google/wiki40b huggingface dataset:
Šrilankas savvaļas vista

Izskats un īpašības

Kā visiem vistu ģints (Gallus) putniem arī Šrilankas savvaļas vistai ir raksturīgs spēcīgs dzimumu dimorfisms: ir ļoti viegli atšķirt tēviņu no mātītes.
Gailis ir lielāks, spēcīgāks un muskuļotāks, tā apspalvojums krāšņs un krāsains, astes spalvas garas un augstu izceltas, sekste un bārda izteiksmīga. Gaiļa ķermeņa garums ir 66—73 cm. Tā apspalvojums oranžīgi sarkans, spārni un aste tumši violetmelna ar zilu metālisku spīdumu. Kakla spalvas zeltainas, garas ar smailiem galiem. Seja bez apspalvojuma, ar sarkanu ādu un bārdu zem zoda. Sekste sarkana ar dzeltenu visusdaļu. Pēc riesta sekste saraujas un gailis maina spalvas.
Mātīte jeb vista ir daudz mazāka. Tās ķermeņa garums ir 35 cm, apspalvojums pelēcīgi brūns ar baltiem spalvu galiņiem uz krūtīm un vēdera. Aste un spārni brūni. Ideāla kamuflāžas krāsa ligzdojošam putnam. Tai nav ādas bārdas un tikpat kā nav sekstes, kas ir tumši brūnā krāsā, un arī sejas āda ir brūna līdzīga ķermeņa apspalvojumam.

Uzvedība

Šrilankas savvaļas vista tāpat kā pārējie fazānu dzimtas putni ir uz zemes dzīvojošs putns. Tā pamatā dzīvo mežos un krūmainās vietās. Lielāko dienas daļu tas pavada, meklējot barību. Barību tas meklē, rušinot un kašņājot zemi, lai atrastu sēklas, nokritušos augļus un kukaiņus.
Šrilankas savvaļas vistas veido nelielu baru, kas sastāv no vienas mātītes un vairākiem gaiļiem (2—3), kas ir viena perējuma brāļi. Mātīte pārojas ar dominanto gaili.

Ligzdošana

Šrilankas savvaļas vista ligzdo uz zemes. Krāsainie gaiļi perēšanā nepiedalās un par cālēnu skološanu nerūpējas. Toties tie agresīvi apsargā tuvāko teritoriju ap ligzdu un arī vēlāk rūpējas par cālēnu drošību. Galvenais gailis visu šo laiku uzturas viastas tuvumā, kamēr pārējie gaiļi apsargā teritorijas ārējo perimetru. Cālēnu galvenie ienaidnieki ir svešie gaiļi, čūskas un mangusti.
Dējumā ir 2—4 olas. Tās var būt ļoti dažādās krāsās, bet visbiežāk tās ir krēmbaltas ar dzelteniem vai gaiši sārtiem raibumiņiem. Raibumiņi var būt arī sarkani un brūni. Reizēm ola ir viscauri sarkana vai plankumaina. Inkubācijas periods ilgst 20 dienas.
Kamēr cālēni ir mazi, tie ēd tikai dzīvnieku izcelsmes barību, kā kukaiņus un citus bezmugurkaulniekus, īpaši iecienīti ir vienādkājvēži (Oniscidea). Cālēni barojas arī ar jaunajiem zemes krabjiem (Gecarcinidae), kas ir ļoti svarīgs barības avots, lai izaugtu spēcīgs, veselīgs un attīstīts pieaugušais putns. Nebrīvē šī putnu suga ir pakļauta dažādām baktērijām un slimībām. Cāļi un jaunie putni nespēj sagremot augu izcelsmes barību, augu olbaltumvielas un taukus. Tādēļ šis sugas putnus ļoti reti tur nebrīvē.
Varis Krūmiņš (basketbolists)

