google/wiki40b huggingface dataset:
Tabū

Biogrāfija

Tabū ir meksikāņu un Shoshone izcelsmes. Viņš ir dzimis Boil Heigtā, Kalifornijā un audzis Losandželosā, Kalifornijā. Tabū ir mācījies Gērvija izglītības centrā. Divas dienas pirms viņa 33. dzimšanas dienas, Tabū apprecējās ar Džeimiju Dizoni, Pasadenā, Kalifornijā 2008. gada 12. jūlijā. Pāra pirmais bērns bija, zēns, viņu sauc Džalens. Viņš ir dzimis 2009. gada 19. jūlijā. Viņam ir vēl viens dēls - vārdā - Džošs viņš ir dzimis 1993. gada 5. decembrī.

Mūziķa karjera

Viņš pievienojās Black Eyed Peas 1995. gadā. Grupas biedri apl.de.ap un will.i.am viņu sākotnēji grupā sauca par Atbanu Klannu, bet viņš mainīja pseidonīmu pēc tam, kad mainījās ierakstu kompānija. 2001. gadā grupai pievienojās Steisija Fergusone. Tabū ir atpazīstams ar savām kung-fu-iedvesmotajām deju kustībām.(Viņš ir praktizējies Džīt Kun Do koncepcijās un ieguvis melno jostu Nindžutsu).

Solo darbs

Sākot ar 2008. gadu Tabū veido solo albumu T.A.B.O.O. Tabū ir teicis, ka viņš cer sadarboties ar māksliniekiem, piemēram, Frankie J, E-40, Pitbull, un Kumbia Kings. Shakira, Blu Cantrell un Juanes. 
Viņa mūzika iekļauta daudzu filmu skaņu celiņos, tostarp Coach Carter, Juridiski Blonde, Harold & Kumar Go to White Castle un Barbershop 2.

Cita sadarbība

Agrāk Tabū sadarbojās ar Yellowcard Ryan Key sacerot dziesmu "Gotta Get It Now". Viņš ir sadarbojies arī ar sacīkšu reperi Dāvidu Rolasu rakstot dziemu "Morena" un reperi Funky Dog veidojot dziesmu "Get It". 2007. gada beigās, Tabū sadarbojies arī ar Mīrengu zvaigzni Džoanu Luisu Guerru par remiksu viņa hita dziesmai "La Llave de Mi Corazon". Turklāt viņš izveidoja remiksu dziesmai "La Paga" ar Juanes. Tabū strādāja ar Džordžu Pajonu un Andiju Vergasu izpildot Barakam Obamai veltītu dziesmu "Yes, we can" (Si Se Puede.). Viņš ir uzstājies kopā ar Juanes, FIFA Pasaules kausā 2010, dziedot dziesmu La Paga.

Aktiera karjera

Tabū pirmā loma bija filmā Dirty ar Vaiklefu Džīnu, spēlējot Ramireza lomu. Pēc tam viņš parādījās 2007. gada filmā "Cosmic Radio" (Kosmiskai Radio), kurā piedalījās arī citas zvaigznes - Michael Madsen, Wes Studi, Irene Bedard, Daryl Hanna, Ricardo Chavira un citu plaši pazīstami mākslinieki. Viņš spēlēja varoni vārdā Vegas 2009. gada filmā Street Fighter: Legend no Chun-Li. Taboo parādījās arī kā tiesnesis par realitātes šovā MTV Top Pop Group.
Biruta Ozoliņa

Biogrāfija

B. Ozoliņa beigusi Rēzeknes Mūzikas vidusskolu. 1984. gadā klavierspēles specialitātē absolvējusi Latvijas Valsts konservatoriju. Strādājusi Pāvula Jurjāna mūzikas skolā par klavierspēles pedagoģi. Folklorai pievērsusies studiju gados, vairākus gadus darbojusies ansamblī "Iļģi". 80. gadu beigās Latvijas Radio ierakstījusi latgaliešu tautasdziesmas. Piedalījusies vairāku tradicionālās un mūsdienu tautas mūzikas albumu ierakstos. Producējusi Marijas Golubovas albumu "Stāsti un dziesmas" (2003). 
2003. gadā izveidojusi etnodžeza ansambli "Patina", sadarbībā ar to atskaņojusi tautas mūziku mūsdienīgos aranžējumos. 2013. gadā kopā ar DJ Monsta izdeva albumu "Sauli sēju".
Albums "Bolta eimu" kategorijā "Labākais folkloras albums" bija nominēts mūzikas ierakstu gada balvai "Zelta mikrofons". Savukārt albumi "Sirdsgrieži" un "Sauli sēju" nominēti kā "Labākais tautas mūzikas albums".
Kvadriljons

