvadot 2012. gada 19. februārī uzvarā pret Ņūdžersijas "Nets", gūstot 29 punktus un savācot 25 bumbas zem groziem.

Turcijas izlase

Spēlējis visu vecumu Turcijas jaunatnes izlasēs. 2006. gadā atzīts par Eiropas U20 čempionāta labāko spēlētāju (čempionāts notika Turcijas pilsētā Izmirā un mājinieki izcīnīja sudraba medaļas). Turcijas pieaugušo izlases sastāvā spēlējis 2006. gada Pasaules čempionātā (komanda ieguva augsto 6. vietu), 2007. gada Eiropas čempionātā un 2009. gada Eiropas čempionātā. Lielākais panākums izlases rindās tika paveikts 2010. gadā, kad E. Iljasova bija viens no līderiem izlasē, kas Turcijā notikušajā Pasaules čempionātā izcīnīja sudraba medaļas, tikai finālā piekāpjoties ASV izlasei.
Brūkss Orpiks

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Orpiks sāka 2001.—02. gada sezonā AHL kluba Skrentonas "Penguins" rindās. 2002.—03. gada sezonā aizsargs debitēja arī NHL, 2003.—04. gada sezonā nostiprinoties Pitsburgas "Penguins" rindās. 2008. gada oktobrī kļuva par kapteiņa palīgu, sezonas izskaņā kopā ar klubu izcīnot Stenlija kausu.
2014. gada vasarā Orpiks noslēdza piecu gadu līgumu ar Vašingtonas "Capitals". 2018. gadā kopā ar "Capitals" izcīnīja Stenlija kausu. Gadu vēlāk Orpiks paziņoja par karjeras beigšanu.
ASV hokeja izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļas 2010. gada Olimpisko spēļu turnīrā.
Čerņigovas kņazi

Čerņigovas kņazi bija Rūrika dinastijai piederīgi Čerņigovas valdnieki tagadējās Ukrainas, Krievijas Federācija un Baltkrievijas teritorijā. Kņazi zināmi no 1024. gada, kad Kijevas lielkņaza Vladimira Svjatoslaviča dēls Mstislavs Vladimirovičs pēc uzvaras pār savu brāli Kijevas lielkņazu Jaroslavu Vladimiroviču (Gudro) sadalīja Seno Krievzemi divās daļās un apmetās valdīt pār Dņepras kreisā krasta zemēm Čerņigovā. Vēlāk katrs nākamais Kijevas lielkņazs savu dēlu iecēla par Čerņigovas kņazu.
13. gadsimtā viņu valdījumos tika nodibinātas Brjanskas, Novosiļskas, Karačevskas un Tarusas dalienu kņazistes, kurās valdīja savi kņazi. Pēc nokļūšanas Zelta Ordas atkarībā par galveno pilsētu kļuva Brjanska.
Lietuvas valdnieks Aļģirds ap 1355. gadu pakļāva Brjansku un sadalīja bijušo Čerņigovas-Severskas zemi trīs dalienās. Čerņigovā un Trubačevskā valdīja viņa dēls Dmitrijs (Dmitrijus Algirdaitis, 1356.–1379. gadā un 1388–1399. gadā), Brjanskā un Novgorodā-Severskā 1386.-1392./93. gadā valdīja viņa dēls Kaributs (Kaributas), kristīgais vārds Dmitrijs, bet Severskas Starodubā valdīja viņa radinieks Patrikejs Narimanta dēls. Pēc 1401. gada Vītauts Dižais šīs kņazistes pilnīgi iekļāva Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā.
Akts par ūniju

Akts par ūniju (angļu: Act of Union) bija līgums, ar kuru Anglija un Skotija, kam kopš 1603. gada bija kopīgs monarhs, apvienojās vienotā Apvienotajā Karalistē.
Jau iepriekš (1606, 1667, 1689) bija mēģinājumi apvienot Skotiju un Angliju vienotā valstī, tomēr neveiksmīgi. Apvienošanās aktu 1707. gada 16. janvārī ratificēja Skotijas parlaments, tā paša gada martā — Anglijas parlaments. Līgums stājās spēkā 1707. gada 1. maijā. Līdz ar līgumu tika izveidots viens parlaments, kas atradās Vestminsterē.
Grēku pilsēta: Liktenīgā sieviete

