google/wiki40b huggingface dataset:
Tavas mājas manā azotē

"Tavas mājas manā azotē" ir Prāta Vētras trešā studijas albuma "Viss ir tieši tā kā tu vēlies" dziesma ar Renāra Kaupera mūziku un vārdiem. 
Dziesma nāca klajā 1997. gada nogalē un Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas ceremonijā tika pasludināta ne tikai par 1997. gada Radiohitu, bet arī par gada labāko pop&rok dziesmu. 1998. gadā „Prāta Vētra” ieskaņoja dziesmas anglisko versiju „Under My Wings”, kas izcīnīja Grand Prix Karlshamnas festivālā Zviedrijā.
2018. gadā "Tavas mājas manā azotē" ieguva 72. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Milda Klētniece

Biogrāfija

Milda Klētniece piedzima 1915. gada 11. martā Rīgā, Jūlija Langes strādnieku ģimenē. Beigusi Rīgas 4. ģimnāziju un Latvijas dramatiskos kursus (1935). Mācījusies latviešu aktieru biedrības teatrālajā arodskolā.
Strādāja ar pseidonīmu Lita Lange Latvu drāmas ansambļa trupā (1935—1940), Jaunatnes teātrī (1940—1941). Kopš 1941. gada bija J.Raiņa Latvijas PSR Valsts Akadēmiskā Dailes teātra aktrise.
Filmējusies pirmajā Rīgas kinostudijas spēlfilmā "Kaugurieši" (1940; režisors Voldemārs Pūce). Filmējusies arī vēlākās kinostudijas filmās.
Bija precējusies ar aktieri Karpu Klētnieku.
2008. gada 28. augustā mirusi pēc ilgas un grūtas slimības. Apbedīta Rīgā, Jaunciema kapos.
Pulkveža Brieža iela (Rēzekne)

Ielas raksturojums

Pulkveža Brieža iela šķērso pilsētas Centra rajonu no rietumiem uz austrumiem. Tā krusto Atbrīvošanas aleju tieši pie apļa ap pieminekli "Vienoti Latvijai". Ielai ir 10 krustojumi un attiecībā pret pilsētas galveno ielu Atbrīvošanas aleju, tā izvietojusies perpendikulāri. Gandrīz 1,5 km garumā tā sadalīta divās joslās, lielāko daļu ielas klāj asfalta segums, posmā no Zemnieku līdz Krasta ielai ielu klāj grants segums. P. Brieža iela noslēdzas savienojoties ar Krasta ielu, pie Rēzeknes upes. PSRS laikā iela tika pārsaukta par Komjaunatnes ielu, bet līdz ar neatkarības atjaunošanu tā atguva sākotnējo nosaukumu.

