Saimā pogainais ronis

Dzīves vide

Saimā pogainais ronis sastopams tikai Saimā ezerā Somijā. Ezera platība ir apmēram 4400 km², tas ir samērā sekls, vidēji ap 12 m, dziļākajās vietās 85 m. Ezerā ir ļoti daudz saliņu, apmēram 13 000, ar 14 850 km garu kopējo krasta līniju. Ezers ir aizsalis laikā no novembra līdz maijam, tādējādi Saimā ronim var izdalīt divus uzvedības modeļus: ziemā, kad ezers ir aizsalis, un vasarā, kad ezerā ledus nav.

Izskats

Saimā pogainais ronis ir vidēji liels pogainais ronis. Ķermeņa garums 130—160 cm (visbiežāk ap 132 cm), svars 45—124 kg (visbiežāk ap 59 kg). Tēviņi ir nedaudz lielāki nekā mātītes un atkarībā no sezonas mainās īpatņa masa. Vissmagākais ronis ir ziemas sākumā, īsi pirms aizsalst ezers, bet visvieglākais tas ir vasaras sākumā pēc vairošanās un apmatojuma maiņas sezonām. Matojuma maiņas laikā Saimā ronis pārtrauc baroties. Saimā ronis ir tumšāks nekā citas pasugas. Kažoks ir tumši pelēks, mugura tumšāka (gandrīz melna) nekā pavēdere. Tumšos, izstieptas un neregulāras formas plankumus ieskauj balti gredzeni. Katram īpatnim ir savs individuālais gredzenu raksts, kas neatkārtojas. Pēc tiem, līdzīgi kā cilvēku pēc pirkstu nospiedumiem, var identificēt katru īpatni. Galva neliela, noapaļota, ar strupu purnu, uz kura gari vibrisi jeb taustes mati. Apmatojums ir vidēji garš, raupjš, biezs un pieguļošs, to maina reizi gadā. Priekšējām airkājām ir spēcīgi nagi, ar kuriem ronis spēj izplēst ledū āliņģi.

Ieradumi un barība

Apmatojumu ronis maina, kad ledus ir izkusis, uzturoties saliņu pludmalēs. Katru gadu apmatojuma maiņas laikā Saimā ronis izvēlas vienu un to pašu vietu. Barojas ar dažādām nelielām zivīm, galvenokārt tām, kas uzturas baros, piemēram, salakām, ķīšiem, repšiem, asariem, raudām un karūsām. Nelielos daudzumos barojas arī ar vēžveidīgajiem. Gada laikā ronis apēd apmēram 1000 kg zivju. Lielāko daļu dzīves Saimā ronis pavada ūdenī, izņemot laiku, kad mainās apmatojums un kad mātīte baro mazuli. Zem ūdens Saimā ronis var atrasties ilgāk nekā 20 minūtes, bet parasti ieelpo ātrāk kā pēc 10 minūtēm.

Vairošanās

Dzimumbriedumu mātītes sasniedz 3,5—7,1 gadu vecumā, tēviņi 8—10 gados. Saimā ronis gadu no gada atgriežas vienās un tajās pašās vairošanās vietās. Kopumā mūsdienās novērotas 14 ģeogrāfiski atšķirīgas vietas, kurās tam dzimst mazuļi. Tie dzimst laikā, kad ezeru klāj ledus, no februāra beigām līdz marta sākumam. Mātīte sniega sanesumos mazuļa dzimšanai izrok alu, kurā ieeja ir caur āliņģi. Piedzimst viens mazulis. Ronēns tiek zīdīts ar pienu 7—9 nedēļas. Šī perioda laikā, apmēram marta beigās vai aprīļa sākumā, mātīte sapārojas atkal. Saimā ronis var sasniegt 50 gadu vecumu, bet populācijas vidējais mūža ilgums ir 19—23 gadi.

Apdraudējums

Saimā roni dēļ ilgstošās izolācijas apdraud zemais ģenētiskās dažādības līmenis, globālā sasilšana, dabas piesārņojums, cilvēka saimnieciskā darbība (piemēram, ronis sapinas zvejas tīklos) un arī atpūtas pasākumi (ronis tiek traucēts vairošanās sezonas laikā). Viens no lielākajiem apdraudējumiem Saimā roņu populācijai ir silta ziema, kad trūkst sniega un mātīte nevar izrakt mazulim alu. Šādos gadījumos mazulis dzimst uz ledus bez piesega, tad mazuļiem var uzbrukt suņi un lapsas. Ja arī ledus kārta nav pietiekama, tad ronēns dzimst krastā vai tuvu krastam un sauszemes plēsēju uzbrukumu iespējamība palielinās.