Gāzes tankkuģis

Pilnībā nopresēts gāzes tankkuģis

Sašķidrināto gāzu transports pa jūru tika uzsākts 1934. gadā, kad kāds liels starptautisks uzņēmums sāka izmantot divus naftas produktu/LPG tankkuģus. Kuģus, esošus naftas produktu tankkuģus, pārbūvēja pielāgojot mazus, kniedētus LPG spiedtraukus kravas tankiem. Tādā veidā kļuva iespējams pārvadāt lielā attālumā ievērojamus naftas rafinēšanas blakusprodukta, kuram bija noteiktas priekšrocības kā mājsaimniecības un komerciālai degvielai, tilpumus. LPG ir ne tikai bez smaržas un nav toksiska, bet tai ir arī augsta siltumspēja un zems sēra saturs, kas to dara par ļoti tīru un efektīvu dedzināšanas laikā.
Mūsdienās lielākā daļa pilnībā nopresēto okeāna LPG tankkuģu ir aprīkoti ar diviem vai trijiem horizontāliem, cilindriskiem vai sfēriskiem kravas tankiem ar tipisko kravnesību no 20 000 līdz 100 000 t. un lielāko garumu (Lₘₐₓ) no 220 līdz 260 m. Tomēr pēdējos gados ir uzbūvēts lielāks skaits lielas ietilpības pilnībā nopresētu kuģu, sevišķi 10 800 m³ kuģu sērijas, kuras uzbūvēja Japānā starp 2003. un 2013. gadu. Pilnībā nopresētus kuģus joprojām būvē ievērojamā skaitā un tie piedāvā rentablu un vienkāršu veidu, kā transportēt LPG no un uz mazākiem gāzes termināļiem.

Saspiestas dabasgāzes tankkuģi

Saspiestas dabasgāzes tankkuģi (Compressed natural gas (CNG) - angļu val.) ir kuģi, kuri projektēti pārvadāt dabasgāzi zem liela spiediena. CNG tankkuģi ir ekonomiski izdevīgi vidējas distances jūras pārvadājumiem.

Daļēji nopresēts tankkuģis

Šie kuģi pārvadāja gāzes daļēji zem spiediena/daļēji atdzesētā stāvoklī. Tomēr, attīstoties tehnikai, kuģu īpašnieki ir devuši priekšroku daļēji nopresētiem/pilnībā atdzesējošiem tankkuģiem, jo tie nodrošina augstu elastību kravu pārvadājumos. Šie tankkuģi ar cilindriskiem, sfēriskiem vai divu daivu formas tankiem ir spējīgi iekraut vai izkraut gāzes kravas gan atdzesējošās, gan zem spiediena esošās uzglabāšanas iekārtās.

Etilēna un ķīmisko gāzu/šķidro kravu tankkuģi

Etilēna tankkuģi ir visattīstītākie no gāzes tankkuģiem un tie spēj pārvadāt ne tikai lielāko daļu citu sašķidrinātās gāzes kravu, bet arī etilēnu pie viršanas temperatūras -104°C normālā atmosfēras spiedienā. Šiem kuģiem ir cilindriski, izolēti, nerūsējošā tērauda kravas tanki, kuros var pārvadāt kravas ar maksimālo relatīvo blīvumu 1,8, temperatūras diapazonā no -104°C līdz +80°C un pie maksimālā spiediena 4 bar.

Pilnībā atdzesējošs tankkuģis

Šie kuģi ir būvēti, lai pārvadātu sašķidrinātas gāzes pie zemām temperatūrām un atmosfēras spiediena starp termināļiem ar pilnībā atdzesētiem uzglabāšanas tankiem. Tomēr izkraušana caur spiediena paaugstināšanas sūkni un kravas sildītāju ļauj izkraut gāzi arī zem spiediena esošos krasta uzglabāšanas tankos. Pirmais šāds ar nolūku būvētais LPG tankkuģis bija MT Rasmus Tholstrup, kuru pēc Dānijas projekta uzbūvēja Zviedrijas kuģu būvētavā. Prizmatiskie tanki ļāva palielināt kuģa kravas tilpību, tādējādi padarot pilnībā atdzesējošos tankkuģus par ļoti piemērotiem liela apjoma kravu (LPG, amonjaks un vinilhlorīds) transportam tālās distancēs. Mūsdienās pilnībā atdzesējošu kuģu tilpība ir no 20 000 līdz 100 000 m³. LPG tankkuģus diapazonā no 50 000 līdz 80 000 m³ bieži sauc par ļoti lieliem gāzes tankkuģiem (Very Large Gas Carrier (VLGC) - angļu val.). Lai arī bieži LNG tankkuģu kravas ietilpība ir lielāka, šo terminu parasti pielieto tikai pilnībā atdzesējošiem LPG tankkuģiem.
Modernu, pilnībā atdzesējošu kuģu pamata kravas ierobežošanas sistēma ir neatkarīgie tanki ar cietu putu izolāciju. Parasti lietotā izolācija ir poliuretāna putas. Vecākiem kuģiem var būt neatkarīgie tanki ar brīvi aizpildītām spraugām izmantojot perlītu. Pagātnē ir ticis uzbūvēts neliels skaits pilnībā atdzesējošu kuģu ar pusmembrānas, integrālajiem un iekšējās izolācijas tankiem, bet šīs sistēmas ir izraisījušas tikai minimālu interesi. Lielākā daļa no šobrīd aktīvajiem, pilnībā atdzesējošajiem tankkuģiem ir būvēti kuģu būvētavās Japānā un Korejā.

