google/wiki40b huggingface dataset:
Klusais ķauķis

Izplatība

Klusais ķauķis ir gājputns. Ligzdo Krievijas rietumu daļā, daļēji Kazahstānā, Sibīrijas centrālās daļas dienvidos (Jeņisejas augštecē) un tālāk līdz Mongolijas un Ķīnas ziemeļrietumiem. Areāla rietumu mala iesniedzas Somijā un Baltijas valstīs. Ziemo Indijā. Mēdz ieklejot Rietumeiropā un Centrāleiropā.

Latvijā

Klusais ķauķis Latvijā ir samērā rets ligzdotājs. Pirmo reizi novērots un pierādīta ligzdošana 2012. gadā Ciemupē pie Ogres un Madonas novada Ošupes pagastā. 2013. gada jūnijā Ošupes pagastā konstatēts jau trijās vietās (apmēram 4,5 km attālumā viena no otras), iezīmējot nelielu lokalizētu populāciju Lubāna ziemeļrietumu malā. 2013. gada jūnijā vēl viena neliela lokalizēta populācija atklāta Madonas novada Praulienas pagastā — divas vietas 4 km attālumā viena no otras. 
Nākamajos gados atklātas arvien vairāk jaunas vietas, visas Latvijas austrumu daļā. 2016. gadā pirmo reizi tika atklāta jauna vieta arī uz rietumiem no Daugavas — Olaines pagastā pie Grēnēm. Mūsdienās ligzdojošo pāru kopskaits mērāms vairākos simtos.

Izskats

Klusais ķauķis ir neliels ķauķis ar samērā īsu, taisnstūrveida asti, noapaļotu galvu un smalku, smailu knābi. Ķermeņa garums 11—13 cm, spārnu plētums 16—19 cm, svars 7—11 g. Klusais ķauķis ir tikai nedaudz lielāks nekā čuņčiņš.
Apspalvojuma krāsa vienmērīga, bez raibumiem: ķermeņa augšpusē pelēcīgi olīvbrūna vai brūna, bet apakšpusē pelēcīgi balta. Virs acs īsa, bāla uzacs, no acs līdz knābim vāji izteikta tumšāka svītra. Pieres daļas sāni var būt tumšāki. Kājas rozīgi brūnas ar tumšiem pirkstiem, tādējādi radot iespaidu, ka putnam kājās ir uzvilkti zābaki. Abi dzimumi izskatās līdzīgi. Jaunie putni košāk brūni nekā pieaugušie īpatņi.

Uzvedība

Klusais ķauķis mājo sausos, atklātos reģionos taigas dienvidos, stepē un pustuksnešos, vietās ar biezu, zemu zāli un zemiem krūmiem (cilvēkam apmēram līdz ceļgaliem vai nedaudz augstāk), piemēram, spirejās, zirņos u.c. Klusais ķauķis ir ļoti aktīvs un kustīgs putniņš, spēj karāties krūmu zaros ar galvu uz leju. Uzturas pa pāriem vai nelielos bariņos (līdz 4 īpatņiem). Reizēm piebiedrojas citu nelielu putniņu bariem.

Barība

Klusais ķauķis galvenokārt barojas ar lēniem kukaiņiem un to kāpuriem, kā arī ar citiem bezmugurkaulniekiem. Barību meklē krūmu lapotnes augšējos zaros, arī uz zemes.

Ligzdošana

Ligzdošanas sezona ilgst no maija līdz jūlija sākumam. Var veidoties samērā blīvas ligzdošanas kolonijas ar nelielu attālumu starp ligzdām. Ligzdai kausveida forma, vīta no zāles, saknītēm, lapām un mīkstiem zariņiem, no iekšpuses izklāta ar spalvām, augu pūkām un matiem. Ligzdas sienas blīvas un biezas. Atrodas uz zemes vai nelielā augstumā virs zemes (līdz 1 metram), paslēpta biezos zāles ceros.
Sezonā parasti viens perējums, bet iespējams arī otrs. Dējumā 3—6 gaišas, pelēcīgi rozīgas olas ar sīkiem, tumšiem raibumiņiem. Inkubācijas periods ilgst 12—13 dienas, perē abi vecāki, bet galvenokārt mātīte. Par mazuļiem arī rūpējas abi vecāki.
Andreass Martinsens