Priekšvēsture un scenārija rakstīšana

Šī turpinājuma uzņemšanu Roberts Rodrigess bija plānojis izlaist neilgi pēc pirmās daļas iznākšanas, tomēr plāni uz pāris gadiem ieilga. 2010. gada oktobrī Rodrigess apstiprināja, ka viņš uzsāks darbu pie filmas "Grēku pilsēta 2" pēc tam, kad pabeigs uzņemt filmu Spiegu bērni 4. Rodrigess atklāja, ka "Grēku pilsēta 2" sastāvēs no Frenka Millera komiksu sērijas A Dame to Kill For un diviem jauniem, īpaši filmai Millera rakstītiem stāstiem, viens no tiem būs ar nosaukumu The Long, Bad Night. 2011. gada augustā Rodrigess paziņoja, ka filmas scenārijs ir gandrīz pabeigts, finansējums filmai atrasts un filmēšana sāksies tiklīdz scenārijs tiks pilnībā pabeigts. 2011. gada septembrī tika paziņots, ka ir uzaicināts Viljams Monahens, lai viņš pievienotu pēdējos uzmetumus scenārijam un to pabeigtu.
2012. gada 13. aprīlī tika apstiprināts turpinājuma nosaukums: Sin City: A Dame to Kill For.

Aktieru izvēle

Rodrigess ļoti vēlējās, lai Avas lomu spēlētu Andželīna Džolija, ka pat pēc Rozarija Dousones teiktā, atcēla uzņemšanas brīdi, lai tas sāktos pēc Džolijas dzemdībām, bet tam sekojošais raksts ziņoja, ka ir trīs galvenie šīs lomas pretendenti: Andželīna Džolija, Salma Hajeka un Roza Makgovana. Millers apstiprināja, ka Rodrigess bija ieinteresēts, lai Alas lomu spēlētu Džolija un ka viņš apsprieda ar Džoliju šo iespējamību. Vēlāk gan tika ziņots, ka Džolijas vietā par Avas lomas atveidotāju ir izvēlēta Reičela Vaisa.

Filmēšana

Uzņemšanas process tika uzsākts 2012. gada vasarā. Skatu filmēšana savukārt tika sākta 2012. gada oktobra beigās.
Luka Milivojevičs

Karjera

Karjeru sāka dzimtās pilsētas Kragujevacas klubā Radnički. Spēlējis arī citos Serbijas klubos FK Rad un Crvena Zvezda. Karjeras turpinajumā pārstāvēja Beļģijas klubu Anderlecht un 2014. gadā kļuva par Beļģijas čempionu. No 2014. līdz 2017. gadam spēlēja  Grieķijas klubā Olympiacos, divreiz uzvarot Superlīgā. 2017. gada janvārī pievienojās Anglijas klubam Crystal Palace.
Serbijas futbola izlasē debitēja 2012. gada 14. novembrī draudzības spēle pret Čīli. Pirmos un līdz šim vienīgos vārtus izlases labā guva 2017. gada 6. oktobrī pret Austrijas izlasi. Tika iekļauts izlases sastāvā dalībai 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā.
Fiļakovo

Vēsture

Pirmoreiz rakstos minēta 1242. gadā, pilsētas tiesības no 1423. gada. Pilsēta veidojusies ap viduslaiku pili. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Fiļakovo gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Fileka (ungāru: Fülek). No 1553. līdz 1593. gadam kā sandžaka centrs atradās Osmaņu impērijas sastāvā. Smagi nopostīta 1682. gadā, kad pilsētu ieņēma Imres Tekeja karaspēks. Īsu brīdi pēc Pirmā pasaules kara ietilpstot Slovākijas Padomju Republikā, vēlāk iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijā.

