google/wiki40b huggingface dataset:
Kristīne Pāvuliņa

Dzīvesgājums

Dzimusi 1891. gada 15. novembrī Valmieras pagasta Valmiermuižas "Pistolēs" kalēja ģimenē. Mācījās Latvijas Mākslas akadēmijas Grafikas nodaļā (1923—1932) un Rīgas valsts mākslas amatniecības skolā aušanu pie H. Kivickas. Pēc 1935. gada strādāja par Latvju sieviešu nacionālās līgas austuvju māksliniecisko vadītāju, auda trīs ornamentālus pārklājus persiešu tehnikā, aizkarus un mēbeļdrānas Ķemeru viesnīcai. Gobelēna tehnikā noauda kompozīciju "Meža skats" un "Nīcenieces". Zīmēja auduma paraugus tekstilfabrikai "Rīgas audums" un citām fabrikām. 
Mirusi 1967. gada 29. septembrī Rīgā, apglabāta Valmieras kapos.
34. šaha olimpiāde

34. šaha olimpiāde notika no 2000. gada 28. oktobra līdz 12. novembrim Turcijas pilsētā Stambulā.

Vispārīgs apskats

Olimpiādē piedalījās 126 vīriešu (ieskaitot Turcijas "B") un 86 sieviešu (ieskaitot Turcijas "B") komandas. Spēles reglaments: Šveices sistēma, 14 kārtas. Apdomas laiks: katram spēlētājam 100 minūtes 40 gājieniem, pēc tam 50 minūtes nākamajiem 20 gājieniem un turpinājumā 10 minūtes līdz partijas beigām ar 30 sekunžu pieskaitījumu katram partijā izdarītam gājienam sākot ar pirmo.
Ieņemtās vietas noteica: 1) iegūtie punkti (P); 2) Buholca punkti (BP); 3) komandas punkti (KP).
Olimpiādes galvenais tiesnesis bija FIDE starptautiskais tiesnesis Gērts Geisens (Nīderlande).

Nonas Gaprindašvili balva

Nonas Gaprindašvili vārdā nosaukto balvu ieguva Krievijas šahisti, kuriem bija visaugstākie rādītāji abu tās komandu (vīriešu un sieviešu) vērtējumā.
Johans Sebastiāns Bahs

Biogrāfija

J.S. Bahs dzimis Vācijā, Eizenahas pilsētā, mūziķa ģimenē. No Bahu dzimtas nākuši flautisti, trompetisti, ērģelnieki un vijolnieki. Zēna pirmais skolotājs bija tēvs, vēlāk vecākais brālis. 9 gadu vecumā zēns zaudēja vecākus un atbildību pār viņu uzņēmās viņa vecākais brālis, kurš bija ļoti neiejūtīgs un garlaicīgs skolotājs.
15 gadu vecumā Bahs nolēma sākt patstāvīgu dzīvi un devās uz Lineburgu, lai mācītos ģimnāzijā. Savas dzīves laikā Bahs bieži mainīja darba vietas. Taču lai kādi bija dzīves apstākļi, viņš vienmēr centās apgūt zināšanas un sevi pilnveidot. Viņš pētīja citu komponistu darbus, apmeklēja izcilu ērģelnieku koncertus. Bahs ieguva laba ērģelnieka un klavesīnista slavu.
1708. gadā apmetās uz dzīvi Veimārā, kur strādāja par galma mūziķi un pilsētas ērģelnieku. Te radās izcili Baha ērģeļu skaņdarbi.
1717. gadā Bahs ar savu ģimeni devās uz Kēteni. Te komponists rakstīja klavesīna un orķestra mūziku Kētenes pilsētas galma vajadzībām. Kētenē Bahs sarakstīja divbalsīgās un trīsbalsīgās invencijas, 6 "Franču svītas", 6 "Angļu svītas" un "Labi temperētā klavesīna" 1. daļu, kurā ietilpst 24 prelūdijas un fūgas.
1723. gadā Bahs pārcēlās uz Leipcigu, kur aizvadīja atlikušo mūžu. Viņš strādāja Sv. Toma baznīcas dziedāšanas skolā. Baham vajadzēja apkalpot pilsētas galvenās baznīcas un atbildēt par baznīcas mūzikas kvalitāti.
Visu savu brīvo laiku Bahs veltīja jaunradei. Leipcigā tika sarakstīti daudzi vokāli - instrumentāli skaņdarbi, ap 250 kantāšu, "Jāņa pasija" un "Mateja pasija". Bahs rakstīja arī orķestra un klavesīna mūziku. Daudz laika un enerģijas aizņēma baznīcas skolas vadītāja pienākumi. Baha dēli - Vilhelms Frīdemans Bahs, Filips Emanuēls Bahs, Johans Kristiāns Bahs izrādījās talantīgi mūziķi un komponisti. Ar dziļu muzikalitāti izcēlās Baha otrā sieva - Anna Magdalēna. Viņas mūzikas apmācībai Bahs iekārtoja "Annas Magdalēnas nošu burtnīcu".
Komponista pēdējos mūža gadus aptumšoja smaga acu slimība. Pēc neveiksmīgas operācijas Bahs kļuva akls. Taču arī tad viņš turpināja komponēt, diktējot savus skaņdarbus pierakstīšanai.
Fonds DOTS