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Martinsens sāka 2007.—08. gada sezonā, kuru aizvadīja Norvēģijas hokeja līgas komandas Lillehammer IK sastāvā. 2009. gadā uzbrucējs kādu laiku spēlēja Allsvenskan līgas klubā Leksands IF, taču tad atgriezās Lilehammerē, tās sastāvā spēlējot līdz pat 2012. gadam. 2012. gada maijā noslēdza līgumu ar Vācijas hokeja līgas klubu Diseldorfas "Metro Stars". 2014.—15. gada sezonā Martinsens jau bija viens no komandas rezultativākajiem spēlētājiem.
2015. gada maijā noslēdza viena gada līgumu ar NHL klubu Kolorādo "Avalanche". Nākamajā sezonā tā rindās Martinsens aizvadīja 55 spēles, atzīmējās ar 11 rezultativitātes punktiem. "Avalanche" rindās spēlēja arī 2016.—17. gada sezonā, līdz 2017. gada 1. martā tika aizmainīts uz Monreālas "Canadiens". Pēc sezonas beigām Martinsens tika aizmainīts uz Čikāgas "Blackhawks". Tās rindās turpmākajās divās sezonās spēlēja vien epizodiski, lielāko daļu laika aizvadot AHL vienībā Rokfordas "IceHogs".
Deklinācija (valodniecība)

Deklinācija (latīņu: declinatio — ‘novirzīšanās, locīšana’) ir lietvārdu, vietniekvārdu, īpašības vārdu un skaitļa vārdu locījumu formu sistēma. Dažādās valodās deklinācijai var būt dažāda gramatiskā nozīme, kas ir atkarīgs no valodas morfoloģiskā tipa. Baltu valodās deklināciju sistēma ir attīstīta labi.
Latviešu valodā lietvārdu deklinācijas var tikt klasificētas pēc dažādiem principiem, tomēr mūsdienās populārākais ir dalījums pēc pašreizējām gramatiskajām kategorijām (pēc vienskaitļa nominatīva galotnes un dzimtes). Šādi tiek izdalīta pirmā, otrā, trešā, ceturtā, piektā un sestā deklinācija. Pie nevienas no deklinācijām nepieder nelokāmie lietvārdi, atgriezeniskie lietvārdi un substantivējumi.
Vīnes valsis

Vīnes valsis ir valsis, kas dejojams pie tempa 54-60 taktis minūtē. Tas tiek izdalīts kā atsevišķa deja ar specifiskām figūrām un tehniku, atšķirībā no lēnā valša.

Vēsture

Vīnes valsis ir tuvs vēsturiskajam valsim no 19. gadsimta. 20. gadsimta sākumā tas zaudēja popularitāti, ienākot jaunām dejām un Anglijā kļūstot populāram lēnajam valsim.
1930. gadu sākumā tas atdzima Austrijā un Vācijā kā tautas deja un atkal ienāca ballēs.
Meža māte

Meža māte ir viena no dabas dievībām latviešu mitoloģijā, kurai ir vara gan pār meža augiem, gan pār dzīvniekiem un putniem.
Gints Grūbe

