google/wiki40b huggingface dataset:
Kamerūnas Tautas Demokrātiskā Kustība

Kamerūnas Tautas Demokrātiskā Kustība (KTDK) (franču: Rassemblement démocratique du Peuple Camerounais, RDPC) ir valdošā partija Kamerūnā.

Vēsture

Partijas senākais nosaukums bija Kamerūnas nacionālā savienība. Pārdēvēšana notikās 1985. gadā. Partijai ir bijusi dominējošā loma valstī kopš valsts neatkarības iegūšanas 1960. gadā. KTDK līderis ir Pols Bija. Viņš ir arī Kamerūnas prezidents. 1992. gada parlamneta vēlēšanās partija ieguva 80 vietas valsts parlamentā un kopā ar 6 citas partijas balsīm spēja iegūt vairākumu parlamentā. Tajā pašā gadā Pols Bija ar 40% balsu uzvarēja prezidenta vēlēšanās. Viņa tuvākais sekotājs no Sociāldemokrātu frontes vēlēšanās ieguva 36% balsstiesīgo kamerūniešu balsis. Nākamajās parlamenta vēlēšanās 1997. gadā KTDK ieguva 116 no 180 vietām valsts parlamentā, bet prezidenta vēlēšanās, kas notika tā paša gada oktobrī, Bija ieguva 92,6% vēlētāju atbalstu, tomēr lielais atbalsts ir izskaidrojams ar to, ka opozīcija šajā gadā boikotēja prezidenta vēlēšanas. Vēlēšanās 2002. gada 30. jūnijā Kamerūnas Tautas Demokrātiskā Kustība ieguva 149 vietas kongresā. Prezidenta vēlēšanās atkal uzvarēja Bija ar 70,9% balsu.
Pēdējās parlamenta vēlēšanās 2007. gada jūlijā partija ieguva 140 vieta kongresā. Trīspadsmit papildus vietas tika iegūtas pārvēlēšanas kārtībā tā paša gada septembrī.
Partijas pirmais kongress notikās 1990. gada 28. jūnijā. Tobrīd valstī notikās politiskās reformas, jo Bija bija nolēmis atļaut valstī arī citu politisko partiju darbību. Pirmais ārkārtas kongress notikās 1995. gada oktobrī, bet Otrais partijas kongress tika sasaukts 1996. gada decembrī. Partijas kongresi tiek rīkoti Jaundē. Bija katrās partijas līdera vēlēšanās tiek ievēlēts no jauna uz nākamo termiņu.
SK Blāzma

Iegūtās vietas Latvijas čempionātā

"Vairogs":
FK Rēzekne:
SK "Dižvanagi":
 
 * Neskaitot Virslīgas klubu otrās komandas, kuras 1. līgas čempionātā startēja ārpus konkurences. 
 
 SK "Blāzma":
Rīgas 4. speciālā internātpamatskola

Izglītības programmas

Speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (21015621),
Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem (21015811), Speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar garīgās attīstības traucējumiem (2101582), 
Speciālās pamatizglītības programma izglītojamajiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (21015911), Speciālās pamatizglītības mazākumtautību programma izglītojamajiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (21015921)
Šūto izstrādājumu ražošanas tehnoloģija (22542021), Koka izstrādājumu izgatavošana (22543041).

Vēsture

Skolas vēsture sākas 1960. gadā, kad Rīgas 55. astoņgadīgās skolas ēkā Deglava ielā 45 nodibināja Rīgas 4. speciālo internātskolu. 1970. gadā to pārcēla uz Rīgas 47. astoņgadīgās skolas ēku Tirzas ielā 2.
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas to pārdēvēja par Rīgas 4. speciālo internātpamatskolu.
2019. gadā Rīgas dome pieņēma lēmumu par Rīgas 153. pirmsskolas izglītības iestādes pievienošanu Rīgas 4. speciālajai internātpamatskolai.
Sociālo tehnoloģiju augstskola

