google/wiki40b huggingface dataset:
Jānis Aberbergs-Augškalns

Biogrāfija

Dzimis 1878. gada 5. septembrī Iecavas pagasta "Pīlēs", lauksaimnieku Jāņa un Dores Aberbergu-Augškalnu ģimenē. Bez Jāņa ģimenē bija vēl bērni: māsas Emma un Alīda, jaunākais brālis Roberts. Pamatizglītību guvis Duganes pagastskolā, kur jau pēc pusgada tika pārcelts vairākas klases uz augšu, jo mācību vielu bija apguvis jau mājās. Dažu gadu laikā pagastskola bija pabeigta un viņš mācības turpināja Bauskas reālskolā. 1892. gadā mira tēvs, bet pēc kāda laika māte apprecējās otru reizi. Ap 1896. gadu Jānis absolvēja reālskolu, nokārtoja nepieciešamos eksāmenus un ieguva tautskolotāja tiesības. 
Pirmā Jāņa darba vieta bija Švitenes pagastskola, pēc tam Sesavas pagastskola, kur strādāja par palīgskolotāju. 1902. gadā viņš iestājās LSDSP un kļuva par aktīvu 1905. gada revolucionāru, lai izvairītos no iespējamām represijām vai pat nāves, uz laiku aizbrauca no Sesavas, taču, kad represijas bija norimušas, atgriezās. Sesavas pagastskolā iepazinās un 1911. gada 29. jūnijā apprecējās ar savu kolēģi Mariju Balodi, viņu ģimenē piedzima četri bērni: Valda, Anita, Jānis un Rūta. 
Pēc izglītības biedrības "Jonatans" aicinājuma pieņēma skolotāja vietu biedrīabs skolā un pārcēlās uz dzīvi Kāpu ielā Torņkalnā, kur noīrēja trīsistabu dzīvokli, paņemot līdzi divas jaunākās māsas uz Rīgu skoloties. 
Pirmā pasaules kara vācu Kurzemes ofensīvas laikā 1915. gada vasarā līdz ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Orlu, kur strādāja par ierēdni dzelzceļa transporta daļā. 
Latvijas SPR laikā 1919. gada pavasarī atgriezās dzimtenē un iestājās darbā par vēstures skolotāju Rīgas pilsētas 3. vidusskolā un noīrēja sešistabu dzīvoklī Marijas ielā 12. Smagi slimoja ar tīfu un izveseļojās ar dzelzceļa ārsta K. Barona palīdzību. 
Nodibinoties Latvijas Universitātei, Jānis Aberbergs-Augškalns uzsāka studijas LU Vēstures fakultātē, taču studijas nepabeidza. Kopā ar vēsturnieku grupu viņš piedalījās Latvijas senatnes pētīšanas biedrības dibināšanā, piedalījās arheoloģisko pētījumu organizēšanā, bija aktīvs populārzinātniskā žurnāla "Latvijas saule" līdzstrādnieks. Kopā ar vēsturnieku Sprici Paegli viņš strādāja pie paraugu atlases pirmo etnogrāfiski pareizo latviešu rotas lietu pagatavošanai "Latvijas saules" darbnīcā.
Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada vasarā tika atlaists no darba Rīgas domē, arestēts un ieslodzīts Liepājas koncentrācijas nometnē. Finansiālas grūtības sagādāja izglītības kooperatīva un grāmatu apgāda "Kultūras balss" finanšu saistības, kuru tagad varas iestādes slēdza, mantu izpārdeva, bet kredītus uzvēla bijušo valdes locekļu plecos, kuri ar parakstiem bija garantējuši kredītus. Jānis Aberbergs strādāja Valsts Vēstures arhīvā un sarakstīja vairākus zinātniskus rakstus par Iecavas luterāņu baznīcas vēsturi, Daugavas salu vēsturi un vairākas mazāka apjoma publikācijas.
Pēc Latvijas padomju okupācijas 1940. gadā tika iecelts par Iecavas pagasta izpildkomitejas priekšsēdētāju. 
Vācu okupācijas laikā 1941. gadā naktī no 1. uz 2. septembri viņu apcietināja un nošāva Vecsaules silā bez tiesas sprieduma Vecsaules silā.
Hāmids Karzajs