Biogrāfija

Ieguvis maģistra grādu politikas zinātnē. Ir studējis filozofiju un vēsturi Latvijas Universitātē, Bonnā un Berlīnē. 
Radošo darbību 90. gados sācis īpašos preses izdevumos -- Latvijas Tautas frontes  avīzē "Atmoda", nedēļrakstā "Nakts", pētnieciskās žurnālistikas birojā NIP. 
12 gadus strādājis producentu kompānijā "Labvakar", septiņus gadus veidojis un vadījis TV raidījumu "Vakara intervija".
Lasījis lekcijas politikas zinātnē, strādājis Valsts prezidenta stratēģiskās analīzes komisijā, Nacionālajā elektronisko mediju padomē, Rīgas kā Eiropas kultūras galvaspilsētas producentu komandā, vadījis Filmu padomi.
Režisējis četras dokumentālās filmas, Dāvja Sīmaņa filmā Escaping Riga (2014) iejuties filozofa Jesajas Berlina tēlā.
2015. gada maijā Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (KNAB) sācis pārbaudi pret Nacionālās elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomes (NEPLP) priekšsēdētāja vietnieku Gintu Grūbi sakarā ar iespējamu interešu konflikta neievērošanu kino industrijā. Pildot Latvijas Filmu padomes priekšsēdētāja pienākumus, Grūbe varēja ietekmēt valsts līdzekļus dalošā Nacionālā kinocentra (NKC) darbību un valsts finansējuma sadalīšanu filmu producentiem. 
Pēc "Mistrus Media" finansējuma pieprasījumiem Grūbes uzņēmums gandrīz vienmēr trāpījīs desmitniekā valstī. 2012. gadā NKC atbalstījis divus "Mistrus Media" iesniegtos projektus kopsummā par 65 000 latiem, 2013.gadā  NKC piešķīrums trijiem Mistrus Media projektiem bijis vairāk nekā 225 000 lati, uz 2014. gadā "Mistrus Media" saņēma atbalstu vēl diviem projektiem: 30 700 latu un 10 000 apmērā. 
Par to, ka Gints Grūbe aizliegti savienojis valsts amatpersonas amatus, viņš saņēma 250 eiro sodu no KNAB un atkāpās no amata NEPLP.
Nandrolons

Izmantošana

Lieto medicīnā hronisku infekcijas slimību, sieviešu osteoporozes, smagu traumu vai ķirurģisku operāciju gadījumos; dažu ļaundabīgu saslimšanu (ielaista sieviešu krūts vēža, kaulu smadzeņu metastāžu u.c.) un aplastisko anēmiju ārstēšanai; bērniem — augšanas hormona trūkuma izraisītu attīstības traucējumu gadījumos. Nandrolonu nedrīkst lietot vairāku veidu ļaundabīgo audzēju (vīriešu krūts vēža, prostatas vēža u.c.) gadījumos; ja ir grūtniecība, aknu slimības, nieru iekaisums. Nandrolons var izraisīt dažādas blaknes — aterosklerozes progresēšanu, aknu bojājumus, dispeptiskas parādības un pat prostatas vai aknu vēzi.
Sportā nandrolons tiek nelegāli izmantots kā dopings. Tas stimulē apetīti, veicina muskuļu masas, kaulu blīvuma, eritrocītu skaita palielināšanos. Dopinga atklāšanu sarežģī fakts, ka nandrolons dabīgi veidojas cilvēka organismā no testosterona, oksidējoties tā metilgrupai, kam seko retro-Klaizena pārgrupēšanās. Starptautiskā Olimpiskā komiteja noteikusi, ka sportistu urīnā drīkst būt ne vairāk kā 2 μg/l nandrolona.
Plāņu pagasts

Daba

Atrodas Ziemeļlatvijas zemienē. Pagasta ziemeļu daļa atrodas Sedas līdzenumā. dienvidu daļa - Trikātas pacēlumā. Augstākā vieta pagastā atrodas tā ziemeļu daļā - 88,4 m vjl.

Vēsture

1935. gadā Valkas apriņķa Plāņu pagasta teritorija bija 45,8 km² un tajā dzīvoja 619 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Plāņu ciema padomi, ko gan 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, atjaunoja. Plāņu ciems ietilpis Smiltenes (1949-1959) un Valkas (pēc 1959. gada) rajonos. Plāņu ciemam 1965. gadā pievienoja Trikātas ciema padomju saimniecības «Plāņi» teritoriju. 1975. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja jaunizveidotajam Smiltenes ciemam, bet pievienoja daļu Trikātas ciema teritorijas. 1979. gadā daļu ciema teritorijas pievienoja Trikātas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Plāņu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Strenču novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Plāņi (pagasta centrs), Jaunklidzis, Kazruņģis, Šalkas, Vadži, Višķi.
2014.—2015. gada KHL sezona

Formāts

Šajā sezonā mainīts ticis regulārās sezonas formāts — ierasto 54 spēļu vietā katra komanda aizvada kopumā 60 spēles. Dīvīzijā komandas savā starpā tiekas četras reizes, divas reizes katra komanda spēlē ar konferences otras divīzijas vienībām, savukārt ar otras konferences komandām sezonas gaitā aizvada tikai vienu spēli.

