google/wiki40b huggingface dataset:
Šostakoviča 10. simfonija

Dmitrija Šostakoviča 10. simfonija E minorā (Op. 93) ir simfonija orķestrim, kas pirmatskaņota 1953. gada 17. decembrī, neilgi pēc Josifa Staļina nāves. Simfoniju pirmatskaņoja Ļeņingradas filharmonijas orķestris Jevgeņija Mravinska vadībā.
Nav precīzu datu par simfonijas sacerēšanas laiku. Spriežot pēc Šostakoviča vēstulēm, simfonija varētu būt komponēta laikā no 1953. gada jūlija līdz oktobrim. Tatjana Nikolajeva ir izteikusies, ka tā tika pabeigta 1951. gadā. Daži simfonijas uzmetumi ir datēti pat ar 1946. gadu.

Izcili ieraksti

2015. gadā ierakstu kompānija Deutsche Grammophon izdeva Andra Nelsona vadītā Bostonas Simfoniskā orķestra ierakstu "Shostakovich: Under Stalin's Shadow - Symphony No. 10", kas dzīvajā izpildījumā bija ieskaņots Bostonas simfoniskajā zālē. Par šo tika piešķirta Grammy balva nominācijā 2015. gada Labākais orķestra sniegums.
Enerģijas nezūdamības likums

Enerģijas nezūdamības likums ir universāls fizikas likums, kas nosaka to, ka kopējais slēgtā sistēmā esošais enerģijas daudzums laikā nemainās, neatkarīgi no tā, kādi procesi sistēmā norisinās. Tas nozīmē, ka enerģija nezūd un nerodas no jauna, tā tikai pārvēršas no viena enerģijas veida citā vai pāriet no viena ķermeņa uz citu. Lai enerģijas nezūdamības likums būtu spēkā, ir būtiski, ka apskatāmā sistēma nemijiedarbojas ar apkārtējo vidi jeb citām ārpus tās esošām sistēmām. Šādas sistēmas sauc par slēgtām jeb izolētām. Piemēram, Zeme nav slēgta sistēma, jo tā nepārtraukti saņem siltumu no Saules.

Citās fizikas nozarēs

Enerģijas nezūdamības likums ir spēkā ne tikai mehānikā, bet arī termodinamikā, kvantu fizikā, relatīvistiskajā fizikā un citās fizikas nozarēs. Tas ir spēkā arī tad, ja pilnā sistēmas enerģija sastāv ne tikai no mehāniskās enerģijas, bet arī no citiem enerģijas veidiem. Piemēram, ir maldīgi domāt, ka, bremzējot bobsleja kamanas, kinētiskā enerģija pazūd. Patiesībā tā pārvēršas citā enerģijas veidā — siltumā.
Scalado

Vēsture

Uzņēmumu Scalado AB 2000. gadā dibināja četri bijušie Lundas universitātes studenti. 2001. gadā izstrādāts tīmekļa rīku ImageZoom, kuram nākamajā gadā iegūts patents. 2003. gadā izstrādāta lietojumprogramma AutoRama telefoniem ar kameru. Nākamajos gados izstrādātas dažādas attēlu uzņemšanas, skatīšanas un rediģēšanas programmas.
2012. gada 14. jūnijā tika paziņots, ka Somijas mobilo telefonu ražotājs Nokia iegādāsies Scalado darbiniekus, tehnoloģijas un intelektuālo īpašumu. Darījums tika pabeigts 2012. gada trešajā ceturksnī.
Konkordija

Vēsture

Lēmums par jaunas iekškontinentālās stacija būvniecību tika pieņemts 1992. gadā. 1993. gadā Francijas polārais institūts (IPEV) parakstīja sadarbības līgumu par stacija būvniecību ar itāļu kompāniju ENEA (Ente per le Nuove Tecnologie, l'Energia e l'Ambiente). 1996./1997. gada polārajā vasarā tika ierīkota vasaras stacija, kuras divi galvenie uzdevumi bija Eiropas ledus dziļurbumu projekta EPICA loģistikas nodrošināšana un pastāvīgas vissezonas stacijas būvniecība. Pastāvīgās stacijas būvniecība sākās 1999. gadā un tika pabeigta 2004. gadā. Stacija tika nodota ekspluatācijā 2005. gadā un pirmo ziemošanu 13 cilvēku komanda (11 francūži un 2 itāļi) sāka tā paša gada 13. februārī.

