google/wiki40b huggingface dataset:
Brētliņa

Latvijā

Baltijas jūrā mājo viena no brētliņas divām pasugām — Baltijas brētliņa (Sprattus sprattus balticus). Tā masveidīgi sastopama visā Baltijas jūrā, izņemot jūras līču atsāļotākos rajonus.

Izskats

Brētliņas ir maza auguma, sudrabainas zivtiņas ar tumšu, zilganzaļu, gandrīz melnu muguru. Ķermenis viegli sāniski saplacināts, proporcionāli garš. Galva sīka, arī apakšžoklis smalks. Lemeškauls bez zobiem. Uz vēdera asas, ķīļveida zvīņas. Žaunu vāka aizmugurējā mala noapaļota. Vēdera spuras ar 7—8 mīkstiem stariem, sākas pirms muguras spuras. Brētliņas garums ir 8—17 cm (parasti ap 12 cm), svars 25 g.

Uzvedība un barība

Brētliņa ir pelaģiska jūras zivs. Uzturas krasta joslā, bieži seklos ūdeņos, sēkļu tuvumā. Izvairās no stipri atsāļotiem rajoniem. Veido lielus barus, kas migrē no ziemas barošanās vietām uz vasaras nārstošanas vietām. Tomēr migrācijas ir nelielas. Ziemā uzturas 70—100 m dziļumā, kur ūdens temperatūra ir 3—5° C. Pavasarī, vasaras sākumā migrē uz ūdens virsējiem slāņiem, kur uzturas virs termoķīļa (līdz 30 m dziļumam), rudenī atkal atgriežas dziļumā. Atkarībā no sezonas dienā veido barus šaurā joslā dziļumā vai arī ūdens augšējos slāņos. Ziemā, pavasarī un rudenī naktīs izteiktas diennakts vertikālās migrācijas. Barojas ar zooplanktonu, galvenokārt ar vēžveidīgajiem.

Vairošanās

Dzimumgatavību brētliņa sasniedz 2—3 gadu vecumā. Nārsto krasta tuvumā vai atklātā jūrā, bet ne tālāk par 100 km no krasta. Nārsts no marta līdz augustam virs ieplakām (10—20 m dziļumā), kur ūdens sāļums ir ne mazāks par 5% un ūdens temperatūra 3,5—14° C. Auglība 6—14 tūkst. ikru, tos nērš 6—9 porcijās ik pēc 8—10 dienām. Ikri un kāpuri pelaģiski. Kāpuru garums izšķiļoties 2—3,6 mm. Kāpuru metamorfoze notiek pēc 6—8 nedēļām, kad tie sasnieguši 30—40 mm garumu. Brētliņa var sasniegt 17 gadu vecumu.
Muižeļu dzimta

Muižeļu dzimta (Muischel) bija Rīgas latviešu dzimta, kas kļuva turīga Rīgas vietniecības laikā (1783–1796), galvenokārt pateicoties mastu šķirotāju amatam. Dzīvoja Pārdaugavas muižiņās Zundā, bija Rīgas brāļu draudzes locekļi.
Kopš 17. gadsimta viņi bija pārcēlāji, transportstrādnieki, ozolkoka un mastu šķirotāji. 1780. gados Muižeļiem piederēja arī krogi.  18. gadsimta sākumā Muižeļiem Pārdaugavā piederēja trīs, bet gadsimta beigās deviņi zemes gabali.
18. gadsimta otrajā pusē Muižeļi nodarbojās ar kuģu būvei paredzēto kokmateriālu šķirošanu, un par darbu viņi uzņēmās atbildību kā piegādātāju, tā pircēju priekšā. Tie bija turīgi, labi atalgoti amata meistari, ar plašu pazīšanos kā Rīgas, tā arī iebraukušo angļu, holandiešu u.c. tirgotāju un to pārstāvju vidū.
Napoleona karu izraisītās blokādes un 1812. gada kara laikā Muižeļu bizness smagi cieta. Krievijas impērija pievienojās kontinentālajai blokādei pēc Tilzītes miera noslēgšanas 1807. gadā, un tā ilga līdz 1812. gadam. Pēc 1812. gada Muižeļa nams par 3000 sudraba rubļiem tika nodots Albrehta Muižeļa palīga, mastu šķirotāja Jāņa Mestera meitai Juliānai Frederikai, jo viņas mantojuma tiesa bija ieguldīta Muižeļa uzņēmumos. Juliāna bija precējusies ar Vidzemes guberņas civilgubernatora sekretāru J. fon Meijeru. Pēc Meijera nāves nams 1841. gadā pārgāja Rīgas tirgotāja A.M. Gorohova īpašumā.
Jānis Vītoliņš (aktieris)