Izslēgšanas kārta

Katrā kārtā sērija tiek aizvadīta līdz kādas komandas četrām uzvarām.
Ījaba grāmata

Ījaba grāmata ir viena no ebreju Bībeles grāmatām, viena no dzejas grāmatām Vecajā Derībā.
Grāmata ir par Ījabu — godīgu un dievbijīgu vīru, kurš zaudē bērnus un bagātību, viņu piemeklē arī smaga slimība. Galvenās tēmas darbā ir Dieva taisnīgums, cilvēku ciešanas un cilvēku spēju izprast Dieva nodomus. Tiek uzskatīts par vienu no literārajā ziņā labākajiem Vecās Derības darbiem, uzskatāms par pasaules literatūras meistardarbu. Lielākā daļa grāmatas sarakstīta dzejas formā (tas neatspoguļojas latviešu tulkojumā), ievads un nobeigums rakstīti prozā.
Tiek uzskatīts, ka darbu visticamāk sarakstījis izraēlietis, lai arī darbība nenotiek Izraēla zemē. Darbs sarakstīts laikposmā starp 7. un 4. gadsimtu p.m.ē., visticamāk — 6. gadsimtā p.m.ē.
Nespēlētāja tēls

Nespēlētāja tēls (angļu: non-player character; NPC) lomu spēlēs ir tēli, kurus vada nevis spēlētāji, bet gan spēles vadītājs (vai vadītāji), bet datorspēlēs šos tēlus parasti vada spēles programmatūra. Spēlē var būt vairāki šādi tēli, parasti tie ir spēles pasaules iedzīvotāji, kas veic dažādas spēles darbībai nepieciešamas funkcijas. Atsevišķās spēlēs spēlētāji tomēr var vadīt šos tēlus, tāpat reizēm jēdziens tiek attiecināts uz jebkuru tēlu (arī cita spēlētāja), kuru nevada attiecīgais spēlētājs.
Humorists

Sižets

Filma veidota par padomju komiķi Borisu Arkadjevu un viņa karjeras beigām 1984. gadā. Borisu nomoka vairākas problēmas, tajā skaitā slava un paškontrole, kas jāievēro, veidotjot jokus padomju sabiedrībai. Drīz vien Boriss kļūst neiecietīgs, bet viņa joki vēl jo vairāk sāk balansēt uz pieļaujamās robežas.
Roberts Osis

