google/wiki40b huggingface dataset:
Samsung Galaxy Ace

Ārējais izskats

Ārēji Samsung Galaxy Ace izskatās kā klasisks monobloks ar skārienjutīgu ekrānu. Ierīcei ir dažas līdzības ar Apple ražoto viedtālruni Apple iPhone 4.

Displejs

Samsung Galaxy Ace displeja diagonāle sastāda 3,5 collas. Izšķirtspēja sastāda 320X480 pikseļus. Displejs tiek ražots pēc TFT LCD tehnoloģijas un attēlo 16,7 milj. krāsu toņu. Skārienjūtīgais sensors atbalsta DualTouch (pieskāriens ar 2 pirkstiem vienlaicīgi)un Multitouch tehnoloģiju.
Andamanu jūra

Ģeogrāfija

Ūdens virsējā slāņa temperatūra ir no 27,5 līdz 30 °C, savukārt dziļāk par 1600 m — 4,8—5 °C. Vidējais dziļums — 870—1043 m (dažādos avotos atšķiras). Ūdens tilpums — 660 000 km³. Sāļums svārstās no 20 (pie upju ietekām) līdz 34,5‰. Plūdmaiņas — līdz 7,2 m augstas. Ietek Iravadi un Salvina — abu upju ietekas atrodas Mjanmā. Nokrišņu daudzums gadā — vairāk kā 3000 mm.
Ap 400 sugu zivis, notiek zveja.

Robeža

Ziemeļos atrodas Mjanma (Birma), austrumos - Mjanma un Taizeme, Mjanmas piekrastē - Mjajas arhipelāgs, Taizemes piekrastē - Puketa un daudz citu salu. Dienvidaustrumos — Malaizija, tās piekrastē Langkavi sala un Pinanga. Dienvidos — Malakas šaurums un Sumatra. Rietumos — Nikobaru salas un Andamanu salas (abas pieder Indijai), Lielā Kokosa sala un Preparisa (abas salas pieder Mjanmai), kā arī Kokosu šaurums starp Andamanu salām un Lielo Kokosa salu un Ziemeļpreparisas šaurums starp Mjanmu un Preparisu.

Ģeoloģiskā uzbūve

Andamanu jūras centrālajā daļā ir robeža starp divām tektoniskajām plātnēm - Birmas plātni un Zunda plātni. Uzskata, ka agrāk abas plātnes bija daļa no daudz lielākās Eirāzijas plātnes, taču atdalījās tad, kad Indijas plātne sāka sadursmi ar Eirāzijas kontinentu.
Starp abām Andamanu jūras plātnēm izveidojusies spredinga zona, kur, Zemes garozai plešoties, izveidojusies tagadējā Andamanu jūra.
Austrumos no Andamanu salām jūrā atrodas Barrenas sala — vienīgais aktīvais vulkāns Indijas subkontinentā. Tālāk ziemeļos atrodas Narkondamas sala, kurai arī ir vulkāniska izcelsme, taču tagad vulkāns ir aprimis.
2004. gada 26. decembrī Andamanu jūrā notika katastrofālā Indijas okeāna zemestrīce, kurā gāja bojā 200—300 tūkstoši cilvēku.
Visočinas apgabals

Administratīvais iedalījums

Apgabalā 5 apriņķi — Havlīčkūvbrodas apriņķis, Jihlavas apriņķis, Pelhržimovas apriņķis, Tršebīčas apriņķis, Ždjāras pie Sāzavas apriņķis.
Malacki

Vēsture

Malacki rakstos pirmoreiz minēti 1206. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas Malacki līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Malacka (Malacka). Pēc tam, kad 1891. gadā caur Malackiem tika atklāta dzelzceļa satiksme, pilsētā sāka strauji attīstīties rūpniecība. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada — neatkarīgās Slovākijas pilsēta.