Transports un sakari

Konkordijas stacija atrodas 1100 km attālumā no Dimondirvilas un 1200 km attālumā no Mariocukelli piekrastes polārstacijām. Caur šīm divām stacijām tiek organizēta Konkordijas apgāde ar materiāliem un personāla transportēšana. Lielākā daļa kravu (ap 350 tonnām sezonā) tiek piegādāta ar trijām traktoru karavānām no Dimondirvilas. Karavānas tiek organizētas vasaras sezonā un ceļš turp un atpakaļ aizņem 20-25 dienas. Karavānās parasti ietilpst divi sniega buldozeri un seši līdz astoņi traktori. Karavānu, ko sauc arī par Le raid, apkalpo 9-10 cilvēki. Atpakaļceļā karavāna ved atkritumus. Karavānu maršruta plānošanai tiek izmantoti SPOT satelīttattēli un maršruta kontrolei izmanto GPS navigāciju.
Gaisa satiksmei pārsvarā izmanto Twin Otter un DC3 lidmašīnas. Sakarā ar zemo kravnesību Twin Otter parasti tiek izmantotas tikai personāla pārvadāšanai. Gaisa satiksme no novembra līdz decembrim tiek īstenota ar Mariocukelli staciju, bet no decembra līdz februārim - ar Dimondirvilu. Lidojuma ilgums vienā virzienā ir ap 4 stundām. DC3 tiek izmantots kravu un personāla pārvadāšanai no Makmerdo stacijas.
Komunikācijas ar ārpasauli tiek īstenotas ar satelītu Inmarsat un Iridium starpniecību.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Burkinafaso

Sarakstā apkopotas tās vietas Burkinafaso, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. UNESCO sarakstā no Burkinafaso ir iekļauta 1 vieta (kultūras objekts), savukārt 7 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā. Burkinafaso Pasaules mantojuma konvenciju ir ratificējusi 1997. gada 10. jūlijā.
Jideons Stolberjs

Pirmie panākumi

1927. gadā pirmo reizi uzvarējis Zviedrijas šaha čempionātā, bet 1929. gadā kļuvis arī par Ziemeļvalstu čempionu šahā. Piedalījies vairākos mačos ar spēcīgākajiem tā laika šahistiem: 1934. gadā uzvarējis Āronu Nimcoviču — 5 : 3 (+4 −2 =2), bet 1938. gadā nospēlējis neizšķirti ar Paulu Keresu — 4 : 4 (+2 −2 =4). 1937. gadā Štālbergs piedalījies 1. Ķemeru starptautiskajā turnīrā, bet 1939. gadā 2. Ķemeru - Rīgas starptautiskajā turnīrā viņš dalīja 2.-3. vietu.

Argentīnas periods

Ziņa par Otrā Pasaules kara sākumu Stolberju sasniedz Argentīnā, kur viņš Zviedrijas izlases sastāvā piedalās Pasaules šaha olimpiādē. Viņš nolemj neatgriezties mājās un palikt Argentīnā. Šeit Stolberjs ar panākumiem spēlē turnīros un vairākos izcīna uzvaras: Mardelplatā 1941. gadā, Buenosairesā 1941. gadā (dalīta 1. vieta) un 1947. gadā.