Apbūve

Ielas apbūvi veido galvenokārt dzīvojamās ēkas. Pamīšus mijas kvartāli, kuros dominē vai nu savrupmājas vai arī daudzdzīvokļu nami. Ielas sākumposmā līdz krustojumam ar Bērzpils ielu ir 103. sērijas piecstāvu daudzdzīvokļu ēkas, bet divus kvartālus starp Bērzpils ielu un Atbrīvošanas aleju veido savrupmāju apbūve. Krustojuma ar Atbrīvošanas aleju tuvumā atrodas piemineklis "Vienoti Latvijai", iepretim tam — pilsētas domes ēka. Šķērsojot pilsētas galveno ielu, Pulkveža Brieža ielas labajā pusē atrodas skvērs ar 1846. gadā celto pareizticīgo baznīcu, kura gan pieskaitāma pie Atbrīvošanas alejas. Ielas kreisajā pusē iepretim skvēram atrodas Rēzeknes 2. vidusskola, kuras ieejas portāls ir no Pulkveža Brieža ielas puses, lai gan oficiāli tā atrodas Dārzu ielā 21. Skolas ēkā 1992. gadā atvērts akvaterārijs, kurā mīt dažādi aukstasiņu dzīvnieki — zivis, ķirzakas, krokodili un čūskas. Pēc krustojuma ar Dārzu ielu kvartālā, kas stiepjas līdz Raiņa ielai, ielas apbūvē dominē trīs N. Hruščova valdības laikā celtās piecstāvu ēkas, kas savienotas ar gala sienām. Visām ēkām ieeja no pagalma puses. Savukārt ielas kreisajā pusē atrodas tirdzniecības centru kvartāls, kurā atrodas arī lielveikals "Maxima" (P. Brieža iela 26) un sporta zāle "Zilā zāle" (P. Brieža iela 28). Agrāk šajā kvartālā starp P. Brieža, Dārzu, Raiņa un Baznīcas ielām atradās tirgus laukums. Pēc 2003. gada kvartālā notikušas vērienīgas pārmaiņas — uzcelti divi tirdzniecības centri — "Maxima" un "Džeta", no tiem, otrs ar laiku rekonstruēts, piebūvējot papildus tirdzniecības platības, līdz ar to plašais tirgus laukums sarucis līdz dažām nojumēm gar tirdzniecības centra "Džeta" austrumu gala sienu. Starp lielveikalu "Maxima" un "Zilo zāli" atrodas laukums, kurā tiek tirgotas automašīnas. Pēc krustojuma ar Raiņa ielu, Pulkveža Brieža ielas labajā pusē līdz T veida krustojumam ar Kaļķu ielu atrodas skvērs, kurā slejas Svētās Trīsvienības evaņģēliski luteriskā baznīca. Cauri skvēram iet gājēju celiņš uz Rēzeknes valsts ģimnāziju, kura atrodas Kaļķu ielā, savukārt pa ielas labās puses trotuāru var nokļūt līdz tālāk esošajai Rēzeknes 1. vidusskolai. Ielas kreisajā pusē atrodas uzņēmuma "Rēzeknes Satiksme" autobusu parks. Ielas asfalta segums beidzas līdz ar Zemnieku ielas krustojumu, pēc tā sākas savrupmāju apbūve, kas turpinās līdz Rēzeknes upei.
Džeks Metloks

Biogrāfija

Dzimis Ziemeļkarolīnā. 1950. gadā ar izcilību pabeidzis Djūka universitāti, iegūstot bakalaura grādu. 1952. gadā Metloks ieguva maģistra grādu Kolumbijas universitātē. Specializējies Krievijas vēsturē. No 1953. līdz 1956. gadam pasniedzis krievu valodu Dartmuntes koledžā.
Diplomātisko karjeru Metloks uzsāka 1956. gadā. Ārpus ASV darbojies vēstniecībās Austrijā, Vācijā, Padomju Savienībā, Ganā un Tanzānijā. Specializēšanās attiecībās ar Padomju Savienību ļāva viņam ieņemt ASV vēstnieka amatu Čehoslovākijā (1981 — 1983) un vēlāk ASV vēstnieka amatu Padomju Savienībā (1987 — 1991). 1986. gadā Čatokvas konferencē Jūrmalā nolasīja paziņojumu latviešu valodā, par to, ka ASV joprojām neatzīst Latvijas inkorporāciju Padomju Savienībā. Darbojies arī ASV prezidenta administrācijā jautājumos, kas bija saistīti ar ASV—PSRS attiecībām.
1991. gadā aizgājis no ASV diplomātiskā dienesta un pievērsies akadēmiskajai darbībai, kļūstot par diplomātijas profesoru vairākās augstskolās, publicistu un vairāku grāmatu autoru. Metloka grāmatu "Reagan and Gorbachev: How the Cold War Ended" ("Reigans un Gorbačovs: kā beidzās aukstais karš") 2006. gadā latviski izdeva izdevniecība "Atēna". Grīnsboro koledžas, Olbraitas koledžas, Konektikutas koledžas, kā arī Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktors.
Precējies, piecu bērnu tēvs. Metloks pārvalda angļu, krievu, čehu, franču, vācu un svahili valodu.
Ina Druviete