Vēsture

No 1996. līdz 1999. gadam augstskolas nosaukums bija SIA "Studiju Centrs — Sociālās tehnoloģijas institūts". 1998. gadā par tā rektoru kļuva bijušais Izglītības un zinātnes ministrs Juris Celmiņš, bet īpašnieki bija Jurijs Počujevs un Irina Labejeva, kapitāldaļas piederēja arī SIA "Mācību servisa centrs", SIA "Unika", SIA "VBA".
1999. gada sākumā to pārdēvēja par SIA "Sociālo tehnoloģiju augstskola".
2000. gadā Sociālo tehnoloģiju augstskola ieguva valsts akreditāciju. 2003. gadā Latvijas Republikas Ministru Kabinets STA rektoru J. Celmiņu atcēla no amata, jo viņš nebija spējis panākt augstskolas darbības atbilstību Augstskolu likumam, pieļaujot valsts atzītu diplomu izsniegšanu par kvalitātes prasībām neatbilstošas studiju programmas apguvi. 2004. gadā par Sociālo tehnoloģiju augstskolas rektoru tika ievēlēts agrākais LU rektors Juris Zaķis.
Arī 2004. gadā STA saņēma Latvijas Republikas Izglītības un zinātnes ministrijas pārmetumus par nesakārtoto rektora darbā pieņemšanas kārtību, par nelicencētas programmas "Tiesību zinātne" īstenošanu, par augstākās izglītības iegūšanu neatbilstoši īsā laika periodā un par informācijas nesniegšanu valsts institūcijām. Kaut arī Latvijas Republikas Ģenerālprokuratūra pieprasīja augstskolas izslēgšanu no augstskolu reģistra pieprasīja, Rīgas pilsētas Kurzemes rajona tiesa prasību noraidīja.
2008. gadā tika apstiprināta STA Satversme, bet 2010. gadā Juri Zaķi apstiprināja par rektoru. 2015. gadā SIA "Sociālo tehnoloģiju augstskolu" nopirka Krievijas pilsonis Danils Reziapovs.
Sociālo tehnoloģiju augstskola likvidēta 2016. gada 13. aprīlī.
Argentīnas Antarktikas institūts

Vēsture

Institūts dibināts ar Argentīnas prezidenta Huana Perona dekrētu 1951. gada 17. aprīlī. Institūta dibināšanas iniciators un pirmais direktors līdz 1954. gadam bija viens no argentīniešu Antarktikas sistemātiskās izpētes pamatlicējiem Ernans Puhato. Dažādos laika posmos institūts bijis pakļauts Tehnisko lietu ministrijai, Aizsardzības ministrijai, Nacionālajam aizsardzības sekretariātam, Admiralitātei un kopš 2003. gada Ārlietu ministrijai.
Institūta kompetencē ir zinātniskās un pētnieciskās darbības organizēšana, īstenošana un kontrole Antarktikā. Kopš 1964. gada institūta tiešā pārziņā ir arī visas polārstacijas, kas līdz tam bija armijas, flotes un gaisa spēku kontrolē.
Ghettozloba

Pamats sirdsmieram (2009—2014)

2014. gada 22. septembrī grupa Ghettozloba laiž klajā savu pirmo studijas albumu , kurā apkopots tās muzikālais veikums pēdējo gadu laikā, šoreiz malā noliekot ansambļa agrīno daiļradi. Albums ierakstīts un miksēts Rīgā, studijā „Lauska”, skaņu inženieris Kaspars Bārbals, savukārt dziesmas „Par vienu dienu īsāka dzīve” un „Ērkšķogas” tapušas Valmierā, studijā Hodila Records, skaņu inženieri Artūrs Skujiņš Meijiņš un Lomix (Ģirts Laumanis). Par noformējumu rūpējās Mārtiņš Danevičs. Albumā ir apkopoti astoņi skaņdarbi, no kuriem divi, iespējams, ir jau bija dzirdēti pirms tam, taču pārējie — ierakstīti pirmo reizi. "Pamats sirdsmieram" — šis vārdu salikums raksturo grupas radošos procesus tagad, un tāds ir arī šī kopuma jeb skaņu plates vārds.
Noslēdzot "Pamats sirdsmieram" posmu, Ghettozloba publicē video dziesmai "Paliec dzīvs", kurā apkopoti spilgtākie un emocionālākie brīži no albuma tūres koncertiem 2014. gada nogalē Valmierā, Rīgā, Smiltenē, Jelgavā un Liepājā. "Paliec dzīvs" iekļauts arī Latvijas Punk/HC izlasē Nr.7.