Fonds DOTS, jeb Fonds atvērtai sabiedrībai DOTS (līdz 2014. gada 21. augustam Sorosa fonds - Latvija) ir nevalstiskā organizācija Latvijā, kura tika dibināta 1992. gadā kā daļa no Atvērtās sabiedrības fondu tīkla Eiropā.

Darbība

Fonds Latvijā izveidots, lai atbalstīt un attīstīt atvērtas sabiedrības izveidi, palīdzēt atrast risinājumus un idejas pilsoniskas sabiedrības attīstībai. Fonds pulcina brīvās gribas un prāta cilvēkus, darītājus un domātājus. Fonda prioritārie darbības virzieni: demokrātija, sociālā uzņēmējdarbība un iekļaujoša sabiedrība.
Ar to palīdzību Latvijā ir izveidotas arī citas nevalstiskās organizācijas un iestādes kā piemēram PROVIDUS, Laikmetīgās mākslas centrs, Latvijas Pilsoniskā alianse, Izglītības attīstības centrs, Latvijas Tiesnešu mācību centrs, Sabiedrība par atklātību DELNA, Rīgas Juridiskā augstskola, Valodu mācību centrs. Fonds DOTS arī rīko ikgadējo politisko sarunu festivālu 'LAMPA'.
Džons Stjuarts Mills

Biogrāfija

Mills tika pakļauts tēva izglītībai un jau no agras bērnības t.s. "bīthemistu" aprindās. Trīs gadu vecumā sāka mācīties grieķu valodu un aritmētiku. 12 gadu vecumā tēvs Millam spiedis lasīt loģikas testus un pašam meklēt atbildes uz dažādiem jautājumiem, tāpat apguva filozofijas un politekonomijas principus.

