google/wiki40b huggingface dataset:
Skotijs Boumens

Karjera

Par NHL treneri Boumens kļuva 1967.—68. gada sezonā kā Sentluisas "Blues" galvenā trenera palīgs. Sezonas vidū viņš kļuva par galveno treneri, aizvedot komandu līdz Stenlija kausa finālsērijai, kurā gan tā piekāpās Monreālas "Canadiens" vienībai. Ar "Blues" Boumens strādāja līdz 1971. gadam.
1971.—72. gada sezonu Boumens uzsāka jau kā Monreālas "Canadiens" galvenais treneris, nākamajās astoņās sezonās kopā ar klubu kļūstot par pieckārtēju Stenlija kausa ieguvēju. No 1979. līdz 1987. gadam trenēja Bufalo "Sabres". 1991. gadā kļuva par Pitsburgas "Penguins" galveno treneri, kopā ar klubu izcīnot vēl vienu Stenlija kausa titulu.
No 1993. līdz pat 2002. gadam Boumens bija Detroitas "Red Wings" galvenais treneris, kopā ar klubu trīs reizes izcīnot Stenlija kausa čempiones titulu.
Boumens trenējis arī Kanādas hokeja izlasi 1976. un 1981. gada Kanādas kausa izcīņā.
Migels Alkubjerre

Personīgā dzīve

M. Alkubjerre dzimis Mehiko 1964. gadā. Precējies ar Mariju Emīliju Beijeru, no šīs laulības viņam ir meita. 2014. gadā viņam bija četri bērni vecumā no 6 līdz 18 gadiem.

Akadēmiskā karjera

1988. gadā Alkubjerre saņēma licences grādu fizikā, 1990. gadā teorētiskās fizikas maģistra grādu Meksikas Nacionālajā universitātē (UNAM). 1990. gada beigās Alkubjerre pārcēlās uz Velsu, kur Kārdifas Universitātē izstrādāja doktora disertāciju par vispārīgo skaitlisko relativitāti, 1994. gadā iegūstot doktora grādu. Pēc 1996. gada viņš strādāja Maksa Planka Gravitācijas fizikas institūtā Potsdamā, Vācijā, izstrādājot jaunus skaitliskos paņēmienus melno caurumu aprakstam. Kopš 2002. gada viņš strādāja Meksikas Nacionālās universitātes (UNAM) Atomenerģijas zinātņu institūtā, kur nodarbojās ar skaitliskās relativitātes pētniecību, izmantojot datorus, lai formulētu un atrisinātu fizikas vienādojumus, kurus pirmo reizi ierosināja Alberts Einšteins.
2012. gada 11. jūnijā Migels Alkubjerre tika ievēlēts par Meksikas Nacionālās universitātes (UNAM) Kodolinženieru institūta direktoru, 2016. gada 14. jūnijā pēc četru gadu ļoti veiksmīga darba šai amatā ievēlēts atkārtoti vēl uz četriem gadiem.

Vērpes dzinēja ideja

Alkubjerre ir vislabāk zināms ar priekšlikumu par vērpes dzinēju "The Warp Drive:Hyper-fast travel within general relativity", kas tika publicēts zinātniskajā žurnālā Classical and Quantum Gravity. Tajā viņš raksturo Alkubjerres dzinēju, teorētisku veidu ceļošanai ātrāk par gaismu, nepārkāpjot fizikas principu, ka nekas nevar pārvietoties ātrāk nekā gaisma. Šajā dokumentā viņš konstruēja modeli, kas varētu pārvietot parastas telpas gabaliņu izliektas telpas "burbuļa" iekšpusē. Šis burbulis, saukts par hiperrelatīvisku lokāli-dinamisko telpu (hyper-relativistic local-dynamic space), uz priekšu virzītos, saspiežot telpu tā priekšā un izplešot aiz sevis, līdz ar to kosmosa kuģis tiktu pārvietots ar spēku, ko būtu radījušas izmaiņas laiktelpā.
Kultūrisms

