google/wiki40b huggingface dataset:
Nellija Kleinberga

Politiskā darbība

Skrundas pašvaldības deputāte kopš 1989. gada. 1997. gadā ievēlēta Skrundas pilsētas domē no saraksta “Pilsētai un laukiem”. Nākamajās vēlēšanās 2001. gadā kandidēja no saraksta “Skrundas novadam”, taču netika ievēlēta. 2001. gadā strādājusi Kuldīgas domē kā domes priekšsēdētāja palīdze un Sociālo lietu departamenta direktore.
2005. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēta Skrundas pilsētas domē no saraksta “Skrundas rītdienai” un ievēlēta arī par domes priekšsēdētāju (pašvaldības vadītājas amatā atradās līdz 2014. gadam, kad ievēlēta Saeimā). 2009. gada pašvaldību vēlēšanās ievēlēta Skrundas domē no partijas Demokrāti.lv saraksta, savukārt 2013. gada vēlēšanās no partijas “Reģionu alianse”.
2014. gadā kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās no Latvijas Reģionu apvienības, bet netika ievēlēta. Toties rudenī notikušajās 12. Saeimas vēlēšanās N. Kleinberga tika ievēlēta 12. Saeimā, kur darbojas Latvijas Reģionu apvienības frakcijā kā priekšsēdētāja vietniece. Kopš 2015. gada Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas Latvijas delegācijas pastāvīgā pārstāvja aizstājēja. 2017. gadā ievēlēta par Latvijas Reģionu apvienības Saeimas frakcijas priekšsēdētāju un politisko partiju apvienības "Latvijas Reģionu Apvienība" valdes priekšsēdētāju. 2018. gadā no tās saraksta kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās, taču saraksts nesaņēma pietiekošu balsu skaitu, lai iekļūtu Saeimā.
Eifēmisms

Eifēmisms (grieķu: euphēmismos, eu — labi + phēmi — runāju) ir vārds vai izteiciens, ko izmanto kāda rupja, piedauzīga, intīma vai arī neaizskarama jeb tabu nosaukuma aizstāšanai. Līdzīgs perifrāzei. Eifēmisms būtu, piemēram, lietot vārda "nomirt" vietā izteicienu "devies uz labākiem medību laukiem".
22. autobusu maršruts (Rēzekne)

Maršruts

Blaumaņa iela — Zivju bāze kursē pa šādām ielām: Blaumaņa iela, Maskavas iela, Atbrīvošanas aleja, Latgales iela un Kr. Barona iela.
Liepu iela — Blaumaņa iela kursē pa šādām ielām: Kr. Barona iela, Latgales iela, Atbrīvošanas aleja, Maskavas iela un Blaumaņa iela.

Atbrīvošanas alejas rekonstrukcijas laikā

Sakarā ar Atbrīvošanas alejas rekonstrukcijas darbiem, no 2011. gada 14. marta sabiedriskā transporta kustība tika novirzīta uz Dārzu ielu, ka rezultātā 22. autobusu maršruts arī tika mainīts.

Maršruts

Blaumaņa iela — Zivju bāze kursē pa šādām ielām: Blaumaņa iela, Maskavas iela, Atbrīvošanas aleja, Stacijas iela, Dārzu iela, Latgales iela un Kr. Barona iela.
Liepu iela — Blaumaņa iela kursē pa šādām ielām: Kr. Barona iela, Latgales iela, Dārzu iela, Stacijas iela, Atbrīvošanas aleja, Maskavas iela un Blaumaņa iela.
2010. gada Latvijas čempionāts šahā

2010. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas atklātais šaha čempionāts, kas notika no 28. jūnija līdz 4. jūlijam 2010. gadā atpūtas bāzē "Mežezers" Pļaviņu novadā.

