google/wiki40b huggingface dataset:
Monty Python

Monty Python bija britu humora trupa, kuras sastāvā ietilpa Greiems Čepmens, Ēriks Aidls, Terijs Giljams, Terijs Džonss, Džons Klīzs un Maikls Peilins. No 1969. līdz 1974. gadam viņu humora šovu (to "izdomāja, uzrakstīja un izpildīja" G. Čepmens, Ē. Aidls, T. Giljams, T. Džonss, D. Klīzs un M. Peilins) varēja vērot BBC kanālā. Viņi ir arī uzņēmuši vairākas filmas
2001. gadā Monty Python trupa saņēma Eiropas Kino balvu par mūža ieguldījumu.
Šīs humora trupas ietekme uz komēdijām bieži tiek salīdzināta ar bītlu ietekmi uz mūziku. Viens no bītliem - Džordžs Harisons bija ļoti liels "pitonu" fans un viens no viņu draugiem. Viņam, tāpat kā bijušajam grupasbiedram Lenonam arī ļoti patika grupa "The Rutles", kuras izveidošanā piedalījās gan SNL, gan Ēriks Aidls no Monty Python, un kura parodēja bītlus.

Aizguvumi no Monty Python

Par godu "pitoniem" ir nosaukta programmēšanas valoda Python. Valodā ir ietvertas arī atsauces uz Monty Python. 2001. gadā joku dienā (1. aprīlī) tās izveidotājs Gvido van Rossums paziņoja, ka Python un Perl tiks apvienoti, un tiks izveidota jauna valoda - Parrot (atsaucoties uz viņu skeču Dead Parrot).
Vēl viens Monty Python ietekmes uz populāro kultūru rezultāts ir angļu valodas vārds spam - interneta mēstuļu apzīmējums, kas radies no Monty Python skeča, kurā ēstuvē ikvienam ēdienam klāt ir pievienots spams - konservēta gaļa.
Sirreālu humoru, kādu izmantoja arī šī humora trupa tagad ļoti bieži sauc par "pitonīgu". Šo vārdu nedrīkst izmantot jebkādam sirreālam humoram.
3D datorgrafika

Modelēšana

3D modelēšana (zināma arī kā meshing) ir process, kurā izgatavo precīzu attēlojumu jebkurai 3 dimensiju objekta virsmai (nedzīvai vai dzīvai) ar specializētu programmatūru. Iegūtais produkts tiek saukts par 3D modeli. Tas var tikt izstrādāts kā divdimensionāls attēls, ko veic ar procesu, kas tiek saukts par 3D renderēšanu, vai lietots kā fizisks ķermenis datorsimulācijās. Modelis var tikt arī radīts izmantojot 3D drukas iekārtu.
Cinga

Eksperimenti ar cietumniekiem

Eksperimentos ar cietumniekiem ASV un Lielbritānijā 1960.-1980. gados atklāja, ka cingas pirmie simptomi parādās 4 nedēļas pēc tam, kad ieslodzītajiem uzsāk dot pārtiku pilnīgi bez C vitamīna. Ja cietumniekiem deva 70 mg C vitamīna dienā sešas nedēļas pirms eksperimenta sākšanas, cingas agrīnās pazīmes parādījās vēlāk — 6-8 nedēļu laikā.
Šajos eksperimentos noskaidrojās, ka slimības simptomi pazūd, tiklīdz cietumniekiem sāk dot 10 mg C vitamīna dienā. Atveseļošanās nenotiek ātrāk, ja dod vairāk, piemēram, 70 mg C vitamīna.
Ultimate Fighting Championship