Dzīvesgājums

Dzimis 1937. gada 21. oktobrī Aizkraukles "Maurēnu" māju saimnieka farmaceita un ķīmiķa Heinriha Vītoliņa (1896—1978) ģimenē. 1965. gadā apprecējās ar Jaunatnes un Dailes teātra aktrisi Ludmilu Leimani. Pabeidza režisora studijas un saņēmis režisora diplomu pie Arnolda Liniņa 1982. gadā
Miris 2000. gada 20. decembrī.
Semjuels Lipšucs

Biogrāfija

Piedzimis ebreju ģimenē tagadējās Ukrainas teritorijā. 1880. gadā emigrējis uz ASV, bet 1888. gadā saņēmis ASV pilsonību. 19. gadsimta beigās bijis viens no vadošajiem ASV šahistiem. ASV šaha čempions (1892—1895). 1886. gadā Londonas starptautiskajā šaha turnīrā ieņēmis 6. vietu. 1889. gadā Ņujorkā 6. ASV šaha kongresā ieņēmis 6. vietu, kas bijis augstākais no visiem ASV šahistu rezultātiem. 1886. gadā zaudējis maču Džordžam Makenzijam (+3, -5, =5). 1890. gadā pieveicis mačā Jūdžīnu Delmaru (+7, −3, =3). 1892. gadā pieveicis mačā toreizējo ASV šaha čempionu Džeksonu Šovalteru (+7, -1, =7), bet 1895. gadā zaudējis viņam revanša mačā (+7, -4, =3). 1900. gadā uzvarējis Manhetenas šaha kluba čempionātā, apsteidzot Džeksonu Šovalteru un Frenku Māršalu.
Ciešot no plaušu slimības devies ārstēties uz Hamburgu, taču miris operācijas laikā.
Šaha notācija

Šaha notācija (latīņu: notatio — 'apzīmējums, pieraksts') ir nosacītu apzīmējumu sistēma atsevišķu šaha gājienu, visas partijas vai konkrētas pozīcijas pierakstīšanai. Zināmi vairāki šaha notācijas veidi: algebriskā, aprakstošā, ciparu un Udemana kods. Latvijā, tāpat kā vairums valstu, lieto algebrisko apzīmējumu sistēmu.

Algebriskā notācija

Algebriskā notācijā katrai figūrai ir savs apzīmējums. Dažādās valodās figūru apzīmējumi atšķiras, jo parasti apzīmējumam tiek izvēlēts kāds no figūras nosaukuma pirmajiem burtiem. Mūsdienu šaha literatūrā figūru apzīmēšanai plaši lieto to grafiskos simbolus.

Lauciņu apzīmējumi

Lauciņa apzīmējums sastāv no vertikāles un horizontāles apzīmējuma. Vertikāles apzīmē sākot no dāmas flanga ar latīņu burtiem a līdz h, horizontāles numurē sākot no balto puses ar cipariem no 1 līdz 8.

Gājienu saīsinātais pieraksts (īsā notācija)

Saīsinātā pierakstā izlaiž lauciņa apzīmējumu no kura izdarīts gājiens. Ja šāds gājiena pieraksts nav viennozīmīgs, pievieno vienu no izejas lauciņa koordinātām, piemēram, Tad1 vai Z1d2. Bandinieka sitienu pieraksta sekojoši cxd4.

Partijas pieraksts

Pierakstot partiju gājienus numurē. Pēc gājiena numura raksta balto gājienu, pēc tam ar atstarpi melno gājienu. Tad nākamo gājiena numuru utt. Ja partijas pieraksts jāturpina sākot ar melno gājienu, tad pēc gājiena numura balto gājiena vietā liek daudzpunktu.

