Miniatūrais zirgs

Miniatūrais zirgs pasaulē

1978. gadā ASV nodibinājās Amerikas miniatūro zirgu asociācija (AMHA), lai nostiprinātu un attīstītu miniatūro zirgu šķirni Amerikā. ASV ir vēl otra organizācija, kas nodarbojas ar miniatūrajiem zirgiem — Amerikas miniatūro zirgu reģistrs (AMHR), kas ir viena no nodaļām Šetlandes poniju klubā, un tika nodibināta 1972. gadā, lai izveidotu patstāvīgu miniatūro zirgu reģistru. AMHA nepiereģistrē zirgus, kas ir lielāki skaustā par 86 cm. Toties AMHR ir divas miniatūro zirgu sekcijas; sekcija A apvieno zirgus, kas ir 86 cm augsti un mazāki, sekcija B apvieno zirgus, kas ir augumā starp 86—97 cm.
Pasaulē ir daudz dažādu miniatūro zirgu reģistru. Dažas organizācijas cenšas attīstīt miniatūro zirgu šķirnes ar proporcijām, kas raksturīgas zirgam. Citas toties veido šķirnes, kas atgādina mazus ponijus.
AMHA reģistrē miniarūros zirgus, kas atgādina zirgu, tas ir, tiek reģistrēti tādi miniatūrie zirgi, kuri fotogrāfijās, ja tam blakus neredz cilvēku, izskatās pēc zirga.
AMHR reģistrācijas stnadarti pieprasa zirgu, kas ir maza auguma, kura raksturs ir mierīgs, zirgam jābūt veselīgi veidotam: spēcīgam, izturīgam un uzmanīgam. Tam ir jābūt tempermentīgam, bet tas nedrīkst būt tramīgs.
Lielbritānijas miniatūro zirgu klubs (MHCGB) reģistrē miniatūros zirgus, kuru asinīs ir vismaz 50% vai vairāk Amerikas miniatūrā zirga asinis. Vienam no vecākiem ir jābūt AMHA reģistrētam.

Vēsture

Miniatūrie zirgi ir veidoti no vairākām šķirnēm. Daudzas poniju šķirnes tika selekcionētas un krustotas maza auguma virzienā. Bieži ir izmantots Šetlandes ponijs un Dartmūras ponijs. Kā arī krustojot ir izmantotas maza auguma zirgu šķirnes un maza auguma īpatņi.
17. gadsimtā Eiropā Habsburgu dinastija selekcionēja miniatūro zirgu šķirni. Tos lietoja kā mājas mīluļus. Ir saglabājušās rakstiskas ziņas no franču karaļa Luija XIV laikiem (1650. gads). Karaļa zoodārzā esot bijuši sīciņi un smalki zirdziņi. Angļu lēdija Estella Hopa kopā ar savām māsām selekcionēja miniatūros zirgus, izveidojot pārdomātu programmu. Bet ne visi miniatūrie zirgi bija karaļu mīļdzīvnieciņi. Daudzi tika lietoti smagam darbam Anglijas vidienē, Velsā un Skotijā. Ziemeļeiropas raktuvēs izmantoja mazos zirgus darbam pazemē.
Amerikas miniatūro zirgu izveidē papildus tradicionālajam Šetlandes ponijam ir lietotas tādas šķirnes kā Haknejas zirgs un Amerikas ponijs.
Argentīnā ir izveidota miniatūro zirgu šķirne falabella. Selekciju uzsāka Patriks Ņūels 1868. gadā, un darbu vēlāk turpināja Huans Falabella. Šķirnes izveidē ir izmantots Velsas ponijs, Šetlandes ponijs, maza auguma tīrasiņu zirgs un Argentīnas kriollo zirgs.
Dienvidāfrikā ir izveidota šķirne Dienvidāfrikas miniatūrais zirgs. Šķirnes izveide tika uzsākta 1945. gadā. To uzsāka Vainands de Vets no Lindlejas, lietojot divas Šetlandes ķēves un vienu ērzeli. Selekcijas ceļā tika iegūta miniatūro zirgu šķirne, kuras zirgi skaustā nav augstāki par 66 cm, šķirne tika apstiprināta 1991. gadā.

Pundurzirgi

Miniatūrie zirgi reizēm piedzimst par punduriem. Pundurzirgi kļūst par rekordistiem vismazāko zirgu sarakstos, bet tie nav piemēroti vaislai un selekcijai, jo pundurzirgiem ir nepareizas auguma proporcijas un noteikta rakstura veselības problēmas. Tādēļ miniatūro zirgu asociācijas nemēdz reģistrēt pundurzirgus.
Šobrīd pasaulē vismazākais zirgs ir pundurzirgs Sambelina, kuras augstums skaustā ir 43 cm, svars 27 kg. Sambelina ir populārs zirgs pasaulē, tomēr Sambelina nekad netiks izmantota vaislas programmās.