Volters Bišops

Personāža vēsture

Volters Bišops piedzimst Roberta Bišopa, vācu zinātnieka, kas pārgājis sabiedroto pusē un viņa sievas ģimenē. 1970. gadu vidū Volters kļūst par vadošo zinātnieku robežzinātnes sfērā, kopā ar savu draugu un kolēģi Viljamu Bellu veicot eksperimentus valdības uzdevumos, daudzi no tiem ienākuši viņiem prātā pēc psihotropo vai narkotisko vielu lietošanas.
1978. gadā Volteram un viņa sievai Elizabetei piedzimst dēls Pīters, kurš ir neglābjami slims.
1980. gadu sākumā Bišops un Bells veic cilvēka smadzeņu potenciālu atraisoša psihotropa preparāta korteksifāna izmēģinājumus. Viens no bērniem, kas tika izmantoti šādos eksperimentos, bija Olīvija Danhema.
1980. gadu vidū Volters rada transrealitātes logu, kas ļauj ieskatīties paralēlajā visumā.
1985. gadā Pīters mirst. Volters ir satriekts un vaino sevi, ka nav varējis atrast zāles. Caur "logu" Volters redz, ka viņa dubultniekam, ko viņš vēlāk nosauc par Volternatīvu, ir izdevies sintezēt pareizās zāles, taču tas nav to pamanījis. Volters sintezē zāles pats un rada iekārtu, kas ļauj ne tikai redzēt paralēlo visumu, bet arī uz to pārvietoties. Viņš nokļūst paralēlajā visumā, pārved Pīteru uz mūsu pasauli un izārstē to, taču neatrod sevī spēku aizvest Pīteru atpakaļ. Kopā ar sievu viņi audzina Pīteru kā pašu dēlu, un zēns drīz aizmirst, ka ir no citas pasaules.
Volters turpina savus bīstamos eksperimentus, arī eksperimentu ar korteksifānu. Cilvēku izmantošana par "izmēģinājuma trusīšiem" liek šaubīties par viņa darba ētiskumu. Kārtējā eksperimenta laikā Voltera Hārvarda laboratorijā izceļas ugunsgrēks, kurā iet bojā viņa asistente doktore Karla Vorrena. 1991. gadā Volteru Bišopu atzīst par nespējīgu apzināties savas darbības un ievieto Sentklēras psihiatriskajā slimnīcā. Apmēram 1995. gadā pie Voltera ierodas Viljams Bells, kas izņem nelielu viņa smadzeņu gabaliņu, lai Volters nevienam nespētu izstāstīt, kā atvērt durvis uz paralēlo pasauli.
2008. gadā aģente Olīvija Danhema ar šantāžu piespiež Pīteru Bišopu izrakstīt Volteru no psihiatriskās slimnīcas, lai tas palīdzētu glābt dzīvību viņas pāriniekam Džonam Skotam. Pēc veiksmīgas sadarbības Volters paliek brīvībā dēla aizgādībā un strādā vienības "Viņpus" zinātniskajā sekcijā, pielietojot savu pieredzi un zināšanas paranormālu parādību izpētē. Drīz viņš saprot, ka lielākā daļa šo parādību notiek tādēļ, ka viņš, 1985. gadā pārejot uz paralēlo visumu, izjaucis līdzsvaru starp pasaulēm. Viņš atklāj Pīteram un Olīvijai patiesību par citas pasaules — līdzīgas, bet nedaudz atšķirīgas — eksistenci. Viņš atceras, ka eksperimentus ar korteksifānu tika veicis, lai sagatavotu nākamos cīnītājus karam ar paralēlo pasauli. Kad Vilkači nolaupa Volteru, lai uzzinātu, kādā veidā viņš pārgājis uz paralēlo pasauli, viņam uz laiku tiek ievietots atpakaļ izņemtais smadzeņu gabaliņš.
Volters izlemj "aktivizēt" Olīviju, jo tikai tie bērni, kam bija veiktas korteksifāna injekcijas, spēja pāriet uz paralēlo pasauli bez īpašas iekārtas palīdzības.
Ieguvusi spēju atpazīt citai pasaulei piederošus objektus, Olīvija redz, ka Pīters nav no šīs pasaules. Volters grib to dēlam izstāstīt pats, viņam ir svarīgi, lai tiktu piedoti viņa grēki, piedots par visām pretdabiskajām lietām, ar ko viņš jaunībā bija nodarbojies savā laboratorijā. Volters nepagūst to izdarīt — Pīters visu saprot pats un atkal sarauj attiecības ar tēvu.
Kad Pīters nokļūst paralēlajā visumā pie Volternatīva, Volters Bišops nojauš, ka Volternatīvam Pīters nepieciešams, lai aktivizētu Mašīnu — iekārtu, kas spējīga iznīcināt vienu no pasaulēm. Kopā ar Olīviju viņš nokļūst paralēlajā pasaulē. Tur viņš vēlreiz sastop Viljamu Bellu, kurš izstāsta viņam patiesību par Mašīnu un Vilkačiem.
Olīvijai pateicoties, Pīters piekrīt atgriezties mūsu pasaulē. Volters cenšas sakārtot attiecības ar dēlu, taču tas pagaidām nav gatavs pilnībā piedot viņam par tā nolaupīšanu no paralēlās pasaules.