Trenera karjera

Pēc spēlētāja karjeras beigām V. Krūmiņš sākotnēji trenējis bērnus —  no 1983. gada līdz 1997. gadam bija Valmieras bērnu un jaunatnes sporta skolas treneris. Pēc tam ir bijis daudzu Latvijas basketbola klubu galvenais treneris, tomēr visilgāko laiku darbojies un panākumus guvis ar BK Valmiera. Tāpat V. Krūmiņš ir bijis dažādu Latvijas jaunatnes izlašu treneris. 2007. gadā bija Latvijas jauniešu U-18 izlases treneris, kad tā izcīnīja pirmo Eiropas čempionāta medaļu Latvijas vīriešu basketbolā pēc neatkarības atjaunošanas (bronzu).
Laika posmā no 1983. līdz 1997. gadam V. Krūmiņš trenējis bērnus un jauniešus Valmieras sporta skolā, pēc tam līdz 2007. gadam bija Valmierā bāzēto (SK "Valmiera" un "Valmieras piens") komandu treneris. Kopš BK "Zemgale" kluba dibināšanas 2007. gadā V. Krūmiņš bija šīs komandas galvenais treneris. 2010. gadā uz divām spēlēm 2009.—2010. gada LSBL sezonas finālsērijā viņš bija sieviešu basketbola kluba SK "Cēsis" galvenais treneris. 
V. Krūmiņš ir pirmā LBL Visu zvaigžņu spēles treneru konkursa uzvarētājs metienos no laukuma centra.

Politiskā darbība

2014. gadā V. Krūmiņš iesaistījās politikā un no Latvijas Reģionu apvienības (LRA) kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās, taču netika ievēlēts. 2017. gada vasarā notikušajās pašvaldību vēlēšanās kandidēja uz vietu Ozolnieku novada domē (V. Krūmiņš dzīvo Ozolniekos), taču netika ievēlēts, toties viņš kļuva par 12. Saeimas deputātu Mārtiņa Bondara vietā, kurš tika ievēlēts Rīgas domē. Darbojās Latvijas Reģionu apvienības Saeimas frakcijā.
Kandidēja uz vietu Saeimā arī 13. Saeimas vēlēšanās, taču netika ievēlēts. Tāpat LRA nesaņēma pietiekošu vēlētāju atbalstu 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās.
Ādivāsī

Ādivāsī (hindi: आदिवासी, "pirmiedzīvotāji, aborigēni") ir kopējs apzīmējums atšķirīgām Indijas subkontinenta pamatiedzīvotāju ciltīm, kas atrodas ārpus tradicionālajām Indijas kastām jeb varnām.
Indijas valdība ādivāsī dēvē par "klasificētajām ciltīm" (angļu: Scheduled tribes, ST), pie tām pieder 645 dažādas ciltis. Pēc 2011. gada Sociāli ekonomiskās un kastu tautskaites datiem ādivāsī veidoja 9% no Indijas hinduistiem, 32,8% no kristiešiem, 15,9% no zoroastriešiem un 82,5% no citu reliģisko kopienu pārstāvjiem.
1935. gada Pasaules čempionāts hokejā

Latvijas izlase 1935. gada Pasaules čempionātā

Šis bija otrais Pasaules čempionāts hokejā, kurā piedalījās arī Latvijas hokeja izlase.
Uz Davosu komandas sastāvā devās vārtsargi Herberts Kušķis un Roberts Lapainis, aizsargi Kārlis Paegle, Leonīds Vedējs, kā arī Arvīds Jurgens, un uzbrucēji Roberts Bluķis, Aleksejs Auziņš, Ādolfs Petrovskis, Arvīds Pētersons, Andrejs Jessens, Edgars Klāvs.
Turnīru Latvijas izlase uzsāka ar diviem zaudējumiem apakšgrupu kārtā Kanādai un Lielbritānijai. Pēc šīm spēlēm Latvija piedalījās gandarījuma turnīrā, vispirms zaudējot Rumānijai un Vācijai, taču tad ar 7 - 0 sagraujot Nīderlandi.
Guntis Zemītis