Pieraksta piemērs lietojot pilno notāciju

1. e2-e4 e7-e5 2. Zg1-f3 d7-d6 3. Lf1-c4 Lc8-g4 4. Zb1-c3 g7-g6 5. Zf3xe5 Lg4xd1 6. Lc4xf7+ Ke8-e7 7. Zc3-d5#

Pieraksta piemērs lietojot īso notāciju

1. e4 e5 2. Zf3 d6 3. Lc4 Lg4 4. Zc3 g6 5. Zxe5 Lxd1 6. Lxf7+ Ke7 7. Zd5#

Etīdes risinājums

1.Zc6! Kxc6 2.Lf6 Kd5 3.d3! a2 4.c4+! Kc5 (Ja 4. ... dxc3 e.p., tad 5. Lxc3 un baltie uzvar.) 5.Kb7! a1D 6.Le7#

Ciparu notācija

Ciparu notācija ir šaha gājiena un partijas pieraksta veids izmantojot ciparus. To lieto starptautiskās korespondencšaha sacensībās. Ciparu notācija ir obligāta ICCF rīkotajos pasta turnīros. Ciparu notācijā katru šaha galdiņa lauciņu apzīmē ar divzīmju ciparu. Gājienu pieraksta kā četrzīmju ciparu: pirmie divu cipari apzīmē lauciņu no kura figūra izdara gājienu, nākamie divi lauciņu uz kuru pārvietojas figūra. Figūru apzīmējumus un citas zīmes (mats, šahs u. c.) nelieto. Rokādi pieraksta kā karaļa gājienu: balto īsā rokāde -5171, garā rokāde — 5131, melno īsā rokāde — 5878, garā — 5838. Bandinieka pārvēršanos sasniedzot pēdējo horizontāli apzīmē pievienojot gājienam vienu ciparu, kas apzīmē figūru kurā pārvērsties bandinieks: 1 -dāma, 2 — tornis, 3 — laidnis, 4 — zirgs.
Pusaudzība

Pusaudzība ir cilvēka dzīves posms starp bērnību un jaunību. Šis periods parasti ir no 11 līdz 16 gadu vecumam. Par sākumu parasti uzskata pubertātes iestāšanos, tomēr fiziskās, psiholoģiskās un kultūras izpausmes var sākties agrāk un beigties vēlāk. Šajā dzīves posmā esošos cilvēkus mēdz dēvēt par pusaudžiem, arī par tīņiem.

Fiziskās izmaiņas

Laikam visredzamākās izmaiņas, kas saistītas ar pubertāti, ir strauja augšana. Turklāt ne visas ķermeņa daļas izaug vienādā ātrumā.

Emocionālās izmaiņas

Hormonālās svārstības, kas izraisa fiziskās izmaiņas pubertātes laikā, var stipri ietekmēt tavas emocijas. Tu vari izjust pēkšņas garastāvokļa maiņas. Pubertātes laikā daudzi jaunieši var justies ārkārtīgi nedroši, it kā viņus kāds visu laiku vērotu un vērtētu. Lielākā daļa vislielākās emocionālās izmaiņas ir saistītas ar pilnīgu jaunu attieksmi pret pretējo dzimumu. Pusaudžu vecumā nereti jaunieši saskaras ar garīgās veselības problēmām, kuras vērīgiem līdzcilvēkiem ir pamanāmas.  Speciālistu pieredze rāda, ka pusaudži bieži jūtas vientuļi. Palīdzēt varētu komplekss ģimenes, sabiedrības un speciālistu darbs ar pusaudzi.

Fiziskās un kognitīvās attīstības īpatnības pusaudžu vecumā

Mūsdienu zinātniskās atziņas apliecina, ka nebūtu korekti akcentēt jebkādu stingru vecumu sadalījumu vai vecuma posmu nošķiršanu. Šajā sakarā būtiskāk ir apzināties katra indivīda unikalitāti un specifisko attīstības tempu, ko izraisa bioloģisko un vides resursu mijiedarbība.