Dzīvesgājums

Roberts Osis dzimis 1900. gada 18. septembrī Rīgā, amatnieka ģimenē. Piedalījies Pirmajā pasaules karā un kopš 1919. gada 8. oktobra Latvijas brīvības cīņās Latgales divīzijas sastāvā. Kopš 1934. gada Latvijas armijas komandiera un vēlāk kara ministra Krišjāņa Berķa adjutants. Līdztekus dienestam armijā studējis vēsturi Latvijas Universitātē. 1944. gadā aizstāvējis maģistra darbu par senlatviešu piļu nocietinājumu sistēmu teritorijā starp tagadējo Latvijas Austrumu robežu un Veļikajas upi.
Sākoties vācu okupācijai, Osis no 1941. gada 7. jūlija ieņēma Rīgas pašaizsardzības departamenta priekšnieka pulkveža Voldemāra Veisa palīga amatu (kopš decembra Iekšējā drošības departamenta vadītāja palīgs), vēlāk ieņēmis Latvijas aizsardzības vienību štāba priekšnieka un Rīgas kārtības dienesta priekšnieka posteņus. Piedalījies holokausta akcijās Latvijā. Organizējis pirmos latviešu policijas bataljonus. No 1942. gada decembra Latvijas aizsardzības vienību sakaru virsnieks pie vācu virspavēlniecības. No 1943. gada jūlija 1. Rīgas latviešu policijas pulka komandieris. Kā šī pulka komandieris piedalījies kaujās pie Neveļas. 1943. gada decembrī smagi ievainots. 1944. gada jūlijā dienvidos no Daugavpils komandējis atsevišķu kaujas grupu, pēc tam sakaru virsnieks pie vācu 215. divīzijas. No 1944. gada septembra līdz 1945. gada martam komandējis Latviešu leģiona 19. ieroču SS grenadieru divīzijas 43. (2. latviešu, arī Imantas) grenadieru pulku. Martā pārcelts uz Liepāju 19. divīzijas papildinājuma lietu pilnvarotā amatā.
Neilgi pirms kapitulācijas Osis centās organizēt Kurzemes Zemes (Tautas) padomi un izveidot Pagaidu valdību. Vēlāk Osis mēģināja uzstāties kā šīs valdības ministru prezidents. Tautas padomi bija paredzēts sasaukt 1945. gada 8. maijā, taču sakarā ar vācu Kurzemes grupējuma kapitulāciju 8. maijā tas vairs nebija iespējams.
8. maijā Osim vācu ātrlaivā izdevās no Liepājas atstāt Kurzemi. Viņš nonāca sabiedroto gūstā Vācijā, kur sākotnēji atradās gūstekņu nometnē, vēlāk Vesterbūras internēto nometnē. 1945. gada novembrī atbrīvots. Vācijā darbojies Latvijas Centrālajā padomē un Latvijas Nacionālajā padomē. Piecdesmitajos gados Osis izceļoja uz Apvienoto Karalisti, turpmāk dzīvojis Berdžeshillā, kur 1973. gada 9. aprīlī miris.
Lukava

Vēsture

Apdzīvotā vieta pirmoreiz rakstos minēta 1276. gadā. Uz 1492. gadu kļuva par vienu no Lejaslauzicas centriem. No 1635. gada - Saksijā. Trīsdesmitgadu kara laikā pilsēta bija viena no zviedru armijas bāzēm. Pēc Napoleona kariem Lukava tika iekļauta Prūsijas sastāvā, vēlāk iekļaujoties Vācijas impērijā. Pēc kara tā ietilpa VDR.
Grūti būt dievam (1989)

Sižets

Augsti attīstīta Zemes cilvēce izsēdinājusi eksperimentālo vēsturnieku Antonu uz planētas, kas dzīvo saskaņā ar viduslaiku likumiem. Šeit viņa vārds ir Rumata Estorskis. Viņa mērķis ir būt novērotājam no malas un fiksēt novēroto. Antons ir maskējies kā parasts šīs planētas iedzīvotājs, tādēļ viņam jāuzvedas atbilstoši, viņš nedrīkst iejaukties vēstures gaitā — viņam aizliegts sludināt, gāzt tirānus, izgudrot, izglītot, aizliegts nogalināt. Taču, redzot apkārt valdošo šausmīgo netaisnību, Rumata vairs nespēj samierināties ar pasīva novērotāja lomu, viņš nolemj ņemt rokās zobenu un pievienoties cīņai...
Rihards Zigmondi

Dzīvesgājums

Dzimis Vīnē zobārsta ģimenē. Studēja Vīnē un Minhenē, kur 1889. gadā ieguva doktora grādu. Strādājis stikla rūpniecībā, kur izpētījis koloīdā materiāla — sarkanā stikla (vācu: Goldrubinglas, angļu: cranberry glass) veidošanās mehānismu. Veicis pētījumus Berlīnē, Grācā, Jēnā. Kompānijas Zeiss uzdevumā pilnveidojis ultramikroskopu.
Brazīlijas Ģeogrāfijas un statistikas institūts

Brazīlijas Ģeogrāfijas un statistikas institūts jeb IBGE (portugāļu: Instituto Brasileiro de Geografia e Estatística) ir Brazīlijas valsts aģentūra, kas ir atbildīga par statistisko, ģeogrāfisko, kartogrāfisko, ģeodēzisko un apkārtējās vides informāciju. IBGE katrus desmit gadus veic tautas skaitīšanu, vācot datus par iedzīvotāju vecumu, ienākumiem, izglītību, lasītprasmi, nodarbošanos un higiēnas līmeni.
Peipusa-Pleskavas ezers