Brīvība

Esejā "Par Brīvību" Mills attīstīja brīvības teoriju un tās dažādību, pretstatos to stingriem morāles kodiem. Viņš uzskata, ka papildu politiskai nepieciešama arī sociālā brīvība — iespēja izvēlēties savu dzīvi un to dzīvot. Darba mērķis ir aizstāvēt vienkāršu principu - "pāri darīšanas principu" (harm principle). Mills uzskata, ka šī principa ievērošana prasa gaumes un nodarbošanās brīvību. Tas nozīmē, ka indivīds var veidot savu dzīvi kā vien to vēlas. Citiem ir jāpieņem indivīda rīcības sekas, pat tad, ja rīcība liekas perversa, muļķīga un nepieklājīga. Citu aizspriedumi nedrīkst būt par pamatu, lai ierobežotu brīvību. Vēl Mills esejā runā par apvienošanās brīvību jebkurā tās izpausmē. Vienīgais veids, kad indivīda brīvībā drīkst iejaukties, ir pašaizsardzība vai citu brīvības aizskāruma novēršana.
Esejas "Par Brīvību" 3. nodaļā Mills sniedz argumentāciju par to, kā indivīda brīvība jeb indivīda neierobežota autonomija ir nepieciešams priekšnosacījums cildena, radoša un varena cilvēka tapšanai. Pieredze un iepriekšējās zināšanas ir nepieciešamas, bet sasniedzot briedumu, indivīdam būtu jāspēj lietot pieredzi pēc saviem ieskatiem. Indivīdam pašam jāizlemj, kura uzkrātā pieredze ir piemērota tieši viņam. Mills min vairākus priekšnoteikumus, kāpēc indivīdam savu izvēli vajadzētu balstīt tikai pēc saviem ieskatiem. Pirmkārt, cita pieredze var būt kļūdaina un cits var būt kļūdījies, izdarot izvēli. Otrkārt, cita interpretācija var būt pareiza, bet nepiemērota tieši indivīdam, kurš noskatās no citiem.  Treškārt, tradīcijas un parašas var arī būt piemērotas, taču pakļaušanās tām, neizanalizējot to piemērotību un atbilstību, neattīsta, neizglīto un neizkopj nevienu no cilvēka īpašībām, kas veido cilvēciskās būtnes īpašās spējas. Izvēles izdarīšana kā aktivitāte, viņaprāt ļauj pilnveidot un vingrināt personību un garīgo stāju.

Uzskatu nozīme un ietekme

Kens Robinsons sniedz dziļu pamatojumu, kā ir jārada izglītības sistēma, kas veicina (nevis ierobežo) izpausmes brīvību, lai ļautu attīstīties radošām idejām un talantiem. Viņš aicina uz radikālu pāreju no centralizētas uz individualizētu apmācību, kurā tiek nodrošināti apstākļi, kuros var attīstīties bērnu iedzimtie talanti.
Dakšiņa

Dakšiņa ir galda piederums, kas tiek izmantots ēdiena gatavošanai, servēšanai un paņemšanai, lai to apēstu. To veido kāts, kura vienā galā ir no diviem līdz četriem paralēliem zariem, ar kuriem uzdur ēdienu. Parasti dakšiņas tiek izgatavotas no metāla, bet ir arī dakšiņas, kas izgatavotas no koka vai plastmasas. Dakšiņas ir izplatīts galda piederums rietumu kultūrās, austrumu kultūrās tās tiek izmantotas ļoti maz. Tur tās aizvieto ar irbulīšiem.
Lielās Piektdienas zemestrīce

Zemestrīce

Pulksten 17:36 (3:36 no rīta pēc Griničas laika), lūzuma līnija, kas atradās netālu no Koledžas fjorda Prinča Viljama šaurumā starp Klusā Okeāna un Ziemeļamerikas plātnēm, negaidīti sāka pārvietoties. Zemestrīce turpinājās trīs vai piecas minūtes. Okeāna pamatne izkustējās un izraisīja cunami, kas noveda pie liela upuru skaita un īpašumu bojājumiem. Zemes vertikālā pārvietošanās par 11,5 metriem ietekmēja zemes virsmu 250 000 km² platībā.
Gāja bojā 131 cilvēks. Pašā zemestrīcē gāja bojā deviņi cilvēki, 106 cunami laikā un 16 no cunami citur. Bojājumi tika lēsti ap $300 000 000 (1964. gada dolāros; 2005. gada dolāros tas būtu aptuveni 1,8 miljardi dolāru).

Ankoridžas rajons

Vislielākie bojājumi bija Ankoridžā, 120 km uz ziemeļrietumiem no epicentra. Zemestrīces rezultātā gāja bojā deviņi cilvēki. Ankoridžā nebija cunami, taču pilsēta smagi cieta, jo tās daļas bija būvētas uz māla pamatnes un tur notika zemes nogruvums.