Ultimate Fighting Championship (UFC) ir pasaules lielākā jauktās cīņas mākslas pasākumu rīkotājkompānija, kas nodrošina dalību pasaulē prasmīgākajiem šī sporta veida pārstāvjiem. UFC rīko pasākumus visā pasaulē, tomēr vairums to notiek valstī, kur UFC tika izveidots, — ASV. UFC cīņu dalībnieki tiek sagrupēti deviņās smaguma kategorijās, UFC darbojas pēc tās izdotajiem vienotajiem jauktās cīņas mākslas noteikumiem.
Līdz šodienai notikuši vairāk kā 250 UFC rīkotie pasākumi. Pirmais UFC pasākums notika Denverā, ASV, 1993. gada 12. novembrī. UFC izveidoja Arts Deivijs, Džons Miliuss un Orions Greisijs ar mērķi popularizēt Amerikā Greisiju atzara brazīļu džiudžitsu sacenšoties pret dažādu sporta disciplīnu pārstāvjiem (piemēram, boksa, džudo), it īpaši tādiem, kuri nebija specializējušies cīņai uz zemes un ar sāpju vai žņaugšanas paņēmieniem. Ar laiku cīnītāji pielāgojās un dažādu sporta disciplīnu prasmes apvienoja vienā, izveidojot jaunu sporta disciplīnu, kas tagad ir zināma kā jauktā cīņas māksla.
Kodolvasara

Kodolvasara ir hipotētisks Zemes globālā klimata stāvoklis, kas sekotu kodolziemai. Pēc šīs teorijas, palielinātos ūdens daudzums stratosfērā, kas novestu pie planētas virskārtas uzkaršanas. Kodolieroču detonācijas arī izmestu atmosfērā lielu daudzumu slāpekļa oksīdu, kas novestu pie pilnīgas ozona slāņa sairšanas, kā rezultātā Zeme nebūtu aizsargāta no Saules ultravioletā starojuma. Lielākā daļa uz Zemes pastāvošo dzīvības formu šādos apstākļos izdzīvot nespētu.
Aleksandrs Ņiživijs

Karjera

Profesionālā hokejista karjeru viņš sāka 1992. gadā hokeja klubā Rīgas "Pārdaugava". 1995. gadā pārcēlās uz Krievijas klubu Jaroslavļas "Lokomotiv", kur nospēlēja septiņas sezonas pēc kārtas. Šajā klubā A. Ņiživijs piedalījās 288 spēlēs, gūstot 120 (49+71) punktus un 1997. gadā kopā ar komandu izcīnot Krievijas čempiona titulu. Spēlējis arī citos klubos Krievijā: Maskavas "Dinamo", Permas "Molot-Prikamie", Ņižņijnovgorodas "Torpedo". Vienu sezonu (2004—2005) spēlējis Zviedrijā, Latvijas hokejistu iecienītajā IF Björklöven.
2008. gadā Ņiživijs pievienojās KHL jaunizveidotajam klubam Rīgas "Dinamo". A. Ņiživijs guva pirmos vārtus KHL 2008.—2009. gada sezonā un visā līgas vēsturē, pirmās trešdaļas 12. minūtē apspēlējot Habarovskas "Amur" vārtsargu. Viņš ir otrais rezultatīvākais spēlētājs "Dinamo" vēsturē, atpaliekot vien no Marcela Hosas.
2012.—13. gada sezonas otrajā pusē uzbrucējs pēc abu klubu savstarpējās vienošanās nokļuva Čehijas kluba Prāgas "Lev" sastāvā. Pēc sezonas izskaņas Ņiživijs atgriezās "Dinamo", noslēdzot ar klubu viena gada līgumu.
2014. gada jūlijā paziņoja par karjeras beigām un kļuva par vienu no "Dinamo" treneriem.

Latvijas izlase

1993. un 1994. gadā A. Ņiživijs spēlēja Pasaules junioru čempionātā Latvijas junioru izlases sastāvā. Kopš 1995. gada spēlēja Latvijas pieaugušo izlasē. Laikā no 1995. gada līdz 2011. gadam izlaidis tikai vienu Pasaules čempionātu, būdams viens no Latvijas izlases vadošajiem uzbrucējiem visā šai laikā. Piedalījies trīs Olimpiskajās spēlēs (2002, 2006, 2010). Pēc starta 2011. gada Pasaules čempionātā, kurā Latvijas izlase izcīnīja 13. vietu, A. Ņiživijs paziņoja par karjeras beigšanu izlasē. 2013. gada februārī atgriezās izlasē.