Kognitīvā attīstība

Kognitīvā attīstība, kas ir viens no svarīgākajiem mācību satura apguves faktoriem, ietver sajūtas, uztveri, uzmanību, atmiņu, iztēli, runu, domāšanu, kā arī šo izziņas procesu integrāciju. Pusaudža vecumā vispārīgo intelektuālo spēju attīstībā ir vērojamas pretrunas.
Zaigojošā pasaule

Sižets

Romāna galvenais varonis ir Druds, cilvēks, kas apveltīts ar brīnumainu spēju lidot - pacelties gaisā bez jebkādām palīgierīcēm. Taču šīs spējas dēļ Druds tiek vajāts, viņam sāk sekot slepenpolicija un viņš tiek ieslodzīts cietumā. 
Romāns ir dziļi simbolisks, tas stāsta par cilvēku vēlmi iznīcināt to, kas ir ārpus viņu izpratnes.
Devans Dubniks

Spēlētāja karjera

Juniora gados Dubniks spēlēja Rietumu hokeja līgas kluba Kemlūpas "Blazers" sastāvā. No 2001. līdz 2006. gadam "Blazers" rindās Dubniks aizvadīja kopumā 192 spēles.
Profesionāļa karjeru Dubniks sāka 2006.—07. gada sezonā, kuru aizvadīja ECHL klubā Stoktonas "Thunder". Nākamās divas sezonas hokejists aizvadīja AHL vienībā Springfildas "Falcons", visbeidzot 2009.—10. gada sezonā izcīnot vietu NHL komandas Edmontonas "Oilers" sastāvā. Viņš tika izsaukts uz "Oilers" īsi pēc tam, kad sezonas ievadā nopietnu traumu guva komandas pamatvārtsargs Nikolajs Habibuļins. Dubniks bija komandas otrais vārtsargs aiz Džefa Delorjē, laukumā dodoties 19 spēlēs. 2010.—11. gada sezonā Dubniks bija komandas otrais vārtsargs aiz Habibuļina, taču krievu vārtsarga traumu dēļ Dubniks aizvadīja 35 spēles. 2011.—12. gada sezonu Dubniks uzsāka jau kā komandas pamatvārtsargs, taču sezonas gaitā Habibuļins uz brīdi pamatvārtsarga vietu atguva.
2014. gada janvārī Dubniks tika aizmainīts uz Našvilas "Predators", taču vien pēc divām aizvadītām spēlēm tika nosūtīts uz AHL un nedaudz vēlāk aizmainīts uz Monreālas "Canadiens". "Canadiens" rindās hokejists nevienu spēli neaizvadīja, un vasarā kā brīvais aģents pievienojās Arizonas "Coyotes". "Coyotes" Dubniks bija komandas otrais vārtsargs aiz Maika Smita. 2015. gada janvārī Dubniks tika aizmainīts uz Minesotas "Wild", un kļuva par komandas pamatvārtsargu. Viņš bija viens no trim Vezinas balvas finālistiem, tika iekļauts otrajā NHL simboliskajā izlasē, kā arī ieguva Bila Mastertona balvu.
Kanādas hokeja izlases rindās spēlējis četros Pasaules čempionātos.
Indriķis Laube

Biogrāfija

Durbē beidzis skolu. Kuldīgā izmācījies par cunftes zelli, tēva Bebes krogā bijis galdnieks. 1863. gadā sācis mācīties Aizputes apriņķa skolā, skolu pabeidzis nav. Friča Brīvzemnieka ietekmē pievērsās latviešu kultūrai.
1869. gadā sāka strādāt par mājskolotāju Jelgavā. Tajā pašā gadā iepazinās ar Ādolfu Alunānu, publicēja pirmo recenziju par latviešu teātri Jelgavā. Tika atlaists no mājskolotāja amata par dalību jaunlatviešu vakaros. No 1872. līdz 1875. gadam bijis Rīgas Latviešu biedrības intendants. 1873. gadā sāka strādāt laikrakstā "Mājas Viesis". Laikraksta faktiskais redaktors no 1874. līdz 1889. gadam. Darbus publicējis arī citos izdevumos.
Publicējies kopš 1870. gada. Viena no pirmajiem garstāstiem latviešu literatūrā autors — "Smiltenieku Andrejs" (periodikā 1878. gadā). Ir sarakstījis ap 150 humoristiski satīriskus feļetonus, uzskatāms par feļetonu žanra dibinātāju. 1872. gadā sarakstīja brošūru "Mūsu laika raksti", tāpat rakstījis apceres par latviešu kultūras darbiniekiem (Krišjānis Barons, Kaspars Biezbārdis, Atis Kronvalds, Māteru Juris, Gothards Frīdrihs Stenders). Publicēja recenzijas, rakstus par valodniecību, literatūras teoriju, jaunlatviešiem.
Apbedīts Rīgas Lielajos kapos.
Meldonijs