Biogrāfija

Dzimusi 1958. gada 29. maijā Rīgā valodnieces Ainas Blinkenas ģimenē. 1981. gadā ar izcilību beidza Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultāti. 
1985. gadā ieguva filoloģijas zinātņu kandidāta grādu par disertāciju "Kārļa Mīlenbaha zinātniskās darbības nozīme latviešu literārās valodas normu attīstībā"; 1992. gada 25. septembrī nostrifikācijas kārtībā ieguva filoloģijas doktora (Dr. philol.) zinātnisko grādu. Kopš 1992. gada ir LU Latviešu valodas institūta vadošā pētniece.
1996. gadā ieguva habilitētā filoloģijas doktora (Dr. habil. philol.) zinātnisko grādu par habilitācijas darbu "Latviešu valodas sociolingvistiskā situācija (izpētes metodes un raksturojums: statistika, psiholoģija, politika)".
Kopš 1997. gada ir Latvijas Universitātes Humanitāro zinātņu fakultātes profesore. 
Latvijas Republikas 8.–11. Saeimas deputāte, Cilvēktiesību un sabiedrisko lietu komisijas priekšsēdētāja, Izglītības, kultūras un zinātnes komisijas priekšsēdētāja (2002–2014). No 2004. līdz 2006. gadam un 2014. gadā Latvijas Republikas Izglītības un zinātnes ministre.
Kopš 2015. gada ir LU prorektore humanitāro un izglītības zinātņu jomā.
Arvīds Egle

Biogrāfija

Arvīds Egle dzimis 1905. gada 3. aprīlī Sesavas pagasta Lielsesavā strādnieku ģimenē. Māksliniecisko izglītību ieguva Latvijas Mākslas akadēmijā, kur 1932. gadā beidzis Dabasskatu glezniecības meistardarbnīcu Vilhelma Purvīša vadībā ar diplomdarbu "Latgales mazpilsēta". Bijis zīmēšanas skolotājs Rēzeknes 1. un 2. pamatskolā (1923-1941), Mākslas vēstures un zīmēšanas pedagogs Rēzeknes skolotāju institūtā (1941-1944), bijis ilgstošs Latvijas Mākslas akadēmijas pasniedzējs — Glezniecības katedras pedagogs (1945-1950), Zīmēšanas katedras vadītāja vietnieks (1950-1952), vadītājs (1952-1966), docents (1952), profesors no 1966. gada. 
1945. gadā kļuvis Mākslinieku savienības biedrs. Veicis daudzus sabiedrisku pienākumus — bijis gleznotāju sekcijas biroja loceklis, Mākslinieku savienības valdes loceklis (1958-1960). Bijis viens no Rēzeknes mākslinieku kopas organizētājiem un dalībniekiem (1934-1944). Ieguvis Romas fonda stipendijas (1935), Latvijas PSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks (1965). Miris 1977. gada 20. novembrī Rīgā, apbedīts Slokas kapos.

Mākslinieciskā darbība

Apdāvināts kolorists, kura darbiem ir raksturīgs dzidri pelēcīgs vai dūmakains tonāls gleznojums. Darbojies monumentālajā glezniecībā, stājglezniecībā, akvareļa glezniecībā, plakātu mākslā, grāmatu grafikā. Bijis viens no spilgtākajiem mazpilsētas ainavu un sadzīves žanra gleznotājiem 1930. gados un viens no iezīmīgākajiem sociālistiskā reālisma metodes īstenotājiem latviešu glezniecībā 1940.-1950. gados. Gleznojis ainavas, klusās dabas, portretus, sadzīves žanra darbus.

Izstādes

Izstādēs sācis piedalīties 1933. gadā. Personālizstādes un piemiņas izstādes noritējušas: Rēzeknē (1932, 1976, 1977), Daugavpilī (1978), Rīgā (1980, 1985).
Gaļina Satoņina

Dzīves gājums

Gaļina Satoņina piedzima 1905. gadā Kazaņā. Pēc skolas beigšanas mācījās mākslas skolā. No 1930. līdz 1932. gadam strādāja par gleznotāju un rasētāju celtniecības organizācijā Kazmašsrtoj. 1933.—1941. gados bija māksliniece Kazaņas šūšanas fabrikā. Lielā Tēvijas kara gados strādāja militārā uzņēmumā.  
No 1946. līdz 1961. gadām strādāja par treneri BSB "Spartaks" Tatārijas padomē, organizējot šaha dzīvi darba kolektīvos. No 1961. gada pensijā, taču turpina sabiedriskā kārtā piedalīties Tatārijas un Kazaņas šaha federāciju darbā.