Cilvēki

Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir ungāri (64,4 %), kā arī slovāki (30,19 %) un čigāni (4,03 %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (77,52 %) un nereliģiozi (11,82 %).
Pāvels Dacjuks

Spēlētāja karjera

14 sezonas aizvadījis NHL vienībā Detroitas "Red Wings". Kopā ar "Red Wings" divreiz ieguva Stenlija kausu 2002. un 2008. gadā. Savas karjeras laikā ir spēlējis Krievijas Superlīgas klubos Jekaterinburgas "Spartak", Jekaterinburgas "Dinamo", Kazaņas "Ak Bars" un Maskavas "Dinamo". Kopā ar Krievijas izlasi izcīnījis bronzas medaļu 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, sudrabu 2010. gada Pasaules čempionātā, bronzu 2005. gada Pasaules čempionātā un zeltu 2012. gada Pasaules čempionātā.
Bulgāru īpašvārdu atveidošana

Bulgāru valodas īpašvārdu atveidošana latviešu valodas vidē tiek veikta pēc fonētiskās transliterācijas principa. Bulgāru valodas alfabēta burti un burtkopas tiek tieši pārlikti latviešu valodas ortogrāfijā, pakļaujot šos vārdus gramatizācijai.
Pēc šiem noteikumiem atveido bulgāru personvārdus, kā arī ģeogrāfiskos nosaukumus Bulgārijā. Bulgāru izcelsmes personvārdi sastopami arī Rumānijā, Ukrainā, Maķedonijā un Grieķijā, retāk citur pasaulē. Atveidojot citu pasaules reģionu bulgāru izcelsmes personu vārdus, jāņem vērā šajā zemē pieņemtā izrunas prakse.
Atveidojot Bulgārijā sastopamos turku personvārdus jāvadās pēc attiecīgās valodu atveides principiem.

Gramatizācija

Atveidojot bulgāru valodas īpašvārdus latviešu valodas vidē, tie jāpakļauj gramatizācijai, jāpiešķir dzimte un deklinācija.
Rīgas Ekonomikas augstskola

Studiju programma

Bakalaura programma ekonomikā un uzņēmējdarbībā — studiju ilgums 3 gadi. Studiju laikā tiek apgūtas uzņēmējdarbības un biznesa vadības iemaņas, saistot teoriju ar praksi.
Studiju programmu vada pasniedzēji no Stokholmas Ekonomikas augstskolas (SSE), kā arī profesori no citām pasaules valstīm un vietējie pasniedzēji, kuri akadēmisko grādu ieguvuši ārvalstīs. Studiju maksa bakalaura programmā ir 3900 EUR gadā. Ir pieejamas SSE Riga absolventu stipendijas 1. kursa studentiem.
Eds Jovanovskis

Spēlētāja karjera

Līdz pat 1995. gadam Jovanovskis spēlēja Ontario hokeja līgas kluba Vinzoras "Spitfires" rindās. 1994. gada NHL draftā viņu ar kopējo 1. numuru izvēlējās Floridas "Panthers" vienību, un tās rindās Jovanovskis aizvadīja nākamās četras sezonas, līdz 1999. gada 17. janvārī tika aizmainīts uz Vankūveras "Canucks" vienību. "Canucks" rindās Eds spēlēja līdz 2005.—06. sezonas beigām, taču tad parakstīju piecu gadu līgumu ar Fīniksas "Coyotes" vienību. 2011. gada vasarā Jovanovskis atgriezās Floridas "Panthers" sastāvā, parakstot ar klubu četru gadu līgumu. 2012. gadā Jovanovskis kļuva par "Panthers" kapteini.
Kanādas hokeja izlases sastāvā piedalījies 2002. gada Olimpiskajās spēlēs, tajās izcīnot zelta medaļas. Piedalījies arī 2004. gada Pasaules kausa izcīņā, kā arī 2005. un 2008. gada Pasaules čempionātā, abos izcīnot sudraba medaļas. Bija iecerēts, ka viņš varētu piedalīties arī 2006. gada Olimpiskajās spēlēs, bet īsi pirms tām viņš guva traumu, kas liedza viņa dalību turnīrā.
Tišnova

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1233. gadā, kad netālu tika nodibināts cisterciešu Porta coeli klosteris. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Tūrisms

Pie pilsētas atrodas 1240. gadā dibinātais Porta coeli klosteris.

Cilvēki

1240. gadā Porta coeli klosterī mira Bohēmijas karaļa Otokāra I atraitne Ungārijas Konstance (Konstancie Uherská, 1180-1240).
2006. gada Latvijas futbola 1. līgas sezona

Latvijas futbola 1. līgas 2006. gada sezona bija 15. Pirmās līgas sezona. Pirmajā līgā piedalījās 16 komandas, kas aizvadīja divu riņķu turnīru.

Par 1. līgas čempioniem kļuva JFK "Olimps".