Citur Aļaskā

Lielākā daļa pilsētu, kas atrodas Prinča Viljama šaurumā, it īpaši galvenās ostas, bija smagi izpostītas seismiskās aktivitātes, cunami un ugunsgrēku dēļ. Valdezas pilsēta bija pilnībā iznīcināta, un pēc tam to pārvietoja par 4 km uz rietumiem. Dažas inuītu apmetnes, kuras atradās tuvu jūrai, tika pilnībā iznīcinātas.

Citur

Kalifornijā cunami rezultātā gāja bojā 12 cilvēki. Cieta dažas pilsētas gar ASV piekrasti, kā arī Havaju salas. Nenozīmīgi bojājumi maziem kuterīšiem, laivām tika nodarīti pat Losandželosā.
Tītiņi

Kopīgās īpašības

Līdzīgi kā citiem dzilnveidīgajiem putniem tītiņiem ir lielas galvas, garas mēles un pēdas ar 4 pirkstiem, no kuriem malējie pirksti vērsti uz aizmuguri, bet vidējie uz priekšu. Tomēr atšķirībā no dzilnu apakšdzimtas sugām tiem nav stīvo astes spalvu, kuras dzeņi un dzilnas izmanto, lai atspiestos, kamēr atrodas uz koka stumbra. Tītiņi tādēļ uzturas koku zaros biežāk, nekā uz koku stumbriem. Arī to knābji ir īsāki un nav piemēroti cietu koku kalšanai vai dobumu izveidošanai. 
Abām tītiņu sugām ir brūni raibumots apspalvojums, kas tiem palīdz saplūst ar apkārtējo vidi. Savu nosaukumu - grozgalvji - šie putniņi ieguvuši tadēļ, ka spēj pagriezt savas galvas par gandrīz 180°, bet grozot uz abām pusēm tas var redzēt gandrīz visus 360°. Ja tos iztraucē perēšanas laikā, tītiņi kā čūskas groza galvu un šņāc.

Uzvedība

Tītiņi galvenokārt barojas ar skudrām, kuras atrod, kaļot trupējošu koku vai rakņājot augsni. Ligzdošanai tie paši dobumus netaisa, bet izmanto dzeņu vai dzilnu izkaltos dobumus. Olas ir baltas.
Daugavgrīvas baznīca

Vēsture

Iepriekš Daugavgrīvas draudzes novada par Skanstes baznīcu sauktā koka baznīca atradusies tagadējā Vecdaugavā (pastāvējusi no 1640. līdz 1710. gadam, no jauna uzbūvēta 1725. gadā), bet mācītājmuiža (pastorāts) Kalngalē.
Pašreizējā baznīca celta no 1786. līdz 1788. gadam. Halles tipa mūra baznīcai ir viens joms. 1799. gadā Mangaļu un Bolderājas zvejnieki uzdāvinājuši ērģeles, 1859. gadā iebūvētas K. F. Huhn in Sissegall ērģeles. Netālu atrodas arī 1896. gadā celtā mācītājmāja. Nav saglabājusies draudzes skolas ēka.
Arsēnijs Pavlovs

Biogrāfija

Par Motorolas biogrāfiju ir maz drošu un pārbaudītu faktu. Pēc viņa sniegtajām intervijām noprotams, ka viņš ir dzimis Komi APSR, 1983. gadā. Dienējis Krievijas Federācijas jūras kājniekos, divreiz piedalījies kaujas operācijās Čečenijā, katru reizi ar pusgada termiņu. Tāpat ir teicis, ka pēc profesijas esot glābējs (sertificēts), granīta apstrādes speciālists. Uz jautājumu kāpēc atrodas Ukrainā, atbildēja šādi:
Iesēdos vilcienā un atbraucu. Nekavējos. Atbraucu tāpēc, ka šeit ir krievi. Jau teicu: tiklīdz Maidanā sāka lidot pirmie Molotova kokteiļi pa drošībniekiem, man kļuva skaidrs — viss, tas ir karš. Pēc tam, kad naciķi paziņoja, ka par katru savu nogalināto nogalinās desmit krievus. Gaidīt to, kad tas kļūs par realitāti, nebija iemesla.

