Valērijs Mežlauks

Dzīvesgājums

Dzimis 1893. gada 7. februārī Harkovā latviešu skolotāja Jāņa Mežlauka un viņa sievas Rozas, dzimušas Šilleres, ģimenē. Viņa tēvs bija valsts padomnieks (krievu: статский советник Иван Мартинович Мешлаук), piederējis muižnieku kārtai, bija beidzis Leipcigas Universitāti, Harkovā viņam piederēja divi īres nami, bija latīņu valodas skolotājs Harkovas 3. ģimnāzijā, 1915. gadā viņš bija Novohopjorskas (Новохопёрск) vīriešu ģimnāzijas direktors un latīņu valodas skolotājs.
V. Mežlauks studēja Harkovas Universitātes Vēstures-filoloģijas fakultātē, ko 1914. gadā beidza ar maģistra grādu.
Pirmā pasaules kara laikā kā brīvprātīgais 1916. gada oktobrī iestājās Krievijas impērijas armijā. 1917. gadā kā eksterns beidza Harkovas Universitātes Juridisko fakultāti. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā pieslējās KSDSP lielinieku frakcijai, bija Harkovas Padomes aģitācijas komisijas priekšsēdētājs. Pēc Oktobra revolūcijas kļuva par Harkovas kara revolucionārās komitejas štāba locekli.
Kopā ar saviem četriem brāļiem piedalījās Krievijas pilsoņu karā. No 1918. gada februāra līdz aprīlim bija Doņeckas-Krivojrogas padomju republikas tautas finanšu komisārs un Doņeckas apgabala komunistiskās (boļševiku) partijas VK(b)P organizācijas loceklis.
1919. gada janvārī — jūnijā Ukrainas PSR kara tautas komisārs, Dienvidu frontes revolucionārās kara padomes loceklis,
1921.-1922. gadā bija Satiksmes Tautas komisariāta galvenā komisāra Fēliksa Dzeržinska vietnieks, Ceļu komisariāta kolēģijas loceklis (1922—1924). 1924. gada novembrī viņu iecēla par PSRS Tautsaimniecības Augstākās Padomes (Высший совет народного хозяйства, ВСНХ СССР) Prezidija locekli, 1928. gadā par prezidija priekšsēdētāja vietnieku. Vienlaikus viņš bija šīs padomes Metālrūpniecības pārvaldes (Главметалл) priekšsēdētājs (1926—1928). Šajā laikā padomju-amerikāņu tirdzniecības korporācijas (Amtorg Trading Corporation, Амторг) prezidents Sauls Brons (1887—1938) panāca 30 miljonu dolāru vērta līguma parakstīšanu ar Ford Motor Company par pirmās PSRS automobiļu rūpnīcas (GAZ) būvi Ņižņijnovgorodā (vēlāk Gorkijā). Līgumu no PSRS puses Dīrbornā 1929. gada maijā parakstīja V. Mežlauks.
1931. gadā viņu iecēla par PSRS Valsts Plāna komitejas priekšsēdētāja vietnieku, 1934. gadā par PSRS Valsts plāna komitejas priekšsēdētāju un VK(b)P Centrālkomitejas locekli. 1937. gada 25. februārī viņu iecēla par PSRS Smagās rūpniecības tautas komisāru, 1937. gada augustā par PSRS Mašīnbūves tautas komisāru. Vienlaikus no oktobra viņš bija PSRS Tautas Komisāru padomes priekšsēdētāja Vjačeslava Molotova vietnieks.
NKVD "Latviešu operācijas" laikā 1937. gada 2. decembrī NKVD apcietināja V. Mežlauku, 3. decembrī apcietināja arī viņa vecāko brāli Jāni Mežlauku (1891—1938), bet pēc divām nedēļām arī trešo brāli Valentīnu Mežlauku, kas cietumā izdarīja pašnāvību. Uzskata, ka Staļins 1938. gada pavasarī bija plānojis organizēt trešo publisko tiesas procesu VK(b)P "labējo grupai", kas uzturējusi sakarus ar Rietumvalstu valdībām un vadījusi kontrrevolucionāro pagrīdi. Cietumā V. Mežlauks uzrakstījis darbu par PSRS plānošanas pilnveidošanu, kas pievienots izmeklēšanas materiāliem.
Pēc ilgām pratināšanām 1938. gada 28. jūlijā V. Mežlaukam piesprieda nāvessodu par "latviešu kontrrevolucionārās pagrīdes" vadīšanu, dzimtenes nodevību, padomju rūpniecības graušanu. Naktī nošauts un aprakts Komunarkas masu kapos. Viņa sieva Čarna Mežlauka (Чарна Марковна Межлаук, 1902—1941), kas strādāja par sekretāri PSRS Vieglās rūpniecības tautas komisariātā, nogalināta un aprakta Komunarkas masu kapos 1941. gada 8. jūlijā.