Privātā dzīve

A. Ņiživijs sievu Irinu iepazina un apprecēja Jaroslavļā, kur viņa dzīvo joprojām kopā ar abu divām meitām.
Rūjienas vidusskola

Vēsture

1911. gadā dibināta Rūjienas tirdzniecības skola. 1917. gadā dibināta P. Martinsona privātā komercskola. 1919. gada septembrī apvienojas Rūjienas tirdzniecības skola ar komercskolu un tiek nosaukta par Rūjienas pilsētas un Izglītības biedrības vidusskolu. Skola atrodās Parka ielā 2 (tagadējā Ā. Alkšņa ielā 9). No 1920. gada līdz 1929. gada beigām skola saukta par Valsts Rūjienas vidusskolu. 1922. gadā piecas vecākās klases uzsāka mācības bijušajā Eriņu muižas kungu mājā. Jaunākās klases mācības turpināja Parka ielā 2.
1930. gada 6. jūlijā lika pamatakmeni skolas celtniecībai Skolas ielā 24. 1931. gada 30. augustā atklāja Blankenburga projektēto skolas ēku, no 1929. gada līdz 1940. gadam skolu sauca par Valsts Rūjienas ģimnāziju. 1939. gada 5. novembrī tiek iesvētīts Rūjienas valsts ģimnāzijas karogs. 
Pēc 1945. gada skola tiek pārdēvēta par Rūjienas vidusskolu. 1961. gadā Rūjienas vidusskolai pievienoja Rūjienas septiņgadīgo skolu, kas atradās Parka ielā 2. 1964. gada 1. septembrī darbu uzsāka vidusskola Rīgas ielā 30. 1966. gada septembrī Skolas ielā 24 mācības uzsāka pirmās trīs klases. 1971. gadā mācības Rūjienas vidusskolā uzsāka pirmā klase ar mūzikas novirzienu.
1992. gada 8. februārī atjaunoja un iesvētīja Rūjienas ģimnāzijas karogu. 2004. gadā tiek izstrādāts Rūjienas vidusskolas logo. 2009. gadā Rūjienas vidusskolai tiek pievienota Rūjas skola. 2011. gadā tiek uzsākta jaunas, modernas sporta zāles būvniecība. 2012. gada 1. jūnijā jaunā sporta zāle tiek atklāta. 2015. gadā tiek apvienotas Vilpulkas sākumskola, Jeru pamatskola un Rūjienas vidusskola
2005. gada Zelta bumba

2005. gada Zelta bumba, ko pasniedz labākajam futbolistam Eiropā, pēc starptautiskas UEFA dalībvalstu sporta žurnālistu žūrijas lēmuma tika piešķirta Ronaldinju 2005. gada 29. novembrī.
Ronaldinju kļuva par trešo Brazīlijas pārstāvi, kas ieguvis šo balvu pēc Ronaldu (1997, 2002) un Rivaldu (1999). Viņš kļuva par piekto Barcelona spēlētāju, kas ieguvis šo balvu pēc Luisa Suaresa (1960), Johana Kruifa (1973, 1974), Hristo Stoičkova (1994) un Rivaldu (1999).
Ilgās dienas rīts

Sižets

1923. gads - Pilsoņu kara laiks Jakutijā. Sarkanās Armijas daļas komandiera Aldanova vadībā nespēj izrādīt efektīvu pretestību baltgvardiem. Sarkano izlūku nodaļu, ko komandē Jānis Krasts sagūsta, tomēr Krasts ar biedriem izbēg un brīdina Aldanovu par balto nodomiem. Tikmēr komisārs boļševiks Sņegins veic propagandas darbu starp jakutiem, kas atbalsta baltgvardus. Aldanovam ar saviem ļaudīm jānogriež baltgvardiem ceļš uz Jakutsku, kamēr no Irkutskas ieradīsies papildspēki. Un tas tiek uzticēts Krasta nodaļai, kas nokļūst ienaidnieka aizmugurē un traucē tiem turpināt gājienu uz Jakutsku. Krīt Krasta draugs Andris, iemīļotā jakutu meitene Aana, tomēr Krasta nodaļa izpilda uzdevumu.
Āsteres muiža

Āsteres muižas (vācu: Poikern) kungu māja atrodas Āsteres ezera austrumu galā Limbažu novada Viļķenes pagasta Āsterē, 9,2 km no pagasta centra Viļķenes.