Dzīvesgājums

Darbojās Jāņa Graudoņa (1913–2005) vadītajos arheoloģiskajos izrakumos Turaidas pilī. No 1979. līdz 1982. gadam strādāja Ģ. Eliasa Jelgavas Vēstures un mākslas muzejā. Beidzis LU Vēstures un filozofijas fakultāti, no 1983. gadā sāka strādāt Latvijas Vēstures muzeja Arheoloģijas nodaļā, kuru vadīja no 1986. līdz 1999. gadam. Šajā laikā zinātnieks pievērsās ornamenta un simbolu izpētei, par ko 1995. gadā saņēma vēstures doktora grādu. Kopš 1999. gada strādā Latvijas universitātes Latvijas vēstures institūtā, kur vadījis vairākus nozīmīgus grantus un projektus. Kopš 2008. gada ir institūta vadītājs. Paralēli šim darbam G. Zemītis ir mācībspēks Biznesa augstskolā "Turība", kur izstrādājis mācību līdzekli tiesību vēsturē (Ārvalstu valsts un tiesību vēsture.Rīga, 2003) un 2011. gadā ievēlēts par profesoru. Studentu korporācijas Fraternitas Cursica biedrs.

Apbalvojumi un pagodinājumi

Apbalvots ar Barikāžu piemiņas zīmi, Izglītības un zinātnes ministrijas balvu un Ministru kabineta balvu. 2014. gadā G. Zemītis ievēlēts par Latvijas Zinātņu akadēmijas īsteno locekli. 2014. gada 11. novembrī Akadēmiskā rakstu krājuma "Latvieši un Latvija" redakcijas kolēģijai: Ilgai Jansonei, Tālavam Jundzim, Viktoram Hausmanim, Maijai Kūlei, Andrejam Vaskam un Guntim Zemītim par būtisku devumu starpnozaru disciplīnas letonistikas izveidē un četru sējumu akadēmiskā rakstu krājuma "Latvieši un Latvija" sastādīšanu tika pasniegta LR Ministru kabineta balva par ieguldījumu demokrātiskas un tiesiskas Latvijas valsts attīstībā. Ministru kabineta balva ir Latvijas Republikas valdības augstākais apbalvojums.

Zinātniskā darbība

G. Zemīša zinātniskās intereses sniedzas pāri disertācijas tēmas robežām un iekļauj plašu 9.–13. gadsimta vēstures problemātikas loku. Iznākušas vairākas G. Zemīša zinātniskās publikācijas un grāmata “Ornaments un simbols Latvijas aizvēsturē” (2004) par lībiešu, zemgaļu un kuršu reliģiskajiem uzskatiem, tirdznieciskiem sakariem, kā arī atsevišķām senlietu grupām. Šie pētījumi lielā mērā balstās uz G. Zemīša vadīto arheoloģisko izrakumu rezultātiem. Sevišķi atzīmējami 1986.–1996. gadā veiktie pētījumi Daugmales pilskalna arheoloģiskajā kompleksā.
Līnija

Līnija ir sakarīga punktu kopa, ko plaknes gadījumā var uzdot ar vienādojumiem x = x(t), y = y(t), kur t pieder kādam intervālam, bet x(t) un y(t) ir nepārtrauktas funkcijas. Līdzīgi līnijas var uzdot arī telpā. Taisne ir līnija, kas ir viens no ģeometrijas pamatjēdzieniem. Līnijas var būt dažādas — taisnas, liektas vai lauztas.

Līniju veidi

Līnijas var būt arī vaļējas, slēgtas un krustot pašas sevi (paškrustojošas līnijas). Slēgta līnija sadala plakni vismaz divās daļās. Piemēram, riņķa līnija sadala plakni divās daļās, bet plaknē uzzīmēts "astoņnieks" plakni sadala 3 apgabalos. Vaļēja līnija var sadalīt plakni divās daļās, ja tā ir bezgalīga, piemēram, taisne vai parabola.
Dicraeus

Ekoloģija

Kāpuri attīstās dažādu graudaugu nobriedušās vārpās. Pie tādiem graudaugiem pieder vārpata (Elytrigia), dižauza (Arrhenatherum), lāčauza (Bromus), ciņuvārpata (Elymus), kāpukviesis (Leymus), pļavauzīte (Helictotrichon), pasāre (Digitaria), Phyllostachys un Sasa. Visi augi no dažādām filoģenētiskām līnijām un no dažādām cilnīm. Taču visi no minētiem graudaugiem raksturojas ar lielām vārpām un sēklām, kuru endospermā attīstās kāpuri, kas sasniedz 2—3 mm garumā barošanās (attīstības) beigās.
Augusts Kirhenšteins