Cilvēki

Absolūtais vairākums (96,65 %) pilsētas iedzīvotāju ir slovāki. Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (71,46 %), nereliģiozi (21,15 %).
Malackos dzimis ungāru politiķis Ištvāns Frīdrihs (Friedrich István, 1883 – 1951) un žurnālists Stefans Lukss (Stefan Lux, 1888 – 1936).
Vadims Krasnoslobodcevs

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Krasnoslobodcevs uzsāka 2001. gadā, kad pievienojās Krievijas Augstākās līgas klubam Kurganas "Mostovik". 2004.—05. gada sezonu hokejists aizvadīja citā Augstākās līgas klubā — Habarovskas "Amur", bet 2005.—06. gada sezonā spēlēja Barnaulas "Motor" rindās.
2006. gada vasarā Vadims pievienojās Krievijas Superlīgas vienībai Ņižņekamskas "Ņeftehimik", taču 2008.—09. gada sezonā sāka spēlēt Astanas "Baris" sastāvā, ātri kļūstot par vienu no komandas uzbrukuma līderiem. "Baris" rindās Krasnoslobodcevs spēlēja līdz pat 2012.—13. sezonas noslēgumam, kad pārcēlās uz Ņižņijnovgorodas "Torpedo" rindām. "Torpedo" sastāvā uzbrucējs aizvadīja divas sezonas, taču 2015. gadā atgriezās "Baris".
Kazahstānas hokeja izlases sastāvā Krasnoslobodcevs spēlējis deviņos Pasaules čempionātos.
Karogs

Etimoloģija

Vārds karogs latviešu valodā ir sens aizguvums no senkrievu valodas (хоругы), izveidojies pirms 13. gadsimta. Tautas etimoloģijā tiek saistīts ar darbības vārdu karot. 17. gadsimta vārdnīcās sastopama arī forma karoks; tad vārdam bijusi arī cita nozīme — 'karaspēka vienība' jeb 'rota'.
Fašodas incidents

Fašodas incidents apzīmē franču un britu koloniālo interešu konfliktu Sudānas vidienē 1898. gadā, kas īsu laiku draudēja ar kara izcelšanos starp abām koloniālajām lielvalstīm. 
Šajā laikā, lai arī Sudāna formāli bija pakļauta Ēģiptei, kas pati bija nonākusi Britu impērijas pakļautībā, tās teritoriju vairākus gadus kontrolēja islāmistu dumpinieki, kurus briti sakāva 1898. gadā. 
Kamēr britu impērija cerēja izveidot nepārtrauktu sauszemes koloniju joslu no Kairas līdz Keiptaunai, Francijas koloniālā impērija no Rietumāfrikas centās izplesties Āfrikas vidienē, abu lielvaru interešu virzieniem krustojoties Fašodā. Dodoties no Gabonas franču 140 vīru liela vienība Žana Batista Maršāna vadībā 1898. gada 10. jūlijā sasniedza Fašodu, paceļot Francijas karogu virs pamesta ēģiptiešu forta drupām. 
Tikmēr britu spēki Herberta Kičenera vadībā no Ēģiptes dodoties lejup pa Nīlu, iznīcināja Sudānas dumpiniekus un devās tālāk uz Fašodu, ko sasniedza 18. septembrī. Abi karavadoņi vienojās, ka Fašodā var plīvot Francijas, Lielbritānijas un Ēģiptes karogi, kamēr konfliktu atrisinās abu valstu politiķi. Francijas Trešā republika, kurai interesēja savienība ar Lielbritāniju pret Vācijas impēriju, piekāpās, 4. novembrī pavēlot Maršānam pamest Fašodu, vienlaikus saglabājot teritoriālās pretenzijas uz reģionu. 1899. gada 21. martā abas valstis vienojās, ka Nīlas un Kongo upju baseinu robeža iezīmēs arī abu valstu interešu robežu.
Gada kostīmu mākslinieks (Spēlmaņu nakts)

Gada kostīmu mākslinieks ir viena no nominācijām Spēlmaņu nakts balvu pasniegšanas ceremonijā.
Karību jūras pirāti (filmu sērija)