Kultūrisms, arī bodibildings (bodybuilding) un atlētisms, ir spēka vingrojumu sporta veids, kurā ar vingrojumu palīdzību tiek veicināta muskuļota auguma un labas stājas izveidošanās. Gan profesionālajā, gan amatieru kultūrismā sporta veida pārstāvji sacensībās izrāda augumu. Mūsdienu kultūrisms ir radies 19. gadsimtā Apvienotajā Karalistē, taču ar spēka vingrinājumiem cilvēki nodarbojās jau Senajā Grieķijā un Senajā Romā. Starptautiskā kultūrisma federācija (International Federation of BodyBuilding & Fitness; IFBB) tikusi dibināta 1946. gadā. Par pasaulē labāko profesionālo kultūristu starp vīriešiem parasti uzskata ikgadējo Mr. Olympia sacensību uzvarētāju.
Latvijā kultūrisma pirmsākumi meklējami 20. gadsimta sākumā, kad ar to sāka nodarboties franču cīņas meistars Mikulis, savukārt kultūrisma sporta veida attīstība sākās 1960. gados. Latviju IFBB uzņēma 1991. gadā.
Salnavas pagasts

Hidrogrāfija

Upes: Aukupeite
Ezeri: Kugreņu ezers, Nūmiernes ezers, Vidējais ezers un Voitupļavas ezers

Vēsture

Pirms 1920. gada agrārās reformas tagadējā Salnavas pagasta teritorijā atradās Ruskulovas muiža, Salnavas muiža un Žurilovas muiža. Agrārās reformas gaitā Ruskulovas muiža tika sadalīta 1588 vienībās 15 949 ha kopplatībā, Saļņevas muižas īpašumā esošos 2237 ha sadalīja 80, bet Žurilovas muižas 257 ha - 72 vienībās. Zemnieka saimniecības vidējā platība bija 5 – 15 ha.
1945. gadā Kārsavas pagastā izveidoja Salnavas ciema padomi. 1954. gadā Salnavas ciemam pievienoja Oponosu ciemu, 1955. gadā - Ruskulovas ciemu, 1977. gadā - daļu Malnavas, Kārsavas un Baltinavas ciemu teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Kārsavas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Salnava (pagasta centrs), Korecki, Ruskulova, Aizeļkšņi, Bļaši, Kaupuži, Zaciški, Žeikari, Rogi.
Blēzs Paskāls

Dzīve

Viņš dzimis augsti izglītotā juristu ģimenē. Tēva jurista Etjēna Paskāla blakus nodarbošanās bija matemātika. Ģimenē valdīja franču filozofa Mišela de Monteņa idejas, augsti vērtēja zinātni un garīgo darbu, aicinot apkarot tumsonību. Tajā laikā Francijā notika feodālie kari, modās tautas vēsturiskā apziņa, bija manāmas katoļu baznīcas konservatīvisma un renesanses laikmeta vēsmas.
Paskāls ir klasisks vācu talanta pārmantojamības piemērs. Jau 11 gadu vecumā viņš sacerēja rakstu par to, kā skaņa rodas un kā tā izzūd. Nedaudz vēlāk viņš pierādīja, ka trijstūra leņķu summa ir divi taisni leņķi. 16 gadu vecumā Blēzs uzrakstīja matemātisku traktātu, kur bija ietverta ģeometrijā pazīstamā Paskāla teorēma. Viņš izveidoja skaitļu tabulu (Paskāla trijstūri) binomiālo koeficientu aprēķināšanai, deva ievirzes skaitļu teorijā, varbūtības teorijā, diferenciālrēķinos un integrālrēķinos.
No 1641. gadā Blēza Paskāla tēvs bija intendants Ruānā. Lai tēvam palīdzētu kārtot rēķinus, 1642. gadā tapa pasaulē pirmais skaitļošanas summators. Viens šāds eksemplārs glabājas Parīzes muzejā (franču: Conservatoire des Arts et Métiers). Vājas veselības un spraiga darba dēļ Blēzs agri sāka slimot un, pēc māsas mūķenes ieteikuma, pievērsās askētiskai reliģiskai dzīvei, apmetoties klosterī.