Atgriešanās Zviedrijā

1948. gadā Stolberjs atgriežas Zviedrijā un samērā sekmīgi piedalās Pasaules čempionātu izcīņas ciklu turnīros. 1948. gadā starpzonu turnīrā Saltšobādenā viņš dala 6. vietu, pēc tam pretendentu turnīrā Budapeštā paliekot 7. vietā. Arī 1952. gada starpzonu turnīrā viņš izcīna tiesības spēlēt pretendentu turnīrā 1953. gadā Cīrihē.
13 reizes Zviedrijas izlases sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs pie pirmā galdiņa, kur izcīnījis otru (1935) un trešo (1933) vietu komandas sastāvā, un otro (1952) un trešo (1935) individuālā vērtējumā pie sava galdiņa.
1950. gadā Starptautiskā šaha federācija FIDE kā vienam no pirmajiem piešķīra Stolberjam starptautiskā lielmeistara nosaukumu, bet 1951. gadā viņš kļuva arī par starptautisko šaha tiesnesi. Laikā no 1957. līdz 1963. gadam Stolberjs ir Pasaules čempiona izcīņas maču galvenais tiesnesis. Ir daudzu šaha grāmatu autors.
1967. gadā Stolberjs devās uz Ļeņingradu, lai piedalītos lielā starptautiskā turnīrā, taču nomira pirms pirmās kārtas.
Kalnaziedu pilskalns

Apraksts

Kalnaziedu pilskalns ierīkots zemes mēlē, kuru no trijām pusēm apņem dziļas gravas. Pilskalna augstums 17 m. Mūsdienās pilskalna A un DA pakāji jau apskalo Pļaviņu HES ūdenskrātuves ūdeņi.
Pilskalna plakumam ir noapaļota četrstūra forma (izmēri 110x80m.). Tas senatnē intensīvi arts, tāpēc domājams, ka dabiski nenorobežotā Z daļa kādreiz bijusi aizsargāta ar grāvi un valni, kas zuduši lauksaimnieciskās darbības rezultātā. 
Pilskalnu savas Vidzemes pilskalnu apzināšanas ekspedīcijas laikā apsekojis un uzmērījis Ernests Brastiņš 1930. gadā. Pilskalnā vairākkārt ir notikuši arheoloģiskie izrakumi. 1963 - 64. gadā V. Urtāna vadībā un 1981 - 1982. gadā A. Stubava un N. Jefimovas vadībā.
Arheoloģiskie izrakumi parādīja, ka pilskalns bijis apdzīvots no 1. g. tūkst. p.m.e. beigām līdz m.e. 9/10.gs. Tomēr pilskalnā atrasts ļoti maz senlietu un nav arī konstatētas intensīvas saimnieciskās darbības vai tirdzniecības sakaru pēdas, kas raksturīgas citiem Daugavas krastos esošajiem pilskalniem. Tas vedina domāt, ka Kalnaziedu pilskalns bijusi mazintensīvi apdzīvota 2. - 10. gs. patvēruma vieta, kur briesmu brīžos slēpušies ļaudis, kas apbedīti netālajā tagad appludinātajā Aizkraukles Lejasbitēnu kapulaukā.
Netālu no pilskalna, pašā Daugavas krastā atrodas Kalnaziedu Upurozols.
Vasiļs Djačuks

Šaha kompozīcija

No 2010. gada Vasiļs Djačuks ir lielmeistars šaha kompozīcijā . Viņš ir specializējies divvilču sastādīšanā. Augstās vietas ieguvis pasaules čempionātos: pirmajā (WCCI 1998—2000) — 4. vietu, otrajā (WCCI 2001—2003) un ceturtajā (WCCI 2007—2009) — 3. vietu, piektajā (WCCI 2010—2012) - otro vietu, bet trešajā (WCCI 2004—2006) kļuvis par pasaules čempionu. Sestajā čempionātā (WCCI 2013—2015) ieguvis divas medaļas: sudraba divvilčos un zelta pasaku šahā.
No 2004. gada viņš ir arī starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā, bijis divvilču grupas tiesnesis 2. FIDE pasaules kausa izcīņas sacensībās (2011).
2008.—2009. gada NBA sezona

Finālsērija

NBA finālā iekļuva abu konferenču uzvarētājkomandas: Orlando "Magic" un Losandželosas "Lakers". Piecu spēļu sērijā ar 4—1 uzvarēja klubs no Losandželosas. Par finālsērijas vērtīgāko spēlētāju tika atzīts čempionu komandas kapteinis Kobe Braiants. Tas "Lakers" bija 15. tituls kluba vēsturē.
Garoza (Mežotnes pagasts)