Žurnālistikas skandāls ar Krematorskas kauju video

Ukrainas žurnālists Aleksandrs Goborecs 2014. gada 20. maijā internetā publicēja rakstu ar nosaukumu "Ar ko patiesi nodarbojas LifeNews žurnālisti pie Kramatorskas? Videopierādījumi." Tajā žurnālists apgalvoja, ka LifeNews žurnālisti "ne tikai sadarbojas ar teroristiem", bet arī veica kaujinieku komandēšanu Kramatorskas kauju laikā. Plašākai sabiedrībai tika parādīts video, kurā tiek apgalvots, ka aizkadra balss, kura dod komandas kaujiniekiem, pieder LifeNews žurnālistam. Tomēr izrādijās, ka balss īpašnieks ir Motorola. Šī bija pirmā epizode, pateicoties kurai Motorola kļuva plašāk pazīstams.

Ārstēšanās

2014. gada 18. jūnijā Arsēnijs Pavlovs kopā ar sievu ieradās Krimā, lai ārstētos no kaujā gūtā rokas ievainojuma. Augusta sākumā atgriezās atpakaļ Donbasā.

Personīgā dzīve

Apprecējās 2014. gada 11. jūlijā. Tā bija pirmā reģistrētā laulība separātiskajā Doņeckas Tautas Republikā. Viņa kāzas apmeklēja arī citi republikas līderi: Igors Girkins (Strelkovs) un Pāvels Gubarevs. Tomēr 2014. gada 19. jūnija intervijā laikrakstam Zavtra teicis, ka ir jau precējies un viņam ir piecgadīgs dēls.
Kambodžas šuvējputns

Izskats

Kambodžas šuvējputns ir neliela auguma putns; tā spārna garums ir 41-47 mm, astes garums — 35,5-42 mm, masa — 6–8 g. Galvas augšpuse un pakausis oranžs, vaigi balti, apkakle melna. Pārējā ķermeņa apspalvojuma krāsa no gaišai līdz tumši pelēkai. Šuvējputna izmērs aptuveni līdzinās paceplīša izmēram.

Izplatība

Kambodžas šuvējputns sastopams nelielā platībā Mekongas krastos Pnompeņas nomalē. Tas mitinās biezos krūmājos. Neraugoties uz urbanizētās vides tuvumu,   aizaugusī dzīvesvieta ļāva šai sugai palikt neatklātai tik ilgu laiku.
Orthotomus chaktomuk atklājēji iesaka to iekļaut Sarkanajā grāmatā kā gandrīz apdraudētu (NT). Viņi uzskata, ka pieaugošās urbanizācijas rezultātā samazinās sugas areāls.

Etimoloģija

Sugas latīniskais nosaukums O. chaktomuk radies no khmeru vārda ចគមឧ, kas nozīmē "četras sejas". Tas precīzi raksturo vietu, kur sugu atklāja: Pnompeņu, kurā saplūst Bassakas upe, Mekonga un Tonlēsābs.
Daugavpils rajons

Izveide un reorganizācija

1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālās reformas rezultātā Daugavpils apriņķis tika sadalīts Daugavpils, Krustpils, Līvānu un Preiļu rajonos. 1952. - 1953. gadā Daugavpils rajons ietilpa Daugavpils apgabalā. 1956. gadā Daugavpils rajonam tika pievienots 1955. gadā likvidētais Grīvas rajons, kas īslaicīgi bija atradies Ilūkstes rajona sastāvā. 1962. gadā Daugavpils rajonam tika pievienots arī pārējais Ilūkstes rajons. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas 1990. gadā Daugavpils rajona ciemi tika pārdēvēti par pagastiem.