Pārspēles

Pārspēlēs par vietu Virslīgā 2007. gadā FK "Rīga" ar kopējo rezultātu 5:0 (Rīgā 3:0, Valmierā 2:0) pārspēja Pirmās līgas klubu FK "Valmiera".
Alūksne

Kultūrvēsturiskie pieminekļi

Ordeņa pils drupas uz Pils salas Alūksnes ezerā. Marienburgas pils celtniecību 1342. gadā pabeidza Livonijas ordeņa mestrs Burhards fon Dreilēbens. Lielā Ziemeļu kara laikā pili ielenca krievu karaspēks Šeremetjeva vadībā. Pēc Ziemeļu kara notikumiem drupās pārvērstā pils vairs netika atjaunota un šodien pilsdrupās atrodas brīvdabas estrāde ar 3000 skatītāju vietām.
Jaunā pils celta 1859.—1863. gadā angļu neogotikas stilā pēc barona A. fon Fītinghofa pasūtījuma. Pašlaik pilī atrodas Novadpētniecības un mākslas muzejs, Dabas muzejs un Jauniešu interešu centrs (ABJC).
Alūksnes luterāņu baznīca ir vienjoma mūra ēka, ka celta no 1781. līdz 1788. gadam, augstā vietā ezera tuvumā pēc Rīgas arhitekta Kristofera Haberlanda projekta. Baznīcai ir 40 metrus augsts pakāpjveida tornis. Ēka celta klasicisma stilā, bet tās fasādē un torņa augšējā stāvā atrodami arī daži baroka stila elementi. Telpas torņa galā uzcelta lukta ar 1885. gadā būvētām ērģelēm. Altāris veidots 1786. gadā un to grezno urnas, apustuļu un dzīvnieku tēli.
Bībeles muzejs celts 1908. gadā- veltīts Ernstam Glikam. Ēkas arhitekts — Kristofs Hāberlands.
Tempļa kalns — iecienīts tūristu objekts Alūksnē, kur paverās burvīgs skats uz Alūksnes ezeru. Sākot ar 1930. gadu sāk celt tūrisma objektus tempļa kalnā. Viens no objektiem ir tilts, kas nosaukts Saules tilta vārdā.
Pļeseckas kosmodroms

Pļeseckas kosmodroms (Космодром Плесецк), oficiālais nosaukums 1. Valsts izmēģinājumu kosmodroms (1-й Государственный испытательный космодром), ir Krievijas kosmodroms. Tas atrodas Arhangeļskas apgabalā, blakus Mirnija pilsētai, 180 km no Arhangeļskas. Kosmodroms ietilpst Mirnijas municipālajā veidojumā, kuram ir slēgta tipa statuss.
Kosmodroma celtniecība sākta 1957. gadā, un tas sākotnēji bija paredzēts SKBR R-7 izvietošanai. Pirmais kosmiskais starts veikts 1966. gadā.