Kā tas var būt (2016)

2016. gada septembrī Ghettozloba laiž klajā jaunu skaņdarbu ar nosaukumu un reizē arī jautājumu — "Kā tas var būt", kurā pauž savu nostāju par procesiem sabiedrībā, par ļaužu rīcību un attieksmi vienam pret otru, pret apkārtējo vidi. Kādēļ, būdami neizpratnē par dažādiem notikumiem un pieredzēto, uzdodam viens otram jautājumu — kā tas var būt..!? Kā ir iespējams, ka cilvēki tik bieži paiet garām, novēršas, kā arī hierarhiski pārvērtē sevi, savu vietu un lomu — to reizēm ir tik grūti izskaidrot. Vēlme stāvēt tam visam pāri arī ir galvenais motīvs, kas izskan ar pēdējiem akordiem — to mūsu prāti nekad neņems pretī, to mūsu sirdis neielaidīs iekšā!
Ieraksts tapis 2016. gada augusta sākumā, studijā KS Records, Kārļa Šteinmaņa virsvadībā.
"Kā tas var būt" ir kā pāreja starp iepriekšējo, 2014. gadā izdoto albumu "Pamats sirdsmieram" un grupas jauno materiālu, pamazām ieskicējot nākamā albuma aprises.
2010. gada Pasaules čempionāts basketbolā — Izslēgšanas turnīrs

2010. gada FIBA Pasaules čempionāta izslēgšanas turnīra spēles norisinājās no 4. līdz 12. septembrim. Visas spēles notika Stambulas arēnā Sinan Erdem Dome.
Izslēgšanas spēļu laikā tika noskaidrots 2010. gada Pasaules čempions basketbolā, kā arī vietu sadalījums 2.—16. vietai.
Nacionālā līga

Formāts

Regulārās sezonas gaitā katra komanda aizvada 50 spēles. Tās noslēgumā astoņas labākās komandas izslēgšanas kārtā noskaidro Šveices čempionvienību. Četras sliktākās komandas izspēlē turnīru, kura zaudētāja vēlāk cīnās par palikšanu līgā, mērojoties spēkiem ar Šveices Pirmās hokeja līgas uzvarētājvienību.
Inčukalna pagasts

Vēsture

Inčukalns pirmoreiz vēstures avotos minēts 1436. gadā. 1935. gadā pagasta platība bija 112,5 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Inčukalna un Griķu ciema padomes. 1954. gadā Griķu ciemu pievienoja atpakaļ Inčukalna ciemam. 1961. gadā daļu ciema teritorija pievienoja Vangažu strādnieku ciematam un 1977. gadā daļu Krimuldas ciemam. 1990. gadā ciemu pārdēvēja par pagastu. 2006. gadā Inčukalna pagasts reorganizējās par Inčukalna novadu. 2009. gadā novads tika reorganizēts vēlreiz, apvienojot ar Vangažu pilsētu.
Eiropas Sociālais pētījums

Eiropas Sociālais pētījums (European Social Survey) ir uz akadēmiskiem standartiem balstīts starptautisks salīdzinošs socioloģisks pētījums, kas izveidots ar mērķi iezīmēt un izskaidrot vairāk nekā 30 Eiropas valstu iedzīvotāju attieksmes un vērtības. Projekts uzsāka aktīvu darbību 2001. gadā Rodžera Jovela (Roger Jowell) vadībā.
Latvijā ESS zinātnisko vadību un īstenošanu nodrošina LU Filozofijas un socioloģijas institūts.
ESS ir pirmais projekts sociālajās zinātnēs, kuram 2005. gadā tika piešķirta Eiropas nozīmīgākā balva zinātnes jomā – Dekarta balva.