Dzīvesgājums

Dzimis puštunu ciltī, kas piederēja pie karaliskās dinastijas, no kuras nāca ievērojami valsts darbinieki. Pēc vidusskolas pabeigšanas turpat Kabulā iestājies augstskolā, kuru 1976. gadā pabeidzis, iegūstot bakalaura grādu politoloģijā. No 1976. līdz 1982. gadam turpinājis studijas universitātē Indijā, iegūstot maģistra grādu politoloģijā. 1985. gadā apmeklējis arī Parīzi, kur studējis žurnālistiku.
Kopš 1979. gada, kad padomju karaspēks iebruka Afganistānā un sākās Afganistānas karš, Karzaja ģimene dzīvoja trimdā Pakistānā. Šeit Hāmids sāka sadarboties ar afgāņu modžahediem, kas cīnījās pret padomju karaspēku. Kustībā viņš nodarbojās ar ārpolitikas jautājumiem, kas viņam vēlāk ļāva ieņemt vadošus amatus pēckara valdības ārlietu ministrijā (1992—94). Turklāt Karzajam tika piedāvāts vēstnieka ANO amats, tomēr viņš atteicās, jo neatbalstīja tobrīd uz politiskās skatuves uznākušo Taliban kustību.
1996. gadā, kad Taliban jau kontrolēja lielāko daļu Afganistānas, Karzajs atkal devās trimdā uz Pakistānu, kur pievienojās pret Taliban noskaņotajiem spēkiem. Šajā periodā viņš vairākkārt apmeklēja ASV, kur tikās ar vadošajiem amerikāņu politiķiem.
1999. gadā tika nogalināts Karzaja tēvs. Rezultātā Hāmids kļuva par lielas puštunu cilts vadītāju un izveidoja pret talibiem vērstu kustību. 2001. gadā aktīvi piedalījies karadarbībā pret talibiem pie Kandahāras, bet tā paša gada beigās ANO konferencē Bonnā tika iecelts par Afganistānas pagaidu valdības vadītāju. Nākamā gada vasarā par valsts vadītāju Karzaju atzina arī Afganistānas vecāko padome. 2004. gada 9. oktobrī viņam izdevās uzvarēt pirmajās demokrātiskajās vēlēšanās Afganistānas vēsturē, iegūstot prezidenta krēslu ar 55,4% vēlētāju balsu. Atkārtoti šajā amatā viņu ievēlēja arī 2009. gada vēlēšanās.
Karzajs pārvalda vairākas valodas — puštu, dari, urdu, angļu un franču. Kā hobijs tiek minēta zirgu jāšana un filozofijas apgūšana. Lielāko ietekmi pēc paša Karzaja vārdiem uz viņu atstājis indiešu filozofs un politiķis Mohandass Karamčands Gandijs. Precējies, ģimenē aug dēls.
Denijs Hītlijs

Karjera

2000. gada NHL draftā viņu Atlantas "Thrashers" izraudzījās ar kopējo 2. kārtas numuru. "Thrashers" vienībā aizvadīja trīs sezonas. 2004.—2005. gada sezonas NHL lokauta laikā Hītlijs spēlēja Krievijas Superlīgas klubā Kazaņas "Ak Bars" un Šveices līgas klubā SC Bern. Pēc lokauta četras sezonas aizvadīja Otavas "Senators" vienības sastāvā, nākamās divas sezonas aizvadīja Sanhosē "Sharks" sastāvā, taču 2011. gadā pievienojās Minesotas "Wild", kuras sastāvā spēlēja nākamās trīs sezonas.
2014.—15. gada sezonas ievadā spēlēja Anahaimas "Ducks" rindās, taču vien pēc pāris spēlēm tika nosūtīts uz tās AHL fārmklubu Norfolkas "Admirals". 2015.—16. gada sezonu aizvadīja Vācijas hokeja līgas klubā Nirnbergas "Ice Tigers", pēc sezonas beigām noslēdzot karjeru.
2003. gada 5. oktobrī viņš smagi cieta autoavārijā, viņa vadītā automašīna Ferrari 360 Modena ietriecās sienā, un viņam blakussēdošais komandas biedrs Dens Snaiders gāja bojā. D. Hītlijs 2003.—2004. gada sezonā aizvadīja tikai 31 spēli, gūstot 25 punktus.
2002. gada ieguva Kaldera balvu. 2003. gada NHL zvaigžņu spēles vērtīgākais spēlētājs. 2004. gada Pasaules čempionātā hokejā, gūstot 11 punktus, kļuva par čempionāta rezultatīvāko spēlētāju.
Kanādas hokeja izlases sastāvā piedalījies vairākos Pasaules čempionātos (2002, 2003, 2004, 2005, 2008, 2009), divās Olimpiskajās spēlēs (2006, 2010), kā arī 2004. gada Pasaules kausa izcīņā. 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs izcīnīja zelta medaļu, divas reizes uzvarējis Pasaules čempionātā (2003, 2004) un izcīnījis trīs sudraba medaļas (2005, 2008, 2009). 2004. gada Pasaules kausa izcīņā izcīnīja zelta medaļu.
Rembrants

