Ģertrūde Gavrilova

Dzīvesgājums

Dzimusi 1934. gada 16. februārī Daugavpilī Bernharda un Regīnas Švirkstes (dzim. Grišānes) ģimenē. Mācījusies Kuldīgas vidusskolā, beigusi to 1952. gadā. 1957. gadā absolvējusi Latvijas Valsts Universitātes Bioloģijas fakultāti botānikas specialitātē. No 1957. gada līdz 1960. gadam strādājusi Daugavpils Pedagoģiskā institūta Dabaszinību fakultātes Botānikas laboratorijā par vecāko laboranti. No 1961. gada līdz 1963. gadam strādājusi LPSR ZA Botāniskā dārza Floras sektorā par zinātnisko līdzstrādnieci. No 1963. gada līdz 1966. gadam mācījusies aspirantūrā LPSR ZA Bioloģijas institūtā, kur turpināja strādāt Botānikas laboratorijā līdz 2013. gadam.
Botānikas laboratorijā Ģertrūde Gavrilova darbu uzsāka zinātņu doktores un LPSR ZA korespondētājlocekles Dr.biol. Gali Sabardinas vadībā Latvijas dabīgo pļavu un ganību veģetācijas (fitocenoloģijas) un ekoloģijas izpētē.  1967. gadā viņa aizstāvēja bioloģijas zinātņu kandidāta grādu par pļavu fitocenožu galveno komponenšu augšanas un attīstības dinamika bora ietekmē un tika ievēlēta par jaunāko zinātnisko līdzstrādnieci.
20. gadsimta 70. gados Dr.biol.Laimas Tabakas vadībā Gavrilova iesaistījās Botānikas laboratorijas pētījumos par Latvijas floru, augu sistemātiku un ģeogrāfiju. 1974. gadā ievēlēta par vecāko zinātnisko līdzstrādnieci un ilgus gadus bija laboratorijas vadītāja vietniece, strādāja gan pie floras izpētes metodikas, gan pati piedalījās intensīvā lauku darbā. Īpašu uzmanību viņa veltījusi ūdens un piekrastes augu sabiedrību izpētei, īpaši aizsargājamo dabas teritoriju floras un veģetācijas apzināšanai. Gavrilova pētījusi Talsu pauguraines, Gaujas Nacionālā parka, Engures dabas parka, Abavas ieleja dabas parka, Cirīša ezera dabas parka un daudzu citu mazāku botānisko liegumu floru un veģetāciju, rakstījusi arī par teorētiskām augu sugu aizsardzības problēmām.
Gavrilova pētīja vairāku taksonomiski sarežģītu dzimtu – neļķu (Caryophyllaceae), sūreņu (Polygonaceae), glīveņu (Potamogetonaceae), rasaskrēsliņu ģinti (Alchemilla L.) taksonomiju un izplatību Latvijā.  Papildinājusies V. L. Komarova Botānikas institūta, Maskavas Valsts Universitātes, Tartu Universitātes bibliotēkās un herbārijos. Šo ilggadējo pētījumu rezultāti izmantoti sagatavojot Baltijas Floras konspektu (1993, 1996, 2003) un piecas Latvijas floras burtnīcas (1999, 2001, 2004, 2007, 2011). No 1993. gada līdz 2013. gadam Gavrilova bija Botānikas laboratorijas vadošā pētniece.
Konsultējusi Latvijas izzūdošo augu sugu un orhideju sugu "in vitro" saglabāšanas projektus Nacionālajā botāniskajā dārzā. Strādājusi kā sertificēts eksperts īpaši aizsargājamo augu sugu un biotopu jautājumos.
Gavrilova īpašu uzmanību veltīja augu morfoloģijai un terminoloģijai, sagatavoja monogrāfiju “Lapa” (1988) un bija LZA Terminoloģijas komisijas Botānikas apakškomisijas locekle.
Dr.biol. Ģertrūde Gavrilova bija Bioloģijas institūta Zinātniskās Padomes dabas resursu sekcijas locekle (1974-2011), ekspertu komisijas sekretāre, Republikas Sarkanās grāmatas padomes locekle (1977-2003). Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas vairāku  zinātņu padomju locekle: Latvijas vaskulāro augu flora un veģetācija (2010-), Nacionālā botāniskā nomenklatūra (1997-2008), Klimata izmaiņu ietekme uz Latvijas dabu (2001-2009).
Latvijas Botāniķu biedrības biedre, vadījusi Baltijas botāniķu ekspedīciju-konferenču sagatavošanu.
Ģetrtrūdes Gavrilovas  savāktais ziedaugu un paparžaugu herbārijs glabājas LU Bioloģijas institūta Botānikas laboratorijas herbārijā (herbārija starptautiskais kods — LATV).
Ģetrtūde Gavrilova mirusi 2019. gada 16. februārī Rīgā.