Tematiskie moduļi

ESS anketu veido divas sadaļas, katrā no kurām tiek iekļauti aptuveni 120 mērījumi. Pamata (core) modulis no posma uz posmu tiek saglabāts relatīvi nemainīgs, savukārt divi līdz trīs rotējošie moduļi tiek iekļauti anketā pēc noteikta laika intervāla (dažādos pētījuma posmos tiek iekļauti atšķirīgi moduļi).

Finansējums

ESS projektu kopīgi finansē Eiropas Komisija, Eiropas Zinātnes fonds (European Science Foundation) un zinātni finansējošas institūcijas katrā no dalībvalstīm. Lai piedalītos ESS, valstīm ir jārod finansējums, kas segtu pētījuma zinātniskās vadīšanas, koordinēšanas un lauka darba izmaksas nacionālajā līmenī.
Lapiņas (mikoloģija)

Sēnes lapiņas ir lapiņu sēnes cepurītes lejas daļa, kas sastāv no daudzām plānām radiāli un vertikāli izvietotām plāksnītēm — lapiņām ar sporu veidojošo slāni himēniju uz tām. Lapiņas, tāpat kā gandrīz viss sēnes augļķermenis, sastāv no hifu pinuma. Saskaņā ar novecojušo sistemātiku, kurā sēnes tika iedalītas pēc to izskata, sēnēm ar lapiņām tika iedalīta atsevišķa grupa - lapiņu sēnes jeb lapiņsēnes, taču mūsdienās šis dalījums tiek uzskatīts par novecojušu un sēnes ar lapiņām tiek iekļautas vienās rindās ar citām, piemēram, lapiņu sēnes no mieteņu dzimtas tagad ietilpst beku rindā, kurā pārsvarā ir stobriņu sēnes. Mikoloģijā pēc molekulārās ģenētikas pētījumiem pēdējos 20 gados tiek uzskatīts, ka lapiņas vairākām sēņu dzimtām atlases ceļā izveidojušās neatkarīgi cita no citas. Sadzīvē reizēm par lapiņām vienkāršojot sauc arī cepurītes krokas, kuras ārēji līdzinās nelielām lapiņām un kuras raksturīgas, piemēram, parastajām gailenēm.

Lapiņu atšķirības

Lapiņas var dažādām sēnēm var atšķirties ar krāsu (kura reizēm mainās līdz ar sēnes vecumu un sporu veidošanos, kuras nokrāso himēniju savā krāsā), šķautnes formu (vairumam sēņu plāksnītes ir taisnas, bet var būt arī ar izliekumu vidū, viļņotas vai robainas), veidu, kādā tās savienojas ar kātiņu, biežu vai retu sakārtojumu, visām vienādu vai dažādu garumu, sazarošanos vai tās trūkumu, piensulas izdalīšanu, platumu, trauslumu vai elastību un vieglumu tās atdalīt no cepurītes. Lapiņu atšķirībām ir liela nozīme sēnes sugas noteikšanā.
Elektronu bilance

Elektronu bilance ir metode oksidēšanās-reducēšanās reakciju vienādojumu koeficientu atrašanai. Meklējot koeficientus oksidēšanās-reducēšanās reakcijās, tiek izmantota vai nu oksidēšanās pakāpju metode (redzama zemāk) vai pusreakciju (jonu-elektronu) metode. Abu metožu pamatā ir elektronu bilances sastādīšana. Bilance ir sastādīta pareizi tad, kad reducētāja atdoto elektronu skaits ir vienāds ar oksidētāja pievienoto elektronu skaitu. Zemāk redzamajā piemērā ir izmantota elektronu bilance.
Uguns iegūšana