Viljams Bells, kas gājis bojā, lai dotu iespēju Volteram un pārējiem atgriezties mājās, savā testamentā ir Volteram novēlējis daudzus miljonus vērto korporāciju Massive Dynamic. Izmantojot šīs kompānijas resursus, Volters un Pīters cenšas radīt iekārtu, analoģisku paralēlā visuma iekārtai, taču viņiem cenšas traucēt Viltuslīvija, ko Volternatīvs nosūtījis uz mūsu pasauli meklēt detaļas iekārtai. Kad no paralēlā visuma atgriežas Olīvija Danhema, viņai izdodas atklāt dažas Volternatīva plāna detaļas.
Ar laiku Volters saprot, ka Pīters ir saistīts ar Mašīnu vairāk, nekā viņi bija domājuši, un, lai glābtu pasauli, viņam var nākties ziedot savu dēlu. Volters samierinās ar Pītera izvēli, Mašīna pārnes Pītera saprātu uz 2026. gadu, kur paralēlais visums ir iznīcināts. Šeit Volters atrodas ieslodzījumā: viņš notiesāts par pasauļu robežas sagraušanu un tiek rūpīgi apsargāts. Vienību "Viņpus" tagad vada Pīters un Olīvija, Volters uz laiku tiek atbrīvots, kad tiem vajadzīga viņa palīdzība. Darba procesā Volters apjauš, ka Mašīnu ir uzbūvējis viņš pats, lai parādītu Pīteram nākotni bez otras pasaules un dotu iespēju izlabot kļūdas. Tagadnē Pīters iedarbina Mašīnu un tā vietā, lai iznīcinātu otru pasauli, rada tiltu starp tām, taču pats pazūd no visu atmiņas, it kā viņa nekad nebūtu bijis.
Jaunajā laika līnijā, kur Pīters gāja bojā, mēģinot pāriet no pasaules uz pasauli, Volters tika izrakstīts no slimnīcas un nodots Olīvijas aizgādībā. Viņš mitinās savā laboratorijā un praktiski neiziet uz ielas.
Dažādu virsmu atspulgos viņš sāk redzēt Pīteru, kurš, pateicoties laika paradoksam, drīz arī parādās īstenībā. Volters sākotnēji atsakās saskatīt viņā dēlu, taču pēc tam, kad pie viņa ierodas Elizabete Bišopa no paralēlā visuma, kļūst iecietīgāks un sāk izjust tēvišķu mīlestību. Viljams Bells šajā laika līnijā nav miris, bet tikai simulējis savu nāvi. Volters cenšas nepieļaut, ka Bells radītu abu pasauļu sadursmi, taču Bells izstāsta Volteram, ka sākotnēji tas ir bijis paša Voltera plāns. Šīs laika līnijas doktors Bišops saprot, ka tad, ja nebūtu izņemta daļa viņa smadzeņu, viņš būtu pārvērties briesmonī.  
Kad Novērotājs Septembris brīdina Volteru par gaidāmo iebrukumu, viņi kopīgi izstrādā plānu, lai to novērstu. Taču realizēt šo plānu neizdodas, un Volters ieslēdz visu savu komandu "dzintarā". 2036. gadā viņus no turienes izlaiž Henrieta Bišopa ("Eta"), Pītera un Olīvijas meita, kura kā bērns bija pazudusi iebrukuma laikā. Volters sāk realizēt savu plānu, taču pēc spīdzināšanas pie Novērotājiem daļa viņa saprāta ir sagrauta. 
2015. gadā doktors Bišops savu plānu ir fiksējis videokasetēs, taču tās ir bojātas un grūti nolasāmas. Svarīga plāna ir zēnam — Novērotājam, kura eksistence un iecerētā nosūtīšana nākotnē varētu novērst Novērotāju radīšanu un līdz ar to — arī viņu iebrukumu. Zēns atklāj Volteram visus notikumus, kas bija risinājušies iepriekšējā laika līnijā — Volters atceras dzīvi kopā ar Pīteru un samierinās ar savu likteni. Lai izglābtu pasauli un novērstu laika paradoksu, viņam zēnu nākotnē jānogādā pašam, taču atgriezties viņam nebūs iespējams, to viņš izstāsta arī Pīteram. Kamēr pārējie grupas locekļi aizsargā atvērto kanālu no Novērotājiem, Volters ar zēnu caur to dodas uz nākotni, "pārstartējot" laiku un notikumu gaitu.
2015. gadā Pīters Bišops saņem no sava tēva vēstuli, aploksnē ieliktu lapiņu, uz kuras uzzīmēta balta tulpe — piedošanas simbols.

Tēla radīšana

Voltera Bišopa un Volternatīva lomu atveidotājs austrāliešu aktieris Džons Noubls jau bija pazīstams plašākai publikai no Denetora lomas filmā "Gredzenu pavēlnieks: Karaļa atgriešanās".
Viņš, tāpat kā Olīvijas Danhemas lomas atveidotāja Anna Torva, uz kinoprovēm neieradās klātienē, bet nosūtīja producentiem videoierakstu, 2008. gada janvārī saņemot uzaicinājumu filmēties.
Veidojot tēlu, Noubls cieši sadarbojās ar seriāla radītājiem. Īpaši tas attiecās uz Voltera rakstura īpašībām, kas saistītas ar viņa vājprātu. Noubls stāstīja, ka pētījis ģeniālus cilvēkus un viņu trūkumus sociālo prasmju jomā. Viņš arī pētīja cilvēkus, kas lieto narkotikas vai ārsta neizrakstītas psihotropās zāles. Voltera tēla veidošanā viņš balstījās uz šiem pētījumiem.