Biogrāfija

Rembrants dzimis 1606. gada 15.jūlijā Leidenē dzirnavnieka Harmena Herritszona fon Reina un maiznieka meitas Nēlthenas fan Zautbrukas ģimenē kā astotais no deviņiem bērniem. Rembranta dzimtā pilsēta ir Leidene, gleznot viņš mācījies gan dzimtajā pilsētā, gan Amsterdamā. Kad Rembrants pabeidza studijas Amsterdamā, viņš atgriezās dzimtajā pilsētā un uzsāka gleznotāja karjeru. Tajā laikā viņš jau bija pārspējis meistarībā savu skolotāju Pīteru Lastmanu. 22 gadu vecumā Rembrants bija kļuvis par Leidenes pieprasītāko gleznotāju, viņam bija savi mācekļi. 1632. gadā Rembrants saņēma prestižu pasūtījumu no Nikolasa Tulpa — slavena anatomijas profesora. Šī glezna nodrošināja viņam tālākos pasūtījumus. Miris 1669.gada 4.oktobrī.

Mantojums

Rembrants radīja 600 gleznas, 300 skices un aptuveni 1400 zīmējumus, viņa atstātais mantojums ir milzīgs, bez tam daļa darbu ir nozuduši. Viņš gleznoja gan ainavas, gan aktus, portretus, sadzīves ainas, dzīvniekus, vēsturiska un mitoloģiska rakstura tēlojumus un Bībeles sižetus, turklāt viņa mantojumā ietilpst ap 100 pašportretu, veidojot arī viņa vizuālo biogrāfiju. Tiesa, daļu darbu nav radījis viņš pats, un tos iespējams atšķirt tikai ar jaunāko tehnoloģiju palīdzību.

Personīgā dzīve

Rembrants nebija vientuļnieks, ģimenē viņš bija devītais bērns. 1634. gadā viņš apprecēja Saskiju van Uilenburgu (Saskia van Uylenburg, 1612 - 1642) un jau 1635. gadā viņi ievācās paši savā mājā, un 1639. gadā pārcēlās uz māju, kura mūsdienās pazīstama kā Rembrandt House Museum. Rembrantam bija četri bērni, tomēr izdzīvoja tikai ceturtais un 1642. gadā, drīz pēc dēla piedzimšanas, mira Saskija, Rembranta sieva. Rembranta dēlu sauca Titus. Tomēr ilgi Rembrants nesēroja, viņa dzīvē bija arī citas sievietes — Gērtje Dirksa (Geertje Dircx), Henrkje Stofelsa (Hendriskje Stoffels) (viņa otrā sieva). Rembrants pārdzīvoja savu dēlu, kurš nomira 1668. gadā, atstājot meitiņu.