Sākotnēji cilvēki uguni ieguva mežu ugunsgrēkos un citos dabas izraisītos aizdegšanās gadījumos. Taču tas padarīja cilvēkus atkarīgus no uguns, un lika tiem uguni uzturēt arī tad, kad tas nebija nepieciešams. Taču ar laiku cilvēki iemācījās uguni iegūt paši. Senākie uguns iegūšanas veidi bija no dzirkstelēm, šķiļot divus krama gabalus uz viegli uzliesmojošas vielas vai arī intensīvi beržot divus koka gabalus vienu pret otru, tādējādi paaugstinot temperatūru līdz aizdegšanās pakāpei. Arheologi atklājuši, ka cilvēki ar kramu prata iegūt uguni jau vismaz pirms 790 000 gadu. Uzlabotā variantā šie uguns iegūšanas veidi tiek izmantoti arī mūsdienu sabiedrībā. Šķiltavās tiek izmantots kramiņš, kuru šķiļot ar tērauda ritenīti, aizdedzina degmaisījumu vai gāzi. Iegūstot uguni ar sērkociņiem, sērkociņa gals, kas ir pārklāts ar viegli aizdedzināmu vielu, ir strauji jāberž pret zēveli, kurai ir abrazīva virsma. Berzes ceļā izdalītais siltums ir pietiekošs, lai sērkociņa pārklājums aizdegtos.
Patoloģijas centrs

Patoloģijas centrs ir viena no Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcas (RAKUS) struktūrvienībām Hipokrāta ielā 4, Rīgā, kas nodrošina slimību morfoloģisko un citoloģisko diagnostiku. Tajā ietilpst Infekciju slimību patoloģijas nodaļa, Vispārējās patoloģijas nodaļa un Citoloģijas nodaļa.

Vēsture

Izveidots 1976. gadā kā jaunbūvējamās Rīgas 7. slimnīcas "Gaiļezers" Patoloģiskās anatomijas centrs. Tika izveidota vispārīgās patoloģijas, infekciju patoloģijas, biopsiju un operācijas materiāla izmeklēšanas un konsultatīvā nodaļa. 1977. gadā ar PSRS Veselības aizsardzības kolēģijas lēmumu centrs tika apstiprināts par "Vissavienības pirmrindas pieredzes skolu". 1984. gadā centru pārdēvēja par patstāvīgu Republikas Patoloģiskās anatomijas biroju.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas līdz 1996. gadam iestādes nosaukums bija Valsts Patoloģijas centrs, bet 1999.gadā tika valsts SIA „Patoloģijas centrs”. Kopš 2007. gada Patoloģijas centrs ir Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcas struktūrvienība.
Netiešie nodokļi

Netiešie nodokļi ir nodokļi, kas netiek tieši atvilkti no ienākumiem. Ar netiešajiem nodokļiem apliek preces un pakalpojumus. Netiešie nodokļi ir pievienotās vērtības nodoklis (PVN), akcīze un muitas nodoklis.
Hermanis Matisons

Jaunība, pirmie soļi šahā

Dzimis Kārļa un Līnas Matisonu ģimenē. Tēvs kalpojis kuģu ekspeditoru firmas "Helmsing und Grimm" kantorī. Vecāki dēlu sūtījuši prestižajā Rīgas pilsētas ģimnāzijā, taču 1910. gadā mirst tēvs un Matisonam jāpārtrauc mācības. Viņš kļūst par kādas firmas kantoristu. Iepazīšanās ar šahu notiek 6 vai 7 gadu vecumā. 1911. gadā tiek sastādīta pirmā šaha etīde, bet 1911./12. gadā tiek izcīnīta pirmā uzvara ģimnāzijas turnīrā. 1913. gadā iestājās Rīgas šaha biedrībā. 1913. gada 25. decembrī simultānspēles seansā uzvar slaveno Kubas šahistu Hosē Raulu Kapablanku (1888 - 1942), kurš viesojās Rīgā. 1915. gada Rīgas šaha biedrības turnīrā Matisons izcīna 1. vietu, un drīz kļūst par spēcīgāko šahistu Rīgā aiz Ārona Nimcoviča.