Dzīvesgājums

Dzimis 1872. gada 18. septembrī Mazsalacā, Valtenbergas muižā, kā vecākais dēls muižas rentnieka Mārtiņa un viņa sievas Babas Kirhenšteinu 11 bērnu ģimenē. Augusta Kirhenšteina brālis Rūdolfs Kirhenšteins (1891—1938), vēlākais padomju izlūkdienesta darbinieks, Lielā terora laikā tika arestēts un nošauts.
1888. gadā uzsāka mācības Rīgas Aleksandra ģimnāzijā. Pēc tam studēja Tērbatas Veterinārajā institūtā (1893—1901). Jau studiju laikā publicēja pirmo zinātnisko darbu. Studentu korporāciju Selonija filistrs, vēlāk pārgāja uz korporāciju Zemgalija. 1901. gadā beidza institūtu un strādāja par veterinārārstu Valmierā un Limbažos. Pēc 1905. gada revolūcijas Kirhenšteins emigrēja uz Šveici, kur 1911. gadā sāka strādāt par asistentu pie bakteriologa-ftiziatra K. Šprenglera Cīrihē.
Pirmā pasaules kara laikā Kirhenšteins dienēja Serbijas armijā, 1917. gadā  atgriezās dzimtenē. Latvijas brīvības cīņu laikā bija Latviešu nacionālo bruņoto spēku kapteinis, veterinārās pārvaldes priekšnieks. 1919. gadā ievēlēts par Latvijas Universitātes docentu un 1923. gadā aizstāvēja pirmo Latvijā zinātņu doktora disertāciju. 1923. gadā viņš pie LU izveidoja seroloģisko laboratoriju (Seruma staciju), uz kuras bāzes 1946. gadā nodibināja LZA mikrobioloģijas institūtu. Strādājot par direktoru, veicis daudzus nozīmīgus pētījumus un atklājumus. Savā zinātnieka darbības laikā deva lielu ieguldījumu zinātnes attīstībā, tieši mikrobioloģijas, virusoloģijas un biotehnoloģiju jomā.
1934. gadā Bernē apprecējās ar Olgu Jansoni. Pēc Latvijas okupācijas Kirhenšteinu uzaicināja uz PSRS vēstniecību un piedāvāja kļūt par Latvijas marionešu valdības vadītāju, kura uzdevums bija lūgt Latviju "uzņemt" Padomju Savienībā. Pēc tam bija LPSR AP prezidija priekšsēdētājs (1940—1952), Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas viceprezidents (1951—1958). 
Miris 1963. gada 3. novembrī Rīgā. Apglabāts Raiņa kapos.

Piemiņa

Viņa vārdā nosaukts Rīgas Stradiņa universitātes Augusta Kirhenšteina Mikrobioloģijas un virusoloģijas institūts.
Ungerni-Šternbergi

Ungerni-Šternbergi (vācu: von Ungern-Sternberg, von Ungern genannt Sternberg) ir sena vācbaltiešu dzimta, kas Livonijā zināma kopš 13. gadsimta sākuma un ierakstīta Igaunijas bruņniecības (1746), Vidzemes bruņniecības (1747), Kurzemes bruņniecības (1841/1882) un Sāmsalas bruņniecības (1851) matrikulās.
Kopā ar Līveniem, Rozeniem, Patkuliem, Tīzenhauzeniem, Ostenzakeniem un Ikšķiļiem veidoja Baltijas provinču vecāko dižciltīgo dzimtu kopu (vācu: Baltischer Uradel), kas jau kopš 13. gadsimta bija saradojušies ar vietējiem dižciltīgajiem.