Vēsture

Ciems veidojies uz Garozas muižas (vācu: Garrosen) zemes. Kungu māja bija neliela divstāvu ēka ar mezonīnu, ap to bija iekārtots parks Garozes upītes krastā, kurā pašlaik atrodas estrāde. Kungu māja ilgus gadus atradās avārijas stāvoklī, 1992. gadā iebruka starpstāvu pārsegumi. 2017. gadā kungu mājas drupas nojauca, ķieģeļus izmantoja Bruknas muižas vajadzībām. 
Kungu mājas arhitektūra un apjoms ir līdzīga blakus ciemā esošajai Bērzmuižai. Īsu laiku abas ēkas atradās brāļu Frīdriha Kristofera un Kristiana for Rennes (von Roenne) īpašumā.
Ūdens planēta

Ūdens planēta, dažkārt saukta arī par ūdens pasauli, ir hipotētiska citplanēta, kuras virsmu pārklāj viens milzīgs un nepārtraukts okeāns.
Jau kopš 21. gadsimta sākuma atsevišķi pētījumi un datorsimulācijas, kurās tika pārbaudīti dažādi planētu veidošanās modeļi, paredzēja, ka vismaz teorētiski šāda veida ūdens pasaulēm būtu jāeksistē, kas veidotu tā saukto vidusposmu starp mazākajām Zemes grupas planētām un lielākajām gāzu planētām. Šāda planētu kategorija ir kļuvusi ticamāka un aktuālāka tieši pēdējo gadu laikā, kad astronomiem arvien biežāk izdodas atklāt citplanētas, kas diametra un masas ziņā ir lielākas nekā Zeme, taču mazākas par Urānu un Neptūnu — Saules sistēmas mazākajām gāzu planētām. Tomēr, lai pēc iespējas precīzāk identificētu, vai konkrētā citplanēta ir potenciāla ūdens pasaule vai gāzu planēta, ir jāņem vērā arī šīs planētas blīvums. 
Patlaban daži no potenciālajiem kandidātiem uz šādas planētas statusu varētu būt 2009. gadā atklātā citplanēta GJ 1214 b un 2011. gadā atklātā citplanēta Kepler-22b.

Izcelsme

Tā kā Saules sistēmā nav sastopama neviena ūdens planēta, mūsu zināšanas par šo planētu izcelsmi ir samērā mazas. Tomēr par spīti tam pastāv teorijas, kas cenšas izskaidrot, kā šīs planētas varēja rasties, kur viena no populārākajām teorijām ir saistīta ar tā saukto planētas migrācijas procesu. Proti, zinātnieki pieļauj domu, ka ūdens planētas ir izveidojušās savu zvaigžņu sistēmu attālajos reģionos — līdzīgi kā ārējās planētas Saules sistēmā  — kur tās sākotnēji ir bijušas ledus planētas ar ievērojami lielu daudzumu ūdeni, amonjaku un oglekļa dioksīdu. Laika gaitā tās ir sākušas migrēt savu zvaigžņu sistēmu iekšējā reģiona virzienā un, nonākušas pietiekami tuvā orbītā ap savu zvaigzni, ledus kārta planētas virsmu ir pārvērtusi vienā lielā okeānā. No mūsdienu datorsimulācijām ir iespējams secināt, ka planētu migrācija no zvaigžņu sistēmas ārējā reģiona uz iekšējo reģionu un otrādi ir iespējama, taču tā nebūt nenozīmē, ka tā ir simtprocentīgi pareiza.

Fizikālās īpašības

Lai gan vairāk nekā vienu trešo daļu (70,8 %) Zemes virsmas klāj ūdens, to neiekļauj ūdens planētu kategorijā, jo tikai 0,05 % no Zemes kopējās masas sastāda ūdens kārta, kas ir tikai dažus kilometrus dziļa. Savukārt uz ūdens planētām ūdens varētu sastādīt vairāk kā 10 % no kopējās planētas masas, kur ūdens kārtas dziļums būtu mērāms vairākos simtos kilometru. Šādos apstākļos spiediens ūdens planētu dzelmēs būtu ievērojami lielāks, nekā tas ir novērojams uz Zemes — līdz pat 10 miljoniem atmosfēru un vairāk — kas visticamāk novestu pie cietas ledus kārtas veidošanās šo akvaplanētu dzelmēs. Turklāt pastāv samērā liela iespēja, ka šo citplanētu okeāni būs krasi atšķirīgi no tiem okeāniem, kas ir sastopami uz Zemes — proti, tie varētu lielākoties sastāvēt ne tikai no tīra ūdens — ūdeņraža un skābekļa — bet arī no cita veida ķīmiskajiem savienojumiem un minerālvielām, kā, piemēram, no amonjaka, metāna u.tml.
Aleksandrs Kosmatovs

