google/wiki40b huggingface dataset:
Andi Šleks

Karjera

Profesionālajā riteņbraukšanā A. Šleks nonāca 2005. gadā, kad pirmo reizi arī kļuva par nacionālo čempionu. Pirmie panākumi lielajos daudzdienu velobraucienos tika gūti 2007. gadā, kad viņš kļuva par Giro d'Italia labāko jauno braucēju, turklāt izcīnot otro vietu kopvērtējumā aiz Danilo di Lukas.
2008. un 2009. gadā A. Šleks kļuva par labāko jauno braucēju arī velobraucienā Tour de France. 2009. gadā brāļi Šleki jau bija vieni no tūres favorītiem - Frenks uzvarēja vienā posmā, bet Andi kļuva par otro kopvērtējumā, piekāpjoties tikai Alverto Kontadoram.
2010. gada Tour de France viņš iesāka vēl pārliecinošāk, kļūstot par kopvērtējuma līderi Alpos un saglabājot līdera dzelteno kreklu no 10. līdz 15. posmam, kad tehniskas kļūmes dēļ viņš to zaudēja A. Kontadoram. A. Šlekam izdevās izcīnīt uzvaras arī divos smagos augstkalnu posmos un izšķirošo 19. posmu, kas bija individuālais brauciens ar atsevišķu startu, viņš sagaidīja tikai par 8 sekundēm atpaliekot no divkārtējā šo sacensību uzvarētāja spāņa A. Kontadora. Lai arī individuālajā braucienā uzvarēja favorīts no Spānijas, A. Šleks velobrauciena finišā Parīzē jau trešo reizi tika apbalvots kā tā labākais jaunais braucējs un otro reizi karjerā ieguva otro vietu Tour de France kopvērtējumā. Pēc tam, kad 2012. gada februārī A. Kontadors tika diskvalificēts par dopinga lietošanu un virkne viņa rezultātu anulēti, A. Šleks tika atzīts par 2010. gada Tour de France uzvarētāju.
2011. gada Tour de France A. Šleks vēlreiz ieņēma otro vietu kopvērtējumā, šoreiz piekāpjoties Keidelam Evansam no Austrālijas, bet apsteidzot trešajā vietā finišējušo savu brāli un komandas biedru Frenku Šleku. A. Šleks uzvarēja smagajā 18. kalnu posmā Alpos, pie kam nākamajā etapā (tas finišēja leģendārajā L'Alpe d'Huez) kļuva par velobrauciena līderi. Tomēr priekšpēdējā posmā - individuālajā braucienā - zaudēja K. Evansam un piekāpās cīņā par uzvaru velobrauciena kopvērtējumā.
Pēc tam vēl divas reizes piedalījies Tour de France, bet bez panākumiem. 2014. gada oktobrī A. Šleks paziņoja par karjeras beigām, nespējot atgūties pēc traumām.
Nacionālās basketbola asociācijas Visu zvaigžņu spēle

Nacionālās basketbola asociācijas Visu zvaigžņu spēle (angļu: NBA All-Star Game) ir ikgadējā NBA Rietumu konferences un Austrumu konferences labāko spēlētāju izlašu savstarpējā spēle. Komandu sākumsastāvi tiek noteikti līdzjutēju balsošanā, bet rezervistus izvēlas komandu treneri un līgas vadība.
Pirmā NBA All-Star spēle notika 1951. gada 2. martā Bostonā. Vēlākajās sezonās līdzās galvenajai spēlei ir izveidoti vairāki citi tradicionāli pasākumi un mūsdienās All-Star spēles nedēļas nogalē notiek arī All-Rookie spēle starp esošās un iepriekšējās sezonas debitantu izlasēm, Slam Dunk konkurss, trīspunktu metienu konkurss un citas sacensības. All-Star spēlē atraktīva un līdzjutējus priecējoša spēle ir svarīgāka kā sportiskais rezultāts, tādēļ akcents netiek likts uz spēli aizsardzībā un parasti zvaigžņu spēles ir ļoti rezultatīvas. Tomēr All-Star spēles MVP (vērtīgākā spēlētāja) balva ir ļoti prestiža, tāpat arī pati dalība spēlē ir nozīmīgs panākums katra basketbolista karjerā. Ir notikušas 60 All-Star spēles, kurās biežāk uzvarējusi Austrumu konferences izlase (36:24).
2010. gada NBA Visu zvaigžņu spēle notika Dalasā. To organizēja Dalasas "Mavericks", taču spēle notika nevis tās mājvietā, bet gan NFL komandas "Cowboys" milzīgajā stadionā - pirmo reizi kopš 1996. gada futbola nevis basketbola arēnā. Klātienē spēli vēroja 108 713 skatītāji, kas ir jauns basketbola spēļu apmeklētības rekords.
Horsts Ritners

