Upes tilbīte

Latvijā

Latvijā upes tilbīte ir parasta ligzdotāja un caurceļotāja. Ligzdošanas laikā sastopama pie lielākām vai mazākām upēm, kā arī gar ezeriem un dīķiem. Ceļošanas laikā bieži novērojama gar jūras krastu, tomēr izvairās no smilšainiem liedagiem un parasti uzturas akmeņainās vai dūņainās vietās.

Izskats

Upes tilbīte ir samērā neliels bridējputns ar salīdzinoši īsām kājām, garu, taisnu knābi un neuzkrītošu apspalvojumu. Tās ķermeņa garums ir 19—21 cm, spārnu izplētums 38—41 cm, svars 33—84 g. Mātītes nedaudz lielākas nekā tēviņi. Apspalvojums uz muguras, galvas un krūšu augšdaļā  ir brūnganpelēks ar tumšāku, smalku raibumojumu, bet pavēdere, pakakle un krūšu apakšdaļa balta. Ap acīm balts ādas gredzens, kājas zaļganpelēkas. Vasarā apspalvojums ir košāks, ziemā pelēkāks. Lidojumā uz spārniem redzamas baltas šķērsjoslas. Jaunie putni ir pelēcīgāki, bet izteikt raibāki nekā pieaugušie.
Upes tilbīte ir ļoti līdzīga Amerikas upes tilbītei, bet ir par to nedaudz lielāka, ar garāku un taisnāku knābi, garāku asti, tumšākām kājām un košāku spārnu šķērsjoslu, lai gan abas sugas ļoti reti novērojamas kopā.

Uzvedība

Upes tilbītes galvenokārt ir gājputni, izņēmums ir atsevišķas populācijas Rietumeiropā, Lielbritānijas dienviddaļu ieskaitot. Migrācijas pārlidojumi notiek nakts laikā, pieaugušajiem putniem lidojot galvenokārt gar krasta līniju, bet jaunie putni izvēlas iekšzemi. Upes tilbītes lido pa vienai vei nelielos baros. Jaunie putni rudens migrāciju uzsāk vēlāk nekā pieaugušie, turklāt ļoti bieži jaunie putni nākamo vasaru pavada ziemošanas teritorijās, neatgriežoties ligdošanas reģionos. Lai arī lielākā daļa ziemo Āfrikā, Āzijas dienvidos un Austrālijā, daļa pārziemo arī Vidusjūras krastos.
Naktīs upes tilbītes mēdz savākties lielākos baros, lai kopīgi nakšņotu. Šādā barā var būt vairāk kā 100 īpatņu.

Barība

Upes tilbīte barojas ar dažādiem kukaiņiem, zirnekļiem, moluskiem, vēžveidīgajiem, retāk ar kurkuļiem, vardēm un krupjiem, nelielām zivtiņām un augu sēklām. Ziemas periodā tā barojas galvenokārt ar jūras bezmugurkaulniekiem. Upes tilbītes barību meklē dienas laikā, pa vienai vai apvienojoties nelielos bariņos. Barība tiek uzlasīta biežāk no zemes virskārtas vai ūdens virsmas, nevis meklēta, rakājoties pa dubļiem, jo upes tilbīte barību meklē, izmantojot redzi. Reizēm kukaiņi tiek noķerti lidojumā.

Ligzdošana

Upes tilbītes veido monogāmus pārus un ligzdot sāk tikai 2 gadu vecumā. Ligzdošana notiek maijā, jūnijā. Pāri ligzdo savrupus, apmēram 60—70 metru attālumā viens no otra. Tēviņš apsargā gan ligzdošanas teritoriju, gan mātīti. Ligzda ir sekla iedobe zemē, reizēm izklāta ar sausu zāli. Ligzda var būt paslēpta zem krūma vai koka, bet vienmēr atrodas kādas saldūdens tilpes (upes, ezera, dīķa) vai jūras krastā, apmēram 50 metru joslā no krasta līnijas. Vislabprātāk upes tilbīte izvēlas grantainus, akmeņainus liedagus strauju upīšu krastos. Dējumā ir 3—5 gaiši brūnas vai zaļganpelēkas, tumšiem raibumiņiem klātas olas, visbiežāk četras. Perē abi vecāki, inkubācijas periods ilgst 21—22 dienas. Mazuļi ir ligzdbēgļi un drīz pēc izšķilšanās seko vecākiem. Ļoti bieži viens no vecākiem, visbiežāk mātīte, pamet jaunos putnus pirms tie sākuši lidot. Lidot jaunie putni sāk 22—28 dienu vecumā. Ja upes tilbīti ar mazuļiem izbiedē, tā paceļas gaisā kopā ar tiem, kas cieši pieķeras pie vecākiem. Upes tilbīte savvaļā dzīvo līdz 8—12 gadiem.