Daba un izmantošana

Pārsvarā zemi krasti ar purvājiem. Igaunijas krastā, Kallastē līdz 10 m augsti smilšakmens klints atsegumi. Ezera gultne gluda, klāta ar dūņām. Gar ezera ziemeļu un austrumu krastu stiepjas smilšu josla — iekšzemes kāpas. Vairākas salas, no kurām lielākās ir Pīrisāre, Kolpina un Talabu salas. Lielākās pietekas ir Veļikaja un Emajegi. Ezerus izmanto zvejniecībai un atpūtai, populārs ziemas zvejas ezers.
Ferdinands Ketlers

Dzīvesgājums

Ferdinands Ketlers dzimis 1655. gada 1. novembrī Jelgavas pilī hercoga Jēkaba un viņa sievas Brandenburgas princeses Luīzes Šarlotes ģimenē. Otrā Ziemeļu kara laikā kopā ar ģimeni no 1658. līdz 1660. gadam atradās zviedru gūstā. Pēc tēva nāves 1682. gadā par hercogu kļuva viņa vecākais brālis Frīdrihs Kazimirs, bet Ferdinands dienēja Polijas armijā, kur ieguva ģenerālleitnanta pakāpi. Ferdinands esot nokļuvis karaļa Jana III Sobeska nežēlastībā, kas turējis viņu aizdomās par romantiskām attiecībām ar savu sievu. Kad 1698. gadā hercogs Frīdrihs Kazimirs mira, Ferdinands kopā ar hercoga atraitni kļuva par viņa mazgadīgā dēla Frīdriha Vilhelma aizbildni Jelgavā.
Lielā Ziemeļu kara sākumā 1700. gadā Ferdinands Ketlers piedalījās karadarbībā pret zviedriem pie Rīgas, bet pēc zaudētās Daugavas kaujas aizbēga uz Dancigu, kur pavadīja visu tālāko mūžu. Kurzemes landtāgs zviedru okupētajā hercogistē atteicās viņu atzīt par Kurzemes hercogu. Pēc hercoga atraitnes otrreizējām laulībām 1703. gadā Ferdinands Ketlers līdz 1709. gadam palika kā vienīgais mazgadīgā Frīdriha Vilhelma aizbildnis.
Pēc Frīdriha Vilhelma laulībām ar Krievijas princesi Annu un pāragrās nāves 1711. gadā Ferdinands Ketlers palika vienīgais hercoga troņa pretendents no Ketleru dzimtas, tomēr viņš vilcinājās atgriezties kara izpostītajā un Lielā mēra pārņemtajā dzimtenē. Viņa vietā Jelgavā kā reģente valdīja hercoga atraitne Anna, uz troni pretendēja arī kņazs Aleksandrs Meņšikovs, bet 1725. - 1729. gadā Kurzemes landtāga par hercogu ievēlētais Polijas karaļa Augusta II Stiprā dēls Saksijas Morics.
1730. gadā 75 gadus vecais Ferdinands Ketlers salaulājās ar 22 gadīgo Saksijas-Veisenfelsas princesi Johannu Magdalēnu (Johanna Magdalena von Sachsen-Weißenfels). Tajā pašā gadā Kurzemes hercogiene atraitne Anna Ivanovna kļuva par Krievijas ķeizarieni un Kurzemes landtāgs Ferdinandu beidzot atzina par Kurzemes hercogu.
Pēc kļūšanas par Polijas karali Augusts III 1734. un atkārtoti 1736. gadā slepeni piedāvāja izkārtot Kurzemes troni ļoti ietekmīgajam ķeizarienes Annas favorītam Ernstam Johanam Bīronam.
Pēdējais Ketleru dzimtas Kurzemes hercogs Ferdinands mira Dancigā bez pēcnācējiem 1737. gada 4. maijā un tā paša gada 22. jūnijā Ernsts Johans Bīrons Kurzemes landtāgā tika ievēlēts par Kurzemes hercogu. 8. jūlijā Varšavas Seims apstiprina vēlēšanu rezultātus, bet 13. jūlijā Polijas karalis parakstīja pagaidu diplomu un mandātu pārvaldīt hercogisti no Pēterburgas.