Biogrāfija

Pēc profesijas banku darbinieks. 1950. gados bijis viens no Vācijas Demokrātiskās Republikas spēcīgākajiem šahistiem. 1956. gadā uzvarējis Vācijas korespondencšaha čempionātā. Vēlāk vēl divas reizes atkārtojis šo panākumu. 1960. gadu sākumā strādājis arī kā šaha treneris Berlīnē, pēc tam no 1965. gada līdz 1991. gadam bijis vācu šaha žurnāla "Schach" redaktors. No 1961. gada līdz 1991. gadam bijis Starptautiskās Korespondencšaha federācijas viceprezidents un kvalifikācijas komisijas vadītājs. 1971. gadā uzvarējis 6. Pasaules čempionātā korespondencšahā, sīvā cīņā apsteidzot labākos padomju korespondencšahistus Vladimiru Zagorovski un Jakovu Estrinu.
Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākais hip hop albums

Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākais hip hop albums bija viena no nominācijām Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas ceremonijā, ko pasniedza par labāko hip hop albums aizvadītajā gadā Latvijā.
Pirmoreiz balva tika pasniegta 2002. gadā, bet iepriekš šī nominācija ietilpa labākās deju mūzikas albuma nominācijā. 2003. gadā  nomināciju trūkuma dēļ balva netika pasniegta. Balva vēl tika pasniegta 2005. gadā, bet tad tās vietā tika izveidota nominācija gada labākais deju mūzikas, hip hop vai r'n'b albums. Atsevišķa nominācija atgriezās 2017. gadā.
Aerosmith

Vēsture

Grupa tika izveidota 1970. gadā Bostonā, Masačūsetsas štatā. Iesākumā ģitārists Džo Perijs un basģitārists Toms Hamiltons kopā spēlēja grupā "The Jam Band", bet tad satika dziedātāju Stīvenu Taileru, bundzinieku Džoiju Krāmeru un ģitāristu Reju Tabano, un izveidoja grupu "Aerosmith". 1971. gadā Tabano nomainīja Breds Vaitfords.
1972. gadā ar "Aerosmith" līgumu noslēdza ierakstu kompānija "Columbia Records" un, sākot ar savu 1973. gada grupas vārda nosaukto debijas albumu "Columbia" paspārnē izdeva vairākus miljonos kopiju pārdotus albumus. 1975. gadā "Aerosmith" jau kļuva par pasaulē pazīstamu grupu ar savu albumu "Toys in the Attic", bet 1976. gadā ar albumu "Rocks" jau kļuva par smagā roka superzvaigznēm.
1970. gadu beigās "Aerosmith" jau bija viena no pasaules populārākajām smagā roka grupām un tai izveidojās milzīgs uzticamu fanu pulks, ko bieži sauc par "Zilo armiju".
Taču tad grupu pārņēma narkotiku atkarība un iekšējie konflikti, kā rezultātā grupu attiecīgi 1979. un 1981. gadā pameta Perijs un Vaitfords. Viņu vietā grupā sāka spēlēt Džimmijs Krespo un Riks Dafejs. Laika posmā no 1980. līdz 1984. gadam grupai klājās smagi, šajā laikā izdotais vienīgais albums "Rock in a Hard Place" neguva ne tuvu tik labus panākumus, kā iepriekšējie.
Lai arī 1984. gadā grupā atgriezās Perijs un Vaitfords un grupa noslēdza jaunu līgumu ar "Geffen Records", savu agrāko 1970. gados piedzīvoto slavas un popularitātes līmeni "Aerosmith" atkal sasniedza 1987. gadā ar albumu "Permanent Vacation". 1980. gadu otrajā pusē un 1990. gados "Aerosmith" radīja vairākas pasaulē populāras dziesmas, kā arī ieguva vairākas mūzikas balvas par albumiem "Pump" (1989), "Get a Grip" (1993) un "Nine Lives" (1997). Viņu atgriešanās slavas virsotnē tiek uzskatīta par vienu no ievērojamākajām rokenrola vēsturē. Pēc gandrīz 40 gadu darbības grupa joprojām turpina koncertēt un ierakstīt jaunu mūziku.
"Aerosmith" ir visu laiku komerciāli veiksmīgākā amerikāņu smagā roka grupa, viņu albumi ir pārdoti vairāk nekā 150 miljonos kopiju visā pasaulē, ieskaitot 66,5 miljonus ASV. Viņi arī ir rekordisti starp amerikāņu grupām par visvairāk saņemtajiem zelta un platīna statusiem par saviem albumiem. Grupa ir ar 21 dziesmu sasniegusi ASV Billboard dziesmu top 40, ieguvusi četras Grammy balvas, kā arī 10 MTV mūzikas balvas. 2001. gadā "Aerosmith" tika iekļauti Rokenrola slavas zālē, bet 2005. gadā žurnāls "Rolling Stone" savā 100 visu laiku labāko mūzikas izpildītāju sarakstā grupu ierindoja 57. vietā.
Broņislavs Trubiņš