Vēsture

Muiža izveidojusies no Limbažu draudzes novada Šķirstiņu muižas (Napkul) Rīgas arhibīskapijas Līvu galā, kas piederēja arhibīskapa vasaļiem Koskuliem. 16. gadsimtā daļu no tās nopirka Rīgas arhibīskapa vasalis H. Orgis un izveidoja Āsteres Poikernes muižu, pēc tam tā piederēja Haftferu dzimtai.
Zviedru Vidzemes laikā muižā ietilpa Aizezera (Ais Essar), Ģirdena (Ghirden) un Poikerna (Poikern) ciemi.  
1847. gadā Āsteres muižu (Poikern) kopā ar Drieliņu muižu (Badenhof) iegādājās Fēgezaku dzimta (Vegesack).
Āsteres muižas kungu mājas celšanas laiks nav zināms, bet ēkas būvdetaļu stilistika, apjoma kompozīcija un konstruktīvie risinājumi ļauj secināt, ka ēka celta 1840. gados. 1864. gadā ēkas pārbūvēta un tās fasādes apmūrētas ar ķieģeļiem, saglabājot sākotnējo koka portiku.
Pēc 1920. gada zemes reformas muižas dzīvojamā ēkā darbojās Āsteres pamatskola, vēlāk tajā ierīkots tautas nams, darbojās pasts, atpūtas centrs un bibliotēkas apkalpošanas punkts. 2007. gadā agrākās muižas centra ēkas privatizēja.
Base58

Base58 ir vairākas metodes ļoti lielu skaitļu pārvēršanai alfanumeriskās simbolu virknēs. Tās ir ļoti līdzīgas Base64, taču no alfabēta ir izņemti simboli, kas nav burti vai cipari, kā arī ir izņemti arī burti un cipari, kurus var savstarpēji sajaukt, ja simbolu virkne ir izdrukāta uz papīra. Līdz ar to tas ir piemērots cilvēku lietošanai, ne tikai nokopējot un ielīmējot, bet arī pārrakstot ar roku.
Alfanumeriskie simboli, kas izņemti no Base58 salīdzinājumā ar Base64, ir 0 (nulle), O (lielais o), I (lielais i) un l (mazais L). Ir arī apakšvariants Base56, kur papildus netiek lietoti arī 1 (viens) un o (mazais o).
Base58 lieto kriptovalūtas Bitcoin adresēs.
Kārlis Frīdrihs Jēkabs Hūgenbergers

Dzīves gājums

Dzimis Kuldīgā skolas priekšnieka ģimenē. Izglītojās tēva mājās, no 1801. gada studēja medicīnu un teoloģiju Jēnas, Vircburgas, pēc tam Heidelbergas un Strasburgas Universitātēs. Studiju gados apmeklēja J. V. Gēti un F. Šilleru Veimārā. Pēc atgriešanās Kurzemē viņš pieņēma mājskolotāja vietu kāda muižnieka ģimenē, 1812. gadā ceļoja uz Krieviju, kur iemācījās krievu valodu.
No 1814. gada Hūgenbergers bija Piltenes apgabala luterāņu mācītājs Ārlavā un Rojā (1814—1851) un Piltenes prāvests (1833—1835). Dzīvoja Ārlavas mācītājmuižā. 1826.—1827. gadā viņš publicēja savu dziesmu apkopojumu grāmatā „Derīgs laika kavēklis”. K. Hūgenbergers darbojās Latviešu literārajā biedrībā un bija tās priekšsēdētājs (1851—1854). No 1851. gada dzīvoja Jelgavā, izdeva „Kapeiķu grāmatiņas no Amburģes”.
Miris Jelgavā 1860. gada 19. martā.
Ansis Rudevics