Darbu īpašības

Rembranta gaismēnu lietojums ir ļoti īpašs; gaisma - mirdzoša un kustīga, bet reizē it kā krēslas aizklāta, tumsa - ļoti dziļa, silta un piesātināta.
Eduards IV Jorks

Biogrāfija

1471. gadā t.s. Sarkanās un Baltās rozes karā virsroku ņēma Jorkas hercogi, Henrijs VI tika sagūstīts un nogalināts. Īsi pirms tam kaujā pie Tuksberijas bija kritis viņa vienīgais dēls Velsas princis Eduards - Plantagenetu dzimtas Lankasteru atzars pārstāja pastāvēt. Tās vietā Anglijas karalistes tronī kāpa Jorku dinastija.
Kinofilma

Kinofilmu uzņemšana

Filmu uzņemšana sākas ar ideju vai stāstu, uz kuru balstīt filmas sižetu. Tālāk tiek uzrakstīts scenārijs, notiek aktieru proves, dekorāciju izgatavošana un citi sagatavošanās darbi. Tad tiek veidota filmas uzņemšanas komanda, kuru vada režisors, un filmēšanas process var sākties. Filmēšanas process var ilgt no vienas vai vairākām dienām (dažām īsfilmām) līdz pat vairākiem gadiem. Ginesa rekordu grāmatā kā visilgākais filmas uzņemšanas laiks ir fiksēts 31 gads (filma The Thief and the Cobbler). Kad filmēšanas process beidzies, notiek filmas montāža un ieskaņošana.

Kinofilmu balvas

Viena no prestižākajām balvām, kas tiek piešķirta par kinofilmu veidošanu, ir Amerikas Kinoakadēmijas balva ("Oskars"). Tā tiek piešķirta 24 nominācijās. Par nozīmīgāko nomināciju uzskata  Oskaru par labāko filmu. Ir arī citas prestižas balvas, piemēram, Zelta Globusa balva, Britu Kinoakadēmijas balva (BAFTA), Cēzara balva un citas.

Kinofestivāli

Kinofestivālu laikā notiek vairāku kinofilmu izrādīšana vienā vai vairākos kinoteātros, lai noskaidrotu labākās filmas dažādās nominācijās. Viens no slavenākajiem ir Kannu kinofestivāls, kas katru gadu parasti maija mēnesī notiek Francijas pilsētā Kannās. Ne mazāk slaveni ir kinofestivāli, kas katru gadu notiek Venēcijā, Berlīnē, Karlovi Vari, Toronto un citur. Latvijas nacionālais kinofestivāls ir "Lielais Kristaps", kas notiek reizi divos gados. Vēsturiski pirmais kinofestivāls 1932. gadā notika Itālijas pilsētā Venēcijā.
Ģula Brejers

Biogrāfija

Šahu iemācījies spēlēt studiju gados. 1911. gadā piedalījies savā pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Ķelnē, kur ieguvis 6. vietu. 1912. gadā uzvarējis Ungārijas šaha čempionātā. Četras reizes uzvarējis Ungārijas šaha meistaru turnīros Budapeštā (1915—1917). Citi labākie rezultāti: Bādene (1914) — 4. vieta, Manheima (1914) — dalīta 4.-6. vieta, Košice (1918) — 3.-4. vieta, Berlīne (1920) — 1. vieta, Vīne (1921) — 3. vieta. Īpaši jāatzīmē uzvara Berlīnē (+6, −2, =1), kur Brejers apsteidza tādus izcilus sava laika šahistus kā Jefims Bogoļubovs, Savelijs Tartakovers, Rihards Rēti, Gēza Maroci un Zīgberts Tarrašs.
1921. gadā uzstādījis pasaules rekordu simultānspēles seansā, neskatoties uz galdiņu, kad spēlējis vienlaicīgi ar 25 pretiniekiem (+15, −3, =7). Bijis arī ungāru sporta laikraksta Szellemi Sport redaktors.
Šaha vēsturē tiek uzskatīts par vienu no modernās hipermodernisma skolas pamatlicējiem, kuri savās partijās atteicās no centra kontroles, lai iegūtu iniciatīvu flangos. Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Mūsdienās pazīstamākais ir viņa vārdā nosauktais spāņu atklātnes variants (1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lb5 a6 4. La4 Zf6 5. 0-0 Le7 6. Te1 b5 7. Lb3 0-0 8. c3 d6 9. h3 Zb8 10. d4 Zbd7), kuru bieži lietojis Pasaules eksčempions šahā Boriss Spaskis un citi vadošie šahisti.
Pāragri miris no sirdslēkmes. Ticis apglabāts Bratislavā, bet 1987. gadā pārapbedīts Budapeštas kapsētā.
Centrālija