Dzīvesgājums

Dzimis 1897. gada 2. septembrī Daugavpilī. Uzsācis studijas Petrogradas Universitātē, bet tās pārtraucis un pabeidzis jūrskolu. 1920. gada zemes reformas laikā viņam piešķīra Landskoronas muižas centru, ko viņš pārdevis. Darbojies kā izglītības darbinieks un Valsts kontrolieris. Viņa svainis bija Vikentijs Latkovskis.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā kļuva par t. s. Tautas Saeimas deputātu no Latgales vēlēšanu apgabala. Latvijas PSR Tautas komisāru padomes valsts kontroles tautas komisārs (1940—1941), finanšu ministra biedrs.
Miris 1946. gada 29. oktobrī Rīgā. Apbedīts Raiņa kapos.
Karbazols

Atrašanās dabā

Karbazolu lielos daudzumos satur akmeņogļu darva.

Iegūšana

Karbazolu rūpnieciski iegūst no akmeņogļu darvas (pievienojot tai kālija hidroksīdu, pārdestilējot paliek karbazola kālija sāls).
Var iegūt, karsējot difenilamīnu vai (kopā ar skābēm) o-o'-diaminodifenilu.

Īpašības

Piemīt vājas bāziskas īpašības, ar skābēm veido sāļus (grūti šķīstošu pikrātu un perhlorātu). Tāpat kā visi otrējie amīni, veido N-nitrozoatvasinājumu.
Danilo Gallināri

