Helēna Kozlova

1992 — 1994

Helēna uzaugusi Saulkalnē. Mācījusies Salaspils 1. vidusskolā un vairākās Rīgas vidusskolās. Mūziku apguvusi Ogres bērnu mūzikas skolā. Dažus mēnešus Liepājā apguvusi aktiermeistarību.
1992. gadā viņa piedalās underground grupas "Tukšā muca" albumu "Smaragda pilsēta" un "Soļi tumsā" ierakstos, spēlējot saksofonu un dziedot, tomēr gada nogalē sadarbība pārtrūkst. 1994. gadā Helēna 17 gadu vecumā kļūst pazīstama kā TV jauno solistu konkursa "Meklējam solisti" dalībniece un, lai gan nekļūst par tā laureāti, gūst ievērību ar savu neparasto balsi un raksturu. Konkursam seko piedāvājumi sadarboties ar dažādiem mūziķiem, kopā ar komponistu Helviju Stengrēvicu top dziesma "Rīts", kas piedalās "Mikrofona 94" aptaujā.

1994 — 1997

1994. gada rudenī Helēna kļūst par ievērojamās gotiskā roka grupas "Skumju akmeņi" vokālisti un dziesmu autori. Grupa strauji gūst ievērību underground mūzikas vidē, tiek izdoti albumi "Pilns nāves vecums vientulībā" (1995) un "Skumju akmeņi" (1996). Festivālā "Sinepes un Medus 1995" grupa izcīna Lielo sinepju balvu.
2013. gadā Uldis Rudaks par Helēnas balsi saka:
"Dziedātāja Helēna Kozlova ir neparasta un unikāla parādība latviešu mūzikā ar ļoti jaudīgu balsi — viņa var dziedāt gan ļoti zemu, gan klasiski augstā balsī, gan arī rūkt, kā to mēdz darīt puiši metālisti un ko sauc par growl".

1997 — 2001

1997. gadā Helēna grupu pamet. Šajā periodā sākas viņas solodarbība, iznāk divi albumi kasetēs ar Helēnas sacerētām dziesmām "Saule tunelī" (1997) un "Stāsti" (1999), viņa uzstājas folkmūzikas festivālos. 1998. gadā pirmizrādi piedzīvo Jāņa Kalēja un Māras Rāviņas dokumentālā filma "Rīts priežu mežā" par Latvijas jauniešiem, tajā piedalās arī Helēna un stāsta par savu muzicēšanu.
2001. gadā Helēna atgriežas "Skumju akmeņos", top jaunas dziesmas, CD tiek pārizdots grupas otrais albums ar nosaukumu "Pēc septiņiem vienatnē gadiem".
2001. gada 21. oktobrī Helēna piedalās Anitas Knētas lugas "Dvēseles striptīzs" iestudējuma pirmizrādē Rīgā, kluba "Vernisāža" telpās, kur darbojas "Neatkarīgais teātris A".

Kopš 2001

Laika posmā no 2001. līdz 2005. gadam "Skumju akmeņi" turpina koncertēt. 2001. gadā grupa piedalās Rīgas Mazā teātra iestudējumā — Fransuāzas Sagānas darbā "Valentīnas ceriņkrāsas kleita". 2005. gadā grupa ieraksta jaunu albumu, kura publiskošana aizkavējas astoņus gadus. Tajā ir pārsvarā Helēnas sacerētas dziesmas. Pēc tam grupas darbība atkal apsīkst.
Helēna turpina solodarbību. No 2002. gada Helēna muzicē kopā ar Aleksandru Matvejuku, 2004. gadā viņiem pievienojas basģitārists Sergejs Āboliņš, vēlāk grupā skan arī flauta un vijole. 2005. gadā papildinātais grupas sastāvs iegūst nosaukumu "Levīti", kopā ar Helēnu grupā muzicē Sniedze Prauliņa (flauta, vokāls), Sergejs Āboliņš (basģitāra, vokāls, perkusijas), Undīne Balode (čells), Guna Jegorova (alts, vokāls), Pavels Arbidans (perkusijas) un Vjačeslavs Kokorevičs (perkusijas). Tās mūzikā ir gan etno, bosanovas un folkmūzikas, gan arī džeza ietekmes. Repertuārā ir gan instrumentālas kompozīcijas, gan dziesmas latviešu un "putnu" valodās. Dziesmās galvenais akcents likts uz Helēnas garīgi poētiskajiem tekstiem. Grupa iegūst 3. vietu konkursā "Stage Number One" (2005), festivālā "Tabernacle 2009" gūst balvas nominācijās "labākā grupa", "labākais aranžējums" un "labākais instrumentālists".
2013. gadā internetā kļūst pieejams "Skumju akmeņu" albums "Kā divas zvaigznes", Helēna koncertē kopā ar grupu. 2013. gadā Helēna sāk strādāt par mūzikas skolotāju Vaivaru pamatskolā.
2012.-2013. gadā "Levīti" ieraksta pirmo studijas albumu, tas izdots 2014. gada novembrī. Albums nominēts Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai nominācijā "Labākais alternatīvās mūzikas albums".
2016. gada septembrī izdots trešais soloalbums "Tāluma tuvumā".