Turnīra gaita

Turnīrs noritēja pēc Šveices sistēmas 9 kārtās, tam bija atklātā čempionāta statuss, kas nozīmēja, ka var piedalīties arī šahisti no ārzemēm, taču čempionātā piedalījās tikai Latviju pārstāvošie šahisti. Latvijas čempions un čempione tika noskaidroti atsevišķā ieskaitē, ņemot vērā labākos sasniegtos rezultātus.
Atklātajā čempionātā uzvaru izcīnīja lielmeistars Jevgēņijs Svešņikovs. Tas viņam bija trešais Latvijas čempiona tituls. Otro vietu turnīrā ieguva Laura Rogule, kas piekto reizi kļuva par Latvijas čempioni.
Šis Latvijas čempionāts bija pēdējais deviņkārtējam Latvijas čempionam Jānim Klovānam (1935 - 2010).
Mobina Alinasaba

Biogrāfija

2016. gadā uzvarējusi Āzijas junioru šaha čempionātā un izcīnījusi 2. vietu Pasaules junioru šaha čempionātā meiteņu U16 vecuma grupā.
2017. gadā uzvarējusi Irānas sieviešu šaha čempionātā. 2017. gadā uzvarējusi Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla Āzijas 3.1 zonas turnīrā un izcīnījusi tiesības piedalīties 2018. gada Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Elizabeti Pēcu, 2. kārtā uzvarējusi Moniku Socko, bet 3. kārtā zaudējusi Marijai Muzičukai.
2018. gadā Batumi pārstāvējusi Irānas komandu 43. šaha olimpiādē.
Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Delko–Marseille Provence

Latvijas sportisti

Komandu pārstāvējuši arī Latvijas riteņbraucēji. 2008. gada sezonā komandā vēl amatiera statusā brauca Gatis Smukulis, kurš komandas sastāvā atgriezās pēc 2016. gada sezonas beigām. 2011.—2012. gada sezonā savas pirmās profesionālā braucēja sezonas aizvadīja Toms Skujiņš.
Viens no komandas treneriem ir bijušais riteņbraucējs Arvis Piziks.
Ignitis gamyba

Vēsture

1990. gadā Lietuvas Republika savā jurisdikcijā pārņēma bijušās Lietuvas PSR enerģētikas sistēmu, izveidojot Enerģētikas un elektrifikācijas ražošanas apvienību Lietuvos energetika.
1991. gadā Lietuvos energetika pārveidots par valsts uzņēmumu Lietuvos valstybinė energetikos sistema.
1995. gadā tas reorganizēts par speciālas nozīmes akciju sabiedrību (SPAB) Lietuvos energija.
1997. gadā no Lietuvos energija atdalītas Viļņas TEC un Kauņas TEC un ar tām saistītā infrastruktūra (Kauno energija).
2000. gadā veikta Lietuvos energija reorganizācija. Filiāles un nodaļas pārveidotas par meitas uzņēmumiem. Izveidotas reģionālas Viļņas, Kauņās, Klaipēdas, Šauļu un Utenas pārvades tīklu vienības.
2001. gadā no Lietuvos energija atdalīti neatkarīgi uzņēmumi AB Lietuvos elektrinė (Elektrēnu TEC), AB Mažeikių elektrinė (Mažeiķu TEC, tagad pieder ORLEN Lietuva), AB Rytų skirstomieji tinklai (Austrumu sadales tīkli) un AB Vakarų skirstomieji tinklai (Rietumu sadales tīkli); Lietuvos energija noņemts akciju sabiedrības īpašais statuss.
2004. gada 31. decembrī apstādināts Ignalinas AES pirmais energobloks.
2005. gadā privatizēts uzņēmums Vakarų skirstomieji tinklai.
2009. gada 9. oktobrī dibināts meitas uzņēmums UAB LITGRID. 2010. gada 1. janvārī tas no Lietuvos Energija pārņēma elektrības pārvades sistēmas operatora funkcijas.
2009. gadā Eiropas Savienība pieņēma enerģētikas tirgus atvēršanas direktīvu "Trešā enerģijas pakete", lai elektrības un dabasgāzes ražošanas un pārdošanas operācijas nodalītu no to transportēšanas tīkliem. Lai izpildītu šo paketi, 2010. un 2011. gadā tika reorganizēts Lietuvas valstij piederošais elektroenerģētikas sektors. Enerģētikas ministrijai piederošais UAB Visagino atominė elektrinė pārveidots par grupas (sauktu par VAE grupu) mātes uzņēmumu. AB Lietuvos Energija tajā iekļauts kā meitas uzņēmums ar 96,1 % kapitāldaļu.
2011. gada 21. jūlijā AB Lietuvos Energija apvienojās ar AB Lietuvos elektrinė; jaunā uzņēmuma nosaukums AB Lietuvos Energija. 2011. gada 1. septembrī Lietuvos Energija akcijas sāktas kotēt Viļņas fondu biržā.
2013. gada 5. augustā AB Lietuvos energija nosaukums mainīts uz AB Lietuvos energijos gamyba. 30. augustā tā mātes uzņēmums UAB Visagino atominė elektrinė pārdēvēts par UAB Lietuvos energija.
2019. gada 6. septembrī AB Lietuvos Energijos Gamyba tika pārdēvēts par AB Ignitis gamyba.
Rumēlija