Karjera

Karjeru uzsāka Itālijas līgas klubos — Assigeco Casalpusterlengo (šajā trešās līgas komandā sāka spēlēt starp pieaugušajiem jau 15 gadu vecumā), Pāvijas "Nuova Pallacanestro" un Milānas "Olimpia", kuras sastāvā spēlēja arī Eirolīgā. Pēdējā sezonā Eiropā viņš tika atzīts arī par 2007.—2008. gada Eirolīgas sezonas uzlēcošo zvaigzni.
2008. gada NBA draftā viņu Ņujorkas "Knicks" izraudzījās ar kopējo 6. kārtas numuru pirmajā kārtā un noslēdza ar spēlētāju līgumu uz trim gadiem. Lielu daļu debijas sezonas NBA D. Gallināri izlaida muguras traumas dēļ, piedaloties vien 28 spēlēs. 2009.—2010. gada sezonas sākumā viņš izkonkurēja Elu Haringtonu par vietu "Knicks" sākumsastāvā, pierādot sevi kā rezultatīvu spēlētāju un labu trīspunktu metienu speciālistu. "Knicks" sastāvā D. Gallināri aizvadīja divas ar pusi sezonas, līdz 2011. gada februārī tika aizmainīts uz Denveras "Nuggets" plašā trīs komandu darījumā, kura rezultātā Ņujorkā nokļuva Karmelo Entonijs. "Nuggets" sastāvā kvalificējās 2011. gada NBA izslēgšanas spēlēm. Līdz šim NBA karjerā vidēji spēlē guvis 13,8 punktus regulārajā sezonā. 2011. gada NBA lokauta laikā spēlēja Itālijā Milānas "Olimpia" sastāvā. Pēclokauta sezonu uzsāka ļoti produktīvi, karjeras rezultatīvāko spēli aizvadot 2012. gada 21. janvārī uzvarā pret bijušo komandu "Kinicks" (37 punkti, tai skaitā 9 precīzi trīspunktu metieni).
2015. gada 10. aprīlī D. Gallināri uzrādīja jaunu karjeras rezultativitātes rekordu, gūstot 47 punktus spēlē, kurā komanda divos pagarinājumos zaudēja Dalasas "Mavericks".
2017. gada jūlijā D. Gallināri trīs komandu spēlētāju maiņas darījuma rezultātā nonāca Losandželosas "Clippers", kur ieņēma sākumsastāva spēlētāja lomu. Pirmajā sezonā spēlētājs izlaida daudz spēļu tramas dēļ. Otrajā sezonā ar "Clippers" viņam izdevās sasniegt play-off, kur komanda pirmajā kārtā piekāpās Goldensteitas "Warriors".

Itālijas izlase

Itālijas izlases sastāvā izcīnījis 17. vietu 2011. gada Eiropas čempionātā.
Islandes Universitāte

Vēsture

Islandes Universitāti 1911. gada 17. septembrī dibināja Islandes valsts parlaments Alþingi, apvienojot trīs bijušās augstākās izglītības iestādes. Sākotnēji universitātē bija četri virzieni – medicīna, tiesvedība, tehnoloģijas un humanitārās zinātnes. Pirmajā gadā tika uzņemti 45 studenti un pirmais direktors bija humanitāro zinātņu profesors Björn M. Ólsen. 
Gadu gaitā Islandes Universitāte ir piedzīvojusi pārmaiņas gan lokācijas, gan rekonstrukciju veidā. Sākotnēji augstākās izglītības iestāde atradās parlamenta ēkā, savukārt 1940. gadā tika pārcelta uz pašreizējo ēku, ko projektējis islandiešu arhitekts Guðjón Samúelsson.
Strade Bianche

Latvijas sportistu dalība

No Latvijas sportistiem augstāko panākumu guvis Aleksejs Saramotins, kurš 2013. gada sacensībās ierindojās 5. vietā. 2019. gada sacensībās Toms Skujiņš ieņēma devīto vietu.
Ernests Rirdāns

Ernests Rirdāns (īstajā uzvārdā - Rirdancis; dzimis 1901. gada 28. maijā, miris 1954. gada 14. augustā) bija latviešu mākslinieks, karikatūrists un feļetonists. Dzimis Bukaišu pagastā. Studējis LMA, kā karikatūrists darbojies no 1923. gada. Kopš 1936. gada piedalījies izstādēs. Darbojies laikrakstos Svari, Vecais Sikspārnis, Tēvija. Pēc Otrā pasaules kara devies trimdā. Anglijā publicēja karikatūru krājumu "Good Uncle Joe (Tētiņš Josifs zīmējumos)" (1949,1952), "Dievputniņš" (1950) ar Drūmā (Konstantīna Salma-Salmiņa) tekstu, "35 ielāpi" (1951) ar saviem zīmējumiem un paša, Ačuka un Drūmā feļetoniem. Miris Londonā, Anglijā.
No Rirdāna iedvesmojies Gunārs Bērziņš.
Ābrams de Bruins

