ABINIA

Asociācijas izveidošana

Doma par šādas asociācijas izveidošanu radās 1988. gadā, kad Latīņamerikas valstīs tika lemts par 1992.gada svinību (Amerikas atklāšanas piecsimtgade) norisi. Tad tika nolemts veidot starptautisku bibliogrāfijas un bibliogrāfisku retumu un vērtību izstādi no dokumentiem, kas glabājas dažādu valstu nacionālo bibliotēku fondos. Šī ideja tika atbalstīta arī Nacionālo bibliotēku direktoru konferencē (Conference of Directors of the National Libraries, CDNL), un tā 1989.gada decembrī tika apstiprināts darbību reglamentējošais akts. 1999.gada oktobrī tika mainīts asociācijas statuss, tika pieņemts jauns reglamentējošais akts, kurā asociāciju tika paredzēts pārveidot par starpvaldību organizāciju, un nomainīt tās nosaukumu uz Asociación de Estados Iberoamericanos para el Desarrollo de las Bibliotecas Nacionales de los Países de Iberoamerica, bet tās akronīmu nolēma atstāt nemainīgu – ABINIA.

Projekts Novum Regestrum

Pirmais starptautiskās sadarbības piemērs ar nozīmību pasaules mērogā tika prezentēts 59. IFLA Ģenerālajā konferencē Barselonā 1993.gadā. ABINIA iepazīstināja ar Seno grāmatu kataloga (Catalogue of Ancient Books) prototipu. Pats katalogs tika izdots 1995.gadā CD-ROM formātā ar nosaukumu Novum Regestrum, Catálogo Colectivo de Fondo Antiguo, singlos XV-XIX de la Asociación de Bibliotecas de Iberoamérica (ABINIA). Nosaukums Novum Regestrum tika izvēlēts, pieminot izcilo spāņu vēsturnieku un bibliofilu Fernando Kolonu (Fernando Colón 1488-1539), kurš mēģināja vākt grāmatas visās valodās visā pasaulē par visām zinātņu nozarēm, to aprakstus un klasifikāciju apkopojot krājumā, kas sākās ar vārdiem: “Regestrum librorum...” (grāmatu saraksts). Darbu pie Novum Regestrum koordinēja Spānijas Nacionālā bibliotēka, vadības centri atradās Spānijā un Venecuēlā. Venecuēla šo valstu visus datus apkopoja un nosūtīja tos uz Spāniju. Iesaistītās valstis datus apkopoja pēc iepriekš izstrādātiem bibliogrāfiskais apraksts un vadlīnijām. Tika apkopota informācija par 16.-19.gs. iespiestajām grāmatām; apraksts bija jāveic cik iespējams precīzs, jānorāda detalizētas norādes par rašanās (iespiešanas) vietu, saglabāšanu, un konkrēto dokumenta atrašanās vietu, kā arī, ja iespējams, jānorāda ziņas par darba reprodukcijām vai norakstiem, ja tādas ir (un ir zināmas). Līdz tam vienīgā informācija par kādu konkrētu dokumentu bija norāde uz to bibliotēku, kur dokuments atrodas, nemaz nerunājot par kādām specifiskākām ziņām. Spānijā tika ieguldīts milzīgs darbs, šos datus analizējot un adaptējot, jo, lai gan vadlīnijas tika izstrādātas pēc ISO un ALA nolikumiem, bibliogrāfisko datu MARC apstrādes formāti bija dažādi dažādām valstīm (UNIMARC, USMARC, IBERMARC), kā arī dažas valstis lietoja dažādas lokālas sistēmas bibliogrāfisko datu apstrādei un uzskaitei, līdz ar to visu šo datu adaptēšana vienotā sistēmā prasīja lielu tehnisko nodrošinājumu un milzīgu ieguldīto darbu no cilvēku puses. Galarezultātā izdotajā CD-ROM katalogā bija 100.000 bibliogrāfiskie ieraksti no 22 valstu, tajā skaitā arī Spānijas un Portugāles, nacionālajām un universitāšu bibliotēkām. 1996.gadā tika nolemts, ka jāveido datubāze, kura būtu pieejama Spānijas Nacionālās bibliotēku sadarbība tīmekļa vietnē, taču tai jābūt nesaistītai ar bibliotēkas katalogu ARIADNA. Kataloga datubāzes prototips tika prezentēts 1999.gadā. Tika izstrādāta datubāzes struktūra, kā arī noteikts, kādām prasībām bibliogrāfiskajiem ierakstiem jāatbilst. Sākot ar 2002.gadu, katalogam ir Interneta pieeja (pieeja tam ir galvenokārt programmā iesaistītajām bibliotēkām).