Vēsture

Ungernu dzimta cēlusies no Rīgas bīskapa vasaļa Johana, saukta par Ungāru (latīņu: Joannes dictus de Ungaria), kam bīskaps Nikolajs fon Nauens 1251. gadā piešķīra zemi likvidētās Zemgales bīskapijas teritorijā, bet pēc 1259. gada zemgaļu sacelšanās viņš ieguva zemi pie Ogres upes līvu apdzīvotajā Madlienas (Sissegal) apkaimē. Savukārt pēc vēsturnieka Jirgena fon Ungerna-Šternberga uzskata viņa uzvārds cēlies no Ogres upes nosaukuma (lībiešu: aņgõr — 'zutis'), jo jau ap 1226. gadu bīskaps Alberts tagadējo Madlienas novadu ap Sises upi atdevis savam vasalim Johanam, kas bija apprecējis 1217. gadā kritušā Turaidas zemes lībiešu valdnieka Kaupo otro meitu.
1533. gada 16. maijā Livonijas ordeņa vasalis Jirgens fon Ungerns no Pirkeles (tagad Pürksi Lēnes apriņķī) ieguva Svētā Romas impērijas brīvkunga (Reichsfreiherr) titulu. Gan Ungernu, gan Līvenu dzimtu ģerboņos vismaz kopš 1550. gada ir iekļauti trīs liliju ziedi (franču: Fleur-de-Lys).
Kopš 1593. gada Ungernu dzimtas piederīgie lieto pievārdu Šternbergi.
1653. gadā Zviedrijas karaliene Kristīne I piešķīra brīvkungu titulu Zviedru Igaunijā dzīvojošajiem Ungerniem-Šternbergiem, bet 1660. gadā viņi tika ierakstīti Zviedrijas bruņniecības matrikulā.
1874. gadā Krievijas impērijas Senāts Ēvaldam Aleksandram Andreasam Ungernam-Šternbergam piešķīra grāfu titulu, bet 1885. gadā visiem Krievijas impērijas teritorijā dzīvojošajiem dzimtas locekļiem atļāva lietot baronu titulu.
Politiskā partija

Latvijā

Latvijas Republikā politisko partiju darbību regulē 2007. gada 1. janvāra Politisko partiju likums un Politisko partiju likuma spēkā stāšanās kārtības likums. Par partijas dibinātājiem var būt 18 gadu vecumu sasnieguši Latvijas pilsoņi. Jābūt ne mazāk kā 200 dibinātājiem, un dibinātāju parakstiem jābūt apliecinātiem pie zvērināta notāra. Partija iegūst juridiskās personas statusu ar tās ierakstīšanu Politisko partiju reģistrā, kuru uztur LR Uzņēmumu reģistrs. Par partiju biedriem var kļūt arī Eiropas Savienības pilsoņi. Ja partijas biedru skaits samazinās zem 150 biedriem, partijas darbība tiek izbeigta. Šobrīd Latvijas Republikā reģistrētas 50 politiskās partijas:
Partiju biedru skaita ziņā Latvijā partijās iestājušies aptuveni 0,9% iedzīvotāju, kuriem būtu šādas tiesības (~15 000 cilvēku). Nelielā biedru skaita dēļ politiskās partijas aizvien vairāk “profesionalizējas”. To darbu, ko citās demokrātijas zemēs veic partijas atbalstītāji brīvprātīgā kārtā, Latvijā uzņemas apmaksāti pilna laika profesionāļi, vai arī šie darbi tiek pirkti kā pakalpojumi no mediju vai reklāmas kompānijām. Pašu partiju sniegtie dati rāda, ka 2002. gada vēlēšanās partijas tērējušas vismaz miljonu un 370 tūkstošus latu profesionāļu algošanai, kas organizēja vēlēšanu kampaņas. No visām Latvijas institūcijām tieši politiskās partijas ir tās, kurām sabiedrība uzticas vismazāk. Tikai 7% iedzīvotāju tām uzticas, turpretim 75% neuzticas nemaz. Daudzām politiskajām partijām Latvijā nepiemīt vispārpieņemtās politisko partiju organizatoriskās un socioloģiskās pazīmes.
Skat. arī: Latvijas politisko partiju uzskaitījums
Mūsu Tēvs debesīs (Baumaņu Kārlis)