Dzīvesgājums

Dzimis 1538. gadā Antverpenē, Nīderlandes Neatkarības kara (1568-1648) laikā 1577. gadā pārcēlās uz dzīvi Ķelnē. 1577.-1578. gadā viņš Antverpenē izdeva dažādu tautu tērpu attēlu grāmatu Imperii ac Sacerdotii Ornatus. Diversarum item Gentium peculiaris Vestitus, kas 1581. gadā pēc Ķelnes arhibīskapa pasūtījuma iznāca papildinātā izdevumā kā Omnium pene Europae, Asiae, Aphricae atque Americae Gentium Habitus ("Eiropas, Āzijas, Āfrikas un Amerikas tautu tērpi").
Miris 1587. gadā Ķelnē.
Opekalns (ciems)

Opekalna baznīca

Pirmā koka baznīca kalnā pēc ģenerālgubernatora Ērika Dālberga projekta uzcelta Zviedru Vidzemes laikā 1696. gadā, pie tās dibināta draudzes skola zemnieku bērniem. Pēc Ernesta Glika ierosinājuma iekārtota Opekalna vecā un jaunā kapsēta.
Patreizējais mūra dievnams celts laikā no 1774. gada līdz 1779. gadam. Baznīcā atrodas trīs valsts nozīmes mākslas pieminekļi: altāris (1774), ērģeles (ap 1860) un kancele (18. gadsimta otrā puse). 1927. gadā pēc arhitekta Paula Kampes projekta restaurēts baznīcas tornis. Opekalna luterāņu baznīca ir visaugstāk virs jūras līmeņa novietotais dievnams Latvijā.
Paneta šūna

Paneta šūna ir tievo zarnu epitēlija šūna, kam ir nozīme normālas zarnu mikrofloras regulēšanā. Tai ir apikāli izvietotas eozinofilas granulas. Toksīnu (piemēram, lipopolisaharīdu, lipīdu A) ietekmē izdala lizozīmu, sekretoro fosfolipāzi A2, a-defenzīnus, tādējādi pasargājot zarnu epitēliju no baktērijām, sēnītēm un pat dažiem vīrusiem. Paneta šūnu daudzums pakāpeniski pieaug virzienā uz tievo zarnu beigu galu. Paneta šūnas nosauktas to atklājēja austriešu fiziologa Jozefa Paneta (1857–1890) vārdā.
Jāņa Asara iela (Jelgava)

Vēsture

Iela izveidojās pēc pilsētas nocietinājumu nojaukšanas 19. gadsimta sākumā. Tā veda no pilsētas Dobeles vārtiem līdz Mazajiem vārtiem pāri Jēkaba kanāla slūžām un tika saukta par Slūžu ielu (vācu: Schleusenstraße), vēlāk par  III Valles ielu (III. Wallstraße). 1924. gada augustā pārdēvēta par Vaļņu ielu.
1949. gada 22. novembrī to atdalīja no Vaļņu ielas un pārdēvēja par Jāņa Asara ielu. Pēc Jelgavas pilsētas slimnīcas uzcelšanas ielas posmu līdz Raiņa ielai slēdza.
Rīgas 33. vidusskola

Izglītības programmas

2018. gadā skolā tiek īstenota pamatizglītības mazākumtautību programma (21011121), pamatizglītības mazākumtautību humanitārā un sociālā virziena izglītības programma (21012121) un vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena mazākumtautību programma (31011021).

Vēsture

Pēc Otrā pasaules kara beigām 1945. gadā Rīgas 19. vidusskolā mācības uzsāka 1.- 4. klases ar apmācību krievu valodā. 1948. gadā tika atvērta Rīgas pilsētas 26. septiņgadīgā skola, kura atradās 19. vidusskolas telpās Miglas ielā 9. 1952. gadā Bolderājai tika piešķirts strādnieku ciemata statuss, pakļaujot to Rīgas pilsētas Ļeņina rajonam, bet 1953. gadā 26. septiņgadīgo skolu pārveidoja par Rīgas 33. vidusskola ar krievu valodu kā apmācības valodu. 
2007. gadā tika veikti skolas ēku renovācijas darbi.
Marjans Vrubels