Vēsture

Pilsētas vēsture sākās 19. gadsimta vidū. Tolaik antracīta un akmeņogļu industrija bija galvenais darbadevējs visā ASV, un Centrālija tika izveidota pie ogļu raktuvēm. Tā bija strādnieku pilsēta. Gadrīz visi, kas dzīvoja pilsētā, bija saistīti ar darbu raktuvēs.
1962. gadā Centrālijā tukšā ogļraktuves šahtā sākās ugunsgrēks, jo darbinieki šahtās dedzināja atkritumus. Likās, ka uguns ir apturēta, bet dažas dienas vēlāk ugunsgrēks sākās no jauna un izplatījās tālāk pa raktuvēm. Vairāk kā 20 gadus cilvēki cīnījās ar uguns uzliesmojumiem, taču 80. gadu sākumā cilvēki cīņu ar uguni pārtrauca un tiem bija jāatstāj savas mājas, jo oglekļa monoksīda daudzums gaisā bija sasniedzis dzīvībai bīstamus līmeņus. Uguns bija izplatījusies aptuveni 810 000 kvadrātmetru lielā teritorijā. Arī turpmākajos gados cīņa ar ogļu degšanu bija bezjēdzīga, jo šahtas turpināja degt.
Pētījumi rāda, ka, ja ugunsgrēku neizdosies apturēt, tas turpinās izplesties pa jauniem ogļraktuvju ceļiem, un tiks apdraudēta arī netālā pilsēta Ešlenda. Aptuvenie aprēķini liek domāt, ka ogles turpinās degt vēl 250—1000 gadus.
Daudzās kartēs Centrālija nemaz netiek uzrādīta. Ilgu laiku cilvēki brauca pa 61. ceļu un aiz Ešlendas nogriezās uz apvedceļa, domājot, ka apbrauc tilta remontu, un pēc brīža atgriezās uz 61. ceļa, nezinot, kas notiek turpat blakus.

Mūsdienas

Tagad Centrālija ir pamesta pilsēta, vairs nav dzīvojamo ēku, jo tās tika nojauktas. Tagad pilsēta izskatās pēc parasta zaļa lauka ar dažām ieliņām tajā. Vienīgā ēka, kas šobrīd darbojas ir Svētās Marijas katedrāle, kur joprojām katru svētdienu notiek dievkalpojumi un netālu no tās atrodas arī kapi.
Mūsdienās Centrālija savu popularitāti nav zaudējusi. Tā bijusi vieta, kur tika filmēta šausmu filma Silent Hill.
Pjotrs Potjomkins

Biogrāfija

Cēlies no muižnieku dzimtas. Viņa tēvs kalpojis dzelzceļa līnijā Rīga—Orla. Mācījies ģimnāzijās Rīgā, Tomskā un Sanktpēterburgā. 1904. gadā iestājies Sanktpēterburgas universitātes fizikas un matemātikas fakultātē, bet vēlāk 1909. gadā pārgājis uz vēstures un filozofijas fakultāti, no kuras atskaitīts 1910. gadā par mācību maksas nemaksāšanu. Jau 1905. gadā sācis publicēt savas humoreskas un dzejoļus. 1908. gadā iznācis viņa pirmais dzejoļu krājums "Smieklīgā mīlestība" (krievu: Смешная любовь). 1912. gadā izdevis otro dzejoļu krājumu "Ģerānija" (krievu: Герань). Izdevis arī dzejoļu grāmatas bērniem. Bijis pazīstams arī kā šahists. No 1903. līdz 1911. gadam regulāri piedalījies Sanktpēterburgas šaha turnīros.
Pēc 1917. gada Krievijas revolūcijas dzīvojis Maskavā. 1920. gadā Maskavā piedalījies pirmā Krievijas PFSR šaha olimpiādes priekšsacīkstēs, bet tā paša gada nogalē emigrējis sākumā uz Prāgu, bet vēlāk uz Parīzi. Emigrācijā tulkojis čehu un vācu dzejnieku darbus, publicējies krievu žurnālos, kā arī izdevis vairākas grāmatas. 1924. gada neoficiālajā šaha olimpiādē kopā ar citu krievu emigrantu Viktoru Kānu pārstāvējis Krieviju. Miris no gripas.
Umbro