Dzīvesgājums

Dzimis 1879. gada 2. decembrī tagadējā Penzas apgabala Verhņijlomovas (Верхний Ломов) ciemā Krievijā. Mācījās Penzas mērnieku skolā un Militārās topogrāfijas skolā (1898-1900), kuru beidza kā podporučiks. Dienēja Krievijas impērijas Izmailas pulkā (1900-1901), piedalījās Krievijas impērijas Ziemeļrietumu pierobežas teritoriju topogrāfiskajā uzmērīšanā (1901-1905). Piedalījās krievu-japāņu karā (1904-1905), veica Mandžūrijas (1906-1907) un Krievijas impērijas Dienvidrietumu pierobežas teritoriju topogrāfisko uzmērīšanu (1907-1908). Studēja Nikolaja kara akadēmijā (1908-1911). Kapteiņa pakāpē dienēja 130. Hersonas kājnieku pulkā (1911-1913), bija Turkestānas kara apgabala štāba adjutanta palīgs (1913-1915). Pirmā pasaules kara laikā Aleksandrs Kosmatovs dienēja 6. Sibīrijas armijas korpusa (1915) un 7. Sibīrijas armijas korpusa štābā (1916), bija Krievijas impērijas 12. armijas štāba ģenerālkvartīrmeistera (генерал квартирмейстер) nodaļas vecākais adjutants apakšpulkveža (1916) un pulkveža (1917) pakāpē.
1918. gada maijā Kosmatovu iecēla par Sarkanās armijas latviešu strēlnieku divīzijas štāba priekšnieku. Pēc tam, kad Jukumu Vācieti 18. jūlijā iecēla par Austrumu frontes pavēlnieku, Kosmatovs līdz 25. jūlijam bija arī latviešu strēlnieku divīzijas komandiera pienākumu izpildītājs. 1918. gada augustā Kosmatovu pārcēla uz Saratovu, kur viņš nesekmīgi organizēja Sarkanās armijas uzbrukumu Turkestānas virzienā. Pēc Sarkanās armijas iebrukuma Latvijā 1918. gada decembrī viņu iecēla par Padomju Latvijas armijas grupas štāba priekšnieku, no 1919. gada janvāra līdz maijam Kosmatovs darbojās LSPR kara komisariātā. Pēc sakāves pie Rīgas 1918. gada 18. jūlijā viņu īslaicīgi iecēla par latviešu strēlnieku divīzijas komandieri, vēlāk par 15. un 16. armijas grupas komandieri, Daugavpils nocietinātā rajona štāba priekšnieku. 1919. gada oktobrī tika pārcelts uz Vidusāziju, kur bija Turkestānas kara komisāra palīgs, no 1920. gada marta Turkestānas robežsardzes divīzijas priekšnieks.
1921. gadā bija Padomju Krievijas militārais atašejs Latvijas Republikā, pēc tam vadīja militārās izlūkošanas nodaļu (1921-1923). No 1927. gada atradās rezervē, no 1932. gada strādāja par militāro pasniedzēju Ģeodēzijas institūtā, Maskavas Valsts universitātē un militārajā izlūkošanā.
Lielā terora laikā 1937. gada jūlijā atvaļināts no Sarkanās armijas, 1938. gadā nošauts.
Lietojumprogrammas saskarne