Pirmais pasaules karš

1916. gada vasarā Matisons tiek iesaukts armijas rindās. Pirmajā pasaules karā laikā no 1916. gada novembra līdz 1917. gada janvārim piedalās frontes cīņās pie Rīgas. 23. janvārī 1917. gadā gūst ievainojumu, tiek pārvests uz Petrogradas hospitāli, kur ārstējas aptuveni pusgadu. Izveseļojies dodas uz Maskavu, kur pavada daudzus mēnešus, pelnot iztiku ar fizisku darbu.

Atgriešanās Latvijā

Divdesmito gadu pirmajā pusē atgriežas Latvijā un jau kopš 1921. gada aktīvi iekļaujas šaha dzīvē. Matisons daudz spēlē dažādos turnīros (arī ātrspēles un korespondencšaha), sniedz simultānspēles seansus, vada šaha nodaļas dažādos laikrakstos un žurnālos, pievēršas šaha kompozīcijai. 1922./23. gadā uzvar II Rīgas šaha biedrības meistarībā Rīgā.

Latvijas spēcīgākais šahists

1924. gadā uzvar Latvijas šaha I kongresā, kļūstot par pirmo Latvijas šaha meistaru. Tajā pat gadā Olimpiskajā šaha turnīrā Parīzē kļuva par pasaules čempionu šahā amatieriem.

Tālākās šahista gaitas

1925. gadā uzvar Kentas grāfistes 20. šaha kongresā Bromlejā (Anglija). Debrecenas turnīrā 1925. gadā piedzīvo lielāko neveiksmi savās šahista gaitās, ieņemot pēdējo vietu 14 dalībnieku konkurencē. Turnīrā Budapeštā 1926. gadā dala 9.-10. vietu 16 dalībnieku konkurencē. 1926. gadā uzvar turnīrā Bardiovā (Čehoslovākija). 1926. gadā Kēnigsbergas (Vācija) turnīrā ierindojās 2. vietā. No 1927. gada vadījis šaha nodaļu žurnālā "Atpūta". 1928. gadā 2. Pasaules čempionātā amatieriem Hāgā (Holande) ieņēmis 3. vietu. 1929. gadā piedalījās plašā starptautiskā turnīrā Karlsbādē (Čehoslovākija), kur 22 dalībnieku konkurencē ieguvis 10.-11. vietu. Šajos starptautiskajos turnīros uzvarējis lielmeistarus Saveliju Tartakoveru, Akibu Rubinšteinu, Milanu Vidmaru.

Slimība un pāragrā nāve

1930. gadā slimības dēļ izlaidis šaha olimpiādi Hamburgā. 1931. gada Prāgas šaha olimpiādē Matisons arī spēlē slims, daudzas partijas nākas izlaist, tomēr viņš uzvar toreizējo pasaules čempionu Aleksandru Aļehinu. Tas bija Matisona pēdējais starptautiskais starts. 1932. gada rudenī strauji pasliktinās viņa veselības stāvoklis. Rīgas pilsētas 1. slimnīcā tuberkulozi pieveikt neizdodas un 16. novembra rītā Matisons mirst.

Šahista mantojums

Savas dzīves laikā publicējis 9 uzdevumus un 60 etīdes. Lielmeistars Savelijs Tartakovers (1887 - 1956) nosaucis Matisonu par pasaules čempionu etīžu kompozīcijā.
Bobijs Ors

Karjera

NHL spēlētājs aizvadījis 12 sezonas, 10 no tām Bostonas "Bruins", bet pēdējās divas — Čikāgas "Black Hawks". Divas reizes izcīnījis Stenlija kausu. Debijas sezonā (1967) viņš saņēma Kaldera balvu, ko pasniedz sezonas labākajam debitantam. Astoņas sezonas pēc kārtas tika iekļauts līgas simboliskajā pirmajā izlasē (1968—1975).
Pamatojoties uz 2011. gada datiem, viņš ir vienīgais aizsargs NHL vēsturē, kurš ir bijis sezonas rezultatīvākais spēlētājs (ieguvis divas Arta Rosa balvas), tāpat viņš ir vienā sezonā visvairāk punktus savākušais un rezultatīvas piespēles atdevušais aizsargs. NHL kopumā aizvadījis 657 spēles, kurās guvis 270 vārtus un 645 reizes rezultatīvi piespēlējis (kopā 915 rezultativitātes punkti). Izslēgšanas spēlēs piedalījies 74 spēlēs, kurās guvis 26 vārtus un atdevis 66 rezultatīvas piespēles (kopā 92 punkti).
1979. gadā viņš tika uzņemts Hokeja slavas zālē. Būdams 31 gadu vecs, viņš uzņemšanas brīdī bija jaunākais slavas zālē uzņemtais tās loceklis.