1 000 000 000 000 000 jeb viens kvadriljons ir naturāls skaitlis starp skaitļiem 999 999 999 999 999 un 1 000 000 000 000 001.
Zinātniskajā pierakstā to raksta kā 10¹⁵. Skaitļu apzīmēšanai kvadriljonos lieto prievārdu peta-, piemēram, petabaits (PB). Kādas mērvienības kvadriljono daļu raksta kā 10⁻¹⁵ un tās apzīmēšanai no 1964. gada lieto prievārdu femto- (no dāņu: femten - piecpadsmit). Sekundes kvadriljonā daļa ir femtosekunde (fs), metra kvadriljonā daļa ir femtometrs (fm), grama kvadriljonā daļa ir femtograms (fg).
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Ērgļu novadā

Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Ērgļu novadā.
 Kultūras pieminekļu karte
Šis saraksts tiek veidots no Vikidatiem, to periodiski atjaunina bots.
Astoņstūris

Astoņstūris - daudzstūris ar astoņām malām. Astoņstūra leņķu summa ir 1080°. Tam ir 20 diagonāles. Katrs regulāra astoņstūra leņķis ir 135° liels.
Leonīds Agutins

Biogrāfija

Leonīds Agutins piedzima 1968. gada 16. jūlijā Maskavā, mūziķa Nikolaja Agutina un pedagoģes Ludmilas Agutinas ģimenē. Leonīds pabeidzis Maskavas džeza skolu. 1993. gadā beidzis Maskavas Valsts kultūras institūtu.
1994. gadā mūziķis izdeva savu pirmo solo albumu "Босоногий мальчик" (Baskājainais puisēns), kas izcēla Leonīdu pie pārējām lielajām krievu estrādes zvaigznēm. 1995. gada decembrī izdod otro albumu "Декамерон" (Dekamerons). Kopā ar tādiem mūziķiem, kā Filips Kirkorovs, Valērijs Meladze un grupa "Любэ", kļūst par rekordistu ar saņemto "Zelta gramafonu" balvu skaitu.
Leonīdam Agutinam tika piešķirts "Nopelniem bagātā Krievijas Federācijas mākslinieka" tituls.
Sojuz MS-11

Lidojuma gaita

Sojuz MS-11 tika palaists 2018. gada 3. decembrī 11:31:52 UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas. 
Kosmosa kuģis ar staciju saslēdzās 3. decembrī 17:33 UTC (sešas stundas pēc starta) pie Poisk moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās notika automātiskā režīmā.
No stacijas Sojuz MS-11 atvienojās 2019. gada 24. jūnijā 23:25:30 UTC.
Pēc bremzēšanas manevra beigām parādījās signāls, ka nedarbojas viens no orientācijas dzinēju kolektoriem. Automātiskā sistēma pārslēdzās uz rezerves kolektoru, un nolaišanās notika bez problēmām.
Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 25. jūnijā 02:47:50 UTC, 148 km uz dienvidaustrumiem no Žezkazghanas, Kazahstānā. Lidojuma ilgums — 203 dienas 15 stundas 15 minūtes 58 sekundes.
Konstantīns Nikologorskis

Biogrāfija

Piedzimis Vladimiras apgabala Vjazņikovas rajona Nikologoras ciemā. Daudzkārtējais Krievijas jauniešu šaha čempionātu dalībnieks dažādās vecuma grupās, kuros izcīnījis divas uzvaras: 2003. gadā U8 vecuma grupā un 2004. gadā U10 vecuma grupā. Vairākkārt pārstāvējis Krieviju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvis 2005. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. Par šo panākumu saņēmis FIDE meistara (FM) nosaukumu. 2007. gadā uzvarējis Pasaules šaha čempionātā skolniekiem U13 vecuma grupā. 2011. gadā Krievijas jaunatnes izlases sastāvā izcīnījis komandu un individuālo zelta medaļu Pasaules jaunatnes šaha olimpiādē U16 vecuma grupā.
Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Strādā par šaha treneri Maskavā un Maskavas apgabalā.
Annātes