Karību jūras pirāti (angļu:  Pirates of the Caribbean) ir Walt Disney Pictures piedzīvojumu filmu sērija, kuras filmas režisējuši Gors Verbinskis un Robs Māršals, producējis Džerijs Brukheimers. Scenārija autori - Teds Eliots un Terijs Rosio. Idejas pamatā ir populāra Disnejlendas atrakcija "Karību jūras pirāti". 
Sērijas pirmā filma "Karību jūras pirāti: Melnās pērles lāsts" uz ekrāniem parādījās 2003. gada 9. jūlijā. Pēc izciliem komerciāliem panākumiem Walt Disney Pictures paziņoja, ka tiek turpināts darbs pie vēl divām filmām. 2006. gadā notika "Karību jūras pirāti: Miroņa lāde" pirmizrāde un 2007. gadā tai sekoja "Karību jūras pirāti: Pasaules malā". Ceturtā filma bija "Karību jūras pirāti: Svešajos krastos". Topošā filma "Karību jūras pirāti: Salazara atriebība" bija piektā no šīs sērijas filmām un tika izlaista 2017. gadā. 
Visās "Karību jūras pirātu" filmās filmējušies pieprasīti Holivudas aktieri, tai skaitā Džonijs Deps galvenā varoņa pirātu kapteiņa Džeka Sperova lomā, kā arī Kīra Naitlija, Orlando Blūms, Džefrijs Rašs.
Artūrs Žagars

Karjera

A. Žagars ir BJBS Rīga/DSN audzēknis.
2017. gadā nonāca ACB līgas komandas Badalonas "Joventut" sastāvā, kuras junioru komandā (U18 Divina Seguros Joventut Badalona) 2017.-2018. gada sezonā piedalījās U-18 vecuma spēlētāju Eirolīgas turnīrā. 2018./2019. gada sezonā tika nodots īrē komandas fārmklubam El Pratas "Prat", bet guva labās kājas potītes saišu traumu, kuras rezultātā nāksies izlaist 5 mēnešus. 2019. gada rudenī sezonu sāka Badalonas "Joventut" pieaugušo komandā.
2018. gada vasarā piedalījās NBA jauno talantu nometnē Global Camp Itālijas pilsētā Trevīzo.

Latvijas izlase

Spēlējis U-16 un U-18 Latvijas jaunatnes izlasēs. 2018. gada vasarā pārstāvējis valstsvienību Rīgā notiekošajā Eiropas U-18 čempionātā, kur iekļauts čempionāta simboliskajā pieciniekā, kā arī bija piektais rezultatīvākais un otrais labākais rezultatīvo piespēļu dalītājs.
Kad Ūsiņš jāj

Kad Ūsiņš jāj ir grupas Skyforger dziesma no 2003. gadā izdotā albuma Pērkoņkalve. Tā ir par pavasara sākuma un Ūsiņa ierašanos.
Dziesma tika nominēta 2003. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai nominācijā "Labākā roka dziesma", kā arī ieguva astoto vietu Latvijas neatkarīgās (alternatīvās) pagrīdes mūzikas gada aptaujā. 
Dziesmas kaverversija ir iekļauta Latvijas čellistu trio Melo-M 2005. gada debijas albumā Melo-M.
Ainārs Bambals

Dzīves gājums

Bambals dzimis 1964. gada 7. februārī Latvijas PSR Stučkas rajona «Kokneses» kolhoza ciematā skolotājas ģimenē. Jau skolas gados Bambals bija aktīvs korespondencē ar LKP CK izdevniecības bērniem un jauniešiem domātajiem periodiskajiem izdevumiem, piemēram, laikrakstu «Pionieris». Skolojies Kokneses vidusskolā. Stučkas rajona laikraksts «Komunisma Uzvara» vēsta, ka jau vidusskolnieka vecumā, 1980. gadā Bambals gatavojis publiskus priekšlasījumus par laika vēsturi, guvis panākumus tēlotāja mākslā. Studējis Pētera Stučkas Latvijas valsts universitātē.