Vēsture

Kompānija tika dibināta 1920. gadā kā Vilmslovā, Čeršīrā kā Humphrey Brothers Clothing. 1924. gadā tā maina nosaukumu uz Umbro, saīsinot iepriekšējo nosaukumu, Humphrey Brothers. 1985. gadā Brazīlijā Umbro prezentēja savu pirmo futbolzābaku modeli, kura ražošanu uzsāka divus gadus vēlāk.
Esteri

Esteri ir skābju un spirtu savienošanās reakcijas produkti. Skābe var būt gan organiskā skābe, gan arī neorganiskā skābe. Estera molekulā izšķir skābes atlikumu un spirta atlikumu. Skābekļa atoms, kas saista šos divus atlikumus, ir no spirta. Esteru nosaukumus veido no spirta atlikuma nosaukuma un skābes atlikuma nosaukuma (kā sāļiem), piemēram, etilacetāts: etil- ir no etilspirta un -acetāts ir no etiķskābes. Etilacetāts ir etiķskābes un etilspirta esteris, jeb etiķskābes etilesteris. Ja esteris ir veidojies no vairākvērtīgas skābes (piemēram, ftalskābes), tas var saturēt vairākus spirta atlikumus un attiecīgi, ja tas ir veidojies no vairākvērtīga spirta (piemēram, glicerīna), tas var saturēt vairākus skābes atlikumus.

Īpašības

Lielmolekulārie esteri ir taukaini. Mazmolekulārie esteri bieži vien ir smaržīgas vielas. Tos lieto par sintētiskajām smaržvielām. Mazmolekulāros esterus lieto arī par šķīdinātājiem (etilacetāts, butilacetāts). Esteri reaģē ar sārmiem (veidojot skābes sāli un brīvu spirtu), tā ir pārziepošanās reakcija, tādā veidā iegūst arī ziepes (taukskābju nātrija un kālija sāļi). Esteri var reaģēt arī ar citām skābēm, veidojot šo skābju esterus un brīvu skābi, kā arī ir iespējamas esteru reakcijas ar citiem spirtiem, veidojot citu esteri un brīvu spirtu (šādā veidā iegūst biodīzeļdegvielu, kas ir taukskābju metilesteris (vai retāk etilesteris)).
Dabā izplatītākie esteri ir dzīvajos organismos esošie lipīdi. Nitroglicerīns ir slāpekļskābes esteris. Visplašāk pazīstamie lipīdi ir tauki un augu eļļas, kas ir glicerīna un taukskābju esteri.
Kolobžegas bāka

Kolobžegas bāka (poļu: Latarnia Morska Kołobrzeg) atrodas Polijā, Rietumpomožes vojevodistes Kolobžegas apriņķa Kolobžegā pie Parsentas upes ietekas Baltijas jūrā, upes austrumu krastā.
54°11′17.00″N 15°33′22.00″E

Raksturojums

Bākas augstums ir 26 m. Bāku veido apaļš, cilindrisks sarkanu ķieģeļu tornis ar dubultu galeriju un laternu. Laterna ir pacelta virs bākas un atrodas uz astoņām kolonnām. Laterna un galerija ir baltas, laternas jumts melns. Gaismas elements atrodas 36,5 m virs jūras līmeņa. Gaismas iekārtu veido rotējoša ierīce ar 8 paneļiem. Uz katra paneļa atrodas divas 200 W spuldzes. Gaisma balta (1 s deg, 2 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 16 jūras jūdžu attālumā.

2007. gadā Polijas pasts izdeva pastmarku ar bākas attēlu.
IKEA efekts

IKEA efekts ir kognitīva novirze, kas notiek, kad patērētāji pašu daļēji veidotiem produktiem piešķir neproporcionāli augstu vērtību. Nosaukums radies no Zviedrijas mēbeļu ražotāja un tirgotāja IKEA, kas pārdod mēbeles, kurām nepieciešama salikšana.