Reliģiskie uzskati

Cilvēka dabas pamatā Paskāls saskatīja pretrunu starp patiesības meklējumiem un dzīvi melos un aizspriedumos. Cilvēks ir pārāks par dabu savas domāšanas dēļ, taču viņš ir vārga būtne, ko viegli var iznīcināt. Cilvēka cerība ir ticība Dievam un Dieva žēlastība. Šīs ticības dēļ prātam ir jāpazemojas.
Apriķu līdzenums

Ģeoloģija

Apriķu līdzenumam ir sarežģīts pamatiežu virsas reljefs ar nelielu lokālu pacēlumu un pazeminājumu miju; to virsas augstums ir 0—20 m vjl, bet pazeminājumos — 20 m zjl. Virsu veido augšdevona dolomīti un dolomītmerģeļi, ziemeļu daļā izplatīti smilšakmeņi. Pamatiežus sedz ap 40 m biezi kvartāra nogulumi. Lielākajā līdzenuma daļā virspusē atsedzas limnoglaciālie pieledāja nogulumi (māli un mālsmilts). Dažviet šos nogulumus sedz aluviālie ezeru un purvu nogulumi. Ezeru ieplakās, pārpurvotajās ieplakās un upju ielejās sastopamas saldūdens kaļķiežu atradnes.
Apriķu līdzenums ir viens no viszemākajiem augstieņu apvidiem Latvijā. Virsas augstums lielākoties 30—40 m, lielākais absolūtais augstums ir 60,4 m vjl paugurgrēdā starp Apriķiem un Paduri.

Klimats

Klimats mēreni silts un mitrs. Valdošie ir rietumu vēji, kas pastiprina Baltijas jūras ietekmi. Līdzenuma teritorijā ir viena no mazākajām gada un diennakts temperatūras amplitūdām Latvijā. Gada vidējā temperatūra ir 6,5 °C; janvārī — –3,5 °C, jūlijā — 16,5 °C. Bezsala periods 140—150 dienas. Sniega sega nepastāvīga; izveidojas pēc 20. decembra un saglabājas līdz marta vidum.

Hidrogrāfija

Upju tīklu veido Baltijas jūras piekrastes baseina upes — Rīva, Tebra ar pietekām Aloksti un Grāpsti, kā arī Durbe ar Dubeņu un Akmeni. Lielākā daļa upju sākas Rietumkursas augstienes pauguraiņu daļā. Starppauguru ieplakās daudz mazu ezeriņu. Uz upēm vairāki dzirnavu dīķi un ūdenskrātuves, ielejās — zivju dīķi.
Assassin's Creed II

Spēle

Spēlētāji kontrole spēles galveno varoni ar trešās personas perspektīvu, un var kontrolēt kameru, atļaujot 360° redzesloku. Spēle notiek atvērtā pasaulē kurā spēlētājs var ceļot pa vairākām Renesanses laika Itālijas pilsētām piemēram Florence, Venēcija, San Gimignano, Forli un Roma (tikai Vatikānu). Animus 2.0 jauna versija no ierīces no pirmās spēles, piedāvā kontekstu priekš dažām izmaiņām un papildinājumiem spēles elementiem (piemēram tas ka tu nevarēji peldēt pirmajā spēlē ir paskaidrota kā kļūda pirmajā versijā). Ir arī pieejama datu bāze, piedāvājot informāciju par vēsturiskiem cilvēkiem,orientieriem un servisiem ar kuriem spēlētājs var sastapties.
Darba ekonomika

Darba ekonomika ir mikroekonomikas apakšnozare, kur tiek apskatīts darba tirgus. Savukārt darba tirgus ir atkarīgs no darba dēvēja un darba ņēmēja uzvedības atkarībā no algām, cenām, peļņas, likumiem un regulējošiem aktiem. Darba ekonomikā tiek izvirzīts uzdevums apskatīt darba devēja un darba ņēmēja attiecības gan no tirgus aspekta, gan no institūciju un politikas viedokļa.
Darba ekonomikā svarīga tēma ir arī bezdarba problēmu, kura visbiežāk iespaido sabiedrību nekavējoties un atšķirīgi. Pilnīga nodarbinātība (vai samazināt bezdarbu) ir daudzu mūsdienu valdību mērķis.