Radošā darbība

No 1964. gada Satoņina sāka veidot gleznas par šaha tēmu, kuras kļuva pazīstamas visā PSRS teritorijā. Viņas gleznas tika demonstrētas Maskavā, Ļeņingradā, Kijevā, Voroņežā, Saratovā un citās Padomju Savienības pilsētās. Viņas gleznu reprodukcijas bija publicētas virknē žurnālu, tai skaitā Kubā, VDR, Polijā, Čehoslovākijā un Dienvidslāvijā.

Šahs

Šahu spēlēt Satoņina iemācījās bērnībā no brāļa. Sacensībās sāka piedalīties tikai 1936.gadā, 31 gada vecumā, galvenokārt vīriešu turnīros, kur 
nogāja ceļu no ceturtās līdz pirmajai klase.
Līdz karam divreiz ieguva Kazaņas čempiones titulu, pēc kara gados — trīsreiz. 1946. gadā pirmoreiz kļuva par Tatārijas čempioni un savu panākumu pēc tam atkārtoja vēl divpadsmit reizes, pēdējo reiz 1969. gādā.
No 1947. gada četras reizes spēlēja KPFSR sieviešu čempionāta finālos un vairākas reizes BSB "Spartaks" Krievijas un centrālās padomes sacensībās.
Vairākkārtīgi pārstāvēja Kazaņu un Tatāriju dažādās Pievolgas pilsētu komandu sacensībās un Krievijas Federācijas meistarsacīkstēs.
No 1939. gada Gaļina bija pastāvīga Kazaņas un Tatārijas šaha federācijas locekle, ilgu laiku strādāja to klasifikācijas komisijās. Viņa tiesāja arī daudzus šaha turnīrus. 1957. gadā viņai tika piešķirta republikas šaha tiesneša kategorija.
Tirdzniecības uzcenojums

Par tirdzniecības uzcenojumu sauc starpību starp preces vairumcenu un pārdošanas cenu mazumtirdzniecībā. Tirdzniecības uzcenojumu veido pievienotās vērtības nodoklis un citas papildu izmaksas, kā arī tirgotāja peļņa.
Daudzeses pagasts

Upes

Dzeņupīte, Ellīte, Ģirupe, Iecava, Jorģelēnupīte, Jūga, Lauce, Pālupīte, Viesīte.

Ezeri

Brieža dīķis, Dobeļa dīķis, Iecavas dīķis, Rubeņa dīķis, Znotiņu ezers.

Vēsture

Mūsdienu Daudzeses pagasta teritoeijā vēsturiski atradās Daudzeses muiža (Gut Daudsewas, Daudzese), Jaunsērenes muiža (Gut Neu-Seren).
1935. gadā Jēkabpils apriņķa Daudzeses pagasta platība bija 111,7 km² un tajā dzīvoja 1246 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Daudzeses un Uzvaras ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Daudzeses ciems ietilpis Jaunjelgavas (1949-1956), Jēkabpils (1956-1967) un Aizkraukles (pēc 1967. g.) rajonos. Daudzeses ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Uzvaras ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Daudzeses pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jaunjelgavas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Daudzeva (pagasta centrs), Daudzese, Lāči.
Jamal-102

Lidojuma gaita

Jamal-102 tika palaists 1999. gada 6. septembrī ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 23. palaišanas iekārtas. Kopā ar to tika palaists pavadonis Jamal-101, bet ar to orbītā neizdevās nodibināt kontaktu.
Jamal-102 tika novietots ģeostacionārajā orbītā punktā 90° austrumu garuma. 2000. gada maijā sākta pavadoņa ekspluatācija. 
2003. gada beigās tam blakus vienā orbitālajā pozīcijā izvietots pavadonis Jamal-201.
Pavadonis kalpoja līdz 2010. gada 9. augustam. Pēc tam to pacāla augstākā (apglabāšanas) orbītā, un tā aparatūra tika izslēgta.
Zviedrijas himna