API kā pielikumu integrācijas līdzeklis

API nosaka funkcionalitāti, kuru nodrošina programma (modulis, bibliotēka).
Ja programmu (moduli, bibliotēku) uztvert kā „melno kasti”, tad API – tā ir "svira", kas ir pieejama lietotājiem un ar kuru tie var šo kasti pārvaldīt.
Programmatūras komponentes mijiedarbojas cita ar citu izmantojot API. Pie tam komponentes parasti veido hierarhiju - augsta līmeņa komponentes izmanto zema līmeņa komponenšu API, un tās, savukārt, izmanto zemāka līmeņa komponenšu API.
Pēc šāda principa darbojas datu pārraides protokoli caur internetu. Standarta protokolu steks (tīkla modelis OSI) satur 7 līmeņus (sākot ar fizisko slāni bitu līmenī un beidzot ar protokolu pielikumu līmeni). Katrs slānis izmanto iepriekšējā līmeņa funkcionalitāti un nodrošina vēlamo funkcionalitāti nākamajam līmenim.
Jāatzīmē, ka protokolu koncepcija ir tuva pēc nozīmes jēdzienam API. Abi ir funkcionalitātes abstrakcija, tikai pirmajā gadījumā runa ir par datu pārraidi, bet otrajā par pielikumu mijiedarbību.
API funkciju un klašu bibliotēkas ietver iezīmju aprakstus un funkciju semantiku.

Funkciju iezīmes

Funkcijas iezīme - daļa no vispārējās funkcijas deklarācijas, kura ļauj pārraidīšanas rīkiem identificēt funkciju starp citām funkcijām. Dažādās programmēšanas valodās ir dažāda izpratne par funkciju iezīmēm, kas ir cieši saistīta ar iespējamo funkciju pārslodzi šajās valodās.
Dažreiz tiek izdalītas izsaukšanas iezīmes un realizēšanas iezīmes. Izsaukšanas iezīme parasti tiek veidota pēc izsaukuma funkcijas sintakses, ņemot vērā dotās funkcijas redzamības apgabalus, funkcijas nosaukums, faktisko argumentu secība un rezultāta tipu.
Piemēram, C++ programmēšanas valodā vienkārša funkcija tiek atpazīta kompilatorā pēc tās vārda un tam sekojošajiem argumentiem, kas sastāda šīs funkcijas iezīmi šajā valodā.
Java programmēšanas valodā funkcijas iezīmi sastāda tās nosaukums un parametru tipu secība.

Funkcijas semantika

Funkcijas semantika - tas ir apraksts par to, ko šī funkcija dara. Funkcijas semantika ietver sevī aprakstu par to, kas tiek uzskatīts par funkcijas izpildes rezultātu, kā un no kā šis rezultāts ir atkarīgs. Parasti rezultāts ir atkarīgs tikai no funkcijas argumentu vērtībām, bet atsevišķos moduļos ir stāvokļa jēdziens - tad funkcijas rezultāts var būt atkarīgs no šī stāvokļa, un, turklāt, par rezultātu var kļūt šī stāvokļa izmaiņa. Šo atkarību un izmaiņu loģika attiecas uz funkciju semantiku. Pilnīgs funkcijas semantikas apraksts ir izpildāmās funkcijas kods vai funkcijas matemātiskā definīcija.

Web API

Tiek izmantots tīmekļa lapu izstrādē, un parasti tas ir HTTP pieprasījumu kopums, un HTTP atbilžu struktūras noteikšanas kopums, kas izmanto XML vai JSON formātus. «Web API» praktiski ir sinonīms Tīmekļa pakalpēm. Tīmekļa saskarnes, kas nodrošina vairāku servisu kombināciju jaunajos lietojumos tiek kvalificētas kā hibrīdi.
Kāņupe

Upes raksturojums

Kāņupe iztek no Mordangas ezera ziemeļrietumiem. Tās augštecē atrodas Mordangas HES ar jaudu 80 kW, izstrāde gadā 67,7 MWh (2004.). HES ierīkots bijušo ūdensdzirnavu vietā; nav informācijas, vai pašlaik darbojas.
Kāņupe tek ma mežotu apgabalu uz ziemeļrietumiem, vidustecē metot loku uz austrumiem. Lejtecē upe daļēji iztaisnota tek caur meliorētiem laukiem. Kāņupe ietek Usmas ezerā pie Āpciema.
Aurenieku iela