Darba ekonomikas analizēšanas veidi

Darba ekonomiku var analizēt divos veidos. Darba ekonomiku var apskatīt kā mikroekonomikas vai makroekonomikas analīzi darba tirgū. Mikroekonomika apskata indivīdu un individuālo firmu lomu darba tirgū, savukārt makroekonomika apskata saistības starp darba tirgu un citiem tirgiem, kā, piemēram, preču tirgu, naudas tirgu un starptautisko tirgu.
Jānis Kreicbergs (mākslinieks)

Karjera

Ar fotomākslu sāka nodarboties 1960-to gadu sākumā. Lielāku ievērību guva ar jūras un zvejnieku tematikas darbiem. Šajās fotogrāfijās apvienojās dabas un cilvēku skarbums un patiesīgums. Guva atzinību ne tikai Latvijā, bet arī ārzemēs. Pirmo personālizstādi izveidoja 1968. gadā Polijā, bet otro 1970. gadā VDR. Pēc tam veidoja izstādes ASV pilsētās Klarionā un Ņujorkā (1972. un 1973. gads). Fotogrāfu aiz vien vairāk sāka nodarbināt cilvēka pārdzīvojuma filozofiska atklāsme. Tāpēc viņš daudz fotografē māksliniekus, jauniešus dažādos pārdzīvojuma brīžos. Mākslinieks tver gan cilvēku izjūtas, gan risina sociāli nozīmīgas tēmas. Darbs "Līgava" ir viens no raksturīgākajiem uzņēmumiem, kas atklāj viņa fotogrāfiskās domāšanas spēku. Tas ir veidots no diviem negatīviem, kur uz Aušvices koncentrācijas nometnes drūmā un nomācošā fona kā sapnī, kā vīzijā ir skatāma balta, gaiša, skaista jaunava līgavas tērpā. Līdzīgiem paņēmieniem autors veido arī citus darbus, aizstāvot gaišo. Viņa darbi bija skatāmi personālizstādēs Čehoslovākijā (1975. gads), Rīgā u.c. Latvijas pilsētās (1976. gads). Tajās varēja redzēt arī Itālijā, Čehoslovākijā, VDR un Polijā uzņemtās fotogrāfijas. Mākslinieks bija apmeklējis ASV (1979. gads) un Japānu (1981. gads). Pēc šiem ceļojumiem viņš bija sarīkojis fotoizstādes.
Ilgus gadus strādādams žurnālā "Rīgas modes" par fotomākslinieku, autors radīja daudzus darbus, kuros attēlotas modeļu demonstrētājas. Tomēr tikai daži no šiem darbiem sasniedza viņa labāko fotogrāfiju līmeni.
J. Kreicbergs Latvijā bija viens no rosīgākajiem fotoizstāžu organizētājiem. Viņa darbības rezultātā Rīgā bija notikusi 17 valstu fotogrāfu izstāde "Sieviete starptautiskajā fotomākslā" un bulgāru mākslinieka Dimitra Sibirska personālizstāde (1968. gads), 23 valstu fotogrāfu izstāde "100 fotomeistari" (1969. gads), itāļu fotogrāfa Zeno Bassani personālizstādes (1970. un 1978. gads), starptautiskā fotoizstāde "Fotografē sieviete" (1977. gads) un vairākas citas izstādes.
1977. gadā Jānim Kreicbergam tika piešķirts AFIAP goda nosaukums.
Piekūni

Izplatība

Piekūnu ģintij ir raksturīga kosmopolītiska izplatība. Piekūni ir sastopami gandrīz visos kontinentos, izņemot Antarktīdu. Tie nav sastopami arī Centrālās Āfrikas biezajos mežos un dažās attālās salās. Dažas sugas ir tikpat kosmopolītiskas kā ģints, piemēram, lielais piekūns (Falco peregrinus) ir sastopams, sākot ar Grenlandi un beidzot ar Fidži. Turklāt lielajam piekūnam ir visplašākais ligzdošanas areāls no visiem putniem pasaulē. Piekūnu ģintī ir arī endēmas sugas, piemēram, Maurīcijas piekūns (Falco punctatus) dzīvo tikai Maurīcijas salā.