Pārskats

Oficiālos IKEA efekta eksperimentālos rezultātus pirmoreiz 2011. gadā publicēja Maikls Nortons no Hārvardas Uzņēmējdarbības skolas, Denjels Močons no Jeila universitātes un Dens Arielijs no Djūka universitātes. Viņu eksperimenti uzrāda, ka pašu veikta salikšana ietekmē patērētāju produkta vērtējumu. Rezultāti norāda, ka, ja cilvēki izmato paši savu darbaspēku, lai konstruētu konkrēto produktu, pat, ja tas tiek veikts slikti, viņi to vērtē augstāk kā to, kur viņiem nav bijis jāiegulda nekāds darbs tā radīšanā.
6. jūlijs

6. jūlijs ir gada 187. diena pēc Gregora kalendāra (188. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 178 dienas.
Eisa Baterfīlds

Biogrāfija

Eisa Baterfīlds dzimis 1997. gada 1. aprīlī Londonā, Apvienotajā Karalistē, Žaklīnas Farras (Jacqueline Farr) un Sema Baterfīlda (Sam Butterfield) ģimenē.
Aktiera karjeru Baterfīlds uzsāka septiņu gadu vecumā, darbojoties skolas teātrī, 2006. gadā notika Eisas debija kino: zēns tēloja Endrū lomu Saimona Šora televīzijas drāmā After Thomas.
Divus gadus vēlāk Baterfīlds spēlēja vācu zēnu Bruno Marka Hermana drāmā "Zēns strīpainajā pidžamā", par šo lomu viņš tika nominēts Lielbritānijas neatkarīgo filmu balvai nominācijā "Visperspektīvākais iesācējs", bet zaudēja Devam Patelam.
2011. gadā Eisa Baterfīlds izpildīja Hugo lomu Mārtina Skorsēzes piedzīvojumu filmā "Hugo", kurā viņa partneri bija Bens Kingslijs un Hloja Moreca. Filma saņēma pozitīvu kritiku un guva veiksmīgus kases ienākumus.
2013. gadā Baterfīlds piedalījās Gevina Huda zinātniskās fantastikas filmā "Endera spēle", kur viņš spēlēja galveno lomu, atveidojot apdāvināto zēnu Enderu Viginu.
2017. gadā viņš spēlēja galveno lomu filmā "Kosmoss starp mums". Līdz 2018. gada sākumam Eisa Baterfīlds atveidojis lomas 15 kinofilmās un 4 televīzijas filmās.
Ustkas bāka

Ustkas bāka (poļu: Latarnia Morska Ustka) atrodas Polijā, Pomožes vojevodistē, Ustkā, Baltijas jūras krastā.
Rekviēmhaizivjveidīgās

Izskats un īpašības

Rekviēmhaizivjveidīgajām sugām raksturīga gara purna daļa, kā arī visām šīs kārtas haizivīm ir trešais plakstiņš — mirkšķināmā plēve, kura nepieciešamības gadījumā pārklāj aci, lai to aizsargātu. Tām ir piecas žaunu spraugas gatrā galvas pusē, divas muguras spuras (bez dzelkšņiem) un anālā spura. Visām mutes kaktiņi atrodas aiz acu līnijas.
Pazīstamākās ir zilā haizivs, vēršhaizivs, tīģerhaizivs, baltspuru rifu haizivs, okeāna baltspuru haizivs, melnspuru rifu haizivs, Karību rifu haizivs un pelekā rifu haizivs, kā arī suņhaizivs, kaķhaizivs un āmurzivs. Šīs grupas haizivis ir vienas no bīstamākajām un plēsīgākajām, vienlaikus intriģējošākajām haizivīm pasaulē.