Darba gaitas

Darba gaitas Bambals sāka PSRS okupācijas laikā LPSR Zinātņu akadēmijas Vēstures un materiālās kultūras institūtā, Latvijas Republikai atgūstot neatkarību, nodarbināts kā arheologs. 20. gadsimta deviņdesmitajos gados pirms Latvijas iestāšanās Eiropas Savienībā Latvijas Valsts arhīva Dienesta dokumentu daļas vadītājs, vēlāk pazemināts amatā.
Ar Laimdotas Straujumas vadītā Ministru kabineta 2014. gada 20. augusta rīkojumu Nr. 433 iecelts LPSR VDK zinātniskās izpētes komisijā par locekli.

Sabiedriskā darbība

2005. gadā piedalījās nodibinājuma Kokneses fonds, kā mērķis ir kultūrvēsturiska piemiņas vieta Krievkalna salā izveidē.
2015. gada 18. septembrī Viļņā starptautiskajā konferencē "1945: Otrā pasaules kara beigas, tās rezultāti un ietekme uz Centrālās un Austrumeiropas valstīm" nolasīja referātu "Otrā pasaules kara rezultāti: Latvijas piemērs". Latvijas pārstāvis Čehijas studenta Jana Palaha piemiņas pasākumos 2019. gada 16., 17. janvārī Prāgā. Vēstures doktors, ir biedrības „Latvijas Ordeņu brālība” domes loceklis.

Ģimene

Šķīries, ir bērni.

Apbalvojumi

1998. gadā Valsts Prezidenta Gunta Ulmaņa izveidotā Triju Zvaigžņu ordeņa dome nolēma piešķirt sabiedriskajam darbiniekam Piektās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Iļja Maizelis

Biogrāfija

Bijis pazīstams kā šaha teorētiķis, vēsturnieks un literāts. Devis lielu ieguldījumu šaha galotņu teorijā. Tulkojis krievu valodā Emanuela Laskera, Ārona Nimcoviča un Johana Bergera darbus. Darbojies šaha žurnālu 64. Шашки и шахматы в рабочем клубе ("64. Dambrete un šahs strādnieku klubā", 1925—1930), Советская шахматная хроника ("Padomju šaha hronika", 1943—1946) redakcijās. Vairākkārt piedalījies Maskavas pilsētas šaha čempionātu finālos. Labākais rezultāts sasniegts 1932. gadā — 4. vieta.
Siaņa

Vēsture

No XI gadsimta p. m. ē. mūsdienu Siaņā atradās agrīnās Džou dinastijas galvaspilsēta Hao. Ciņu dinastijas laikā (221. - 206. p. m. ē.) šeit atradās dinastijas galvaspilsēta Sjaņana (Xianyang).
202. gadā p. m. ē. imperators Gaozu, Haņu dinastijas aizsācējs, netālu no Ciņu dinastijas galvaspilsētas drupām uzcēla savu pili. Tradicionāli tas tiek traktēts kā Siaņas (Čanaņas) dibināšanas gads.
190. g. p. m. ē. Dons Žuo (Dong Zhuo) no Lojanas (Luoyang) pārcēla savu galvaspilsētu uz Čanaņu.
No 582. gada Sui dinastijas valdnieki šeit uzcēla jaunu galvaspilsētu Dasinu (Daxing, tulkojumā - "lielais saviļņojums") un tā bija lielākā pilsēta pasaulē. Tanu dinastijas laikā to pārsauca par Čanaņu.
VII gadsimtā budistu mūks Sjuaņdzans šeit nodibināja lielu tulkošanas centru no sanskrita.
904. gadā pēc Tanu dinastijas krišanas iedzīvotājus pārvietoja uz jauno galavaspilsētu Lojanu (Luoyang) un Siaņas nozīme krasi samazinājās. Turpmāk tā bija provinces centrs.
1936. gadā pilsētā notika Siaņas incidents, kas noveda pie kopējas Ķīnas Komunistiskās partijas un Gomindāna frontes izveidošanās cīņai pret Japānu.
Hanoja