Šaha kompozīcija

Vrobels dzimis Ļvovā 1905. gada 1. janvārī. Spēlēt šahu viņš iemācījās 5 gadu vecumā. Vēlāk sāka interesēties par šaha kompozīciju. Savu pirmo uzdevumu publicēja 1922. gadā. Galvenokārt viņš sastādīja divvilčus un trīsvilčus. Pavisam viņš publicēja vairāk nekā 1000 šaha uzdevumus, no tiem 430 ieguva atzinības konkursos, tai skaitā 161 godalgu, no tām 88 pirmās godalgas. No 1956. gada starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā. FIDE albumos publicēti 44 viņa uzdevumi. Par šo sniegumu pēc Polijas pieprasījuma 2015. gadā Pasaules šaha kompozīcijas federācija nolēma Vrubelam piešķirt starptautiskā meistara titulu šaha kompozīcijā.
1931. gadā Vrubels bija Polijas problēmistu savienības organizators. Nodarbojās ar šaha žurnālistiku, no 1926. gada vairāku šaha kompozīcijas nodaļu redaktors dažādos laikrakstos un žurnālos. Viņš ir arī vairāku šaha kompozīcijas grāmatu autors.
Kornēlija Birkmane

Dzīvesgājums

Dzimusi 1925.gada 26.aprīlī Rīgā. Mācījusies Rīgas pilsētas 2.pamatskolā un Rīgas pilsētas 2.ģimnāzijā. 1949.gadā ar izcilību absolvējusi Latvijas Valsts Universitātes Bioloģijas fakultāti un uzsākusi tur savas darba gaitas. Profesora Paula Galenieka vadībā piedalījusies "Latvijas PSR Floras" sagatavošanā, tai skaitā zīmējusi augu attēlus. No 1953. līdz 1980.gadam kā jaunākā zinātniskā līdzstrādniece strādājusi LPSR ZA Bioloģijas institūta Botānikas laboratorijā.
Botānikas laboratorijā K.Birkmane strādāja zinātņu doktores un LPSR ZA korespondētājlocekles Gali Sabardinas vadībā pie Latvijas veģetācijas kartēšanas. Viņa turpināja darbu pie "Latvijas PSR Floras". 1958.gadā kopā ar A. Pētersoni tika izdots pirmais “Latvijas PSR augu noteicējs”, grāmata, kas piedzīvoja otro izdevumu 1980. gadā un līdz šim brīdim kalpo ziedaugu un paparžaugu iepazīšanai visām sekojošām Latvijas botāniķu, dabas pētnieku un amatieru paaudzēm.
1959.gadā iznāca Kornēlijas Birkmanes un Laimas Tabakas publikācija “Latvijas PSR aizsargājamie un retie augi”. Tā bija pirmā pēckara publikācija, kas veltīta augu sugu aizsardzībai, pirmais izvērstais savvaļas augu sugu saraksts, kurām būtu nepieciešama likuma aizsardzība. Šī brošūra tāpat kā citas, kuru autore vai līdzautore ir K.Birkmane bija domātas plašam lasītāju lokam un aicināja ielūkoties dabā, atpazīt un saudzēt augus to dabiskajos biotopos. Minēsim tādas kā “Mūsu mežu retie un skaistie augi”, “Indīgie ziedaugi Latvijas PSR”, “Dekoratīvie savvaļas augu resursi un to aizsardzība”, “Latvijas PSR mūžzaļie augi” un nobeidzot – “Latvijas PSR aizsargājamās augu sugas”. Šī grāmata, kas iznāca 1973.gadā, kļuva par pamatu “LPSR Sarkanajai grāmatai” kā arī 1975.gada Ministru Padomes lēmumā iekļautajam īpaši aizsargājamo augu sugu sarakstam . K.Birkmanes raksti par Latvijas augu valsti un tās aizsardzības nozīmību regulāri publicēti "Dabas un Vēstures kalendāros” (1964., 1975., 1979.) un "Dārzā un Dravā” (1970).
1973.gadā Botānikas laboratorijas vadību pārņēma Dr.biol. Laima Tabaka un K.Birkmane iesaistījās Botānikas laboratorijas pētījumos par Latvijas floru un augu sistemātiku, kā arī pētīja īpaši aizsargājamo augu sugu izplatību un dabas liegumu, piemēram, Šķaunes osa (Grebļa kalna)  , Kāla ezera, floru un veģetāciju .