Valdnieka tituls

Kādu 1733. gada dokumentu Ferdinands Ketlers parakstīja ar titulu:
"No Dieva žēlastības mēs, Ferdinands, Kurzemes un Zemgales hercogs Livonijā" 
(vāciski: Von Gottes Gnaden Wir Ferdinand, in Liefland, zu Curland und Semgallen Herzog) .
Jūrmalas pilsētas daļas

Šajā uzskaitījumā apkopotas visas Jūrmalas pilsētas daļas. Jūrmalu veido 26 pilsētas daļas. Pati Jūrmala pilsētas  tiesības ieguva 1959. gadā, kad tā tika atdalīta no Rīgas, kuras sastāvā tā bija kopš 1946. gada. Jūrmalas pilsētas sastāvā atrodas 3 kādreizējas Latvijas pilsētas, kurām bija pilsētas tiesības — Sloka (atsevišķa pilsēta no 1920. līdz 1946. gadam), Ķemeri (atsevišķa pilsēta no 1928. līdz 1959. gadam) un Rīgas Jūrmala (atsevišķa pilsēta no 1920. līdz 1946. gadam).
Kārlis Kraukliņš

Dzīvesgājums

Dzimis 1792. gada 17. (28.) augustā Bauskas tirgotāja un birģermeistara Kaspara Valentīna Kraukliņa un viņa sievas Annas Šarlotes, dzim. Šrēderes, ģimenē. Pirmo izglītību guva mājās pie privātskolotāja un lasīja daudz grāmatu, kuras viņa tēvs bija ieguvis, iegādājoties trīs privātās bibliotēkās. Mācījās Jelgavas ģimnāzijā (1809-1813), studēja medicīnu un filozofiju Tērbatas (1814) un Berlīnes universitātēs (1815-1818). 1819. gadā Berlīnē apprecējās ar Karolīnu Vilhelmīni Pfeiferi.
No 1820. gada dzīvoja Saksijas karaļvalsts galvaspilsētā Drēzdenē, bija žurnālists, avīžu Dresdner Morgenzeitung (1827-1828) un Dresdner Abendzeitung izdevējs. 1823. gadā izdotajā Georga Manceļa spediķu grāmatā publicēta viņa zīmētā Johana Frīdriha Štefenhāgena ģīmetne. 1828. gadā viņš viesojās pie Gētes Dornburgā, kurš viņu raksturoja kā interesantu, prātīgu cilvēku ar labām literatūras zināšanām.
Vēlāk Drēzdenes karaliskās bibliotēkas otrais, tad pirmais sekretārs (1833-1839) un Vēstures muzeja direktors (1839-1868).  Ietekmēja Drēzdenes kultūras dzīvi, uzturēja sakarus ar Gēti, L. Tīku (Tieck), Šadovu (Schadow) un citiem literātiem. 1859. gadā uzdāvināja Kurzemes provinces muzejam savu grāmatu kolekciju. 1868. gadā pensionējās sliktās redzes dēļ.
Miris 1873. gada 12. aprīlī Drēzdenē, apglabāts Sv. Trīsvienības kapsētā (Trinitatisfriedhof).
Laura Rizoto