Latvijā

Latvijā sastopamas 7 piekūnu ģints sugas: stepes piekūns (Falco cherrug), purva piekūns (Falco columbarius), lielais piekūns (Falco peregrinus), medību piekūns (Falco rusticolus), bezdelīgu piekūns (Falco subbuteo), lauku piekūns (Falco tinnunculus) un kukaiņu piekūns (Falco vespertinus).

Izskats un īpašības

Piekūni ir mazi vai vidēji lieli putni. Mazākais ģintī ir Seišelu piekūns (Falco araea). Tā garums var būt 15 cm, bet svars 73 g. Lielākais ir medību piekūns (Falco rusticolus), kura mātītes ķermeņa garums var sasniegt 65 cm, spārnu plētums 160 cm, bet svars 2,1 kg.
Kā daudziem plēsīgajiem putniem piekūniem ir ļoti laba redze. Ir zinātniski pierādīts, ka piekūns redz 2,6 reizes labāk nekā cilvēks.

Lidotprasme

Pieaugušam piekūnam ir smaili spārni, dažām sugām tie ir samērā šauri. Tādēļ tie ir ātri lidotāji un spēj veikt veiklus manevrus gaisā. Pirmajā gadā jaunajiem piekūniem lidspalvas ir garākas kā pieaugušajiem putniem, tādējādi to spārni izskatās platāki. Ar platākiem spārniem ir vieglāk lidot, kas ir nozīmīgi jauniem putniem, kamēr tie mācās lidot un manevrēt gaisā. Lielajam piekūnam ir datēts ātrākais pikēšanas ātrums pasaulē — 325 km/h. Tādējādi tas ir ātrākais lidojošais putns pasaulē.
Latvīte Medniece

Dzīves gājums

Latvīte Aleksandra Medniece dzimusi Rīgā, 1924. gada 8. decembrī. Mācījusies Rīgas daiļamatniecības vidusskolas keramikas nodaļā, ko pabeidza 1945. gadā. Pēc tam iestājās Rīgas Mākslas akadēmijas keramikas nodaļā, ko pabeidza 1955. gadā. No 1955. līdz 1957. gadam L. Medniece strādāja Rīgas Porcelāna rūpnīcā, kur veidoja sīkplastikas figūras un dažādu trauku dekorus. Līdztekus darbam Rīgas porcelāna rūpnīcā ar virsglazūras tehnikā apgleznotiem porcelāna traukiem un pašas veidotām un apgleznotām reālistiskām cilvēku un dzīvnieku figūriņām sāka arī piedalīties dažādās izstādēs, tostarp 1956. gadā Maskavā notiekošajā „Vispasaules jaunatnes un studentu festivālā”.
No 1957. līdz 1967. gadam L. Medniece strādāja kā porcelāna apgleznošanas skolotāja Rīgas lietišķās mākslas vidusskolā. 1967. gadā L. Medniece pārtrauca strādāt Rīgas lietišķās mākslas vidusskolā un sāka darbu Ķīpsalas keramiķu radošajā darbnīcā, kur pavadīja nākamos 30.gadus. 1971. gadā L. Medniece kļuva par Ženēvas Starptautiskās keramikas akadēmijas biedri, bet 2005. gadā par tās goda biedri.
No 2015. gada 4. decembra līdz 2016. gada 31. janvārim Rīgas Porcelāna muzejā bija izstādīta L. Mednieces personālizstrāde „Darbi”, kurā aptverti tikpat kā visi mākslinieces izmantotie materiāli un tehnikas.
Jāns Tēmants