Du gamla, Du fria ir Zviedrijas Karalistes nacionālā "dziesma". Zviedrijas konstutūcija neparedz valsts himnu, kā tādu. 
Du gamla, Du fria tiek lietota, piemēram, sporta notikumos un tā ir pasaulē ļoti pazīstama.
Himna sastāv no 4 pantiem, bet parasti tiek dziedāti tikai pirmie divi. Sporta notikumos, tāpat kā Amerikas Savienoto Valstu himnai, tiek dziedāts tikai pirmais pants.
Šai himnai vārdus ir sarakstījis Rikards Dībeks (Richard Dybeck) un melodija ir ņemta no kādas tautasdziesmas.
Konrāds Baiers

Šaha kompozīcija

Baiers bija vecvācu skolas pārstāvis. No 1850. līdz 1870. gadam uzvarējis daudzos šaha uzdevumu sastādīšanas konkursos, tai skaitā pirmajā (Anglija, 1856). Viņš sastādījis apmēram 300 šaha uzdevumus, pārsvarā četrvilčus un piecvilčus, kuru galvenais variants parasti beidzas ar pareizu matu. Uzdevumos balto spēle ir raksturīga ar klusiem gājieniem, negaidītiem figūru upuriem ar mērķi ievilināt pretinieka karali mata tīklā.
Baiers ir arī nemirstīgā šaha uzdevuma autors.
Kriss Ganters

Klubu karjera

Pēc divu gadu pavadīšanas Cardiff City, par četriem miljoniem mārciņu viņu nopirka Premjerlīgas klubs Tottenham Hotspur. 2008.-2009. gada sezonā Ganters tika vien pie piecām spēlēm Premjerlīgā, tāpēc pārvācās uz Čempionātu, parakstot līgumu ar Notingemas "Forest". "Forest" rindās viņš trīs gados aizvadīja 133 spēles un guva divus vārtus. 2012. gadā pievienojās Reading FC, kur nu jau aizvadījis vairāk nekā 250 spēles.

Karjera izlasē

Ganters ir spēlējis visās Velsas jauniešu izlasēs. 2007. gadā viņš debitēja Velsas pieagušo izlasē spēlējot pret Jaundzēlandi. Ganters arī piedalījās 2016. gada Eiropas čempionātā futbolā. 2017. gadā viņš tika atzīts par Velsas labāko futbolistu.
3. tramvaju maršruts (Rīga)

Maršruts

Virzienā Jugla — Ķengarags tramvaji brauc pa šādām ielām: Brīvības gatve, Ropažu iela, Brīvības gatve, Gaisa tilts, Brīvības iela, K. Barona iela, Radio iela, Prāgas iela, Centrāltirgus iela, Maskavas iela, Mazā Krasta iela, Īsā iela un Maskavas iela.
Virzienā Ķengarags — Jugla tramvaji brauc pa šādām ielām: Maskavas iela, Īsā iela, Mazā Krasta iela, Maskavas iela, Centrāltirgus iela, Prāgas iela, Radio iela, K. Barona iela, Brīvības iela, Gaisa tilts, Brīvības gatve, Ropažu iela un Brīvības gatve.

Maršruts ar mainītu virzienu

Virzienā 3. tramvaju depo (Fridriķa ielā) — Jugla tramvaji brauc pa šādām ielām: Maskavas iela, Īsā iela, Mazā Krasta iela, Maskavas iela, Centrāltirgus iela, Prāgas iela, Aspazijas bulvāris, K. Barona iela, Brīvības iela, Gaisa tilts, Brīvības gatve, Ropažu iela un Brīvības gatve.
Virzienā Jugla — 3. tramvaju depo (Fridriķa ielā) tramvaji brauc pa šādām ielām: Brīvības gatve, Ropažu iela, Brīvības gatve, Gaisa tilts, Brīvības iela, K. Barona iela, Aspazijas bulvāris, Prāgas iela, Centrāltirgus iela, Maskavas iela, Mazā Krasta iela, Īsā iela un Maskavas iela.
Virzienā 3. tramvaju depo (Fridriķa ielā) — Ķengarags tramvaji brauc pa Maskavas ielu.
Virzienā Ķengarags — 3. tramvaju depo (Fridriķa ielā) tramvaji brauc pa Maskavas ielu.