Baumaņu Kārļa komponētā Mūsu Tēvs debesīs ir garīga kora dziesma korim ar Tēvreizes vārdiem. 
Pirmo reizi to atskaņoja 1880. gada Otro vispārīgo latviešu dziedāšanas svētku garīgajā koncertā kā vienīgo latviešu darbu. Tā iznāca Pēterpilī 1875. gadā un aizstāja Pirmajos dziesmu svētkos dziedāto Rinka dziesmu, ko vēlākos dziesmu svētkos savukārt aizstāja O. Šepska, Jurjānu Andreja un E. Melngaiļa darbi. 
Šā Baumaņu Kārļa darba muzikālā vērtība ir problemātiska, un pēc Otrajiem dziesmu svētkiem kori to atskaņoja aizvien retāk un retāk, līdz beigās „aizmirsa" pavisam.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Ādažu novadā

Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Ādažu novadā.
 Kultūras pieminekļu karte
Šis saraksts tiek veidots no Vikidatiem, to periodiski atjaunina bots.
Bogdans Kiseļevičs

Spēlētāja karjera

Iepriekš pārstāvējis KHL komandu Čerepovecas "Severstal". 2018.—19. gada sezonā aizvadīja 32 spēles NHL kluba Floridas "Panthers" sastāvā.
Krievijas hokeja izlases sastāvā spēlējis divos Pasaules čempionātos un 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
14. decembris

14. decembris ir gada 348. diena pēc Gregora kalendāra (349. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 17 dienas.
Augusts Ķešāns

Dzīvesgājums

Dzimis 1881. gada 27. oktobrī Mores pagasta Peļņu mājās lauku amatnieka Dāvida Ķešāna ģimenē. Mācījās Mālpils pagastskolā un Rīgas Pētera I reālskolā (1896-1902). Piepelnījās ar privātstundām, kādu laiku strādāja kancelejā. Studēja Rīgas Politehniskā institūta Ķīmijas nodaļā (1903-1913), kur vēlāk strādāja par asistentu, Pirmā pasaules kara laikā evakuējās uz Ukrainu. 1919. gadā Augusts Ķešāns atgriezās Rīgā un turpināja strādāt par asistentu Latvijas Universitātes Ķīmijas fakultātē. 1926. gadā ievēlēts par privātdocentu, pēc  doktora disertācijas "Pētījumi par mangāna un kobalta borātiem" aizstāvēšanas par docentu, lasīja lekcijas neorganiskajā ķīmijā. 1933. gadā Augusts Ķešāns kļuva par profesoru un Ķīmijas fakultātes dekānu, strādāja par žurnāla "Ķīmijas apskats" redaktoru. Kad 1944. gada rudenī universitātes rektora pienākumu izpildītājs inženierzinātnieks Vilhelms Burkēvics pameta Latviju, Universitātes vadību viņš uzticēja ķīmijas profesoram A. Ķešānam.
Pēc Otrā pasaules kara 1945. gadā sāka nodarboties ar bora savienojumu pētīšanu, 1946. gadā sāka vadīt Latvijas Zinātņu akadēmijas Ķīmijas institūta Neorganiskās ķīmijas laboratoriju. Miris 1954. gada 10. aprīlī, apglabāts Pirmajos Meža kapos.
2014. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā

2014. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā notika no 2014. gada 1. līdz 6. aprīlim Somijas pilsētā Vantā. Cīkstoņi sacentās sporta arēnā "Trio Areena".
Medzeva

Vēsture

Pilsētu 13. gadsimtā dibinājuši Karpatu vācieši, kad Ungārijas karalis Bēla IV Ārpāds tos ataicināja uz Ungāriju pēc mongoļu uzbrukuma. Arī mūsdienās pilsētā ir ievērojama vāciešu kopiena, pilsētas vāciskais nosaukums ir Mecenzeifene (vācu: Metzenseifen). Attīstījusies kā kalnraču pilsēta. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums bija Mecenzēfa (ungāru: Mecenzéf). Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.