Dzīvesgājums

Dzimis 1872. gada 24. septembrī (12. septembrī pēc VS) Vīkas (Lēnes) apriņķa (tagad Pērnavas apriņķa Vigalas pagasta Illustes ciemā.
Mācījās Tērbatas Trefnera ģimnāzijā, 1901. gadā beidza tieslietu studijas Pēterburgas Universitātē. Strādāja par Tallinas advokātu, bija Tallinas domes loceklis (1904–1905). 1905. gada revolūcijas laikā 1905. gada 10. decembrī bija Tērbatas Vispārējā tautas delegātu kongresa priekšsēdētājs. Pēc revolūcijas sakāves devās bēgļu gaitās uz Šveici, pēc kara stāvokļa atcelšanas 1908. gadā atgriezās dzimtenē, bet tika apcietināts un 1,5 gadus pavadīja ieslodzījumā Pēterburgā, pēc tam nometinājumā Arhangeļskas guberņā (1911–1913). Pēc atbrīvošanas strādāja par advokātu Tallinā.
Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā viņš bija Igaunijas pagaidu zemes padomes priekšsēdētāja vietnieks, pēc tam Satversmes sapulces loceklis (1919–1920). No 1923. gada Tēmants bija Rīgikogu deputāts, atkārtoti ievēlēts par Igaunijas Valsts vecāko (1925–1927, 1932). Pēc Igaunijas okupācijas 1940. gada 23. jūlijā NKVD viņu apcietināja un ieslodzīja cietumā, miris nezināmos apstākļos, visticamāk, nošauts 1941. gada 24. jūlijā.
Nepiesātinātie ogļūdeņraži

Nepiesātinātie ogļūdeņraži ir ogļūdeņraži, kas satur nepiesātinātās saites (dubultsaites un trīskāršās saites). Tie ir nestabilāki un ķīmiski aktīvāki par piesātinātajiem ogļūdeņražiem. Tie iesaistās pievienošanas reakcijās. Lai arī aromātiskie ogļūdeņraži (arēni) satur nepiesātinātās saites, tos tomēr nodala atsevišķi, tāpēc, ka tie ir ķīmiski stabilāki.
Pacelšanās

Sižets

Kovbojs ceļo uz pilsētu, tomēr kāds brutāls spēks šo ceļojumu pārtrauc. Kamēr kovbojs ir bezsamanā, viņa zemapziņa konfrontē apziņu, kā rezultātā kovbojam ir sāpīgs pašattīrīšanās rituāls.
Vārda diena

Vārda diena ir diena, kad tiek svinēta kādas personas kalendārā ierakstītā vārda diena. Vārda dienas svinēšana nav vienlīdz pieņemta visās pasaules valstīs.

Vēsture

Vārda dienas atzīmēšanas pirmsākumi saistāmi ar agrīno kristiešu tradīciju katru dienu pieminēt kādu svēto. Svētajiem viduslaikos tika piešķirtas savas dienas (Svēto kalendārs), kad tie tika slavināti. Visu svēto diena 1. novembrī tika veltīta visu svēto piemiņas svinēšanai. Pēc 1054. gada Lielās shizmas, Austrumu un Rietumu Baznīcās lieto atšķirīgus svēto dienu kalendārus.
Parasti jaundzimušajam vārdu piešķīra kristīšanas dienā, izvēloties viņa dzimšanas dienā svinamā svētā aizbildņa vārdu. Piemēram, 1483. gada 10. novembrī dzimušais Mārtiņš Luters pēc kristīšanas nākamajā dienā ieguva Mārtiņa kristīgo vārdu. Tomēr seno tradīciju ietekmē Latvijā vēl arvien tiek atzīmētas tādas svēto dienas kā Jurģi (23. aprīlī), Jāņi (24. jūnijā), Pēteri (28. jūnijā), Annas (26. jūlijs), Māras (15. augustā), Mārtiņi (10. novembrī), Miķeļi (29. septembrī), kā arī atdzimusī Valentīna diena (14. februārī). 
18. gadsimtā Zviedrijā sāka izdot oficiālu vārda dienu kalendāru, kas vēlāk iegājās arī daudzās citās Eiropas valstīs. Vēlāk daudzās zemēs, arī Latvijā, svēto kalendārus papildināja ar vietēji lietotajiem vārdiem, kas vēl arvien pastāvēja līdzās oficiāli dotajiem kristīgajiem vārdiem. 
1789. gadā publicētajā Sunākstes mācītāja Stendera izdotajā vārdnīcā Lettisches Lexikon minēts vairāk kā 100 latviešu personvārdu, piemēram, Balcers, Biernis, Jēcis, Kaspers, Lapiņš, Birre, Nēze, Dārta, Ķērsta, Kača, Bille, Sape, Zuze, kas galvenokārt bija kristīgo personvārdu latviskojumi.
Savukārt Rubenes mācītāja Hardera 1781.—1790. gadā izdotajā „Vidzemes kalendārā” blakus citās Eiropas valstīs izplatītajiem vārdiem vēl arvien bija atrodami arī apmēram 70 latviskas cilmes vārdi, piemēram, Mīliņš, Mieriņš, Laimīts, Gudriņš, Gaišuls, Glābiņš, Labdars, Taisniņš, Strāduls, Bezbailis, Lēnprātulis, Dāvātiņš, Dievbītiņš, Dievkāriņš, Dievdots, Labklājīte, Mēlvaldīte, Pastāvule, Dievklausīte, Klusīte, Žēlīte, Dārdzīte, Šķīstula, Varenīte, Skaidrīte. Domājams, ka šie vārdi raksturo vārdu došanas modi brāļu draudžu novados Vidzemē.
Astronomisko telegrammu centrālais birojs