Vēsture

Šis maršruts atklāts 1954. gadā. Sākotnēji tas kursēja no Keramikas līdz Biķernieku ielai. 1960. gadā novirzīts uz Ropažu ielu. 1984. gadā maršruts tika slēgts, bet 2002. gadā tas tika izveidots no Doles līdz Juglai. Pēdējos gados maršrutā notikušas vidēji lielas pārmaiņas. No 2013. gada 14. aprīļa līdz 2013. gada 28. maijam 3. tramvajs kursēja līdz 45. vidusskolai, bet pasažieri varēja pārsēsties 6T. autobusā. Virzienā uz Juglu 6T. autobuss brauca pa Apes ielu un Brīvības ielu un pieturēja parastajās autobusiem paredzētajās pieturās. Virzienā no Juglas 6T. autobuss brauca pa Brīvības ielu un pie Alfas nogriezās pa Ropažu ielu un pieturēja tramvaja pieturvietās. No 2013. gada 28. maija 3. tramvajs atkal kursē līdz Juglai. 2013. gada 22. oktobrī 3. tramvajs atkal sāka pieturēt pieturā "Meža skola", tieši tajā pašā dienā tika pabeigti rekonstrukcijas darbi. No 2017. gada 5. jūnija 3. maršruta tramvaji virzienā no Juglas uz Ķengaragu brauc pa Krišjāņa Barona ielu, Radio ielu, 13. janvāra ielu, Prāgas ielu un tālāk pa maršrutu. Maršruta pieturvieta „Aspazijas bulvāris” aizstāta ar pieturvietu „Stacijas laukums”.
2018. gada 3. martā virzienā uz Juglu tika ieviesta pagaidu pieturvieta „Aspazijas bulvāris”, taču 9. jūnijā pagaidu pietura slēgta, un 3. tramvajs arī virzienā uz Juglu apstājas pieturvietā “Stacijas laukums”.
Sekulārisms

Sekulārisms (latīņu: saeculum — ‘laikmets’) ir principu un uzskatu kopums, kas ir brīvs no reliģijas un Dieva. Sekulārismu nereti saista ar to, ka valsts valdībai un citām institūcijām jāpastāv atsevišķi no reliģijas, un savos lēmumos nedrīkst ietekmēties reliģisku apsvērumu dēļ. Par sekulārisma idejām pirmie aizdomājās grieķu un romiešu filozofi kā Epikūrs vai Marks Aurēlijs un apgaismības laikmeta domātāji kā Denī Didro, Voltērs, Benedikts Spinoza, Džeimss Medisons un citi.
Sekulārismu nevajadzētu jaukt ar ateismu vai indiferentismu.
Hārtfordšīra

Vēsture

Grāfistes zemju apguve sākusies akmens laikmeta vidū. Pastāvīgas ļaužu apmetnes Hārtfordšīrā sāka veidoties bronzas laikmetā. Ķeltu ciltis zemes sāka apdzīvot dzelzs laikmetā.
Sakarā ar Londonas teritoriālo paplašināšanos, Hartfordšīra pietuvojas Anglijas galvaspilsētai, un dēļ grāfistes ērtā ģeogrāfiskā izvietojuma, to sāka apdzīvot aristokrāti, kas uzlaboja grāfistes ekonomisko stāvokli. Rūpnieciskās revolūcijas laikā grāfiste attīstījās vēl vairāk un iedzīvotāju skaits pieauga. 1965. gadā Bārnetas un Īstbārnetas rajoni tika nodoti Londonai, bet Potersbāras rajons Hārtfordšīrai. No 1920. līdz 1980. gadu beigām Boremvudā atradās liels kinostudiju komplekss, kur ir filmētas filmu "Zvaigžņu kari" un "Indiana Džonss" epizodes. Mūsdienās darbojas tikai divas studijas, vienā no kurām tika filmētas visas "Harija Potera" filmu sērijas.
Ābeļu pagasts