Cilvēki

Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (75,43 %), vācieši (13,55 %) un čigāni (6,65 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (77,58 %), nereliģiozi (12,95 %).
Sjui Li

Biogrāfija

Sjui Li dzimusi 1989. gadā. 2007. gadā viņa piedalījās pasaules čempionātā Baku. Tur pirmajā cīņā zaudēja Krievijas cīkstonei Natālijai Goļcai un ieņēma tikai 28. vietu.
2008. gadā ieguva bronzas medaļu Āzijas čempionātā. 2008. gada olimpiskajās spēlēs Pekinā pusfinālā uzvarēja kolumbieti Žaklīnu Renteriju, bet finālā zaudēja japānietei Saori Jošidai un saņēma sudraba medaļu. 2009. gadā kļuva par pasaules kausa uzvarētāju. 2012. gadā piedalījās Āzijas čempionātā, taču ieņēma tikai 7. vietu.
Vanagi

Izskats un īpašības

Vanagu ģints putni ir slaidi, ar platiem, noapaļotiem spārniem un garām astēm, kas palīdz tiem manevrēt gaisā. Lidojot vairākkārtēja spārnu sasišanas sērija mijas ar planēšanu. Vanagu ģints putniem ir garas kājas, pirksti un gari, asi nagi, ar kuriem tie nogalina savus upurus, un tiem ir līki, asi knābji, ar kuriem saplosīt medījumu. Parasti šīs ģints sugas mājo mežainos vai krūmainos apvidos un pamatā medī citus putnus.
Vanagu ģints sugas ir vidēji lieli vai nelieli plēsīgie putni. Lielākajai daļai sugu mātītes ir izteikti lielākas nekā tēviņi. Ģints lielākais putns ir vistu vanags (Accipiter gentilis). Mātītes ķermeņa garums ir 58—64 cm, spārnu plētums 108—127 cm, svars 2,2 kg. Mazākais ģintī ir mazais zvirbuļvanags (Accipiter minullus). Mazāko indivīdu ķermeņa garums ir 23 cm, spārnu plētums 39 cm, un svars 68 g.
Baits

Baits (angļu: byte) ir informācijas daudzuma mērvienība, kas parasti sastāv no astoņiem bitiem. Baitu kā mērvienību parasti izmanto datoros un citās elektroniskās iekārtās, lai izmērītu šīs ierīces atmiņas daudzumu. Saīsinātā veidā baitu parasti apzīmē ar lielo B.
Vienā baitā var saglabāt veselu skaitli no 0 līdz 255 (vai arī no -128 līdz +127). Tā kā datorus bieži izmanto tekstuālās informācijas glabāšanai, vienā baitā bieži glabā 1 simbolu — burtu, ciparu vai kādu citu speciālsimbolu. Lai arī parasti ar jēdzienu "baits" saprot 8 bitu kopu, tomēr dažās sistēmās vēsturiski ir tikuši lietoti arī īsāki un garāki baiti, tāpēc dažreiz (īpaši datu pārraides protokolos) lieto terminu "oktets", kas viennozīmīgi apzīmē 8 bitu baitu.
Orāls līdzskanis

Orāls līdzskanis ir līdzskanis, ko izrunā, gaisu no plaušām izlaižot caur muti, pretēji nazālajiem līdzskaņiem, kur gaisa plūsma tiek novirzīta caur degunu. Orāla līdzskaņa izrunāšanā liela nozīme ir visam mutes dobumam, gaisa plūsmas modificēšanā šai plūsmai plūstot caur to. Ar mēli un lūpām modificējot gaisa eju, tiek mainīta skaņas frekvence, gaisu īslaicīgi saspiežot vai retinot. Balss saites un plaušas kontrolē skaņu skaļumu (amplitūdu) un akcentus. Balss saites arī nosaka to, vai skaņa ir balsīga vai nebalsīga.
Lielākā daļa no līdzskaņiem ir orālie līdzskaņi. No latviešu valodas līdzskaņiem orāli līdzskaņi nav tikai nazālie [m], [n], [ŋ], [ɲ]. Pārējie līdzskaņi un afrikātas ir orāli.
Jānis Sakne