Ielas raksturojums

Aurenieku iela sākas krustojumā ar Zvārdes ielu, vietā, kur tā pārtrūkst dēļ vēlāk izbūvētās Kārļa Ulmaņa gatves, un beidzas ar strupceļu, nekrustojot citas ielas. Iela iet paralēli Kārļa Ulmaņa gatvei aptuveni 50 m attālumā no tās. Aurenieku ielas strupceļa gals atduras Mārupītes ielejā, taču pieeja upei šeit ir slēgta ar žogiem.
Aurenieku iela ir savienota ar Zvārdes ielu.
Baltisms

Baltisms ir aizguvums no baltu valodas kādā citā valodā. Tie ir visizplatītākie baltiem ģeogrāfiski tuvākajās valodās, piemēram, slāvu, ģermāņu, somugru valodās. Daudz baltismu ir somu valodā, kur sastopami tādi aizguvumi kā „lohi” (latviešu: lasis; lietuviešu: lašis, lašiša; prūšu: lasasso), „kelta”, „keltainen” (latviešu: dzeltens; lietuviešu: geltas, geltonas; prūšu: geltaynan), „taivas” (latviešu: dievs; lietuviešu: dievas; prūšu: deivas), „halla” (latviešu: salna; lietuviešu: šalna; prūšu: salta), „hanhi” latviešu: zoss; lietuviešu: žąsis; prūšu: sansy) un „vuohi” (latviešu: āzis; lietuviešu: ožys; prūšu: wosee). Ir arī baltismi, kas sastopami uzreiz vairākās baltu kaimiņu valodās, piemēram, krievu „ковш” un zviedru „kaus”, kam atbilst latviešu „kauss” un lietuviešu „kaušas”, kā arī somu un igauņu „kirves”, kam atbilst latviešu „cirvis” un lietuviešu „kirvis”.
Pioneer plāksne

Pioneer plāksnes ir divas 120 g smagas apzeltītas alumīnija plāksnes ar ziņojumu ārpuszemes civilizācijai, kas 1972. un 1973. gadā tika ievietotas Pioneer 10 un Pioneer 11 — pirmajos kosmiskajos aparātos, kas sasnieguši ātrumu Saules sistēmas atstāšanai. 152 × 229 mm lielās plāksnes ir piestiprinātas pie antenas statņiem tā, lai tās pasargātu no kosmiskajiem putekļiem.
Uz plāksnēm izvietota informācija par zondes izcelsmi, kā arī kaila vīrieša un sievietes zīmējums.

Mērvienības

Lai nodefinētu garuma un laika mērvienības, tiek izmantota ūdeņraža — Visumā visizplatītākā elementa — atoma fizikālās īpašības. Par vienu laika vienību tiek pieņemts konstantais laiks, kādā tā elektrons pāriet no viena enerģētiskā hipersīkstruktūras līmeņa otrā: 0.704 ns. Par garuma mērvienību tiek pieņemts attālums, ko šajā laikā vakuumā veic gaisma (un ir attiecīgi izdalītā elektromagnētiskā starojuma viļņa garums), proti, 21,1 cm. Mērvienību definīcija redzama attēla plāksnes augšējā kreisajā daļā
Vēl par garuma (izmēra) mērvienībām tiek izmantots pats kosmiskais aparāts (parādot cilvēka izmēru) (kas ļauj arī pārbaudīt, ka mērvienības saprastas pareizi) un desmitā daļa no Merkura attāluma līdz Saulei (aprakstot planētu attālumu līdz Saulei).