Biogrāfija

Dzimis 1890. gada 18. janvārī Raņķu pagasta Dūru "Jaunzemos", mežsarga mājās (tagad Vārmes pagasts). Revolucionāra gaitas sācis 1907. gadā. Vairrākkārt bijis apcietināts. 1913. gadā bijis trimdā Oleņecas guberņā. No 1915. līdz 1917. gadam strādājis Pēterburgā. Pēc Latvijas Republikas dibināšanas kļuvis par Tautas padomes locekli, vēlāk ievēlēts LR Satversmes sapulcē. Darbojies arī 1., 2., 3. un 4. Saeimā. Bijis laikrakstu "Sociāldemokrāts" un "Strādnieku Avīzes" redaktors.
No 1923. līdz 1929. gadam bija LSDSP priekšsēdētājs. 1926. gada decembrī kļuvis par tautas labklājības ministru Marģera Skujenieka vadītajā valdībā, amatā bijis līdz valdības maiņai 1928. gada janvārī. Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gadā Rudevics bija viens no vadošajiem LSDSP biedriem, kurš netika uzreiz apcietināts. Kopā ar citiem brīvībā palikušajiem sociāldemokrātiem izveidojis pagrīdes organizāciju Latviešu Sociāldemokrātiskā Strādnieku Zemnieku partija (LSSZP), tomēr drīz pēc tam Rudevicu apcietināja un ievietoja Liepājas koncentrācijas nometnē. 1935. gadā pēc atbrīvošanas atkal pievienojies LSSZP, bijis tās priekšsēdētājs. 1938. gadā izraidīts no Latvijas, pārcēlies uz Zviedriju, kur rediģējis LKP ārzemju izdevumu "Brīvība". Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā atgriezies Latvijā, kļuvis par Tautas Saeimas deputātu, strādājis laikraksta "Cīņa" redakcijā.
1941. gadā evakuējies uz Kirovas apgabalu. 1945. gadā atgriezies Latvijā un līdz 1955. gadam strādājis Rīgā Latvijas Valsts izdevniecībā un Arodbiedrību Centrālajā padomē. Miris Rīgā 1974. gadā.
Igors Tarasovs

Klubos

Karjeru sācis Skonto futbola kluba jauniešu komandās, Virslīgā debitēja 2006. gadā. Savā pirmajā sezonā pieaugušo komandā aizvadījis tikai vienu spēli. Lielākas spēļu prakses iegūšanai 2007. un 2008. gada sezonās tika izīrēts klubam JFK Olimps. 2009. gadā atgriezās Skonto, kļūstot par pamatsastāva spēlētāju. 2010. gadā Skonto sastāvā izcīnīja Latvijas čempionu titulu.
Pirms 2012. gada sezonas atteicās pagarināt līgumu ar Skonto un devās uz pārbaudēm vairākos ārzemju klubos. 15. februārī parakstīja līgumu ar Azerbaidžānas klubu Simurq PFC, kurā tobrīd jau spēlēja Latvijas futbolists Andrejs Rubins. 14 aizvadītajās spēlēs kluba sastāvā guva trīs vārtus.
2012. gada jūlijā atgriezās Latvijā, parakstot līgumu ar Virslīgas klubu FK Ventspils. Nepilnās divās sezonās Ventspils kluba sastāvā aizvadīja 37 spēles, gūstot astoņus vārtus un 2013. gada sezonā izcīnot Latvijas Virslīgas čempionu titulu. 2014. gada februārī kopā ar citu Latvijas futbolistu Ģirtu Karlsonu pievienojās Baltkrievijas klubam Grodņas "Neman".  
2014. gada novembrī parakstīja līgumu ar Polijas Ekstraklasa klubu Bjalistokas "Jagiellonia". Polijas kluba sastāvā aizvadīja vairāk nekā 40 spēles un guva 3 vārtus. 2016. gada jūlijā pārcēlās uz Turcijas otrās spēcīgākās līgas klubu Giresunspor.