Vēsture

1975. gada 14. janvārī tika reģistrēta pirmā autorapliecība par "Mildronātu", kurš tolaik tika saukts par kvaterīnu. 1989. gadā Ivars Kalviņš kopā ar līdzautoriem par meldonija izgudrošanu saņēma Latvijas PSR valsts prēmiju.
2010. gadā pabeigts klīniskais pētījums par meldonija ietekmi slodzes stenokardijas ārstēšanā.

Fiziskās īpašības

Meldonijs ir balta, kristāliska, higroskopiska viela.

Iedarbības mehānisms un efektivitāte

Meldonijs darbojas kā vielmaiņu koriģējošs līdzeklis, kas par ~12% samazina skābekļa patēriņu šūnās, aktivējot aerobo glikolīzi (glikozes oksidēšanos). Līdz ar to tam ir antiišēmiska iedarbība. Meldonija darbība pamatojas uz taukskābju oksidēšanās kavēšanu šūnās, aktivējot glikozes oksidēšanai vajadzīgo fermentu biosintēzi un NO biosintēzi, kā arī inhibējot gamma butirobetaīna hidroksilāzi.  
Meldonijs efektīvi novērš mitohondriālo procesu disfunkciju.
Meldonija efektivitāti slodzes stenokardijas ārstēšanā kombinācijā ar standarta terapiju un medikamenta augsto drošību apstiprina gan klīniskā prakse, gan veiktie klīniski pētījumi.

Dopings

Kopš 2016. gada 1. janvāra Pasaules antidopinga aģentūra aizliegusi meldonija izmantošanu sportā, uzskatot to par dopingu. 2016. gada 5. februārī par pirmo sportistu, kam uzrādītas pozitīvas dopinga analīzes, kļuva Krievijas riteņbraucējs Eduards Vorganovs.
2016. gada marta vidū WADA ziņoja, ka analīzēs konstatēti jau vairāk nekā 100 meldonija lietošanas gadījumi.
Sony Ericsson Naite

Java Platform 8

Telefons darbojas uz Sony Ericsson 8. Javas platformas, kas ļauj darbināt Flash Lite un Java ME.
Rubenes draudzes novads

Rubenes draudzes novads (vācu: Kirchspiel Papendorf) bija viens no 16 Vidzemes guberņas Valmieras apriņķa (līdz 1783. gadam — Rīgas apriņķa) draudzes novadiem.

Vēsture

Rubenes draudzes novads izveidojās Rīgas arhibīskapijas Līvu galā, senās Imeras zemes teritorijā, kur dzīvojis Indriķa hronikas autors priesteris Indriķis. 1224. gadā noslēgtais Tālavas dalīšanas līgums piešķīra Imeras novadu Livonijas bīskapijai. Vaidavas ezera austrumu krastā atradās labi nocietināts pilskalns, kuru grāfs Zīverss uzskatīja par Beverīnas pilsvietu, bet V.D.Balodis par Metimnes pilsvietu. Rubenes baznīca sākotnēji bija koka ēka, tagadējo izskatu ieguva 1739. gadā.
Pēc vētras

Sižets

Kuģniecības darbinieks Ronis nerīkojas, lai palīdzētu zvejas kuģim "Banga". Pēc vētras kuģis ostā neatgriežas. Lai noslēptu noziegumu, Ronis vainu uzveļ kuģa "Daugava" kapteinim Sproģim. Sproģi atceļ no kapteiņa pienākumiem, sieva Ruta aiziet no viņa. Viņš sāk strādāt par parastu šoferi.
Team Dimension Data