Ciemi

Ambeļu - Bebrenes - Biķernieku - Demenes - Dubnas - Dvietes - Eglaines - Kalkūnes - Kalupes - Lašu - Laucesas - Līdumnieku - Līksnas - Maļinovas - Medumu - Nīcgales - Pilskalnes - Salienas - Skrudalienas - Sventes - Tabores - Vaboles - Vecpils - Vecsalienas - Višķu

Pagasti

Ambeļu pagasts - Biķernieku pagasts - Demenes pagasts - Dubnas pagasts - Dvietes pagasts - Eglaines pagasts - Kalkūnes pagasts - Kalupes pagasts - Laucesas pagasts - Līksnas pagasts - Maļinovas pagasts - Medumu pagasts - Naujenes pagasts - Nīcgales pagasts - Salienas pagasts - Skrudalienas pagasts - Sventes pagasts - Šēderes pagasts - Tabores pagasts - Vaboles pagasts - Vecsalienas pagasts - Višķu pagasts
Mikolāšs Alešs

Biogrāfija

Alešs ir dzimis Miroticē, netālu no Pīsekas, salīdzinoši bagātā ģimenē, kas gan tobrīd atradās parādos. Līdz sava brāļa Františeka nāvei 1865. gadā viņš no tā apguva vēsturi, bet jau no agras jaunības izrādīja interesi par gleznošanu. 1879. gadā viņš apprecēja Marinu Kailovu un pārcēlās uz dzīvi Itālijā, kur turpināja gleznotāja amatu. Vēlāk viņš pārcēlās atpakaļ uz Prāgu, lai kopā ar citiem pazīstamiem māksliniekiem strādātu pie apjomīga darba Čehijas Nacionālajā teātrī. Alešs nomira Prāgā 60 gadu vecumā.

Mantojums

Alešs šobrīd plašāk ir zināms kā viens no gleznotājiem (otrs bija Františeks Ženīšeks), kas apgleznojis Čehijas Nacionālā teātra foajē. Alešs savas dzīves laikā ieguva labu reputāciju, īpaši ar savu darbu pie arhitektūras elementiem, bet viņa gleznas vairāk tika izceltas pēc viņa nāves. Čehijā vairākās pilsētās ielām dots Aleša vārds. Aleša darbs īpaši netika izcelts no 1938. līdz 1945. gadam, kad čehu zemes kontrolēja nacistu spēki, bet tas tika visai plaši izmantots propagandai komunistu kontroles periodā, īpaši 1950. gados. Viņš tika ierindots 89. vietā 2005. gada aptaujā par nozīmīgākajiem čehiem.
Bijušais Čehijas prezidents Vāclavs Klauss ir Aleša māsas vīra Oto Kaila pēctecis.
Urbanizācija

Urbanizācija (angļu: Urbanisation) ir process, kam galvenokārt ir raksturīga arvien lielāka iedzīvotāju migrācija no lauku reģioniem uz pilsētām. Tāpat ar šo jēdzienu var saprast jau esošo pilsētnieku īpatsvara pieaugumu, pašu pilsētu teritoriju paplašināšanos, kā arī arvien intensīvāku ražošanas līdzekļu koncentrāciju pilsētās. Visbeidzot ar to var apzīmēt arī procesu, kurā kaut kas arvien vairāk sāk līdzināties pilsētai, kļūst arvien "pilsētnieciskāks".

Latvijā un pasaulē

Urbanizācijas līmeni aprēķina, dalot pilsētnieku skaitu ar valsts kopējo iedzīvotāju skaitu. Latvijā urbanizācijas līmenis 1935. gadā bija 37%, bet 2000. gadā 69%, t.i. divas trešdaļas valsts iedzīvotāju dzīvo pilsētās. Pasaulē urbanizācijas līmenis 1900. gadā bija tikai 13% (220 miljoni iedzīvotāju dzīvoja pilsētās), 1950. gadā 29% (732 milj.), 2005. gadā 49% (3,2 miljardi), bet kopš 2007. gada pilsētnieku skaits pasaulē pārsniedz laucinieku skaitu (ir lielāks par 50%). Paredzams, ka 2030. gadā urbanizācijas līmenis pasaulē sasniegs 60 procentus, bet 2050. gadā jau divas trešdaļas pasaules iedzīvotāju dzīvos pilsētās.
Lazars Zalkinds