Biogrāfija

Jānis Sakne dzimis 1868. gada 31. augustā Katlakalna pagastā strādnieku ģimenē. Mācījies Jēzus baznīcas skolā Rīgā. Māksliniecisko izglītību ieguvis, mācoties no 1905. gada Jūlija Madernieka mākslas studijā un Jaņa Rozentāla mākslas studijā. No 1912. līdz 1914. gadam papildinājies Parīzē. Pirmā Pasaules kara gados bijis zīmēšanas un veidošanas skolotājs. Kā dekorators vai dekoratora palīgs strādājis Jaunajā Rīgas teātrī (1909-1912) un Latvijas Nacionālajā operā (1918-1922) pie Jāņa Kugas, kopā ar Oto Skulmi Latvijas Nacionālajā teātrī (1922-1923), kā arī Dailes teātrī (1928-1932), Krievu tautas namā (1926-1928). Strādājis arī Skrīveros, Raunā, Ogrē, Odzienā, Slokā, Vecpiebalgā, Stopiņos, Tērvetē, Zaubē un Neretā. Miris 1950. gada 3. martā Rīgā.

Mākslinieciskā darbība

Gleznojis ainavas un sadzīves žanra darbus, izmantojot eļļas un pasteļa tehniku.

Izstādes

Izstādēs piedalījies no 1910. gada, kad piedalījies 1. latviešu mākslinieku izstādē, kurā eksponējis gleznas, keramiku un koka skulptūras. Piedalījies Neatkarīgo mākslinieku vienības rīkotajās izstādēs (1923-1931).

Personālizstādes

Personālizstādes noritējušas Rīgā 1923. un 1926. gadā.
Vistu un zosu virskārta

Kopīgās īpašības

Lai gan zoveidīgajiem un vistveidīgajiem putniem ir samērā atšķirīga ekoloģija un morfoloģija, kas ir atbilstoša putnu dzīves veidam, abām grupām joprojām ir vairākas kopīgas īpašības, kas apvieno ūdenī un uz sauszemes dzīvojošās vistu un zosu sugas. Abu grupu sugām ir raksturīga augsta dējība. Gan zosveidīgajiem, gan vistveidīgajiem putniem dējumā parasti ir vairāk kā 5 olas un ļoti bieži vairāk kā 10 olas. Salīdzinoši, piemēram, baložveidīgie vai plēsīgie putni parasti dēj 2 olas, ļoti reti dējot vairāk olu. Lielākā daļa putnu sugu ir monogāmas, bet daļa šīs virskārtas sugu ir poligāmas. Mazuļi pēc izšķilšanās ir ļoti labi attīstīti. Tie uzreiz spēj sekot līdzi saviem vecākiem, paši baroties un ūdensputnu sugu mazuļi dažu stundu vecumā prot peldēt un nirt. Mazuļus sedz labi attīstītas pūkas un tie pat spēj nelielus attālumus lidot, pametot ligzdu.
Starp dažādajām šīs grupas ģintīm ļoti bieži var novērot hibrīdus. Piemēram, pērļvistas ļoti viegli hibridizējas ar mājas vistām vai Indijas pāvu. Savstarpēji sugas nav tuvu radniecīgas, bet spēj radīt veslīgus pēcnācējus.
Ita Saksa

Biogrāfija

Studējusi Tartu universitātē (1946–1950) igauņu filoloģiju, no 1953. līdz 1956. gadam strādājusi laikraksta "Noorte Hääl" (Jaunatnes Balss) izdevniecībā, no 1949. līdz 1952. gadam bijusi laikraksta "Säde" (Dzirkstele) atbildīgā redaktore. Vēlāk, no 1957. līdz 1971. gadam bijusi žunāla "Noorus" (Jaunatne) literatūras un mākslas nodaļas vadītāja. Daudz tulkojusi — no latviešu, kā arī krievu un vācu valodām, tulkojusi arī latviešu dainas. Kopumā publicētas ap 40 viņas tulkotas grāmatas.
1980. gadā viņa bija viena no 40 igauņu intelektuāļiem, kas parakstīja "Atklāto vēstuli no Igaunijas PSR", kurā igauņu inteliģence centās aizstāvēt igauņu valodas statusu un protestēja pret republikas vadības attieksmi pret jauniešu protestiem, ko izraisīja panku grupas Propeller uzstāšanās aizliegums.
1997. gadā viņa tika apbalvota ar IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Privātā dzīve

Brālis — tulkotājs Elhonens Sakss, bijusi precējusies ar literātu Juhanu Smūlu.