Rumēlija (turku: Rumeli) kopš 15. gadsimta ir apzīmējums bijušās Osmaņu impērijas teritorijai Eiropā, kas agrāk piederēja Bizantijas impērijai (Balkānu dienvidu reģions un mūsdienu Grieķija). Vārds cēlies no turku Rûm — ‘romiešu’ un El — ‘zeme’. Tieši tulkojot tā ir «Romiešu zeme» un šādi tika apzīmēta agrāk varenā Bizantija. 11. un 12. gs. tā tika saukta arī Anatolija, līdz to pilnībā atkaroja Bizantijai.
Rumēlijā bija iekļauti: Edirnes vilājets, Selanikas vilājets, Manastiras vilājets, Janjas vilājets, Skutari vilājets, Kosovas vilājets, Albānija, Bulgārijas dienvidu daļa un Konstantinopoles vilājeta Eiropas daļa. Tās galvaspilsēta bija Bitola.
Mūsdienu turku valodā vārda Rumēlija nozīmi pārņēmis vārds Trāķija (turku: Trakya), ar ko apzīmē Turcijas daļu Eiropā (Edirnes ils, Kirkraleri ils, Tekirdāgas ils un Stambulas ila Eiropas daļa), bet pats vārds tiek lietots ar vēsturisku nozīmi.
Miķelis Pankoks

Dzīvesgājums

Dzimis Jūrmalciemā, zvejnieku ģimenē. Pēc atgriešanās dzimtajā ciemā no Latvijas brīvības cīņām un karadienesta, pievērsās koktēlniecībai. Dzīvoja askētiski, vientulībā. No 1925.gada piedalījās izstādēs (pirmā izstāde — Nīcas baznīckrogā). Vairāk nekā 500 mākslas tēlu autors. Otrā pasaules kara laikā devās trimdā. 1944. gadā nokļuva Vācijā. Līdz 1950. gadam uzturējās bēgļu nometnē Forarlbergā. No 1951. gada — psihiatriskajā slimnīcā, tomēr arī tur veidoja savus darbus.
Visplašākā darbu kolekcija — Liepājas muzejā. Darbi eksponēti arī Šveicē.
Par Miķeli Pankoku režisors Rodrigo Rikards 1993. gadā radīja dokumentālo filmu "Miķelis Pankoks. Fantāzijas Miglāji".
Sēlijas bīskapija

Teritorija

Droši zināms, ka diacēze skāra Lielupi pie Babītes ezera; austrumos robeža sniedzās aptuveni līdz Eglaines kreisajam krastam; ziemeļos par robežu kalpoja Daugava; par diacēzes dienvidu robežu ziņu nav.
Sultāne Hafsa

Biogrāfija

Ilgu laiku tika uzskatīts, ka Hafsa varētu būt Krimas hana meita, bet mūsdienās šis uzskats vairs nav pieņemts.
1494. gadā Trabzonā, viņa apprecējās ar Selimu I, tad vēl princi. Tajā pašā gadā piedzima arī viņu dēls Suleimans. Hafsai un Selimam bija arī trīs meitas: sultāne Hatidže, sultāne Fatma un sultāne Hafsa.