Dzīves gaitas

Dzimis Harkovā. Kad Zalkins vēl bijis bērns, ģimene pārcēlusies uz Kostromu. Ģimnāziju beidzis ar zelta medaļu un iestājies Maskavas Universitātē. Beidzis Juridiskās fakultātes ekonomikas nodaļu. Bijis universitātes docents, lasījis lekcijas. Pēc tam veidojis ekonomista karjeru: vispirms PSRS tautas komisariāta tirdzniecības pārvaldes uzskaites un statistikas sektora priekšnieka vietnieks, pēc tam priekšnieks.
1903. gada pievienojies boļševikiem un iestājies KSDSP. Pēc februāra revolūcijas dažos jautājumos pievienojies meņševikiem, bet pēc 1917. gada oktobra turpmāk politiskā darbībā vairs nepiedalījies. 1930. gadā tika nepatiesi apvainots un notiesāts. Astoņus gadus pavadījis Verhņeuraļskā OGPU politizolatorā, tad vēl 5 gadus izsūtījumā nometnēs Komsomoļskā pie Amūras. Pēc tam atbrīvots bez tiesībām aizbraukt no izsūtījuma vietas. Miris no infarkta.

Šaha kompozīcija

Piecpadsmit gadu vecumā iemācījies spēlēt šahu un septiņpadsmit gadu vecumā publicējis savu pirmo šaha uzdevumu. Ātri izvirzījies par vienu no Krievijas labākajiem problēmistiem. Bijis žurnālu «Шахматный вестник» (1913—1916) un «Шахматы» (1922—1929) uzdevumu nodaļas redaktors. Sastādījis vairāk nekā 500 šaha uzdevumus un etīdes, no tām 60 ieguvušas atzinību dažādos starptautiskos un vietējos konkursos.
Karaļa Filipa karš

Karaļa Filipa karš (saukts arī par Pirmo Indiāņu karu, Metakometa karu vai Metakometa sacelšanos) bija bruņots konflikts starp Ziemeļamerikas pamatiedzīvotājiem mūsdienu Jaunanglijā un angļu kolonistiem un viņu indiāņu sabiedrotajiem. Karš nosaukts tā galvenā indiāņu vadoņa, sačema Metakometa vārdā, pazīstama arī kā "Karalis Filips". Majora Benjamina Čērča vadībā angļi un sabiedrotie indiāņi karā guva virsroku un 1676. gada 12. augustā nogalināja Metakometu. Karš turpinājās Jaunanglijas ziemeļos (galvenokārt Menā) līdz 1678. gada aprīlim.
Karš bija vispostošākā nelaime Jaunanglijas kolonijai 17. gadsimtā. Indiāņu karotāji veica uzbrukumus vairāk kā pusei kolonijas pilsētu. Nedaudz vairāk kā gada laikā tika nopostītas 12 reģiona pilsētas, liela daļa cietušas. Kolonijas ekonomika sagrauta, un liela daļa tās iedzīvotāju gājuši bojā, ieskaitot desmito daļu no karam derīgo vīriešu. Vēl traģiskāks tas bija indiāņu ciltīm. No 10 000 pamatiedzīvotājiem tika nogalināti ap 3000. Proporcionāli iedzīvotāju skaitam tas bija viens no asiņainākajiem un postošākajiem kariem Ziemeļamerikas vēsturē.
Hersona

Vēsture

Pilsēta ir dibināta 1778. gadā pēc Krievijas imperatores Katrīnas Lielās rīkojuma, un tās nosaukums ir radies no seno grieķu pilsētas Hersonesas nosaukuma, kas atradās Krimas pussalā. Šeit krievi izvietoja savu pirmo Melnās jūras kara floti.
Radio Brīvā Eiropa