Annātes (no latīņu annus, gads) bija gada nodoklis, ko bīskapi maksāja pāvestam par piešķirtām bīskapijām (pusi no pirmā gada ienākumiem). Annātes ieviestas 1318. gadā, tagad daudzās zemēs atceltas.
Antoņīns Kvīčala

Šaha kompozīcija

A. Kvīčala bija viens no pirmajiem čehu skolas problēmistiem.
Egils Baldzēns

Biogrāfija

Egils Baldzēns 1984. gadā ir pabeidzis Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filozofijas fakultāti filozofa specialitātē. 1989. gadā iesaistījies LSDSP atjaunošanā. 1991. gadā ievēlēts par partijas priekšsēdētāja Ulda Bērziņa vietnieku, savukārt 1993. gada sākumā — par partijas priekšsēdētāju. Baldzēna vadībā LSDSP 5. Saeimas vēlēšanās nespēja pārvarēt 4% barjeru, lai iekļūtu parlamentā. 1994. gadā par jauno partijas priekšsēdētāju tika ievēlēts Jānis Dinevičs.
1998. gadā no Latvijas Sociāldemokrātu apvienības saraksta ievēlēts 7. Saeimā, bijis tās frakcijas priekšsēdētājs. Saeimā darboies kā Nacionālās drošības komisijas un Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisijas biedrs. Piedalījies vairākās apakškomisijās un starpparlamentu sadarbības grupās. 1999. gadā, apvienību veidojošajām partijām izveidojot vienotu LSDSP, Baldzēns kļuvis par partijas priekšsēdētāja Jura Bojāra vietnieku. 
2001. gadā sācies Baldzēna konflikts ar Bojāru. Jūlijā izplatījās informācija, ka tiek plānota Baldzēna kā Saeimas frakcijas vadītāja nomaiņa, tomēr tā izrādījās nepatiesa. Partijas vadītājs J. Bojārs pārtrauca apmeklēt Saeimas frakcijas sēdes, jo neguva tajās vairākuma atbalstu. Par spīti tam, oktobrī notikušajā kongresā par LSDSP priekšsēdētāju atkārtoti tika ievēlēts Bojārs. 2002. gada janvārī Baldzēns un vēl 4 deputāti izstājušies no LSDSP un izveidojuši Sociāldemokrātu Savienības frakciju. Martā tika dibināta partija ar tādu pašu nosaukumu, Baldzēns kļuva par tās vadītāju.
8. Saeimas vēlēšanās SDS ieguva aptuveni 1,5% vēlētāju atbalstu un Saeimā neiekļuva. Netika ievēlēts arī LSDSP saraksts, kas saņēma 4% vēlētāju balsu. 2002. gada decembrī Egils Baldzēns atkāpās no SDS priekšsēdētāja amata, jo tika ievēlēts par Latvijas Brīvo Arodbiedrību savienības priekšsēdētāja Pētera Krīgera vietnieku. Baldzēns gan no partijas neizstājās.
2007. gadā iestājies partijā "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK". Kopš 2008. gada vada raidījumu "Politika uz skatuves un aizkulisēs" Radio Merkurs ēterā.

Privātā dzīve

Egils Baldzēns ir dzimis 1960. gada 24. novembrī. Precējies ar dziedātāju Silviju Silavu.
Sergejs Kaminers

Biogrāfija

Sergejs Kaminers dzimis 1908. gadā Ņižņijnovgorodā. 1926. gadā iestājies mācīties Baumana vārdā nosauktā Maskavas Augstākajā tehniskajā skolas ķīmijas fakultātē. To beidzot ieguvis inženiera tehnologa diplomu. Strādājis par tehnologu rūpnīcā "Kaučuk". No 1936. gada tehniskās daļas priekšnieks pārvaldē "Glavrezina".
Arestēts 1938. gada 17. augustā, apvainots par piederību kontrrevolucionārai teroristiskai organizācijai. 1938. gadā 27. septembrī PSRS Augstākās tiesas Kara kolēģija viņam piesprieda nāves sodu nošaujot. Sods izpildīts tajā pat dienā. Apglabāts — Komunarkas masu kapos. Reabilitēts 1956. gada 11. jūlijā.