Dzīve

No 1513. līdz 1520. gadam Hafsa kopā ar dēlu Suleimanu dzīvoja Manisā, provicē, kuru viņš pārvaldīja. Tur viņa uzsāka Mesir Festival — vietējo tradīciju, kas turpinās vēl mūsdienās. Hafsa lika uzbūvēt pilsētā kompleksu, kurā ietilpa mošeja, skola, koledža un nabadzīgo patversme.
1520. gadā, kad Suleimans kāpa tronī, Hafsa kļuva par pirmo Sultāni māti Osmaņu Impērijas vēsturē. Šis periods atzīmēja Sultānes mātes statusa un varas palielināšanos.
Sava dēla valdīšanas laikā, viņa bija visietekmīgākā sieviete Osmāņu Impērijā.

Nāve

Hafsa nomira 1534. gada 19. martā. Viņa ir apglabāta mouzolejā, kas atrodas blakus Selima Bargā mošejai.
Tabakas un sērkociņu muzejs

Tabakas un sērkociņu muzejs ir Zviedrijā vienīgais šāda tipa kultūvēsturisks un industrijas muzejs, kura kolekcijas iepazīstina ar Zviedrijas tabakas un sērkociņu vēsturi. Muzejs atrodas Stokholmā, Jūrgordenā muzeja Skansens teritorijā.
Tabakas muzejs tika dibināts 1938. gadā. Muzeja kolekciju veido vairāk nekā 10 000 eksponāti, kas tika iegūti no vairāk kā 100 tabakas fabrikām, kas eksistēja Zviedrijas teritorijā līdz 1915. gadam, laikam, kad valstī tika ieviests monopols uz tabaku. 1965. gadā muzejs tika pārvietots uz Skansenu, kur tika izvietots Gubhillanas ēkā, kas atrodas Skansena iekšpusē netālu no galvenajiem vārtiem. Vēlākos gados muzeja eksponāti tika papildināti ar sērkociņiem, tāpēc 2000. gadā muzejs tika pārdēvēts par Tabakas un sērkociņu muzeju.
Muzeja pamatekspozīcijā atrodas maza darbojoša tabakas fabrika, kurā ir cigarešu mašīna, kas ir pati vecākā darbojošā cigarešu mašīna pasaulē. Ekspozīcijā ir iespējams iepazīties ar daudzu Zviedrijas tabakas un sērkociņu fabriku ražotiem izstrādājumiem.
Muzeja tabakas fabrika neražo mūsdienās cigaretes, bet to vietā izgatavo "Puk" markas cigarillas, kuras sāka ražot 1930. gadā, uz iepakojuma uzrādot ražošanas dienu, kā arī tinot tabaku, veido cigārus un ražo 1800. gadu modeļa krītpīpes pīpju darbnīcā.
Mūsdienās muzeja īpašnieks ir Swedish Match tabakas un sērkociņu vēstures biedrība, bet finansiāli atbalsta Swedish Match.
Jere Karalahti