Vēsture

Hanoja ir dibināta 1010. gadā. Pilsētas strauja attīstība sākās ar 1882. gadu, kad Indoķīnā ieradās franči. No 1902. līdz 1945. gadam Hanoja bija Franču Indoķīnas galvaspilsēta. Otrā pasaules kara laikā to okupēja Japānas impērija. 1954. gadā komunistiskā Vjetmina neatkarības koalīcija piespieda frančus atkāpties no Indoķīnas, un Hanoja kļuva par Vjetmina galveno štābu un Ziemeļvjetnamas galvaspilsētu. Vjetnamas kara laikā Hanoja bieži tika bombardēta. 1976. gadā tā kļuva par visas Vjetnamas galvaspilsētu. 2008. gada 1. augustā Hanoja kļuva trīs reizes lielāka, jo tai tika pievienotas vairākas apkārtējās provinces un reģioni. Pašlaik pilsētas platība ir aptuveni 3,3 tūkstoši kvadrātkilometri.

Ģeogrāfija

Hanojā galvenokārt valda subtropu okeāniskais klimats. Gada vidējā gaisa temperatūra ir 23,5 °C. Karstākais ir jūlija mēnesis, kad vidējā gaisa temperatūra sasniedz 28,9 °C, bet vēsākais ir janvāris, kad vidējā temperatūra ir 16,4 °C. Vidējais nokrišņu daudzums ir 1676 mm gadā. Lietainākais ir augusts, kad nolīst aptuveni 318 mm nokrišņu, bet sausākais ir janvāris ar vidēji 18,6 mm nokrišņu.
Labākā dokumentālā filma (Amerikas Kinoakadēmijas balva)

Kinoakadēmijas balva "Labākā dokumentālā filma" jeb "Oskara" balva labākajai dokumentālajai filmai tiek pasniegta katru gadu kopš 1942. gada. No visām "Oskara" balvas nominācijām, tieši šajā parasti izceļas vislielākie strīdi un kritika, jo vairākas reizes vispārēju atzinību ieguvušas dokumentālās filmas nav pat nominētas šai balvai.
Alicja Slivicka

Biogrāfija

Daudzkārtējā Polijas jauniešu šaha čempionātu laureāte dažādās vecuma grupās. 2007. gadā izcīnījusi bronzas medaļu Polijas meiteņu šaha čempionātā U7 vecuma grupā. 2009. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Polijas meiteņu šaha čempionātā U8 vecuma grupā. 2011. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Polijas meiteņu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 2013. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Polijas meiteņu šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2015. gadā uzvarējusi Polijas meiteņu šaha čempionātā U14 vecuma grupā.
Sekmīgi pārstāvējusi savu valsti starptautiskajos jauniešu šaha turnīros. 2011. gadā Bulgārijas pilsētā Albenā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā un par šo panākumu saņēmusi FIDE sieviešu meistares (WFM) nosaukumu. 2015. gadā Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā izcīnījusi sudraba medaļu. 2019. gada augustā Bratislavā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā.
Pārstāvējusi Polijas komandu Eiropas meiteņu komandu šaha čempionātā U18 vecuma grupā, kurā piedalījusies 3 reizes (2015-2017). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2016) un bronzas (2015) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 bronzas (2015, 2016) medaļas.
Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Trijādības iela

Vēsture

Trijādības iela pirmo reizi sastopama 1867. gadā ar nosaukumu Baznīcas iela. Kopš 1885. gada iela sabiedrībā bija pazīstama ar nosaukumu Trinitātes iela, 1923. gadā ielai tika piešķirts Mazās Trijādības ielas nosaukums. 1950. gadā iela tika pārdēvēta par Gorohovecas ielu. Savukārt 1990. gadā ielai tika atjaunots Trijādības ielas nosaukums.