K.Birkmane sadarbībā ar Tartu universitātes un Lietuvas Botānikas institūta zinātniekiem uzsāka darbu pie Baltijas floras konspekta sagatavošanas, organizēja Baltijas botāniķu ekspedīcijas-konferences un 1.Vissavienības dabas aizsardzības skolu 1977.gada septembrī.
Kornēlija Birkmane zīmējusi augus daudziem izdevumiem, īpaši tādiem kā “Latvijas PSR flora”, “Latvijas PSR augu noteicējs”, “Latvijas PSR Sarkanā grāmata”.Lasījusi populārzinātniskas lekcijas par augu valsti un dabas aizsardzību. Ilgus gadus bijusi Vissavienības botāniķu biedrības Latvijas nodaļas sekretāre.
Viņas savāktais ziedaugu un paparžaugu herbārijs glabājas LU Bioloģijas institūta Botānikas laboratorijas herbārijā ( herbārija starptautiskais kods - LATV).
  
Kornēlija Birkmane mirusi 1982.gada 2.novembrī Rīgā.
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Kenijā

Sarakstā apkopotas tās vietas Kenijā, kas iekļautas UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Kopā UNESCO sarakstā no Kenijas ir iekļautas 6 vietas (3 — kultūras objekti, 3 — dabas objekti), savukārt 18 vietas ir iekļautas oficiālajā kandidātu sarakstā.
Latvijas Dzelzceļa kauss

Latvijas Dzelzceļa kauss ir ikgadējs pirmssezonas tradicionāls starptautisks hokeja turnīrs, kurā piedalās komandas no Kontinentālās hokeja līgas, tostarp Rīgas "Dinamo". To sponsorē "Latvijas dzelzceļš".

Turnīra vēsture

Turnīra iniciātors bija Latvijas dzelzceļa valdes priekšsēdētājs Uģis Magonis, kurš ilgus gadus bija hokeja fans un 1995.-1998. gados vadīja Latvijas Hokeja federāciju. 
Pirmo reizi LDz organizējā šo turnīru 2009./2010.g. sezonā un tas ieguva skatītāju un hokeja komandu atsaucību. Tāpēc šo turnīru nolēmā veidot ik gadu, lai labāk sagatavoties KHL sezonai.  
Šis turnīrs uzskatāms par vienu no gatavošanās posmiem KHL kārtējai sezonai un norisināsies augusta pēdējā nedēļā Arēnā Rīga un citās lēdus hallēs.
Turnīra galveno balvu – kausu – darinājis vairākkārtējs Latvijas Dizaina gada balvas ieguvējs mākslinieks Armands Vecvanags. Tas veidots no teju 1000 nerūsējošā tērauda hokeja nūju miniatūrām un to rotā miniatūrs vilciena modeļa atlējums no bronzas.
Ērika Vībe

Biogrāfija

Ar brīvo cīņu Ērika Vībe sāka nodarboties 9. klasē. Starptautiskās sacensībās viņa debitēja 2007. gadā, kad piedalījās Panamerikas junioru čempionātā un izcīnīja sudraba medaļu. Viņa startēja arī 2008. un 2009. gada pasaules junioru čempionātos. 2012. gadā, kā kanādiešu cīkstones Lijas Kallahanas treniņu partnere, Ērika brauca uz Londonas olimpiskajām spēlēm.
Veiksmīga Vībei bija 2014. gada sezona, kurā viņa uzvarēja visos turnīros, kuros ņēma dalību, un 36 cīņu virkni līdz 2014. gada pasaules čempionāta ceturtdaļfinālam, kurā viņa zaudēja igaunietei Epai Mē.
2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Rio, finālā uzvarot Guzeli Manjurovu, Ērika Vībe izcīnīja zelta medaļu svara kategorijā līdz 75 kg un kļuva par trešo Kanādas cīkstoni — olimpisko medaļnieci. Pirms Ērikas medaļas olimpiskajās spēlēs bija guvušas Tonija Verbīka (2004, 2008 un 2012)  un Kerola Hviņa (2008, 2012).
2018. gada pasaules čempionātā Vībe pusfinālā zaudēja Adelīnai Grejai un cīņā par bronzas medaļu revanšējās par 2014. gada zaudējumu Epai Mē.
Spēlmaņu nakts 1996