Spēlētāja karjera

Uzaudzis Helsinkos, Karalahti turpat arī iesāka savu profesionālā spēlētāja karjeru, 1993.—94. sezonā debitējot SM līgas kluba Helsinku "HIFK" rindās. Aizsargam komandā izdevās nostiprināties, un 1998. gadā Karalahti "HIFK" rindās kļuva par Somijas čempionu hokejā. Kluba rindās viņš spēlēja līdz pat 1999. gadam, kad pārcēlās uz Ziemeļameriku.
Karalahti pievienojās Losandželosas "Kings" rindām, kas somu aizsargu bija izvēlējusies 1993. gada NHL draftā. Pēc pārliecinošas pirmās sezonas, Karalahti spēles laiks tika samazināts, attiecīgi aizsargs pieprasīja tikt aizmainīts. Visbeidzot, 2001. gadā tas arī notika, Karalahti pievienojoties Nešvilas "Predators" rindām. Pēc 2001.—02. sezonas noslēgumā hokejists tika pieķerts narkotiku lietošanā, NHL viņu diskvalificēja uz sešiem mēnešiem, un hokejists atgriezās Eiropā.
Karalahti atgriezās Helsinku "HIFK" rindās, kļūstot par vienu no komandas vadošajiem aizsargiem. 2005.—06. sezonā hokejists pildīja komandas kapteiņa pienākumus. "HIFK" līgumu ar Karalahti nepagarināja, attiecīgi aizsargs 2007. gadā pievienojās Oulu "Karpat" rindām. "Karpat" spēlētāju atlaida pēc tam, kad viņš tika arestēts. No 2008. līdz 2010. gadam Karalahti spēlēja Vācijas hokeja līgas klubā Hamburgas "Freezers", taču tad pievienojās Espo "Blues" vienībai.
2011. gada vasarā Jere parakstīja līgumu uz vienu sezonu ar KHL klubu Minskas "Dinamo". 2011.—12. sezonā Karalahti, pateicoties līdzjutēju balsojumam, tika izvēlēts dalībai 2012. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē. 2012.—13. gada sezonā pildījas "Dinamo" kapteiņa funkcijas.
2013. gada augustā noslēdza līgumu ar SM līgas klubu Helsinku "Jokerit". Turpināja spēlēt tā rindās arī 2014.—15. gada sezonā, kad "Jokerit" pārcēlās uz KHL, taču sezonas gaitā noslēdza līgumu ar Zviedrijas hokeja līgas vienību HV 71. Pēc 2015.—16. gada sezonas noslēdza karjeru.
Somijas hokeja izlases rindās Karalahti spēlējis septiņos Pasaules čempionātos, 1998., 1999. un 2014. gadā izcīnot sudraba, bet 2000. gadā - bronzas medaļas. 1998. un 1999. gadā tika iekļauts čempionāta simboliskajā izlasē.
Latvijas neatkarības idejas

Latvijas neatkarības idejas veidojās dažādu politisko partiju, kustību un politiķu darbības rezultātā. Ne visas šīs idejas sakrita, un Latvijas valsts pasludināšanai 1918. gada 18. novembrī sekoja Maskavā izsludinātais Latvijas Padomju valdības 1918. gada 17. decembra manifests, ar kuru tā izziņoja Latvijas Pagaidu valdības gāšanu un varas pārņemšanu. Prasības pēc neatkarības veidojās pēc tam, kad bija iziets Latvijas autonomijas ideju posms.
Indijas mangusts

Sastopamība

Indijas mangusts sastopams Indijā, Šrilankā, no Āzijas austrumiem un centrālās daļas pat līdz Nepālai. Citas mangustu sugas dzīvo Tālajos Austrumos, Āfrikā, Spānijas dienvidos un Portugālē.

Izskats un īpatnības

Indijas mangustam, kura garums ir 43 cm, ir pelēka, ar lāsumiņiem klāta vilna un gara, pūkaina 39 cm gara aste. Kad viņš skrien, aste ir izstiepta uz aizmuguri. Biezā vilna mangustu pasargā no kobras indīgajiem zobiem. Indijas mangusts sver līdz 1,5 kg. Tas ir ļoti veikls un kustīgs dzīvnieks, pārvietojas ar ātriem lēcieniem. Lielāko daļu laika pavada virszemē. Prot veikli kāpelēt arī pa sienām un koku zariem, tāpat kā pērtiķis. Īsākas distances var iet atmuguriski, var saritināties kamolā, pacelties pakaļkājās un uzlēkt augstu gaisā. Mangusts spēj atšķirt samērā daudz krāsu. Šajā ziņā viņš atšķiras no lielākās daļas zīdītāju, kam ir ļoti ierobežota krāsu redzēšanas spēja.