Astronomisko telegrammu centrālais birojs (angļu: Central Bureau for Astronomical Telegrams, CBAT) ir oficiāla starptautiska institūcija, kura apkopo un izplata tālāk informāciju, kas saistīta ar īslaicīgiem astronomiskiem notikumiem — komētām, dabiskajiem pavadoņiem, novām, supernovām u.c. Parasti astronomi, tiklīdz atklājuši kaut ko jaunu, informē par to CBAT, savukārt CBAT pārbauda faktu patiesumu un, ja tiešām novērots jauns objekts, dod tam nosaukumu. Parasti jaunatklātais objekts tiek nosaukts tā atklājēja vārdā.
Fons

Fons (no latīņu: φωνή (fōnḗ) — 'balss', 'skaņa') ir mazākā valodas fonētiskā vienība. Pašam par sevi fonam nav jēdzieniskas nozīmes, taču foni var būt alofoni, t. i., varianti, kas veido kādu fonēmu — mazāko vienību fonoloģijā.
Pēc citas definīcijas, "fons ir neanalizēta kādas valodas skaņa".

Citi apzīmējumi

Latviešu literatūrā, kā sinonīms fona jēdzienam, dažkārt sastopams apzīmējums "valodas skaņa". Šādu lietojumu gan kritizē Andronovs, uzskatot, ka pareizs apzīmējums šajā gadījumā būtu "runas skaņa".
Malnavas pagasts

Daba

Malnavas pagasta lielākā daļa atrodas Mudavas zemienē. Ziemeļrietumu daļu aizņem Abrenes nolaidenums, ko no austrumiem un dienvidiem apņem Zilupes līdzenums. Dienvidrietumu stūri aizņem Austrumlatvijas zemienes Adzeles pacēlums. Reljefs ir lēzeni viļņots, ar nelieliem plakanvirsmas pauguriem, morēnu līdzenumiem un pārpurvotiem līdzenumi. No Salnavas pagasta iestiepjas Žurlavas-Malnavas grēda, kurā nedaudz uz rietumiem no Malnavas ir pagasta augstākais paugurs - Žurilovas kalns (120 m).

Vēsture

1945. gadā Kārsavas pagastā izveidoja Bozaukas ciema padomi. 1954. gadā Bozaukas ciemam pievienoja likvidēto Nesteru ciemu, 1965. gadā — Kārsavas ciema padomju saimniecības «Malta» teritoriju, 1975. gadā — vēl daļu Kārsavas ciema teritorijas. 1975. gadā Bozaukas ciemu pārdēvēja par Malnavas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Kārsavas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir: Malnava (pagasta centrs; 402 iedz.), Bozova (87 iedz.), Lemešova (75 iedz.), Soldoni (73 iedz.), Novoselki (71 iedz.), Lielā Zeļčeva (64 iedz.), Nesteri (45 iedz.).
Džons Bisko