Ielas raksturojums

Trijādības iela ir 430 netrus gara iela Āgenskalna apkaimes austrumos, Klīversalā. Tā sākas pie Kuģu ielas (var teikt, ka Kuģu iela pāriet Trijādības ielā) un virzās dienvidrietumu virzienā. Iela krustojas ar Staraja Rusas un Valguma ielām. Trijādības iela beidzas krustojumā ar Raņķa dambi iepretīm Uzvaras parkam.
Ortodoksālā aizsardzība

Vēsture

Sistēmai 3. ...Zf6, jokojot, nosaukumu devis Zīgberts Tarrašs, kas pats bijis liels gājiena 3. ... c5 (Taraša aizsardzība) aizstāvis un propagandists. Ar terminu ortodoksālā (grieķu: orthodoxos — tāds, kura uzskati ir pareizi, nelokāmi) vācu lielmeistars gribējis pasvītrot melno plāna vecmodīgumu. Tālākā turnīru prakse pierādīja atklātnes dzīvotspēju, tās uzplaukums attiecas uz 20. gs. sākumu un sevišķi uz pasaules čempiona izcīņas mača Laskera — Kapablankas (1927) laika periodu.

Stratēģiskā ideja

Melnie ar 2. ... e6 nostiprina punktu d5 un veic ātru savu karaļa spārna attīstību, iegūstot drošu, bet mazliet saspiestu pozīciju un to galvenā problēma tālākā spēles gaitā būs laidņa c8 attīstība.
Greifsvaldes Universitāte

Vēsture

Universitāte dibināta 1456. gadā kā "Grifu akadēmija" (Academia Gryphica), tās patrons bija Grifu dinastijas Pomerānijas hercogs Vartislavs IX (Herzog Wartislaw IX. von Pommern-Wolgast). Sākotnēji augstskolai nebija pastāvīga nosaukuma, tā latīniski tika dēvēta par Academia Gryphica, Academia Gryphiswaldensis, Universitas Gryphiswaldensis (1610), Alma (Mater) Gryphiswaldensis (1674), Pomeranorum Universitas (1685), vāciski par Akademie zu Greifswald, Königliche Akademie zu Greifswald. Pēc Trīsdesmitgadu kara (1648. gadā) tā kļuva par Zviedru Pomerānijas universitāti, bet pēc Vīnes kongresa 1815. gadā par Prūsijas Pomerānijas universitāti.
Kopš tā laika dēvēta par Königliche Universität zu Greifswald (1815-1921), Preußische Universität zu Greifswald (1921-1933), Ernst-Moritz-Arndt-Universität Greifswald (1933-1945), Universität Greifswald (1945–1954). 1954. gadā atjaunots pašreizējais nosaukums.
Grēta Garbo

Kinokarjera

Pirmās kino lomas Zviedrijā un Vācijā vēl 20. gadu pirmajā pusē, tomēr veiksmīgu starptautisko kinokarjeru uzsāk 1925.gadā, pārceļoties uz Holivudu, kur kļūst par kinostudijas MGM lielāko zvaigzni. Starp pazīstamākajiem aktierdarbiem ir lomas filmās "Karaliene Kristīne", "Anna Kareņina", "Mata Hari", "Grand Hotel", "Ņinočka". Pēdējā loma 1941.gadā režisora Džordža Kjūkora komēdijā "Sieviete ar divām sejām".
20.gadu beigās un 30.gados bijusi viena no populārākajām kinoaktrisēm neatkarīgajā Latvijā.
Lineāra funkcija

Lineāra funkcija ir funkcija, kuras veids ir y = ax+b\,. Šeit x ir funkcijas arguments, y ir funkcijas vērtība, bet a un b ir reāli skaitļi.
Dekarta koordinātu sistēmā lineāras funkcijas grafiks ir taisne.
Garvilcis

Garvilcis (angļu: Maximummer, vācu: Längstzüger, krievu: Максимуммер) ir pasaku šaha uzdevums, kurā melniem jāizdara ģeometriski paši garākie gājieni (distanci mēra starp lauciņu centriem).
Gadījumos, kad ir iespējami vairāki maksimāli garākie gājieni, melniem ir tiesības izvēlēties jebkuru no tiem. Uzdevumus, kuros šis noteikums tiek attiecināts uz abām pusēm, sauc par dubultgarvilčiem.