Reljefa formas

Darvas kalni, Kundziņkalns

Hidrogrāfija

Upes: Aldaunīca, Barana grāvis, Barans, Bišu grāvis, Daugava, Drēģu grāvis, Jesperu grāvis, Kārklupīte, Kumiņš, Liepu purva grāvis, Pelīte, Rāviju grāvis, Reiņupīte, Smiltes grāvis, Stirnu strauts, Vārzgūne, Ziemeļsusēja.
Pagasta teritorijā Daugavā atrodas Ābeļu salas, daļa no Drēģu saliņām, Luģenieku krāce, Reiņu sala.
Purvi: Griežu purvs, Jesperu pūrs, Kraukļu purvs, Liepu purvs, Lācaine, Medņa purvs, Tārpu purvs, Vaivaru purvs

Vēsture

Mūsdienu Ābeļu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Ābeļu muiža (Gut Abelhof, Ābeļi), Janopoles muiža (Gut Janopol, Brodi).
19. gadsimtā Daugavas kreisajā krastā ap Jēkabpili tika izveidots Salas pagasts, ko 1925. gadā pārdēvēja par Ābeļu pagastu. 1935. gadā tā platība bija 199 km² un tajā dzīvoja 2532 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Ābeļu, Ezera un Salas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Jēkabpils rajona Ābeļu ciemam 1954. gadā pievienoja Drēģu ciema kolhoza «Padomju Dzimtene» teritoriju, 1977. gadā — daļu Kalna ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Ābeļu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Jēkabpils novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Brodi (pagasta centrs), Ābeļi, Ķeikāni, Laši, Nagļi, Piļkas, Platačkalns, Rubuļkalns, Saldes, Silacaunes, Sīļukalns, Veselība.

Transports

Ābeļu pagasta ziemeļrietumu nomalē atrodas autoceļš P75 (Jēkabpils — Lietuvas robeža (Nereta)).

Izglītība un kultūra

Ābeļos atrodas Ābeļu pamatskola, bet Brodos - Ābeļu bibliotēka, Ābeļu pagasta muzejs un Ābeļu tautas nams.
Siltuma daudzums

Siltuma daudzums ir enerģija, kuru saņem ķermenis siltumapmaiņas procesā (par siltuma daudzumu tāpat sauc enerģiju, kuru ķermenis atdod siltumapmaiņas procesā).

Siltuma apmaiņa

Siltuma apmaiņa (jeb siltuma izplatīšanās) ir process, kurā viens ķermenis atdod enerģiju otram. Siltuma apmaiņā uz divu ķermeņu robežvirsmas notiek mijiedarbība starp lēni kustošajām aukstā ķermeņa molekulām un daudz ātrāk kustošajām siltā ķermeņa molekulām. Tāpēc molekulu kinētiskā enerģijas izlīdzinās, aukstā ķermeņa molekulu ātrumi palielinās, bet siltā - samazinās.
Siltuma apmaiņā daļa siltā ķermeņa iekšējā enerģija pāriet uz auksto ķermeni. Siltuma apmaiņā nenotiek enerģijas pārveidošanās no viena veida citā.

Īpatnējā siltumietilpība

Īpatnējā siltumietilpība ir siltuma daudzums, kurš jāpievada 1 kg vielas, lai tā temperatūra izmainītos par 1 K.
Īpatnējo siltumietilpību apzīmē ar . Tā mērvienība ir džouls uz kilogramu un kelvinu .
Dažādiem ķermeņiem vajadzīgs dažāds enerģijas daudzums, lai palielinātu temperatūru par 1 K. Piemēram, ūdens īpatnējā siltumietilpība ir 4190 J/kg K, bet vara - 380 J/kg K.
Īpatnējā siltumietilpība ir atkarīga ne tikai no vielas īpašībām, bet arī no tā, kādā procesā viela saņem siltumu. Ja gāzi sildīs tā, ka tās spiediens paliks konstants, tad gāze izpletīsies un veiks darbu. Lai sasildītu gāzi par 1 ᵒC konstantā spiedienā, tai būs jāpiešķir lielāks siltuma daudzums nekā tad, ja to sildīs konstantā tilpumā.
Šķidrumi un cieti ķermeņi sasilstot izplešas maz, un to īpatnējās siltumietilpības, kuras atbilst konstantam tilpumam un konstantam spiedienam, maz atšķiras.