Vairošanās

Atkarībā no sugas tām var būt dažāda rakstura vairošanās: laižot ikrus, kas paslēpti ikru somā, vai dzemdējot dzīvus, labi attīstītus mazuļus. Tomēr visām sugām ir raksturīga iekšējā ikru apaugļošanās mātītes ķermenī. Sugas, kas laiž ikrus, izvēlas pēc iespējas nomaļākas vietas, lai ikri būtu pasargāti no plēsējiem. Mātītes nerūpējas nedz par ikriem, nedz dzīvajiem mazuļiem.
6. jūnijs

6. jūnijs ir gada 157. diena pēc Gregora kalendāra (18. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 208 dienas.
Lēcējzirnekļi

Dabiskā vide

Lēcējzirnekļi dzīvo ļoti dažādās vidēs. Lielāka daļa no tiem mīt tropiskajos mežos, bet tos var atrast arī mērenās joslas mežos, krūmājos, tuksnešos un pat kalnos. Piemēram, Euophrys omnisuperstes var sastapt pat Everestā, 6700 metru augstumā.  Latvijā bieži var sastapt parasto lēcējzirnekli (Salticus scenicus). Tos var bieži redzēt uz sienām, kur viņi sildās saulē.

Redze

Lēcējzirnekļiem ir labi attīstīta redze. Viņiem ir 8 acis, no kurām divas ir īpaši labi attīstītas un piešķir zirneklim binokulāro redzi, kas ļauj noteikt attālumu. Pārējās acis nav tik labi attīstītas, bet to izvietojums ļauj zirneklim uztvert objektus, kas atrodas viņam visapkārt, pat aizmugurē. Viņu acīs var būt līdz 4 gaismas uztverošo šūnu slāņiem, katrs no kuriem absorbē konkrētu gaismas spektru. Galvenajam acu pārim ir laba izšķirtspēja, bet ļoti šaurs redzes leņķis. Ir svarīgi arī atzīmēt, ka pārējās acis lēcējzirnekļi izmanto ne tikai navigācijai, bet arī upuru un citu zirnekļu identificēšanai.

Uzvedība

Lēcējzirnekļi galvenokārt ir aktīvi dienas laikā. Viņiem ir labi attīstīta iekšēja hidrauliskā sistēma, kas nodrošina locekļu kustību ar hemolimfas spiediena izmaiņu. Šīs kustības mehānisms ļauj lēcējzirnekļiem lēkt vairāku savu ķermeņa garumu attālumā. Kad lēcējzirneklis pārvietojas, it īpaši pirms lēciena, viņš nostiprina zirnekļa tīkla diegu un gadījumā, ja viņš nokrīt, šīs diegs kalpo kā nodrošinājums. Lēcējzirnekļi galvenokārt ir plēsoņas, bet pastāv arī zirnekļi, kuri barojas ar nektāru un putekšņiem (Bagheera kiplingi).

Medīšana

Atšķirībā no daudziem citiem zirnekļiem, lēcējzirnekļi ir aktīvi mednieki, tas nozīmē, ka viņi negaida, kamēr viņu medījums ielidos viņu tīklā, bet paši dodas medībās. Medībās zirneklis paļaujas uz savu labi attīstīto redzi. Pēc medījuma atrašanas un identificēšanas zirneklis novērtē attālumu līdz medījumam un zibenīgi ātri tam uzbrūk. Zirneklis var pamanīt medījumu no 20-60 cm attāluma.
49. autobusu maršruts (Rīga)

Maršruts

Rumbula — MAN-TESS kursē pa šādām ielām: Maskavas iela, Slāvu iela, Lubānas iela, A. Saharova iela, Akadēmiķa M. Keldiša iela, Ilūkstes iela, Dzelzavas iela, Vaidavas iela, Ieriķu iela, A. Čaka iela, Pērnavas iela, Senču iela, Zirņu iela, K. Valdemāra iela, Duntes iela, Dambja iela, Ganību dambis un Tvaika iela.
MAN-TESS — Rumbula kursē pa šādām ielām: Tvaika iela, Ganību dambis, Dambja iela, Duntes iela, K. Valdemāra iela, Zirņu iela, Senču iela, Pērnavas iela, A. Čaka iela, Ieriķu iela, Dzelzavas iela, Ilūkstes iela, Akadēmiķa M. Keldiša iela, A. Saharova iela, Lubānas iela, Slāvu iela un Maskavas iela.