Vēsture

1913. gadā garvilčus ieviesis viens no pasaku šaha pamatlicējiem Tomass Davsons. Vēlāk to attīstību veicinājis Volfgangs Pauli.
Garvilči prasības visbiežāk izvirza pašmata kompozīcijās, jo prasība izdarīt garāko gājienu paplašina balto iespējas piespiest melnos spēlēt forsētus gājienus.
Lielās zvīņastlidvāveres

Kopīgās īpašības

Kā jau ģints nosaukums norāda, lielās zvīņastlidvāveres ir liela auguma, salīdzinoši smagi grauzēji ar garu, apmatotu asti, kuras galā ir kupls pušķis. 
Tās ārēji atgādina lidvāveres — pakaļkājas un priekškājas savieno planēšanas membrāna. Zvīņastlidvāverēm ir garas un smalki veidotas kājas. Planēšanas membrāna pie priekškajām sākas tuvāk elkoņiem, nevis pie plaukstu locītavām, kā tas ir lidvāverēm. Arī astes pamatni un pakaļkājas savieno neliela membrāna. 
Kā visām zvīņastlidvāverēm astes apakšdaļā pie pamatnes ir divas rindas cieši viena otrai blakus augošas skrimšļainas, smailas plātnītes. Pie elkoņiem aug gari, skrimšļaini pieši, kas planēšanas laikā papildus balsta membrānu.

Uzvedība

Zvīņastlidvāveres ir aktīvas nakts laikā, gaišo diennakts laiku pavadot koka dobumā. Galvenokārt barojas ar augu izcelsmes barību: lapām, ziediem un augļiem. Nelielos daudzumos barojas arī ar kukaiņiem. Meklējot barību, mēdz klejot, bet ne tālāk par 6 km no migas. No koka uz koku lec planējot, līdzīgi kā lidvāveres izplešot ādas kroku. Ar astes palīdzību spēj lidojumam mainīt virzienu. Parasti uzturas pa pāriem.
Nauplija

Vēsture

Pēc nostāstiem seno pilsētu Naupliju (Ναυπλία) dibināja Nauplijs, Poseidona un Amimonas dēls. Pausānijs 2. gadsimtā atrada to pamestu. Pēc Pausānija apraksta pilsētā bija Poseidona templis, osta un Kanafas avots. Pēc vietējiem nostāstiem Hēra, ik gadus peldoties Kanafā, atkal kļuva par jaunavu.
Arheoloģiskie pētījumi pierādīja, ka pilsēta pastāvēja jau Mikēnu periodā. Akronauplija (Nauplijas akropole) bija nocietināta jau no tiem laikiem, taču katrs nākamais vēsturiskais periods papildināja to ar saviem nocietinājumiem.
Pēc tam, kad Konstantinopoli 1204. gadā iekaroja krustneši, Nauplija tika atdota franču bruņiniekiem. 1388. gadā franči pārdeva Naupliju venēciešiem. Šajā laikā itāļi šo pilsētu sauca Napoli-di-Romania jeb "Romāņu Neapole", t.i. bizantiešu pilsēta. Venēcieši atdeva pilsētu turkiem 1540. gadā, taču atguva atpakaļ 1686. gadā. 1715. gadā pilsēta atkal nonāca turku rokās.
Pašā Grieķijas Atbrīvošanās kara sākumā 1821. gadā galvenais Palamidi cietoksnis tika ieņemts ar sacēlušos grieķu pēkšņu uzbrukumu Stekosa Staikopulosa vadībā. Ņemot vērā stipros pilsētas nocietinājumus, Grieķijas valdība šeit izveidoja savu rezidenci un pilsēta kļuva par Grieķijas pagaidu galvaspilsētu.
Trešā Nacionālā sapulce Troizēnā 1827. gadā pieņēma rezolūciju par valdības un parlamenta sēdekļa izveidošanu, kā arī par galvaspilsētas pasludināšanu Nauplijā. Grieķijas pirmais vadītājs Joans Kapodistrija padarīja Naupliju par oficiālo galvaspilsētu 1829. gadā. Pēc Kapodistrijas slepkavības 1831. gadā, Nauplija turpināja pildīt galvaspilsētas funkcijas līdz pat 1834. gadam, kad karalis Ottons pārcēla to uz Atēnām.