Dzīvesveids

Indijas mangusts ir aktīvs dienā, kad barojas. Nakti pārlaiž pamestā termītu pūznī vai izraktā alā. Viņa iemīļotākie biotopi ir atklātas vai retiem kokiem apaugušas teritorijas.

Barība

Medību laikā mangusts izmanto  katru izdevību. Viņš ir ļoti apķērīgs mednieks, meklē medījumu, izmantodams galvenokārt redzi un dzirdi. Mangusts nepalaidīs garām nevienu izdevību iegūt medījumu.
Mangusta barība ir žurkas, peles un citi mazi zīdītāji, kā arī skorpioni, kukaiņi un putnu olas. Barības meklēšanas laikā mangusts sakašņā zemi un apveļ zarus un mazus akmentiņus. Kad upuris metās bēgt, mangusts vienmēr dzenas tam pakaļ. Noķerto upuri nogalina ar kodienu kaklā un norij. Mangusts reizēm ķer arī lielas čūskas, pat kobras, taču galvenokārt pārtiek no maziem dzīvniekiem, kas dzīvo virszemē vai pazemē. Kad mangusts meklē barību virszemē, viņš sargā ausis, tās cieši aizverot - tā, lai iekšā netiek ne zeme, ne ūdens.

Vairošanās

Kaut arī mangusts savā dzimtenē ir sastopams lielā skaitā, par viņa vairošanos savvaļā nekas daudz nav zināms. Pārošanās periodā abu dzimumu dzīvnieki kādu laiku dzīvo kopā. Pēc pārošanās izšķiras un atgriežas pie iepriekšējās vientuļās dzīves. Daži tēviņi vēl mēģina atrast citas mātītes, kas gribētu pāroties. Apmēram 60 dienas pēc pārošanās akta labi nomaskētā alā mātīte dzemdē 2 līdz 4 mazuļus. Ja viņiem draud briesmas, māte ņem mazuļus zobos un nekavējoties pārnes uz citu slēpni. Mazuļiem pēc piedzimšanas ir maiga vilna, un dažas pirmās nedēļas tie ir akli. Māte vairākas nedēļas baro mazuļus ar pienu. Mazuļi ātri aug un attīstās. Pēc neilga laika mazie jau pavada māti medībās, lai iemācītos medību paņēmienus. Kad mazuļi paši iemācījušies atrast barību, māte ignorē viņu klātbūtni. Pret viņiem kļūst arvien vairāk agresīva, un mazuļiem pašiem jāmeklē sava teritorija.

Radniecīgās sugas

Viveru dzimtai pieder arī parastā geneta (Genetta genetta), Āfrikas civeta (Civettictis civetta), daudzas mangustu sugas. Pundurmangusts (Helogale parvula) ir 40 centimetru garš (no deguna līdz astei).
Heincs Līberts

Personīgā dzīve

Bija precējies ar Vācijas šahisti Urzulu Lībertu (1933—1998).
Ādolfs Grasis

Biogrāfija

Bijis pirmās Latvijas basketbola komandas "Melnā roka" kapteinis. Pēc tam sāka spēlēt JKS sastāvā. 1924. gada 29. aprīlī Grasis bija viens no astoņiem Latvijas izlases basketbolistiem, kas pret Igaunijas izlasi aizvadīja pirmo starpvalstu basketbola izlašu spēli Eiropā. Spēlē uzvarēja Latvijas izlase ar 20—16. JKS sastāvā kļuva par Latvijas čempionu 1925. gadā, tāpat ir Latvijas čempions boksā (1923) un volejbolā (1926). 1928. gadā beidzis basketbolista karjeru.
Laikā no 1928. līdz 1936. gadam bijis fiziskās audzināšanas instruktors Latvijas Universitātē. Vadījis Latvijas izlasi 1937. gada Eiropas čempionātā Rīgā. Kā treneris trīs reizes kļuvis par Latvijas čempionu, vadot "Universitātes sporta" komandu (1934—1936).
Bijis Rīgas Pionieru pils Fiziskās audzināšanas nodaļas vadītājs (1945—1955), 1965. gadā sācis strādāt Latvijas Valsts fiziskās kultūras institūtā, kur darbojies līdz pat 1976. gadam, kad nomira.
Dastins Baflins