Kosmiskā aparāta izcelsme

Četrpadsmit stari apzīmē Saules sistēmas novietojumu attiecībā pret četrpadsmit pulsāriem, un piecpadsmitais stars (garākais stars, kas stiepjas aiz cilvēku attēliem) — attiecībā pret galaktikas centru. Stari parāda gan relatīvos attālumus, gan virzienus, gan pulsārus identificējošos pulsēšanas periodus (iezīme pie katra stara binārajā pierakstā).
Viena pulsāra periods gan ir pierakstīts kļūdaini, jo plāksnes izgatavošanas brīdī tas bijis zināms ar mazāku precizitāti, nekā norādīts shēmā.
Plāksnes apakšējā daļā ir shēma ar Sauli un tās deviņām planētām (arī Plutons), mērot to orbītu izmērus ar desmitajām daļām no Merkura orbītas izmēra.
Ar bultiņu ir parādīts arī Pioneer 10 trajektorijas sākums, tai skaitā zondes palidošana garām Jupiteram, uzņemot kursu ārā no Saules sistēmas. Plāni par Pioneer 11 gan tika mainīti, novirzot to garām Saturnam, līdz ar to šajā ziņā informācija uz otras plāksnes, kas tika izveidota tāda pati kā pirmā, ir nepareiza.

Cilvēku attēli

Plāksnes labajā pusē attēlots kails vīrietis un sieviete ar zondes siluetu fonā, kas liecina par cilvēku izmēru. Izmērs ir pierakstīts arī jau minētajās ūdeņraža hipersīkstruktūras pārejas viļņa garuma mērvienībās: 8 (pirmā 1000₂ nulle iegravēta ar defektu) mērvienības (proti, 8⋅21,1 = 168,8 cm).
Laba vēlējumu žests ar pacelto roku visticamāk netiktu saprasts, bet norāda arī uz to, kā locekļi var kustēties.
Cilvēku kailums sabiedrībā savulaik izraisījis ievērojamus iebildumus. Tiek minēts, ka sievietes attēlā sākotnēji bijusi redzama arī vulva, bet, lai zīmējumu varētu apstiprināt, tā laika NASA galvenais zinātnieks Džons Nāgls licis to nodzēst.
Sīriuss

Sīriusa pavadonis

1844. gadā vācu astronoms Frīdrihs Vilhelms Besels izvirzīja hipotēzi, ka Sīriuss ir dubultzvaigzne. 1862. gadā amerikāņu astronoms Alvāns Grehems Klarks tiešām atklāja Sīriusa pavadoņzvaigzni, kas nosaukta par Sīriusu B (galveno, redzamo, zvaigzni dažreiz sauc par Sīriusu A). Abas zvaigznes riņķo ap kopīgu baricentru apmēram 20 astronomisko vienību attālumā viena no otras (apriņķošanas periods ap 50 gadu). 1915. gadā Mauntvilsonas observatorijas astronomi konstatēja, ka Sīriuss B ir ļoti maza balta zvaigzne (diametra ziņā tikai 90% no Zemes diametra) — tas bija pirmais atklātais baltais punduris. Pirms vairākiem simtiem miljonu gadu Sīriuss B ir bijis masīva, karsta zvaigzne, kura evolucionējusi daudz ātrāk par vieglāko Sīriusu A.

Vēsture

Sīriuss kā pati spožākā zvaigzne bija pazīstams jau senatnē. Senie ēģiptieši to pielūdza un pēc Sīriusa uzlēkšanas laika prognozēja Nīlas plūdus. Senās Ēģiptes kalendārā gads tika skaitīts starp diviem Sīriusa heliakālajiem lēktiem (heliakālais lēkts ir debess spīdekļa pirmā parādīšanās pēc neredzamības perioda, kad tas uzlec tūlīt pēc Saules).
Sīriusa nosaukums cēlies no grieķu vārda Σείριος (spožs, mirdzošs) latīņu transkripcijas. Senatnē Sīriusu un Procionu dēvēja par Suņa zvaigznēm.
Latvijā senāk Sīriuss saukts par Spuļģi. Nosaukums radies tādēļ, ka Sīriuss novērojams galvenokārt ziemā samērā zemu pie horizonta un tādos apstākļos zvaigzne mēdz stipri mirgot — spulgot. Dažreiz senos tautas novērojumos Spuļģis sajaukts ar Ausekli (Veneru), taču tajos mēdz būt norādīts, ka Auseklis bieži atrodas Mēness tuvumā, kas ar Spuļģi nevar būt. Kulšanas laikā Spuļģis (arī Sīrijs) parādās dažas stundas pirms saullēkta.