Sistēmdinamika

Sistēmdinamika ir veids, kā izprast kompleksu sistēmu uzvedību laika gaitā. Sistēmdinamika izmanto iekšējās atgriezeniskās saites cilpas un laika kavējumus, kas ietekmē visas sistēmas uzvedību. No citām komplekso sistēmu pētīšanas metodēm tā atšķiras ar to, ka izmanto atgriezeniskās saites cilpas, krājumus un plūsmas. Ar šo elementu palīdzību var aprakstīt, kā pat šķietami vienkāršas sistēmas spēj uzrādīt mulsinošu nelinearitāti.

Pārskats

Sistēmdinamiku 20. gadsimta 50. gadu vidū izveidoja Masačūsetsas Tehnoloģiju institūta profesors Džejs Vaits Foresters. Sistēmdinamika sākotnēji tika izstrādāta, lai palīdzētu uzņēmumu vadītājiem uzlabot izpratni par ražošanas procesiem, taču pašlaik tā tiek izmantota politikas analīzē un veidošanā gan sabiedriskajā, gan privātajā sektorā. Sistēmdinamika kā kompleksu sistēmu dinamiskās uzvedības izprašanas metode veido sistēmu teorijas daļu. Metodes pamatā ir atzinums, ka jebkuras sistēmas struktūra — tās sastāvdaļu daudzās riņķveida, savstarpēji saistītās, reizēm laika kavējumu ietekmētās attiecības — bieži vien sistēmas uzvedības noteikšanā ir tikpat nozīmīga kā pašas individuālās sastāvdaļas. Par piemēru tam kalpo haosa teorija un sociālā dinamika. Tiek apgalvots arī, ka dažkārt kopuma uzvedību nevar izskaidrot ar tā daļu uzvedību, tā kā bieži kopumam piemīt tādas īpašības, kas nav novērojamas tā elementiem.

Vēsture

1956. gadā Foresters pieņēma profesora amatu jaunizveidotajā MIT Sloana vadībzinātņu skolā. Viņa sākotnējais mērķis bija noteikt, kā viņa pieredzi zinātnē un inženierzinībās varētu lietderīgi attiecināt uz pamataspektiem, kas ietekmē korporāciju panākumus vai neveiksmes. Forestera ieskatu inženierzinību un vadības vispārpieņemtajos pamatos, kura rezultātā radās sistēmdinamika, lielā mērā izraisīja viņa sakari ar General Electric (GE) vadītājiem 1950. gadu vidū. Šajā laikā GE vadītāji bija pārsteigti par nozīmīgo novērojumu, ka nodarbinātībai viņu ierīču ražotnēs Kentuki bija raksturīgs trīs gadu cikls. Tika spriests, ka uzņēmējdarbības cikls šai nodarbinātības nestabilitātei nav pietiekams izskaidrojums. Veicot GE ražotņu krājumu, plūsmas, atgriezeniskās saites struktūras simulācijas (jeb aprēķinus) ar roku un tajos ietverot esošo uzņēmuma lēmumu pieņemšanas struktūru attiecībā uz darbinieku pieņemšanu un atlaišanu, Foresters spēja parādīt, kā GE nodarbinātības nestabilitāte bija atkarīga no firmas iekšējās struktūras, nevis no tādiem ārējiem spēkiem kā uzņēmējdarbības cikls. Šīs ar roku veiktās simulācijas bija sistēmdinamikas jomas aizsākums.

Sistēmdinamikas tēmas

Sistēmdinamikas diagrammu elementi ir atgriezeniskās saites cilpa, plūsmu apkopojums krājumos un laika kavējumi. Lai iztēlotos sistēmdinamikas pielietojumu, iedomājieties organizāciju, kas plāno ieviest novatorisku, izturīgu patēriņa produktu. Šai organizācijai jāsaprot iespējamā tirgus dinamika, lai varētu veidot tirgvedības un ražošanas plānus.

Krājumu un plūsmu diagrammas

Nākamajā solī jāizveido tā sauktā krājumu un plūsmu diagramma. Krājums ir termins, ar ko apzīmē jebkuru vienību, kas laika gaitā uzkrājas vai tiek izlietota. Plūsma ir izmaiņu temps krājumos.
Mūsu piemērā ir divi krājumi: potenciālie klienti un klienti, kā arī viena plūsma: jaunie klienti. Līdz ar katru jaunu klientu potenciālo klientu krājums samazinās par vienu, bet klientu krājums — palielinās par vienu.

Dinamiskās simulācijas rezultāti

Dinamiskās simulācijas rezultāti rāda, ka sistēmas uzvedība novestu pie klientu izaugsmes atbilstoši klasiskai S līknei.Klientu skaita pieaugums sākotnēji ir ļoti lēns, tad kādu laiku pieaug eksponenciāli un visbeidzot sasniedz piesātinājumu.