Ekonomika

Nauplija ir citrusaugu eksporta osta, jo Argolīda ir viena no galvenajiem to ražošanas apgabaliem valstī. Šeit ir attīstīta arī piekrastes zvejniecība. Taču pašas pilsētas ekonomikas galvenā nozare ir tūrisms.

Transports

Cauri pilsētai iet nacionālais ceļš 70, kas savieno Argosu, Naupliju un Palea-Epidauru. 1885. gadā līdz pilsētai tika aizvilkts dzelzceļš un izveidota Nauplijas dzelzceļa stacija, taču 2011. gadā tā tika slēgta.

Apskates objekti

Pilsēta ir pazīstama galvenokārt ar Burtzi jūras fortu un Palamidi cietoksni.

Laicīgā arhitektūra

Armansperga nams, piederēja karaļa vietvaldim.
Zilais kalns

Apraksts

Zilais kalns ir savrups, kokiem apaudzis ap 20 m augsts kalns, kam ziemeļu-dienvidu virzienā orientēts plakums (izmēri 50x35 m.) ar nelielu kumpumu dienvidu pusē. Ap 3 m zem plakuma līmeņa apkārt visam kalnam izveidota terase. 5-6 m zem pirmās terases kalna austrumu un rietumu nogāzēs izveidota vēl viena maz izteikta terase. Pilskalna austrumu un ziemeļaustrumu stūri bojāti ar 1. pasaules kara tranšejām.
Pilskalnā konstatēts ap metru biezs kultūrslānis, kas satur bezripas gludās, apmestās un švīkātās keramikas lauskas. Nekādi plašāki arheoloģiskie pētījumi pilskalnā nav veikti.
Pirmās nenoteiktās ziņas par pilskalnu pie Piksteres sniedzis Augusts Bīlenšteins 1882. gadā. 1926. gadā savas Zemgales pilskalnu apzināšanas ekspedīcijas laikā pilskalnu apsekojis un uzmērījis Ernests Brastiņš kurš arī izteicis maz ticamu hipotēzi, kas pilskalns varētu būt bijis apdzīvots jau akmens laikmetā. 20. gs. nogalē pilskalnu aprakstījis arī Juris Urtāns, kurš pēc atradumiem Zilā kalna apdzīvotību datējis ar 1. gadu tūkstoti p.m.ē. un m.ē. 1. gadu tūkstoti. Pilskalna apkārtnē zināmi vairāki senkapi.
Pleskavas kņazi

Pleskavas kņazs (krievu: князь псковский) bija Pleskavas zemes karavadoņa tituls, kas nebija mantojams, jo šajā amatā iecēla - sākotnēji Kijevas lielkņazs savus radiniekus, vēlāk Pleskavas veče, bet Pleskavas republikas periodā - Maskavas lielkņazs. Pirmo zināmo Pleskavas kņazu Sudislavu pēc Nikona hronikas ziņām 1014. gadā iecēla viņa tēvs Vladimirs Svjatoslavičs (Vladimirs Svētais), izveidojot īpaši viņam jaunu politisku veidojumu - Pleskavas kņazisti. Drīz vien Pleskavas kņaziste tika likvidēta un iekļauta Novgorodas zemē, un karavadoņu funkcijas veica Novgorodas kņazi. No 1137. gada kņazus iecēla Pleskavas veče, bet bieži kņaza vieta bija neaizņemta. No 1399. gada Pleskavas kņazus iecēla Maskavas lielkņazi, tādēļ tos dēvēja par "Maskavas vietvalžiem" (московские наместники). 1510. gadā Maskavas lielkņazs Vasīlijs III paziņoja, ka Pleskavas zeme pieder viņam, atlaida veči un deportēja 300 ietekmīgākās pilsētas ģimenes.