Izlases karjera

B. Ors tika iekļauts Kanādas izlases sastāvā startam 1972. gada Summit Series, taču nespēlēja savainojumu dēļ. Viņš spēlēja izlases sastāvā 1976. gada Kanādas kausa izcīņā.
Atgriešanās (dziesma)

"Atgriešanās" ir viena no Zigmara Liepiņa dziesmām ar Māras Zālītes vārdiem, kuru viņš 1988. gadā komponēja rokoperai „Lāčplēsis”. 
Atmodas kustības laikā rokopera „Lāčplēsis” bija pieteikta kā Andreja Pumpura eposa jubilejai veltīts pasākums, ikviena no tās izrādēm kļuva par tautas manifestāciju. Rokoperas pirmizrāde notika 1988. gada 25. jūnijā pie Burtnieku ezera.
Kopējais izrāžu skaits tolaik sasniedza 43. 
Dziesma „Atgriešanās” skan rokoperas otrajā daļā, Lāčplēsim atgriežoties dzimtenē, to izpildīja Rodrigo Fomins un koris. 
2018. gadā "Atgriešanās" ieguva 60. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Nemirstīgais garnizons

Sižets

Filma stāsta par Brestas cietokšņa aizstāvēšanu 1941. gada jūnijā, sākoties Vācijas uzbrukumam Padomju Savienībai. Sākumā tiek rādīta iedzīvotāju sadzīve, kad neviens netic, ka karš varētu tiešām izvērsties. Cilvēki cenšas nepadoties kā viņiem liekas provokācijai. Līdz sākās artilērijas apšaude un arī uzbrukums pašam cietoksnim. Neviens nezin, ka Sarkanā armija atkāpjas pa visu fronti un pretošanās turpinās līdz situācija kļūst bezcerīga.
Dopplr

Vēsture

Uzņēmums Dopplr Oy dibināts 2007. gadā. Starp dibinātājiem bija Marko Ahtisāri (somu politiķa Marti Ahtisāri dēls).
2009. gada 28. septembrī Somijas mobilo telefonu ražotājs Nokia paziņoja, ka iegādājies Dopplr. Darījums tiek lēsts aptuveni 10—15 miljonu EUR vērtībā.
Dopplr pakalpojums tika iekļauts Nokia Services biznesa nodaļā. Lai gan vietni dopplr.com vēl uzturēja, tā netika atjaunota kopš 2009. gada. 2013. gada 1. novembrī vietne tika slēgta.
Klods Gumondi

Sasniegumi šaha kompozīcija

Kopš 1965. gada publicējis vairāk nekā 2000 dažādu žanru šaha kompozīcijas, tai skaitā vairāk nekā 900 trīsvilču, 150 daudzvilču, pārējie palīgmata uzdevumi.  Šaha uzdevumu sastādīšanas konkursos ieguvis 550 atzinības, tai skaitā 290 godalgas (60 — pirmās).
No 1984. gada starptautiskais tiesnesis (trīsvilčos un palīgmatos) un lielmeistars šaha kompozīcijā.
1977.—1982. gadā bijis franču šaha žurnāla "diagrammes" trīsvilču un daudzvilču uzdevumu nodaļas redaktors.
Jūlijs Kupčs