Spēlētāja karjera

Pēc vairākām Rietumu hokeja līgā aizvadītām sezonām profesionāļa karjeru Baflins sāka 2005.—06. gada sezonā, kad aizvadīja 25 spēles NHL kluba Čikāgas "Blackhawks" sastāvā. Nākamajā sezonā "Blackhawks" rindās aizvadīja vien deviņas spēles, sezonas lielāko daļu pavadot AHL komandā Norfolkas "Admirals". Sezonas noslēgumā tika iekļauts otrajā AHL simboliskajā izlasē.
2007.—08. gada sezonas ievadā tika pieņemts lēmums Baflinu iespēlēt kā malējo uzbrucēju. Novembrī viņš tika izsaukts uz "Blackhawks", tās sastāvā dodoties laukumā 67 spēlēs un atzīmējoties ar 36 rezultativitātes punktiem. Turpmākajās sezonās Baflins saglabāja savu rezultativitāti, 2009.—10. gada sezonā spēlējot arī nozīmīgu lomu Stenlija kausa izcīņā, kur "Blackhawks" rindās 22 izslēgšanas kārtas spēlēs guva 11 vārtus, kopā ar komandu izcīnot Stenlija kausu.
2010. gada jūnija otrajā pusē Baflins tika aizmainīts uz Atlantas "Thrashers". "Thrashers" vadība lēma Baflinu atgriezt aizsarga pozīcijā. Komandas rindās Baflins turpināja spēlēt arī pēc tam, kad 2011. gadā franšīze tika pārcelta uz Vinipegu un komanda mainīja nosaukumu uz Vinipegas "Jets".
Haralds Jūliuss Bose

Dzīvesgājums

Dzimis Rīgā, pēc citiem datiem Līvburgā pie Pēterburgas 1812. gadā portretista Ernesta Gothilfa Boses (1785–1862) un viņa sievas Vilhelmīnes Sofijas ģimenē. Viņa tēva pusbrālis bija Ēveles draudzes mācītājs Antons Georgs Bose (1792–1860). 
Mācījās Drēzdenes un Darmšates būvskolās. 1831. gadā ieradās Pēterburgā un sāka strādāt par rasētāju A. Brilova arhitektu birojā. 1832. gadā Pēterburgas Mākslas akadēmija viņām piešķīra brīvmākslinieka diplomu, 1839. gadā akadēmiķa nosaukumu, no 1854. gada viņš bija Mākslas akadēmijas profesors.
1854. gadā kļuva par galma padomnieku, no 1858. gada bija Krievijas impērijas ķeizara galma arhitekts. 1865. gadā ķeizars Aleksandrs II viņu iecēla dižciltīgo kārtā. Arī Rīgā Bose vēlējās celt daudz un iespaidīgi, tomēr ne visos konkursos uzvarēja un ne visus pasūtījumus saņēma. Piemēram, Bose bija izstrādājis projektu Rīgas pils paplašināšanai un variantus vācu teātra būvniecībai. Vienā no variantiem pat teātris un birža bija apvienoti zem viena jumta. 1863. gadā atvaļināts slimības dēļ, pārcēlās uz Drēzdeni.
Miris 1894. gada 10. martā Drēzdenē, apglabāts Trīsvienības kapos.
Dībiča brīvkorpuss

Darbība

Dībiča brīvprātīgo korpuss tika izveidots 1919. gada 1. aprīlī. Jūnijā to iekļāva 38. Suvalku Reihsvēra brigādes sastāvā, oktobrī Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas sastāvā. Piedalījās garnizona dienestā un Prūsijas-Kurzemes dzelzceļu apsardzē Lietuvas teritorijā.