Vēsture

Aukstais karš bija iegājis jaunā saspīlējumā, kad 1957. gadā PSRS raķetes ar atomieročiem bija spējīgas sasniegt ASV teritoriju. Tjuratamā notika SKBR R-7 izmēģinājumi, un tika meklētas vietas, kur izvietot jaunos ieročus. Īsākā trajektorija uz Ziemeļameriku bija pāri Ziemeļu Ledus okeānam, tāpēc starta vietai bija jāatrodas Krievijas ziemeļos. Raķešu transportēšanai bija nepieciešams dzelzceļš. Piemērotākā vieta tika atrasta Arhangeļskas apgabalā, blakus Pļeseckas dzelzceļa stacijai.
1957. gada 11. janvārī pieņemts PSKP CK un PSRS Ministru Padomes lēmums izveidot militāru objektu ar slepeno nosaukumu Angara. Pirmās celtnieku brigādes Pļeseckas stacijā ieradās 1957. gada februārī. Objekts tika būvēts lielā slepenībā. Objektu veidoja kā karaspēka raķešu daļu, apbruņotu ar SKBR R-7 un R-7A. Par kosmodroma dibināšanu tiek uzskatīts 1957. gada 15. jūlijs, kad izveidota karaspēka daļa 13991 ar komandieri pulkvedi Mihailu Grigorjevu. 1959. gada februārī objekts Angara nodēvēts par 3. Mācību artilērijas poligonu. 1959. gada decembrī pabeigts pirmais raķešu komplekss R-7. 1961. gada 15. jūlijā ekspluatācijā nodoti vēl divi R-7 starta laukumi; sākta kaujas dežūra. 1960. gada augustā sākta raķešu R-16 virszemes starta laukumu būve.
1963. gadā pieņemts lēmums par starta kompleksu izmantošanu kosmisko aparātu palaišanai. 1963. gada septembrī PSRS MP pieņēma lēmumu 3. Mācību artilērijas poligonu un blakus esošo Raķešu un kosmiskā bruņojuma zinātniski pētniecisko poligonu pārdēvēt par PSRS Aizsardzības ministrijas 53. zinātniski pētniecisko poligonu.
1966. gada 17. martā veikts pirmais kosmiskais starts, ar nesējraķeti Vostok-2 orbītā ievadot ZMP Kosmos-112. 1967. gadā pabeigta R-12 raķešu kompleksa būvniecība. 1970. gados uzbūvēts Ciklon-3 starta komplekss ar augstu automatizācijas līmeni.
1980. gados sākta starta kompleksa būve Zenit nesējraķetēm, bet projekts pārtraukts, sabrūkot Padomju Savienībai. 2000. gados uz viena Zenit nepabeigtā starta laukuma bāzes sāka būvēt laukumu raķetēm Angara. Finansiālu problēmu dēļ celtniecības ievilkās. Pirmais Angara starts veikts 2014. gada 9. jūlijā.
1993. gadā Kosmisko līdzekļu izmēģinājumu un pielietojuma centrs pārdēvēts par Kosmisko līdzekļu izmēģinājumu un pielietojuma galveno centru. 1994. gadā tas pārdēvēts par 1. Valsts izmēģinājumu kosmodromu.
Sabiedrības ienaidnieks

Sižets

Toms Pauers nāca no nabadzīgas vides, kuras puišeļus savā paspārnē ņēma krimināli orientēti tēvoči, lai ar nepilngadīgo rokām veiktu savus noziegumus. Gadiem ejot, viņš kopā ar draugiem iemācījās izdzīvot skarbajos noteikumos un pat kļuva par pirmo puisi miestā, ar katru jaunu nopelnīto monētu arvien vairāk noslāpējot bērnībā izjusto nabadzību, ietērpjoties arvien modīgākās štātēs, apmeklējot arvien modernākus restorānus un par savām pavadonēm izvēloties arvien izskatīgākas skaistulītes. Viena no tām aktrises Mejas Klārkas izpildījumā pēc nevietā izteiktas frāzes saņēma „balvu” – sejā izšķaidītu greipfrūtu. Nu šī epizode iegājusi kinovēsturē kā hrestomātiska, un vēl gadiem ilgi oficianti Toma Pauera lomas tēlotājam Kegnijam restorānos piedāvāja kādu greipfrūta šķēli… (patiesībā šī epizode sākotnēji scenārijā nemaz nebija iekļauta, bet kāds no filmēšanas grupas bija padzirdējis, ka šādi, tiesa, greipfrūta vietā izmantojot omleti, savu draudzeni bija apveltījis kāds sīks gangsteris, un nu visiem šķita – nav labāka veida , kā atklāt neprognozējama gangstera raksturu).
Rēzija Kalniņa

Biogrāfija

Rēzija Kalniņa dzimusi mākslinieku ģimenē. Viņas tēvs ir latviešu komponists Imants Kalniņš, bet māte — Latvijas Nacionālā teātra aktrise Helga Dancberga. Bijusi precējusies ar aktieri un režisoru Valdi Liepiņu.
1994. gadā absolvējusi Latvijas Valsts Konservatorijas Teātra un kino aktieru fakultāti.
No 1994. gada Latvijas Dailes teātra aktrise, kur nospēlējusi vairāk kā 50 lomas. Piedalījusies dramaturģiskos projektos arī uz citu Latvijas teātru skatuvēm un Latvijas Televīzijas uzvedumos. Saņēmusi Spēlmaņu nakts balvas kā labākā jaunā aktrise 1995. gadā un labākā aktrise 2000., 2004., 2006. un 2008. gadā. Filmējusies vairākās Latvijas, Igaunijas un Vācijas mākslas filmās. 2001. gadā par Margitas lomu filmā "Labās rokas" saņēmusi Lielā Kristapa balvu kā labākā aktrise, bet 2014. gadā par lomu filmā "Modris" šo balvu saņēmusi kā labākā aktrise otrā plāna lomā. 2006. gadā debitējusi kā teātra režisore ar izrādi Alu sieviete Latvijas Leļļu teātrī. 2003. gadā izdevniecība Madris izdevusi Gunnara Treimaņa grāmatu Rēzij, kas tu esi par mākslinieces karjeras pirmo desmitgadi.
Juris Caunītis