Biogrāfija

Lauras māte ir portugāļu izcelsmes brazīliete, bet tēvs ir latviešu izcelsmes, un viņa māte ir dzimusi Liepājā Herberta Cukura ģimenē un augusi Rīgā.
Savu pirmo melodiju Laura sarakstīja 11 gadu vecumā. Kopš tā laika dziedātāja ir uzrakstījusi un publicējusi vairāk nekā 100 savu dziesmu.
Dziedātājas karjeru Laura sāka 15 gadu vecumā savā dzimtajā pilsētā — Riodežaneiro, Brazīlijā. Savu pirmo ierakstu līgumu viņa noslēdza ar kompāniju Universal Music Brazil, kuras paspārnē 2011. gadā iznāca Lauras pirmais albums Made in Rio. Drīz pēc tam viņa ieguva stipendiju, lai iestātos Berklee mūzikas koledžā un pārceltos uz Bostonu, ASV. 
ASV Laura uzstājās vairākos festivālos un dažādos mūzikas notikumos. Vēlāk viņa pārcēlās uz Losandželosu, kur ierakstīja savu otro studijas albumu Reason to Stay. 2015. gadā viņa devās uz Ņujorku, lai apmeklētu Kolumbijas universitātes Maģistra mūzikas programmu, kuru pabeidza 2017. gada maijā.
2016. gadā Sony Music piedāvāja Laurai strādāt par Dženiferes Lopesas vokālo skolotāju portugāļu valodā. Pašlaik Laura strādā pie savas 3 mazalbumu sērijas Precious Stones. Viņas jaunākais singls ir Bonjour no 2017. gadā izlaistā mazalbuma RUBY ("Rubīns"). Otrs mazalbums būs AMBER ("Dzintars"), kas parādīs Lauras latviešu saknes. Mazalbuma populārākā dziesma ir Funny Girl, ar kuru viņa piedalījās Latvijas nacionālajā atlasē 2018. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam Portugālē un pārstāvēja tajā Latviju, taču nekvalificējās finālam.
Škoda 15Tr

Ražošana

Trolejbuss Škoda 15Tr ir balstīts uz trolejbusa Škoda 14Tr bāzes, gan mehāniskās daļas, gan elektrodaļas. Trolejbuss Škoda 15Tr tika radīts jau 1980. gadu pirmajā pusē kā pirmais Čehoslovākijas posmainais trolejbuss (projekts Škoda 10Tr netika realizēts, kā arī automašīna Škoda S-SANOS 200Tr (Čehoslovākijas — Dienvidslāvijas kopdarbs)tika izmantota par bāzi).
Trolejbuss Škoda 15Tr ir divasu posmainais trolejbuss, kas sastāv no divām daļām. Tās ir saistītas ar šarnīru. Trolejbusa nesošā virsbūve ir no tērauda. Trolejbuss tika montēts no tādām pašām vai pārveidotām trolejbusa Škoda 14Tr detaļām. Trolejbusa labajā pusē atrodas četras durvis. Trolejbusa sēdekļi ir pārklāti ar mākslīgo ādu, bet kā apgaismojums tiek izmantotas dienasgaismas spuldzes.
Trolejbusam ir divi motori, viens — priekšā, bet otrs — uz pakaļējā tilta (tiek izmantots tāds pats motors kā trolejbusā Škoda 14Tr). Pateicoties tam, trolejbusam ir viegli braukt pa grūtu un sliktu reljefu.
Pirmajai ražojuma sērijai priekšējais vējstikls sastāvēja no diviem atsevišķiem stikliem, vēlāk tas tika aizstāts ar viengabala vējstiklu. Sākotnēji trolejbusi tika piegādāti sarkanā—krējuma krāsā, kas bija standarts Čehoslovākijā.
Sākotnēji trolejbusu bija plānots palaist pa plānoto trolejbusu maršrutu Česke Budejovice — Temelīna.

Prototips

Pirmie 2 trolejbusa Škoda 15Tr prototipi tika radīti jau 1983. gadā. Šiem trolejbusiem atšķirībā no citiem bija savādākas elektroiekārtas. Pēc ražotāja veiktajiem testiem pirmais prototips 1983]. un 1984. gadā nonāca testēšanā Plzeņas trolejbusu parkā (reģ. nr. 500). Priekšējās daļas rezerves daļas tika pārdotas Brno. Otrs prototipa modelis arī tika testēts, bet 1980. gadu otrajā pusē tika sagriezts metāllūžņos.
1987. un 1988. gadā tika radīti vēl trīs prototipi, kuri atšķirībā no pirmajiem diviem nonāca pie pasažieriem.

Rekonstrukcija un modernizācija

Škoda 15TrR ir modernizētā un uzlabotā trolejbusa Škoda 15Tr versija, trolejbusam ir elektroniskais tablo un uzlabots interjers.

Trolejbusu piegādes

Laikā no 1983. gada līdz 2004. gadam tika saražoti aptuveni 600 trolejbusi (ieskaitot versijas Škoda 15TrM un Škoda 15TrSF)