Vēsture

Komanda dibināta 2007. gadā un 2008. gadā kļuva par UCI kontinentālo komandu. Šajā statusā tā palika līdz pat 2012. gada sezonas beigām, kad tā pieteicās UCI profesionālajai kontinentālajai licencei nākamajai sezonai. 2012. gada novembrī pieteikums tika apstiprināts un komanda kļuva par pirmo Āfrikas komandu ar šādu statusu.
Komanda guva savu pirmo lielo panākumu 2013. gadā, kad Geralds Cjoleks uzvarēja Milāna—Sanremo sacensībās, vienās no piecām nozīmīgākajām riteņbraukšanas klasikām. Savu pirmo ielūgumu uz kādu no lielajām tūrēm komanda saņēma 2014. gadā, kad to uzaicināja piedalīties Vuelta a España.
Latvijas čempionāts šosejas riteņbraukšanā grupas braucienā

Latvijas čempionāts šosejas riteņbraukšanā ir ikgadējas sacensības, kurās noskaidro Latvijas čempionu šosejas riteņbraukšanā vairākās kategorijās. Uzvarētājam grupas braucienā tiek pasniegta Jāņa Akmentiņa piemiņas balva.
Djatkova

Djatkovas kristāls

Līdz 1790. gadam Djatkova bija mazs ciems, kad tur tika uzbūvēta kristāla fabrika. 19. gadsimtā Djatkovas kristāls kļuva pazīstams visā Krievijā un Eiropā. Djatkovas kristāla rūpnīca darbojas līdz mūsdienām un ir lielākais un senākais mākslinieciskās stikla rūpniecības centrs Krievijā.
1810. gadā Djatkovā bija uzcelta lieliska baznīca (nav saglabājusies), kurā ap 1855. gadu bija ielikta kristāla svētbilžu siena, vienīgā visā Krievijā.   1929. gadā ši baznīca tika slēgta un drīz pilnīgi iznīcināta. Daudz vēlāk, 2003. gadā, Djatkovā tika uzcelta cita baznīca, kur arī svētbilžu siena un visa interjera iekārta izgatavota no kristālstikla.
Kopš 19. gadsimta vidus, Djatkova kļuva par lielāko ciemu Brjanskas apriņķā; no 1861. gada — pagasta centrs. No 1924. līdz 1938. gadam Djatkova bija pilsētciemats. No 1929. gada — rajona centrs.
Kopš 1976. gada pilsētā ir ievērojams kristāla muzejs.

Partizānu zeme

Otrā pasaules kara gados Djatkovas rajons kļuva par svarīgu partizānu centru. 1942. gada ziemā un pavasarī, četrus mēnešu laikā Nacistiskās Vācijas karaspēka aizmugurē Djatkova un visa rajonas teritorija tika pilnībā atbrīvoti no nacistu iebrucējiem un tajā tika atjaunota rajona padomju valdība.  1983. gadā Djatkova tika apbalvota ar "Tēvijas kara" ordeni.
Mona Meja Karfa

Biogrāfija

Piedzimusi bagāta zemes īpašnieka ģimenē. Pēc 1917. gada Krievijas revolūcijas ģimene emigrējusi uz Palestīnu, bet 1930. gados pārcēlusies uz ASV. Septiņas reizes uzvarējusi ASV sieviešu šaha čempionātos (1938, 1941, 1942, 1946, 1948 - kopā ar Gizelu Greseri, 1953, 1974). No 1938. līdz 1950. gadam četras reizes uzvarējusi ASV atklātājos sieviešu šaha čempionātos (angļu: U.S. Women's Open Chess Championship). Trīs reizes piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātos: 1937. gadā Stokholmā dalījusi 6.-7. vietu, 1939. gadā Buenosairesā ieņēmusi 5. vietu, bet 1950. gadā Maskavā palikusi 14. vietā. Divas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīros: 1952. gadā bijusi 11. vietā, bet 1955. gadā palikusi 17. vietā. 1971. gadā Ohridā piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā ierindojusies 15. vietā.
Pārstāvējusi ASV komandu Pasaules šaha olimpiādē 1974. gadā.
Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Karfai kā vienai no četrām pirmajām ASV šahistēm piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. 2013. gadā uzņemta ASV šaha slavas zālē.
Kivu ezers