Biogrāfija

Dzimis 1826. gada 30. augustā Inčukalna Galaeniņu māju saimnieka ģimenē. Mācījās Ropažu draudzes novada skolā, pēc tam Cimzes skolotāju seminārā (1843-1846). Strādāja par skolotāju Inčukalna skolā, ērģelnieku un skrīveri Vangažos (1846-1850), tad par skolotāju Vānē (1850-1853).
1853. gadā pārcēlās uz dzīvi Pārdaugavā, kur strādāja G. Ā. Tīlo vadmalas manufaktūras skolā Zasumuižā. Viņš Tilo tekstilfabrikā izveidoja svētdienas skolu un bibliotēku pieaugušiem, vēlāk arī tā dēvēto tautībnieku pulciņu ar dziesmu un pārrunu vakariem. Bija viens no pirmajiem laikraksta "Mājas Viesis" līdzstrādniekiem, apkarojis mazvērtīgus, valodā kroplus sacerējumus, prasījis latviešu valodas cienīšanu.
1859. gadā, pēc luterāņu mācītāja K. J. Veiriha sastādītā kordziesmu krājuma "Dziesmu vainags mīļiem Latviešu jaunekļiem un bērniem vīts par jaunu prieku" iznākšanas kopā ar J. Kaktiņu sastādīja krājumu "100 Dziesmas un ziņģes ar notēm". Kopā ar žurnālistu Kasparu Biezbārdi un Bernhardu Dīriķi 1860. gada 30. augustā Baltajā muižā tikās ar no Pēterburgas atbraukušo Krievijas impērijas Finanšu ministrijas ierēdni Krišjāni Valdemāru par Latviešu rakstniecības biedrības dibināšanu Latviešu literārās biedrības parauga. 1861. gadā kopā ar B. Dīriķi un K. Biezbārdi izstrādāja biedrības statūtus, taču valdība to neapstiprināja. Latviaki pārulkoja Š. Birhes-Pfeiferes stāstu "Ubags un viņa audzēkne" (1860).
Miris 1861. gada 1. decembrī Rīgā. Apglabāts Mārtiņa baznīcas kapos.

Piemiņa

1990. gadu sākumā pēc vēsturnieka Oļģerta Auna iniciatīvas Mārtiņa kapos tika atjaunots Jura Caunīša piemineklis.
UNICEF

Apvienoto Nāciju Starptautiskais Bērnu fonds jeb UNICEF (angļu: United Nations International Children's Fund), ir organizācija, kuru 1946. gada 11. decembrī ģenerālajā asamblejā izveidoja Apvienoto Nāciju Organizācija. UNICEF galvenā mītne atrodas Amerikas Savienotajās Valstīs, Ņujorkā. Organizācijas mērķis ir sniegt dažāda veida palīdzību gan bērniem, gan mātēm. 1965. gadā UNICEF saņēma Nobela Miera prēmiju.
Abreviatūra "UNICEF" ir radies no organizācijas sākotnējā nosaukuma angļu valodā United Nations International Children's Emergency Fund. Mūsdienās organizācijas pilnajā nosaukumā nav vairs vārda Emergency.
Verners Špekmanis

Šaha kompozīcija

Verners Špekmanis bija loģiskās skolas pārstāvis, no 1959. gada starptautiskais tiesnesis un no 1967. gada starptautiskais meistars šaha kompozīcijā. 1959. līdz 1982. gadam žurnāla Die Schwalbe galvenais redaktors, no 1963. līdz 1988. gadam šaha kompozīcijas nodaļas redaktors žurnālā Deutsche Schachzeitung un vairāku šaha kompozīcijai veltītu grāmatu autors.
No 1929. gada publicējis apmēram 2700 uzdevumus, galvenokārt miniatūras. Konkursos ieguvis daudzas atzinības, tai skaitā vairāk nekā 30 pirmās godalgas.