Īpatnējais kušanas siltums

Īpatnējais kušanas siltums ir siltuma daudzums, kas vajadzīgs, lai 1 kg kristāliskas vielas kušanas temperatūrā pārvērstu šķidrumā ar to pašu temperatūru.
Kristāliskam ķermenim kūstot, viss saņemtais siltuma daudzums tiek patērēts molekulu potenciālās enerģijas palielināšanai. Molekulu kinētiskā enerģija nemainās, jo kušanas procesā temperatūra nemainās.
Īpatnējo kušanas siltumu apzīmē ar grieķu burtu  ("lambda"). Tā mērvienība ir .
Kristalizējoties 1 kg vielas, izdalās tieši tāds pats siltuma daudzums. Ledus īpatnējais kušanas siltums ir samērā liels, tas ir, .
Lai izkausētu kristālisku vielu, kuras masa , vajadzīgo siltuma daudzumu aprēķina pēc šādas formulas:
.
Siltuma daudzums, ko ķermenis atdod kristalizācijas procesā, izsakāms pēc šādas formulas:
.
Livonijas ordinācijas

Livonijas ordinācijas (latīņu: Ordinationes Livoniae) bija divi Polijas-Lietuvas ūnijas karaļa Sigismunda III pieņemti likumi, kas noteica Pārdaugavas Livonijas hercogistes pārvaldes sistēmu. Ordinācijas bija nepieciešamas, jo pēc Livonijas un Lietuvas reālūnijas izveidošanas, daudzi jautājumi joprojām bija neskaidri.
1587. gadā Varšavā notika Polijas-Lietuvas Sejms, kas sašķeļoties ievēlēja divus karaļus, taču virsroku guva Sigismunds III. Šajā Sejmā Pārdaugavas Livonijas un Rīgas pārstāvji sūdzējās par pieaugošo katoļu kontrreformāciju, par to, ka vietējiem vāciešiem netika doti vadošie amati.
Mīlava

Vēsture

Ciems attīstījās ap 1180. gadā dibināto Mīlavas pili, bet 19. gadsimtā - kā tekstilrūpniecības centrs. Vēl 1971. gadā Mīlavā bija 6087 iedzīvotāju (tagad — zem 3000).
Metsamoras atomelektrostacija

Vēsture

Atomelektrostacijas komplekss sastāv no divām vienībām. Pirmās iedarbināšana notika 1976. gada 22. decembrī, bet otrās 1980. gada 5. janvārī. To pārvalda slēgta akciju sabiedrība, kuras mērķis ir droša un rentabla enerģijas ražošana. Atomelektrostacija sastāv no diviem VVER-440 V270 modeļa kodolreaktoriem, tā atrodas vietā, ko apdraud zemestrīces, seismiskā noturība ir 8 magitūdas. Šī iemesla dēļ to būvēja tādu, lai tā izturētu 9 magnitūdu zemestrīci. Kopējā jauda ir 815 MW, katrai vienībai ir 407,5 MW jaudas. Pēc 1989. gada zemestrīces PSRS Ministru padome nolēma, ka esošie divi reaktori ir jāizslēdz. Pēc PSRS sabrukuma Armēnijai bija nopietnas problēmas ar energoapgādi un tika nolemts iedarbināt otro reaktoru. Pirms tam izpētei un konsultācijām tika piesaistīti starptautiski uzņēmumi. Tā rezultātā tika izstrādāts darbības plāns, kas paredzēja pēc sešu gadu pārtraukuma 1995. gada 5.novembrī iedarbināt otro reaktoru, ļaujot atrisināt Armēnijas energoapgādes problēmas.