Šaha kompozīcija

No bērnības aizrāvies ar šahu. Pirmo etīdi Kaminers publicējis 1924. gadā. Pavisam sastādījis 65 etīdes, 27 no tām ieguvušas atzinības konkursos, 3 ieguvušas pirmo godalgu, 9 — otro un trešo. 12 no viņa etīdēm ievietotas FIDE albumā. No 1932. līdz 1938. gadam Kaminers un Somovs-Nasimovičs bija laikraksta "64" etīžu nodaļas redaktori. Laikrakstā publicējis metodiskus rakstus par šaha kompozīciju un bijis avīzes rīkoto konkursu tiesnesis.
Neilgi pirms aresta, jūtot briesmas, nodevis savam ilggadīgam draugam Mihailam Botviņņikam savu etīžu burtnīcu. Pēc Staļina nāves šie materiāli kļuva par Kofmana 1981. gadā izdotās grāmatas pamatu.
The Flowers of Romance

Biogrāfija

The Flowers of Romance dibināta tālajā 1999. gadā un ir viena no populārākajām, vecākajām, nozīmīgākajām Sīlendas grupām. Melnajās ādās ģērbtie anarhisti, kā The Flowers of Romance mēdz dēvēt Sīlendā, ierakstījuši un izdevuši vairāk nekā divi albumu un snieguši koncertus Somijā (mūzikas festivālā «Ruisrock» kopā ar komentārus neprasošām mūzikas zvaigznēm Deividu Boviju un Niku Keivu), Zviedrijā, vairākas reizes arī Latvijā (tostarp «Trinstokā» un «Putnudienā»), ASV, Rumānijā, Francijā un daudzās citās pasaules valstīs. 1991. gadā The Flowers of Romance emigrēja uz ASV, bet vēlāk atgriezās. Divdesmit pastāvēšanas gados grupā mainījušies neskaitāmi dalībnieki un viņu muzicēšanas stils svārstījies no enerģiska pankroka līdz pusakustiskajam folkrokam. Neskaitāmas The Flowers of Romance dziesmas ieņēmušas pirmās vietas dažādos Sīlendas topos, viņu ieraksti ir vieni no pirktākajiem valstī. 1996. gadā grupa saņēma «Radio France» balvu kā labākā Rietumeiropas grupa. The Flowers of Romance tika izveidota 1999. gadā un tajā bez Tony Blackplait vai šajā projektā - Blackplait vēl spēlē Al Vainola — solo ģitāra, Tuuliki Leinpere — vijole, Anti Pathique — bass, Henry Leppnurm — sitamie instrumenti. Lielākā daļa dalībnieku darbojas arī grupā The Flowers of Romance. Savu mūziku grupa pieskaita punk/new romantic scēnai, jauku akcentu piedod vijoles izmantošana. Šo grupu varētu salīdzināt ar nesen Depo redzēto Arvīdu un mūrsitējiem. Arī šeit, kaut grupas saknes meklējamas punk nesagaidīsiet scēnai raksturīgo skatuves huligānismu, grupas skatuves tēls ir gana solīds, arī mūzika nav trakulīga, tiešām vairāk viss atbilst 1980-to gadu new romantic scēnas korektumam un romantismam gan mūzikā, gan skatuves tēlā. Šogad grupa laidusi klajā savu pirmo albumu Sue Catwoman.
XVI Vispārējie latviešu Dziesmu svētki