Izlasē

2010. gada 3. martā debitēja Latvijas izlasē, spēlē pret Angolu nomainot Vitāliju Astafjevu. Pirmos vārtus izlases labā guva 2017. gada 10. oktobrī FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Andoru.
Stende

Vēsture

Stende sākusi veidoties 1901.-1904. gados sakarā ar Ventspils - Ribinskas dzelzceļa būvi. 1925. gadā ar nosaukumu Renčuciems (vēlāk — Stendesciems) iekļauts bieži apdzīvoto vietu kategorijā. Strādnieku ciemata (no 1961. gada — pilsētciemata) tiesības ieguva 1949. gadā. Pilsētas statuss ir kopš 1991. gada.

Ģeogrāfija

Stende atrodas Kursas zemienes Ugāles līdzenumā pie robežas ar Ziemeļkursas augstienes Vanemas pauguraini, kas sākas uz austrumiem un ziemeļiem no pilsētas. Līdzenās virsas augstums ir ap 90 m vjl., nedaudz pazeminās dienvidrietumu virzienā.
Pilsētas nosaukums cēlies no dzelzceļa stacijas nosaukuma, kas savukārt nosaukta pēc netālās Stendes (Dižstendes) muižas.
Hearts of Iron

Strīdi

Spēle tika aizliegta Ķīnā jo tajā Tibeta, Siņdzjana, un Mandžūrija tika attēlotas kā neatkarīgas valstis, bet Taivāna atradās Japānas pakļautībā.Paradox Interactive paziņoja, kas spēle ir vēsturiski precīza un atspoguļo pārmaiņu periodu Ķīnas vēsturē un parāda piepūli, ko Ķīnas komunistiskā partija veltīja, lai uzvarētu Ķīnas pilsoņu karu.
Židačiva

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1164. gadā. Attīstījās kā sāls tirdzniecības centrs. Ietilpa Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.
Pēc Pirmā pasaules kara Židačiva tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētā ienāca padomju karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Židačivu ieņēma vācieši. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā.
Pēc Otrā pasaules kara Židačiva iekļāvās PSRS, un ietilpa tajā līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā. 1951. gadā pilsētā sāka darbu celulozes kombināts.
Meivezers—Pakjao

Floida Meivezera un Menija Pakjao boksa cīņa notika 2015. gada 2. maijā Lasvegasā, ASV. Šī tiek saukta par "gadsimta cīņu".
Meivezers ir bijis pasaules čempions piecās svara kategorijās, viņš nav piedzīvojis nevienu zaudējumu, Pakjao ir bijis pasaules čempions astoņās svara kategorijās. 2015. gada 20. februārī tika oficiāli paziņots, ka cīņa notiks. Pirms tam jau kopš 2009. gada bija sarunas par iespējamo cīņu starp abiem bokseriem. Tiek plānots, ka šī būs bagātākā cīņa boksa vēsturē ar 300 miljoniem ASV dolāru.
Ciņā uzvarēja Meivezers ar vienbalsīgu tiesnešu lēmumu.
Pinakoīds

Pinakoīds ir kristalogrāfijas jēdziens, kas apzīmē divas kristāla skaldnes, kuras krusto tikai vienu no tā asīm un ir paralēlas visām pārējām. Šīs skaldnes nav spoguliskas, tās ir simetriskas attiecībā pret simetrijas centru. Šis centrs atrodas pa vidu starp abu pinakoīda skaldņu centriem.
Geršs Rotlevi

