Gundega Repše

1960.—1990.

Repše dzimusi strādnieku ģimenē. Mācījusies Rīgas 50. vidusskolā un 36. vidusskolā. Repšes mātesmāsas vīrs ir pazīstamais mākslinieks Kurts Fridrihsons. Viņš veicinājis rakstnieces personības tapšanu, viņa tam pievērsusies arī savos darbos, piemēram, romānā-esejā Pieskārieni.
1985. gadā beigusi Latvijas Valsts Mākslas akadēmijas Mākslas vēstures un teorijas nodaļu. Bijusi referente Mākslinieku savienībā (1985-1992), līdzstrādniece žurnālā “Liesma”, laikrakstā “Labrīt”, “Izglītība un Kultūra”, žurnālā “Karogs”, kopš 90. gadiem ir profesionāla rakstniece.
Pirmā publikācija ir stāsts „Kamielis Vecrīgā” laikrakstā „Literatūra un Māksla” 1979. gadā. Kopš 1982. gada Repše publicē rakstus un recenzijas par literatūras, mākslas un sabiedriskiem jautājumiem. Pirmais stāstu krājums Koncerts maniem draugiem pelnu kastē tiek pieskaitīts pie “jaunā viļņa” jeb t.s. "nikno meiteņu" prozas, kurā izpaužas nepieciešamība domāt individuāli un atteikties no padomju ideoloģijas tiražētajiem stereotipiem. Romānā Ugunszīme atklāti likteņu pavērsieni un tālaika varas postošā klātbūtne XX gs. 40.—60. gadu Latvijas inteliģencē. Romāns balstās uz reāliem faktiem, jo Latvijā 40. gadu beigās bija literatūras un mākslas darbinieku grupas, kuras vienoja interese par franču kultūru (skatīt: Franču grupa).

1990.—2000.

90. gados Repše kļūst par vienu no spilgtākajām personībām latviešu mūsdienu prozā. G. Repšes neatslābstošā interese par kultūras procesiem vērojama viņas rakstītajās grāmatu recenzijās un slejās “Dienas” kultūras lappusēs.
Nozīmīgākais Repšes īsprozas krājums ir Septiņi stāsti par mīlu, kur ar daudzveidīgiem mākslinieciskiem paņēmieniem, laika un telpas metamorfozēm, iztēli rosinošiem simboliem un kultūrvēstures citātiem moderni attēlotas atklāsmes, ko izraisa mīlestība.
Romāna Ēnu apokrifs galvenā varone Nīna bēg no dažādu stereotipu slazdiem, kuros viņu mēģina saķert, lai ieslodzītu aprobežotu jūtu pasaulē, tomēr neatrod attaisnojumu savai kaislību dzītajai eksistencei. Šī romāna tulkojums publicēts Vācijā. Romānā Sarkans atkal pausts robežpārkāpšanas motīvs, starp atšķirīgajām romāna daļām ("Cinobrs", "Karmīns" un "Purpurs") nav tiešas saistības, bet tās vieno dzīvības sarkanā pamatkrāsa. Atsaucoties uz H. K. Andersena pazīstamās pasakas motīviem, G. Repše radījusi romānu Īkstīte, par kuru piešķirta Literatūras gada balva kā par 2000. gada labāko latviešu prozas darbu.

2000.—2010.

XXI gadsimtā Repše strādā pie romānu cikla Smagais metāls, kura galvenā varone daļēji ir pašas autores personība dažādos dzīves periodos. Pusaudžu gadiem raksturīgie “vētras un dziņu laikmeta” rituāli ir romānā Alvas kliedziens, ko iedvesmojušas Repšes ilgākā laikā tapušās skolas gadu dienasgrāmatas. Tā fonā XXI gadsimta 70. gadu Rīga, bet priekšplānā — dumpīga meitene Rugetta. Otrais romāns Vara rati pievēršas 80. gadiem, kad aizritējusi rakstnieces jaunība, savukārt trešais Dzelzs apvārdošana brīvā formā reflektē par dažādiem viņas dzīves posmiem.
Paralēli top arī citi romāni, stāstu krājumi, kā arī interviju krājumi ar rakstniekiem un grāmatas, kas saistītas ar mākslu un māksliniekiem.
Repše saņēmusi Raiņa un Aspazijas fonda balvu (1993) un Literatūras gada balvu par izcilu devumu 2000. gada prozā.

Kopš 2010. gada

G. Repše sāk nodarboties ar Latvijas vēsturei veltītas prozas veicināšanu. 2011. gadā iznāk 12 rakstnieču stāstu krājums "Mēs. XX gadsimts". Tam seko 13 romānu sērija, kuras ietvaros 13 latviešu rakstnieki sarakstīja romānus par dažādiem 20. gadsimta Latvijas vēstures periodiem. Romānu sēriju no 2014. līdz 2018. gadam izdeva apgāds "Dienas grāmata". 2018. gadā G. Repše saņem Baltijas Asamblejas balvu par romānu sērijas "Mēs. XX gadsimts" organizēšanu un šajā sērijā izdoto romānu "Bogene".