Likvidācija

Dībiča brīvkorpusu izformēja Toruņā 1919. gada 18. decembrī un uz tā bāzes izveidoja Reihsvēra kājnieku 102. pulku.
Lenijs un Karls

Lenijs

Lenijs dzimis Čikāgā. Viņam ir maģistra grāds atomfizikā, strādā Springfīldas atomelektrostacijā, kur iekārtojies darbā uzreiz pēc skolas beigšanas (mācījies vienā klasē ar Homēru). Lenijs ir viens no trim Springfīldas budistiem (kopā ar Karlu un Līzu), kaut arī nemaz nezina, kas ir Buda. Sarakstījis vairākus romānus un filmējies filmās. Mīl suņus. Lenijam pieder gaiši zila mašīna ar numuru 829 EAG.
Mančestra

Vēsture

Pilsētās tiesības (town) Mančestra ieguva 1301. gadā, tomēr līdz 18. gadsimta beigām pilsētas nozīme bija visai neliela. 19. gadsimtā Mančestra strauji attīstījās un kļuva par vienu no lielākajiem tekstilrūpniecības centriem pasaulē. 1825. gadā no Mančestras uz Liverpūli tika ierīkota pasaulē pirmā pasažieru dzelzceļa līnija. 19. gadsimtā Mančestra tika uzskatīta par vienu no vadošajām pilsētām pasaulē. Tika teikts: "Kas šodien notiek Mančestrā, rīt notiks pasaulē." Mančestra ir viena no svarīgākajiem leiboristu, feminisma, arodkustības agrīnās attīstības centriem. Pilsētas vispasaules nozīmība turpinājās līdz 20. gadsimta sākumam. Otrā pasaules kara laikā Mančestrā ražoja kara tehniku (piemēram, bumbvedējus "Avro Lancaster"), tāpēc tā smagi cieta vācu aviācijas uzlidojumos. 1996. gada 15. jūnijā IRA pilsētas centrā uzspridzināja 1,5 tonnas smagu bumbu, kas bija ievietota kravas mašīnā. Tika ievainoti 200 cilvēki un nodarīti būtiski postījumi.
Galvenā pilsētas augstākās izglītības iestāde — Mančestras Universitāte. Plaši pazīstams ir senākais Anglijas simfoniskais orķestris — Hollija orķestris (Hallé Orchestra). Mančestra ir mājvieta divām Premjerlīgas futbola komandām — Manchester United F.C. (galvenais stadions faktiski atrodas Trafordā) un Manchester City F.C..
57. autobusu maršruts (Rīga)

Maršruts

Virzienā Abrenes iela — Ķīpsala autobusi kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Turgeņeva iela, Gogoļa iela, Marijas iela, Merķeļa iela, Kalpaka bulvāris, Krišjāņa Valdemāra iela, Vanšu tilts, Krišjāņa Valdemāra iela, Ķīpsalas iela, Zvejnieku iela, Ģipša iela, Ogļu iela, Tīklu iela un Matrožu iela.
Virzienā Ķīpsala — Abrenes iela autobusi kursē pa šādām ielām: Matrožu iela, Tīklu iela, Ogļu iela, Ģipša iela, Zvejnieku iela, Ķīpsalas iela, Krišjāņa Valdemāra iela, Vanšu tilts, Krišjāņa Valdemāra iela, Raiņa bulvāris, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Abrenes iela un Skrindu iela.
Četri mielasti

Sižets

Kādā Rīgas dzīvoklī dzīvo Anita ar saviem diviem bērniem. Katrā gadu mijā viņi kopā ar Omu un Pēteronkuli rīko svētku mielastu. Filmā parādīti četri vakari kādas ģimenes un valsts dzīvē laika posmā no 1999. līdz 2012. gadam.
1921. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā

1921. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā notika no 1921. gada jūnijā Vācijas pilsētā Ofenbahā pie Mainas. Sacensības notika tikai grieķu-romiešu cīņā. 
Turnīrā piedalījās tikai vācieši.