Biogrāfija

20. gadsimta sākumā bijis viens no Polijas daudzsološākajiem jaunajiem šahistiem. 1907. gadā šaha turnīrā Lodzā izcīnījis 3. vietu, bet 5. Viskrievijas šaha turnīrā ieņēmis 6. vietu. 1909. gadā Sanktpēterburgā Viskrievijas amatieru šaha turnīrā bijis 2. vietā aiz Aleksandra Aļehina. 1910. gadā uzvarējis Hamburgas šaha festivāla blakusturnīrā, kā arī mačā pieveicis Henriku Salvi ar 6:4 (+3, −1, =6). 1911. gadā Karlsbādē guvis savu lielāko panākumu, kad plašā tā laika labāko šahistu turnīrā izcīnījis 4. vietu aiz Riharda Teihmana, Akibas Rubinšteina, Kārļa Šlehtera, apsteidzot Frenku Māršalu, Āronu Nimcoviču, Milanu Vidmaru, Paulu Saladinu Leonhartu, Saveliju Tartakoveru, Oldržihu Durasu, Aleksandru Aļehinu, Rūdolfu Špīlmanu un citus. Drīz pēc šī panākuma smagi saslimis ar perifēro neiropātiju un ievietots sanatorijā. Slimība liegusi turpināt aktīvā šahista gaitas. Pēc Pirmā pasaules kara pāragri miris no tuberkulozes.
Demenes pagasts

Upes

Jāņupīte, Kumbule, Kumpota, Silica, Straumene.

Ezeri

Akmenka, Briģenes ezers, Dārza ezers, Čerņava, Demenes ezers, Dervanišku ezers, Kumbuļu ezers, Riču ezers, Skirnas ezers, Škirnates ezers, Ugarinka, Vasarišku dīķis.

Vēsture

Pirmās ziņas par Demenes novadu atrodamas 1493. gadā. Līdz 1830. g. Demenes novads piederējis Freitāgu - Loringhofenu dzimtai, kas to parādu dēļ pārdeva. Pagasts dibināts ap 1885. gadu, apvienojot Briģenes, Šembergas, Behovas, Feldhovas, Demenes un Demenes mācītājmuižas pagastus. 1935. gadā pagasta platība bija 108,7 km². 1945. gadā pagastā tika izveidotas Demenes, Jāņuciema un Līdumnieku ciema padomes. 1979. gadā Demenes ciemam tika pievienots Jāņuciema ciems, bet 1998. gadā Līdumnieku pagasts. 2009. gadā pagasts kā teritoriāla vienība iekļauts Daugavpils novadā.

Latvijas galējais dienvidu punkts

Demenes pagasta dienvidos uz Lietuvas robežas pie Demenes robežkontroles punkta atrodas Latvijas galējais dienvidu punkts (55°40' Z.p.), ko iezīmē akmens zīme "Saules puķe".

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaits: 1872, no tiem 43% krievi, 27% poļi, 15% latvieši, bet 13% — baltkrievi.

Apdzīvotās vietas

Behova, Briģene, Daukštāni, Dedeliški, Demene, Gateņi, Imantas, Jāņuciems, Jaunciems, Kočergina, Kozlovka, Kumbuļi, Kurcuma stacija, Matulaņiški, Mežaņiški, Mežvidi, Misjunci, Paegļi, Paškeļiški, Putraimi, Rumpiški, Skirnas, Slobodka, Stirbļi, Trikopci, Zemgale.
Patiesi ticīgā sindroms

"Patiesi ticīgā sindroms" (angļu: the true-believer syndrome) ir termins, ko ieviesa M. Lemers Kīns (M. Lamar Keene), lai aprakstītu iracionālu ticību pārdabiskajam. M. Lemers Kīns ir izbijis gaišreģis, kurš atzina, ka krāpies. Šis sindroms ir pašapmāna forma, pēc kuras ticīgais turpina ticēt pat pēc tam, kad viņam piedāvāti neapgāžami pierādījumi, ka fenomenam ir dabiski cēloņi. Šo terminu pārsvarā izmanto skeptiķi, runājot par dažādu pārdabisku parādību (karošu liekšana ar gara spēku, brīnumaina dziedināšana utt.) eksistenci un ticību tām; šo terminu neizmanto zinātniskajā literatūrā, un tas nav saistīts ar psihopatoloģiju.
Patiesi ticīgā sindroma piemērs ir gadījums ar "Karlosu" Austrālijā (burvju mākslinieks Hosē Alvaress izlikās, ka viņā iemājojis 2000 gadu vecs gars, un šo informāciju nekritiski tālāk pauda masu mediji, lai arī tā bija nepatiesa un vienkārši pārbaudāma; daudzi "Karlosam" turpināja ticēt arī tad, kad viņš atzina, ka krāpies - viņa mērķis bija parādīt, cik cilvēkus viegli apmānīt).
Gundars Mauševics