PSRS nodibināšanas 50. gadadienai un dziesmu svētku simtgadei veltītie (VII) Padomju Latvijas dziesmu svētki jeb XVI Vispārējie latviešu Dziesmu svētki notika Rīgā 1973. gada 15. – 22. jūlijā Mežaparka Lielajā estrādē. VII Deju svētki notika atsevišķi 1975. gada 17. - 19. jūlijā. 
Svētkus rīkoja Centrālā republikāniskā Dziesmu svētku komisija. Kopkorī bija 14 800 dziedātāju, apvienotajā pūtēju orķestrī 1444 muzikanti, apvienotajā koklētāju ansamblī bija ap 100 dalībnieku. Koncertos uzstājās arī 1190 dejotāju. 
Virsdiriģenti bija Imants Cepītis, Jānis Dūmiņš, Daumants Gailis, Gido Kokars, Imants Kokars, Haralds Mednis, Jānis Ozoliņš, Edgars Račevskis, Leonīds Vīgners un Ausma Derkēvica.

Norise

Svētku gājiena laikā pie Ļeņina pieminekļa stāvēja sardze Lāčplēša tērpos.
Kopkoris uzstājās trijos koncertos. Simtgades svētkos pirmo reizi uzstājās Rīgas 6. vidusskolas koklētāju ansamblis.
Emīla Dārziņa dziesma "Mūžam zili" sākotnēji esot bijusi iekļauta repertuārā, bet īsi pirms svētkiem izņemta no koncerta. Noslēguma koncertā vīru kori saukuši "Mūžam zili" un Haralds Mednis uzņēmās dziesmu nodiriģēt.
Angolas lielieplaka

Angolas lielieplaka ir zemūdens lielieplaka Atlantijas okeāna dienvidaustrumos. Izvietojusies starp Āfrikas kontinenta krastu austrumos, Gvinejas grēdu ziemeļos, Dienvidatlantijas grēdu rietumos un Vaļu grēdu dienvidos. Veidojusies mezozojā, ieliecoties okeāna gultnei. Vidējais dziļums ap 4000—6000 metru, maksimālais — 6050 metru. Gultnē globigerīnu dūņas un sarkanais māls. Lielieplakas rietumu malā Svētās Helēnas sala.
Edmunda Vasiļjeva hokeja skola

Bijušie audzēkņi

Hokeja klubā trenējušies tādi hokejisti kā bijušais Latvijas vīriešu hokeja izlases un Rīgas "Dinamo" spēlētājs Roberts Jekimovs, HK "Rīga" spēlētāji Jānis Straupe, Koba Jass, Miks Indrašis, Māris Bičevskis un citi.
Nāve zem buras

Sižets

Veiksmīgais ārsts-onkologs, doktors Rodžers Mills, uzaicina savus draugus atpūsties uz viņa jahtas. Pēc dažām dienām, saulainā rītā, viņu atrod nogalinātu ar šāvienu sirdī. Izmeklēšanu uzsāk vietējais policists, seržants Berels kopā ar misteru Finbovu.
Attīstības psiholoģija

Attīstības psiholoģija interesējas par cilvēka psihisko attīstību no dzimšanas brīža līdz sirmam vecumam.
Tā sastāv no prenatālās un perinatālās psiholoģijas, bērnu psiholoģijas un gerontopsiholoģijas.
Ventspils autoosta

Ventspils autoosta (saīsināti: Ventspils AO) ir autoosta, kas atrodas Latvijas pilsētā Ventspilī, Kuldīgas ielā 5. Autoostas īpašnieks ir "Ventspils reiss", Ventspils pilsētas pašvaldības pārvaldībā esoša sabiedrība ar ierobežotu atbildību.
Lai gan pirmie starppilsētu autobusi Ventspilī parādījās 1924. gadā, tajā laikā nebija oficiālas autoostas. 1950. gados autoosta atradās netālu no rātslaukuma. Pašreizējā autoosta tika uzbūvēta 1960. gadā. 2011. gadā ēkas sliktā stāvokļa dēļ to rekonstruēja, bet gadu vēlāk tā tika atzīta par labāko Latvijā.
Daži maršruti ved uz, piemēram, Rīgu, Kuldīgu, Liepāju, Talsiem, Tukumu un Jelgavu. No autoostas ir iespējams doties uz tuvējiem ciematiem. 2014. gadā tika nolemts atvērt jaunu maršrutu vasaras sezonā uz Kolku. Mūsdienās (2019) šis maršruts kursē tikai līdz Mazirbei vasaras periodā 4 dienas nedēļā. 2019. gadā tika ierosināts maršrutu atkal pagarināt līdz Kolkai, taču ierosinājums neguva Autotransporta direkcijas atsaucību, bet drīzāk esot nepieciešams izvērtēt iespēju maršrutu slēgt.
Pūriņi