Metāna izvirdumi

Kivu ezers ir viens no trim zināmajiem eksplozīvajiem ezeriem — abi pārējie ir Kamerūnā esošie Niosas ezers un Monūnas ezers. Ezera gultnes nogulumi izpēte liecina, ka aptuveni reizi 1000 gados ezerā notiek masveida organismu izmiršana. Nav droši zināms, kas izraisa Kivu ezera izvirdumus, bet tie varētu būt saistāmi ar vulkāniskajām aktivitātēm.
Gāzu sastāvs katram no eksplozīvajiem ezeriem ir atšķirīgs. Kivu ezers sava izvirduma laikā izdala lielu daudzumu metāna un ogļskābās gāzes. Pēdējos gadsimtos šāds izvirdums nav noticis, taču, ja tāds notiktu šodien, tā sekas būtu nesalīdzināmi lielākas nekā citām pasaulē pieredzētajām dabas katastrofām, jo ezera apkaimē dzīvo ap 2 miljoni cilvēku. Pēkšņā gāzu izdalīšanās dažu stundu laikā nosmacētu lielu daļu no šiem cilvēkiem. Bez tam Kivu ezera ūdens masa ir tik liela, ka spēja gāzu izdalīšanās radītu ļoti lielus viļņus, kas salīdzināmi ar cunami. Kivu ezera radītais risks apkārtējiem iedzīvotājiem ir apzināts tikai pēdējā desmitgadē.
Aptuveni 300 metru dziļumā Kivu ezerā atrodas ap 55 miljardi kubikmetru metāna. Ruandas valdība plāno uzsākt šīs gāzes ieguvi, kas ir ļoti vienkāršs process — uzsūknējot ar gāzēm bagāto ūdeni virspusē, tas pats izdala uzņemtās gāzes, galvenokārt ogļskābo gāzi, sērūdeņradi un metānu. Metānu var izmantot enerģijas ieguvei un Ruanda cer neilgā nākotnē palielināt valstī saražotās enerģijas daudzumu divdesmitkārt un kļūt par enerģijas eksportētāju tieši pateicoties Kivu ezera resursiem. Šādā veidā pakāpeniski, nelielā mērā tiktu mazināts ezera radītais risks.
Šķilbēnu muiža

Šķilbēnu muiža (poļu: Szkielbany) bija Latgales muiža tagadējā Viļakas novada Šķilbēnu pagasta teritorijā. Muižas kungu māja atrodas Šķilbanos. Pēc 1920. gada agrārās reformas Šķilbēnu Orlavas muižu sadalīja 86 vienībās 1140 ha platībā.

Vēsture

Šķilbēnu muižas kungu mājas sarkano ķieģeļu ēka būvēta ap 1856. gadu. Līdz 1866. gadam muiža piederēja Martinam fon Ulanovskim, bet pēc 1863. gada poļu un lietuviešu sacelšanās (Janvāra sacelšanās) apspiešanas viņam to atņēma un piešķīra Krievijas armijas virsniekam Zinovjevam. 1899. gadā muižu nopirka tās pārvaldnieks Ivans Ļebedevs.
Pēc Otrā pasaules kara muižas ēkā atradās pagasta valde, bibliotēka un klubs. 1990. gados ēkā bija bārs „Bonifācijs”. Iekšpuse pārbūvēta, nav saglabājušies iekštelpu sienu apgleznojumi. Mūsdienās ēka netiek izmantota.
Latvijas pludmales futbola čempionāts

Latvijas pludmales futbola čempionāts ir sacensības, kurās tiek noskaidrotas valsts spēcīgākās pludmales futbola komandas, kas iegūst tiesības pārstāvēt Latviju Baltijas kausā, kā arī labākie spēlētāji. Latvijas nacionālais čempionāts notiek kopš 1998.gada.

Mērķi un uzdevumi

Latvijas pludmales futbola čempionāta mērķi un uzdevumi ir noskaidrot Latvijas čempionu un pārējo godalgoto vietu ieguvējus, kā arī kausa ieguvēju pludmales futbolā. Noskaidrot klubus, kas pārstāvēs Latviju Baltijas Kausa izcīņā pludmales futbolā. Izraudzīties piemērotus kandidātus Latvijas pludmales futbola izlasei. Popularizēt pludmales futbolu kā sporta veidu.