Biogrāfija

G. Mauševics mācījās Jelgavas 1. vidusskolā (tagad - Jelgavas Tehnoloģiju vidusskola), kur 1989. gadā kopā ar saviem skolasbiedriem nodibināja grupu "Prāta Vētra". Grupa guva pirmo atzinību 1992. gadā.
G. Mauševics gāja bojā autoavārijā Rīgas—Jelgavas šosejas 11. kilometrā. Par spīti zaudējumam grupa nolēma turpināt darbu. Godinot Mauševica piemiņu, grupā ilgu laiku netika oficiāli pieņemts jauns basģitārists. Kopš 2010. gada basu grupā spēlē Ingars Viļums.
Jānis Dinevičs

Dzīvesgājums

1971. gadā beidza RPI Elektroenerģētikas fakultāti, iegūstot inženiera enerģētiķa specialitāti, strādāja RPI. 
Atmodas kustības laikā bija viens no LTF dibinātājiem, Rīgas TDP un LR AP deputāts, LTF frakcijas vadītājs, valsts ministrs I. Godmaņa vadītajā Ministru Padomē. 
Vēlāk vadīja "Latavio" (1993—1995), tad zemnieku saimniecību "Gosupi". 2005. gadā ievēlēts Rīgas domē, kļuva par LSDSP frakcijas priekšsēdētāju (līdz 2007).
Bijis LSDSP priekšsēdētājs pirms apvienošanas ar LSDP, vēlāk — tās ģenerālsekretārs, priekšsēdētāja biedrs, no 2006. gada — priekšsēdētājs. No 2007. līdz 2009. gadam - Rīgas domes priekšsēdētāja vietnieks.
Nesekmīgi kandidēja 2014. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās no LSDSP saraksta.
Kirijs

Izotopi

Kirijs ir mākslīgi iegūts ķīmiskais elements. Dabā tas nav sastopams. Ir zināmi vairāki kirija izotopi, kuru masas skaitlis ir no 233 līdz 252. Visstabilākais no tiem ir ²⁴⁷Cm, kura pussabrukšanas periods ir 1,56×10⁷ gadi. Ļoti liels pussabrukšanas periods ir arī ²⁴⁸Cm (3,48×10⁵ gadi).

Izmantošana

Divi kirija izotopi (²⁴²Cm un ²⁴⁴Cm) tiek izmantoti kosmosa izpētes programmās. Dažādos kosmiskajos aparātos tie ir siltuma avoti termoelektronu emisijas un termoelektriskajiem ģeneratoriem.
Tinējsmecernieku dzimta

Apraksts

Tās ir mazas vai vidējas vaboles, garums visbiežāk sasniedz 2,5–12 mm, bet tropos var sasniegt līdz 19 mm. Daži tinējsmecernieki ir līdzīgi smecerniekiem, pateicoties izstieptai cauruļveida galvai, bet citi tinējsmecernieki atšķiras no smecerniekiem ar galvas formu, priekšmuguru, kājiņām un neposmainām 11- un 12-segmentārām ūsiņām.

Ekoloģija

Šīs vaboles ir zālēdāji, un ir saistītas ar kokveida un krūmveida augiem. Kāpuri satin caurulītes no lapām vai attīstās augļos vai dīgstos.

Attīstība

Mātītes izdēj olas dziļās bedrītēs vai lapu krokās, kur kāpurs satin vairāk vai mazāk platu maisu, bieži caurulītes vai muciņas veidā. Mātīte sagrauž lapu, kurā attīstīsies kāpurs, kas izraisa lēnu lapas kalšanu un trupēšanu. Vaboles var inficēt augu audus ar rauga sēnēm, gatavojot ēdamo substrātu kāpuriem (piemēram, Euops ģinšu pārstāvji). Masveidīgas savairošanās gados tinējsmecernieki spējīgi nodarīt lielus bojājumus mežiem, dārziem un jauniem iestādītiem augiem.