Vēsture

Sākumā pietura saukta vienkārši par 6. kilometru (p. p. 6. kilometrs), 90. gados pārdēvēta par Pienakalnu, vēlāk par Pūriņiem pēc tuvējo māju nosaukuma. Nojume uzbūvēta 1980. gados. No 2011. gada 1. februāra vilciens šeit apstājas tikai pēc pieprasījuma (ja pasažierim ir biļete līdz šai pieturai, vai ja pieturā gaida cilvēks). 2016. gada 3. septembrī Pūriņos tika atklāta jauna koka nojume, kas izgatavota atbilstoši vēsturiskajam 1930. gadu dizainam un krāsojumam.
Juris Stabiņš

Dzīvesgājums

Dzimis 1940. gada novembrī Rēzeknē, skolotājas Veronikas Stabiņas, dzimušas Makužas (1916—2011), ģimenē. 1990. gadā J. Stabiņš kļuva par Rīgas Komercģimnāzijas (RKĢ) direktoru. Kad 1994. gadā apvienoja Rīgas Skolotāju institūtu un Imantas Skolotāju institūtu, izveidojot Rīgas Pedagoģijas augstskolu, Juri Stabiņu iecēla augstskolas rektora amatā. 1995. gadā to pārdēvēja par Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības augstskolu.
2004. gada septembrī Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs aizturēja Juri Stabiņu un Igoru Zabirko aizdomās par kukuļņemšanu kā atlīdzību par skolēnu uzņemšanu Rīgas Komercskolā. Kukuļa izspiešanu viņš maskējis ar nepieciešamību ziedot naudu komercskolas telpu remontam. Viņš pats savu vainu noziedzīgajos nodarījumos neatzina. 2008. gadā Rīgas apgabaltiesa viņu notiesāja, piemērojot brīvības atņemšanu uz astoņiem gadiem un mantas konfiskāciju. Apelācijas sūdzību Augstākās tiesas Krimināllietu tiesu palāta izskatīja 2009. gada sākumā un atstāja nemainītu pirmās instances lēmumu. 2009. gada 8. septembrī Augstākās tiesas Senāta Krimināllietu departaments atstāja negrozītu tiesas nolēmumu.
13. septembrī Rēzeknes novada Rikavas pagastā Maltas upes krastā tika atrastas viņa drēbes. Kopš 2009. gada septembra vidus viņš skaitās bezvēsts pazudis.
Ziemeļu muzejs

Ziemeļu muzejs ir vēstures muzejs, kas iepazīstina ar zviedru tradīcijām un ikdienas dzīvi. Tas atrodas Stokholmā, Jūrgordenā Lejonsletenas teritorijā. Adrese: (zviedru: Djurgårdsvägen) 6-16.

Vēsture

Muzeja izveidotājs ir Arturs Hazēliuss (1833-1901), kurš ir arī brīvdabas muzeja Skansena dibinātājs. Muzeja ēku, kas atgādina ekstravagantu renesanses pili, projektējis Īsaks Gustavs Klāsons. Muzejs tika atklāts 1907. gada 8. jūnijā. Lai tas verētu notikt, jau 1872. gadā Arturs Hazēliuss sāka vākt dažādus priekšmetus un lietas, kas nākamajām paaudzēm varētu pavēstīt par ziemeļu seno zemkopju kultūru. Sākotnēji, 1873. gadā Hazēliuss izveidoja skandināvu etnogrāfisko ekspozīciju, kas tika atvērta apmeklētājiem Drotninggatenā. Apmeklētāju interese par šo ekspozīciju bija liela, arī eksponātu skaits strauji pieauga, tāpēc jau 1888. gadā radās plāni izveidot jaunu muzeju Jūrgordenā.