Dzīvesgājums

Dzimis 1882. gada 24. februārī Kolberģa pagasta Sofikalnā zemnieka Jāņa Kupča un viņa sievas Marijas, dzimušas Krastiņas, ģimenē. Mācījās Grodņas ģimnāzijā. Studēja Maskavas Universitātes Medicīnas fakultātē, 1905. gada decembrī ieguva farmaceita kvalifikāciju. 1913. gadā iestājās Tērbatas Universitātes Vēstures un filoloģijas fakultātē, tajā pašā gadā pārgāja uz Teoloģijas fakultāti, ko absolvēja 1915. gadā.
1917. gadā bija Valkas luterāņu mācītājs, pēc Latvijas okupācijas 1918. gada februārī sadarbojās ar vācu militāro pārvaldi. Latvijas brīvības cīņu laikā viņu 1918. gada nogalē apcietināja lielinieki. 
Pēc atbrīvošanās no gūsta 1919. gada sākumā devās uz Liepāju, kur 27. aprīlī kļuva par Oskara Borkovska valdības, vēlāk Niedras valdības Tautas apgaismošanas ministru.
1920. gadu sākumā viņu apcietināja, notiesāja un izraidīja no Latvijas. No 1922. līdz 1928. gadam J. Kupčs bija luterāņu mācītājs Austrumprūsijā. Vairākkārt nelegāli šķērsoja Latvijas robežu, 1936. gadā viņu Jelgavā aizturēja un nosūtīja atpakaļ uz Prūsiju. Otrā pasaules kara beigās bēga uz Vācijas rietumu daļu, dzīvoja Lineburgā, nebija sabiedriski aktīvs. 
Miris Lineburgā 1962. gada 8. aprīlī, apbedīts Lineburgas kapos.
Portugāles 21. konstitucionālā valdība

Portugāles 21. konstitucionālā valdība (portugāļu: XXI Governo Constitucional de Portugal) saukta arī par Antoniu Koštas valdību ir 21. kabinets kopš pašreizējās Portugāles konstitūcijas izveides. Šī valdība tika izveidota 2015. gada 26. novembrī kā Sociālistu partijas mazākuma valdība, kuru vada premjerministrs — Antoniu Košta. Šī valdība tika izveidota pēc 2015. gada Portugāles likumdevēja vēlēšanām. Šo valdību veido premjerministrs un 17 ministri.
Cesvaines pagasts

Upes

Kuja, Sūla, Tirza, Apiņupīte, Ārupīte, Urdava, Kārzdabīte, Lācīte un Rūgupīte

Ezeri

Kaulacezers (7 ha), Kārzdabas ezers (12 ha), Lielezers (1,8 ha), Lūšu ezers (6,4 ha), Mazais Virānes ezers (47,2 ha), Mucenieks (1,8 ha) un Zupānu ezers (3,3 ha)

Vēsture

1935. gadā Madonas apriņķa Cesvaines pagasta platība bija 62,8 km² un tajā dzīvoja 2096 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Cesvaines un Aizkujas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1950. gadā Cesvaines rajona Cesvaines ciema apdzīvotā vieta Cesvaine ieguva strādnieku ciemata statusu, bet ciema teritoriju pievienoja Aizkujas ciemam. 1956. gadā likvidēja Cesvaines rajonu un Aizkujas ciemu iekļāva Madonas rajonā. 1957. gadā Aizkujas ciemu likvidēja un tā teritoriju pievienoja Cesvainei, izveidojot Cesvaines lauku teritoriju. 1961. gadā Cesvaines lauku teritorijai pievienoja likvidēto Grašu ciemu, bet kolhoza «Sarkanais stars» teritoriju pievienoja Sarkaņu ciemam. 1975. gadā Cesvaines lauku teritorijai pievienoja likvidēto Kraukļu ciemu. 1991. gadā Cesvainei piešķīra pilsētas tiesības. 2009. gadā Cesvaines pilsēta ar lauku teritoriju tika reorganizēta par Cesvaines novadu. 2010. gadā Cesvaines lauku teritorija pārdēvēta par Cesvaines pagastu.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotas vietas ir Kraukļi, Kārzdaba, Graši, Kārkli.