Biogrāfija

Dzimis 1794. gadā Enfīldā, Anglijā. 17 gadu vecumā iestājies dienestā Karaliskajā kara flotē un piedalījies 1812.—1815. gadu karā pret Amerikas Savienotajām Valstīm. Līdz atvaļināšanās brīdim uzkalpojies līdz kapteiņa amatam, vēlāk kuģojis uz tirdzniecības kuģiem par kapteini.
1830. gadā Bisko iestājās darbā vaļu medību kompānijā Samuel Enderby & Sons, kas to iecēla par brigas Tula kapteini. Bisko bija uzticēts vadīt ekspedīciju uz Dienvidu okeānu, lai meklētu jaunus roņu medību areālus.
1831. gada 24. februārī ekspedīcija sasniedza kontinenta piekrasti, ko nosauca par Enderbiju Zemi par godu kompānijas īpašniekiem. 28. februārī atklāja Annas ragu, bet kalnu, kas atrodas aiz tā, vēlāk nosauca ekspedīcijas vadītāja vārdā par Bisko kalnu. Ekspedīcija turpināja pētīt un kartēt piekrasti, bet pēc mēneša bija spiesta pamest izpētes areālu un doties uz Austrāliju, jo komanda sāka slimot ar cingu.
Ekspedīcija pārziemoja Hobārtā, bet nākamā gada sākumā devās atpakaļ uz Antarktiku. 1832. gada 15. februārī tika atklāta Adelaidas sala, bet pēc divām dienām ziemeļos no tās salu virkne, kas vēlāk tika nosaukta atklājēja vārdā par Bisko salām. 21. februārī tika atklāta plaša piekraste, ko Bisko nosauca par Greiema Zemi par godu Britu Admiralitātes pirmajam lordam Džeimsam Greiemam. Bisko bija trešais jūrasbraucējs pēc Kuka un Belinshauzena, kas apkuģoja Antarktīdas kontinentu.
Vēlākajos gados kuģojis galvenokārt Rietumindijas līnijās. Gāja bojā 1843. gadā ceļā no Tasmanijas uz Angliju.
Bisko vārdā nosauktas Bisko salas Belinshauzena jūras piekrastē un Bisko kalns Enderbiju Zemē, kā arī viņa vārdā nosaukti divi britu izpētes kuģi.
Jaundubulti

Vēsture

1848. gadā uz rietumiem no Dubultiem aiz Robežu ielas (tagadējās Kļavu ielas) Slokas mežniecības teritorijā iedalīja 100 gruntsgabalus vasarnīcu celšanai. Līdz toreizējai Karlsbādei kareivji izbūvēja galveno ielu, no kuras uz jūras pusi ieprojektēja 14 šķērslīnijas, bet uz meža pusi tikai trīs līnijas. Vēlāk ierādīja arī jaunus gruntsgabalus mežā, kur izveidoja papildus prospektus. Pirmā silto vannu iestāde piederēja Dimzam, vēlāk uzbūvēja vēl trīs šādas iestādes.

Arhitektūras pieminekļi

Dzīvojamā ēka Strēlnieku prospektā 58 ar jūgendstila iezīmēm torņveida izbūvi, verandu un lodžiju. Ēkas sienas rotā kokgriezumi, kas veidoti kā jūgendstilam raksturīgie ģeometriskie un augu ornamenti. Dzīvojamā ēka-pansija Poruka prospektā 45 ar klasiskās stilistikas iezīmēm. Dzīvojamā ēka Dubultu prospektā 45 ar vasarnīcas centrā novietotu verandu, ko noslēdz balustrāde un terase otrajā stāvā. Stāvie jumti ar nošļauptajiem galiem, vertikāli akcentētie jumtgaļi un verandas sīkrūšu dalījums ēkas veidolam piešķir nacionālā romantisma iezīmes.

Ievērojamas personības

Poruka prospektā 27 atrodas literatūrvēsturnieka Luda Bērziņa (1870-1965) memoriālais muzejs, kā arī Tenisa vēstures muzejs.