Muzejs

Muzejs apmeklētājiem sniedz priekšstatu par Zviedrijas cilvēku dzīvi laika periodā no 16. gadsimta līdz mūsu dienām. Muzejā ir vairāk kā 1,5 miljoni eksponātu — visdažādāko priekšmetu. Tie ir grezni apģērbi, vērtīgas dārglietas, dažādi sadzīves priekšmeti, māju un dzīvokļu interjeru kopijas. Muzejā var iepazīties ar zviedru tradicionālo svētku svinēšanu, galda klājumiem, telpu iekārtojumu dažādos laikmetos, kas ir eksponēti speciāli izveidotajos leļļu namiņos.
Muzeja ekspozīcija ir izvietota četros stāvos, tai ir sekojošas ekspozīcijas nodaļas: "Augusta Strinberga kolekcija", Tautas māksla, "Leļļu namiņi", Tekstiliju galerija, Sāmi, "Mazie objekti", "Zviedru mājas", "Mēbeles", "Galda klājumi", "Tradīcijas" un "Modes galerija". Muzeja galvenajā zālē atrodas apgleznota un apzeltīta ozolkoka karaļa Gustava Vāsas skulptūra, kuras autors ir Kārls Milless. Bez pastavīgās ekspozīcijas muzejā ir izstāžu zāles, kurās regulāri norisinās dažādas izstādes. Muzejā atrodas arī spēļu istaba, kur muzeja mazākajiem apmeklētājiem iepazīties ar muzeju viņiem saprotamā veidā. Muzejā atrodas arī restorāns.
2009. gada UCI Pasaules rangs

2009. gada UCI Pasaules rangs bija pirmā sezona UCI izveidotajai vērtējuma sistēmai, kura aizvietoja iepriekš izmantoto UCI ProTour rangu. Sezona sākās ar Tour Down Under atklāšanas posmu 20. janvārī un sastāvēja no 13 vairāku dienu un 11 viendienas sacensībām, noslēdzoties ar Giro di Lombardia 17. oktobrī. Visas sacensības, izņemot Tour Down Under notika Eiropā.
Individuālajā vērtējumā uzvarēja Alverto Kontadors, kurš pārņēma vadību pēc uzvaras Tour de France un nodrošināja uzvaru brīdi, kad otrajā vietā esošais Alehandro Valverde paziņoja par nepiedalīšanos sezonas pēdējās sacensībās. Kontadora komanda Astana uzvarēja komandu kopvērtējumā, bet Valverdes komanda Caisse d'Epargne ierindojās otrajā vietā. Trešā spāņu braucēja Samuela Sančess sniegums palīdzēja nodrošināt līdera godu arī valstu kopvērtējumā, ar lielu rezervi apsteidzot Itāliju.
Starptautiskais pakts par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām

Starptautiskais pakts par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām ir 1966. gadā pieņemtais un 1976. gadā spēkā stājies ANO līgums. Tā izpildi uzrauga Ekonomisko, sociālo un kultūras tiesību komiteja, izskatot un komentējot dalībvalstu ziņojumus un sastādot vispārīga rakstura piezīmes. Uz 2015. gada maiju paktam ir 164 dalībvalstis; vēl 5 valstis to parakstīja, bet pagaidām nekļuva par dalībvalstīm. Paktam ir 2008. gadā pieņemtais fakultatīvais protokols, kas stājās spēkā 2013. g.; tas paredz komitejai tiesības izskatīt sūdzības par pakta pārkāpumiem pret protokola dalībvalstīm (2015. g. maijā tādas ir 20).
Ēdenes dārzs