Sašķidrinātās dabasgāzes (LNG) tankkuģi

Lielākās daļas LNG tankkuģu tilpība ir no 125 000 līdz 135 000 m³. Moderno LNG tankkuģu flotē ir kāds interesants izņēmums attiecībā uz kuģu izmēru. Tas ir saistīts ar vairāku mazāka izmēra kuģu būvēšanu 1994. gadā un vēlāk, lai apmierinātu mazāku kravas daudzumu importētāju vajadzības. Šo kuģu tilpība ir no 18 000 līdz 19 000 m³.

Gāzes tankkuģu kodeksi

Starptautiskās jūrniecības organizācijas (International Maritime Organization (IMO) - angļu val.) izstrādātie gāzes kodeksi attiecas uz visiem gāzes tankkuģiem neatkarīgi no to izmēra. Pastāv trīs gāzes kodeksi, kuri aprakstīti zemāk.
Kodekss, kuru attiecina uz jauniem gāzes tankkuģiem (būvētiem pēc 1986. gada 30. jūnija), ir kuģu, kuri pārvadā sašķidrinātās gāzes bez iepakojuma, konstrukcijas un aprīkojuma starptautiskais kodekss (International Code for the Construction and Equipment of Ships Carrying Liquefied Gases in Bulk (IGC Code) - angļu val.). IGC kodekss pēc Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (International Convention for the Safety of Life at Sea (SOLAS) - angļu val.) grozīšanas ir obligāts visiem jaunajiem kuģiem. Kā pierādījumam tam, ka kuģis atbilst kodeksam, uz tā jābūt starptautiskajam sertifikātam par piemērotību pārvadāt sašķidrinātās gāzes bez iepakojuma (International Certificate of Fitness for the Carriage of Liquefied Gases in Bulk - angļu val.). 1993. gadā IGC kodekss tika grozīts un jaunie nosacījumi stājās spēkā 1994. gada 1. jūlijā. Kuģiem, kuru būve sākās 1994. gada 1. oktobrī vai vēlāk, jāatbilst kodeksa grozītajai versijai, bet kuģi, kuri būvēti agrāk, var atbilst iepriekšējam IGC kodeksa izdevumam.
Noteikumi, kuri attiecas uz gāzes tankkuģiem būvētiem pēc 1976. gada un pirms 1986. gada jūlija, ietverti kuģu, kuri pārvadā sašķidrinātās gāzes bez iepakojuma, konstrukcijas un aprīkojuma kodeksā (Code for the Construction and Equipment of Ships Carrying Liquefied Gases in Bulk (GC Code) - angļu val.). Kopš 1975. gada Starptautiskā jūrniecības organizācija (International Maritime Organization (IMO) - angļu val.) ir apstiprinājusi četrus grozījumu komplektus GC kodeksam. Pēdējie grozījumi tika apstiprināti 1993. gada jūnijā. Par visiem grozījumiem nav obligāti jāpanāk vienošanās visu valdību starpā. Lai arī šis kodekss nav obligāts, daudzas valstis ir ieviesušas to nacionālajos normatīvajos aktos. Attiecīgi lielākā daļa fraktētāju sagaida, ka kuģi, kuri būvēti pēc 1976. gada un pirms 1986. gada jūlija, atbildīs kodeksa prasībām un, kā pierādījums, tiem būs sertifikāts par piemērotību pārvadāt sašķidrinātās gāzes bez iepakojuma (Certificate of Fitness for the Carriage of Liquefied Gases in Bulk - angļu val.).
Noteikumi, kuri attiecas uz gāzes tankkuģiem, kuri būvēti pirms 1977. gada, ietverti esošo kuģu, kuri pārvadā sašķidrinātās gāzes bez iepakojuma, kodeksā (Code for Existing Ships Carrying Liquefied Gases in Bulk (Existing Ship Code) - angļu val.). Tā saturs ir līdzīgs GC kodeksam, lai arī ne tik plašs. Esošo kuģu kodekss tika pabeigts 1976. gadā pēc tam kad GC kodekss bija uzrakstīts. Tādēļ tas apkopo tajā laikā pastāvošo kuģu būves praksi. Kodekss pastāv kā IMO rekomendācija visai gāzes tankkuģu flotei, kura būvēta pirms 1977. gada. Dokuments nav obligāts, bet dažas valstis to pielieto reģistrējot kuģus un dažās valstīs tā prasības ir jāizpilda pirms valsts atļauj kuģim ienākt valsts ostā. Attiecīgi daudziem šāda vecuma kuģiem fraktētāji prasa atbilstību kodeksa prasībām un, kā pierādījumu, sertifikātu par piemērotību pārvadāt sašķidrinātās gāzes bez iepakojuma.