Vēsture

Latvijas čempionāts pludmales futbolā notiek kopš 1998.gada. Pirmās divas sezonas - 1998. un 1999.g. sacensības rīkoja LFF. 2007.g., 2008.g. un 2009.g. - uz Latvijas futbola federācijas pilnvaru pamata to rīkoja Latvijas pludmales futbola asociācija, kopš 2010.g. - Futbola turnīru asociācija.
Par pirmajiem Latvijas pludmales futbola čempioniem kļuva Latvijas Nafta/RTU komanda.
Visos piecos čempionātos piedalījuies tikai viena komanda - "Dinamo LAT" (Rēzekne). Rēzeknes "dinamiešu" rēķinā trīs čempionu tituli, kā arī divas otrās vietas. Četros čempionātos piedalījusies Ludzas vienība ("VRK", "VRK/Ludza", "Ludza"), VBFK (Jūrmala, 2009.g. kā "VBFK/RTU") un "TUC/FTA" (Rīga).
Pa vienai reizei čempionu godā celtas "VRK/Ludza" (2009.g.) un "Skonto" FC (2011.g.) vienības. Divreiz (2008. un 2009.g.) sudraba medaļas ieguvuši RTU (Rīga) smilšu futbolisti, reizi (2007.g.) VBFK komanda. Bronzas godalgas izcīnījušas Tosmares kuģu būvētavas (Liepāja, 2007.g.), "Kreiss" (Rīga, 2008. un 2011.g.), "VBFK/RTU" (2009.g.) un Ludzas (2010.g.) vienības.

Latvijas kausa izcīņa

Par Latvijas kausa ieguvējiem kļuvušas "VRK/Ludza" (2009.g.), "Honda" (2010.g. un 2012.g.) un "Skonto" FC (2011.g.) komandas.
Igors Tudors

Futbolista karjera

Profesionāla futbolista karjeru sācis dzimtās pilsētas Splitas komandā Hajduk. 1998. gadā pievienojās Itālijas A sērijas klubam Turīnas "Juventus", tajā arī aizvadīja lielāko daļu no savas spēlētāja karjeras. Tā sastāvā divreiz kļuva par Itālijas čempionu. 2003. gadā spēlēja UEFA Čempionu līgas finālā, kurā Juventus piekāpās citam Itālijas klubam AC Milan. Karjeru noslēdza 2008. gadā savā pirmajā komandā Hajduk. 2001. gadā ir ticis atzīts par Horvātijas gada futbolistu.
Horvātijas izlasē debitēja 1997. gada 15. novembrī 1998. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē pret Ukrainu. 1998. gada Pasaules kausa finālturnīrā piedalījās trīs spēlēs, palīdzot komandai izcīnīt 3. vietu. Izlases sastāvā piedalījies arī 2004. gada Eiropas čempionāta un 2006. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīros. Karjeru izlasē noslēdza pēc 2006. gada Pasaules kausa. Izlases rindās nospēlējis 55 spēles un guvis trīs vārtus.

Trenera karjera

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuva par treneri. Trenera karjeru sāka Hajduk. Vēlāk trenēja arī Saloniku PAOK, Turcijas klubus Karabükspor un Galatasaray. 2018. gadā neilgu laiku bija Itālijas A sērijas kluba Udinese galvenais treneris, palīdzot komandai saglabāt vietu A sērijā. 2019. gada martā atgriezās Udinese galvenā trenera amatā.
Eduards Leitmanis

Dzīvesgājums

Dzimis 1899. gada 3. oktobrī Rīgā. Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā devies bēgļu gaitās uz Krieviju, kur dzīvojis līdz 1940. gadam. Studējis Ļeņingradas politehniskajā institūtā, ieguvis inženiera metalurga izglītību. Strādājis dažādos PSRS rūpniecības uzņēmumos.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā no Ļeņingradas nosūtīts uz Latviju, iecelts par Kirhenšteina valdības finanšu ministra biedru. Pēc Latvijas inkorporācijas Padomju Savienībā bija Latvijas PSR vieglās rūpniecības tautas komisārs. Pēc Otrā pasaules kara beigām strādājis saimnieciskā darbā.
Miris 1971. gada 20. janvārī Rīgā.