"Radio Brīvā Eiropa/Radio Brīvība" (angļu: Radio Free Europe/Radio Liberty (RFE/RL)) ir ASV valdības finansēta starptautiska raidorganizācija, kas izplata ziņas un analītiskus raidījumus Austrumeiropas, Centrālāzijas un Vidējo Austrumu valstīs. 
Izveidota Aukstā kara laika laikā 1950. gadā kā "Radio Brīvā Eiropa" raidīšanai uz Austrumu bloka valstīm Bulgāriju, Čehoslovākiju, Poliju, Rumāniju un Ungāriju. 1953. gadā tā sāka raidīt krieviski kā "Radio Brīvība", drīz vien arī adigejiešu, avāru, azeru, balkāru, čečenu, gruzīnu, ingušu, kazahu, kirgīzu, osetīnu, tadžiku, tatāru, turkmēņu un uzbeku valodās, no 1954. gada baltkrievu un ukraiņu valodās. 
PSRS to uzskatīja par Rietumu "propagandas ieroci un ideoloģisku diversiju, kas grauj sociālistiskās sistēmas un padomju sabiedrības vienotību". Visā Padomju Savienības teritorijā bija izveidots īpašs radio traucētāju tīkls, kas apgrūtināja arī šīs radiostacijas klausīšanos.

Raidījumi latviski

"Radio Brīvība" sāka regulārus raidījumus latviešu valodā 1975. gadā līdztekus raidstacijas "Amerikas Balss" raidījumiem, kas latviešu valodā notika jau kopš 1951. gada. Kopš 1984. gada raidstacija latviski raidīja ar nosaukumu "Radio Brīvā Eiropa". 2003. gada 31. decembrī Radio Brīvā Eiropa izbeidza savu darbību latviešu valodā.
Oksfordas angļu valodas vārdnīca

Vēsture

Vārdnīcas izstrāde tika uzsākta 1857. gadā, kad Londonas Filoloģijas biedrības locekļi Ričards Čenevikss Trenčs, Herberts Kolridžs un Frederiks Fērnivels nodibināja "Nereģistrēto vārdu komiteju" un sāka apkopot angļu valodas vecvārdus, personvārdus, apvidvārdus un citus vārdnīcās neiekļautus vārdus. 1860. gadā no tuberkulozes nomira pirmais izdevuma redaktors Herberts Kolridžs, kura nomainīja Frederiks Fērnivels un tad Džeimss Marrijs, kurš darbu noveda līdz iespiešanai. 1884. gada 1. februārī tika izdota "Jaunā angļu valodas vēsturisko principu vārdnīca, balstīta pamatā Filoloģijas biedrības savāktajos materiālos. 1. burtnīca", bet pēdējā vārdnīcas burtnīca — 1929. gadā. 1957. gadā tika sākta vārdnīcas otrā izdevuma izstrāde, kas tika pabeigta 1989. gadā (21 728 lapas 20 sējumos). Pirmoreiz (tajā laikā neoficiāli) pašreizējais nosaukums lietots 1895. gadā. Vārdnīcas pirmā elektroniskā versija tika izdota 1988. gadā, kopš 2000. gada vārdnīca pieejama tiešsaistē. Dati līdz 2014. gada aprīlim liecina, ka mājaslapas apmeklējumu skaits sasniedz 2 miljonus mēnesī.
Albina kontrgambīts

Vēsture

Gambītu turnīru praksē pirmais lietojis Ādolfs Albins partijā Emanuelu Laskeru Ņujorkā 1893. gadā. No mūsdienu vadošiem šahistiem atklātni partijā pret Ivanu Sokolovu spēlējis lielmeistars Aleksandrs Morozevičs.

Stratēģiskā ideja

Ar bandinieka upuri melnie cenšas sagrābt centru. Precīzi spēlējot baltie var cerēt iegūt pārsvaru.