Ēdenes dārzs (ivritā: גַּן עֵדֶן, Gan ʿEḏen; ʿEḏen — ‘bauda, prieks, dārglieta’, akadiešu: edinnu — ‘stepe’) ir Bībelē aprakstītais "Dieva dārzs", pirmo cilvēku (Ādams un Ieva) dzīvesvieta pirms krišanas grēkā.
Visplašāk aprakstīts Radīšanas grāmatas 2. un 3. nodaļā, kā arī Ecekiēla grāmatā. Radīšanas grāmatas 14. nodaļā ir pieminēts "Dieva dārzs" (nevis Ēdene), Ecekiēla grāmatas 31. nodaļā ir pieminēti "dārza koki".
Ebrejiem un kristiešiem šī ir paradīze. Šis apzīmējums "paradīze" cēlies no senirāņu vārda pardisu (‘iežogota vieta, dārzs, parks’), ar ko tiek apzīmēta persiešu valdnieku labiekārtotās saimniecības, kuras laikabiedri uzskatīja par svētlaimīgām vietām uz zemes.
Saskaņā ar Radīšanas grāmatu Ēdenes dārzu apūdeņojusi upe, kas sadalījusies četrās upēs. Te dzīvoja dažādi dzīvnieki, putni, auga koki un stādi. Dārzā atradās koks, kura augļus Dievs bija aizliedzis Ādamam un Ievai ēst. Šis koks tika iestādīts dārza vidū, tas bija laba un ļauna atzīšanas koks. Kad čūska pavedināja Ievu pārkāpt Dieva uzstādīto noteikumu neēst augli, gan Ieva, gan Ādams, kas abi bija baudījuši šī koka augļus (šis tiek uzskatīts par pirmo grēku), tika padzīti no Ēdenes dārza.
Pārnestā nozīmē Ēdenes dārzs apzīmē mūžīgās svētlaimes un baudu zemi.
Čeks

Čeks (franču: chèque) ir vērtspapīrs, dokuments un finanšu instruments, parasti papīra formātā, kas nosaka kārtību, kādā izmaksā naudu no čeka devēja bankas konta. Par čeku sauc arī talonu, kuru pircējiem izdod pārdēvēji tirdzniecības vietās pēc pirkuma veikšanas, vai arī papīru, kurš jāapmaksā pie kases.
Viktors Lorencs

Biogrāfija

Dzimis Latvijas valsts un politiskā darbinieka Klāva Lorenca (1885 - 1975) un skolotājas Olgas Aleksandrīnes (dzimušas Šmits) Lorencas (1886 - 1951) ģimenē. Māsa - izglītības darbiniece Silvija (dz. Lorenca) Medne (1924).
Otrā pasaules kara laikā, 1944. gadā, mobilizēts Latviešu leģionā. Pēc tam bijis filtrācijas nometnē Krievijā, Komsomoļskā pie Amūras.
Atgriezies Latvijā, beidzis Rīgas 1. vidusskolu (1947). Literārais līdzstrādnieks laikrakstā "Pionieris" (no 1948), "Darba Balss" (no 1953), bijis prokuratūras izmeklētājs (1950 - 1951). Studējis Latvijas Valsts universitātes Juridiskajā fakultātē (1947 - 1951), izslēgts pēc tēva aresta. Rīgas kinostudijas kinožurnālu teksta autors (1952 - 1953).
Studējis Kinematogrāfijas institūtā Maskavā (1954 - 1961). Beidzis institūtu kā pirmais profesionālais latviešu kinoscenārists.
1957. gadā viņš uzraksta scenāriju ar nosaukumu "Dzimtene, piedod", kas tiek arī publicēts almanahā "Jauno daiļrade" Maskavā. Rīgas kinostudijā pie scenārija jau sāk strādāt režisors Varis Krūmiņš, bet partijas centrālkomiteja liek darbu pie filmas pārtraukt. Tikai 1964. gadā, kad Arvīds Pelše paziņojis, ka par Latvijas vēsturi jāuztaisa spēcīgs darbs, Lorencs pierunā kinostudiju filmēt viņa scenāriju, kas kļūst par filmu "Akmens un šķembas".
Rīgas kinostudijas Scenāriju redakcijas kolēģijas loceklis (1962 - 1987). Rakstījis scenārijus kinožurnāliem, dokumentālajām un mākslas filmām, bijis mākslas filmu redaktors. Filmējies Rīgas kinostudijas un padomju filmās. Latvijas PSR Nopelniem bagātais skatuves mākslinieks (1987). Viens no Rīgas kinostudijas Latvijas Tautas frontes organizācijas vadītājiem (kopā ar Rolandu Kalniņu)
Precējies trīsreiz. Pēdējā sieva - Tamāra Lorenca, divi dēli - Svens un Askolds.