Latvijas profesionālo teātru 1996. gada jauniestudējumu skates balvu pasniegšanas ceremonija un noslēguma vakars norisinās 1997. gada 30. maijā Rīgas Krievu drāmas teātrī. Tiešraide tiek translēta LTV pirmajā kanālā. Balvu pasniegšanas ceremonijas režisors — Jānis Siliņš, skatuves noformējums — Iveta Haas. Ceremonijas vadītāji — Artis Robežnieks un Vilis Daudziņš.
Tiek pasniegtas 17 balvas 16 kategorijās: divas — "Labākais jaunais skatuves mākslinieks" un "Labākais diriģents" netiek piešķirtas. Tiek pasniegta Grand Prix balva un balva par mūža ieguldījumu. Skates laureātiem tiek pasniegta Lielā balva teātra mākslā "Teātris-1996", kuru veidojis metālmākslinieks — dizainers Juris Gagainis.

Žūrija

Jānis Siliņš (priekšsēdētājs), Maija Augstkalna, Anda Burtniece, Ija Bite, Alda Briede, Ingrīda Burāne, Raimods Briedis, Valda Čakare, Silvija Freinberga, Benedikts Kalnačs, Linda Liepiņa, Irēna Lagzdiņa, Aldis Linē, Normunds Naumanis, Imants Plotnieks, Andris Plotnieks, Nora Ikstena, Guntars Pupa, Haralds Ritenbergs, Orests Silabriedis, Maija Svarinska, Henrieta Švāne, Guna Zeltiņa, Mirdza Zīvere, Andris Jansons.
Verona (dziesma)

Eesti Laul 2017

2016. gada 8. novembrī tika paziņots, ka Koits un Laura piedalīsies Eesti Laul 2017 — Igaunijas nacionālajā atlasē 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam. Duets piedalījās otrajā pusfinālā 2017. gada 18. februārī, gūstot 2. vietu kopvērtējumā — 1. vietā pēc skatītāju vērtējuma un 5. pēc žūrijas balsojuma. 4. martā notikušajā finālā viņi tika tālāk uz superfinālu ar 2. vietu — 1. vietā pēc skatītāju vērtējuma un 6. pēc žūrijas balsojuma. Superfinālā viņi uzvarēja televīzijas balsojumā un ieguva tiesības izpildīt Verona 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.

2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā galvenajiem vokālistiem Koitam un Laurai pievienojās trīs fona vokālisti. Igaunija savu dziesmu izpildīja otrā pusfināla otrajā pusē ar 17. kārtas numuru. Dziesmas izpildījuma laikā notika problēma ar Lauras mikrofonu, tāpēc dziesmas pirmā rindiņa nebija dzirdama klausītājiem. Pēc 85 punktu iegūšanas un nokļūšanas 14. vietā no 18 dziesma nekvalificējās finālam. Skatītāju balsojumā dziesma guva 6. vietu, kas ir 8 vietas augstāk nekā žūriju novērtējums (14. vieta).
Striptīzs

Striptīzs ir erotiska vai eksotiska deja, kuras laikā dejotājs pakāpeniski izģērbjas, parasti tas notiek mūzikas pavadījumā. Persona, kas izpilda striptīzu, parasti tiek saukta par striptīzdejotāju.
25. janvāris

25. janvāris ir gada 25. diena pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 340 dienas (341 garajā gadā).

Vārda dienas

Sigurds, Zigurds