google/wiki40b huggingface dataset:
Uldis Žagata

Biogrāfija

Uldis Žagata piedzima 1928. gada 17. martā Jeru pagasta "Pērlēs". Mācījies vienā klasē ar aktrisi Viju Artmani. Pēc skolas beigšanas 1944. gadā iestājies Rīgas Valsts tehnikumā, lai kļūtu par mehāniķi-atslēdznieku. Kara laikā piepelnījies Operas un baleta teātrī, kur bijis statists. Tur viņam ieteica mācīties Rīgas Horeogrāfijas skolā. 1951. gadā sāka vadīt deju kolektīvu Baldones kultūras namā, bet mazliet vēlāk — Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolā. No 1963. līdz 1968. gadam bija tautas deju ansambļa "Dancis" mākslinieciskais vadītājs. 1968. gadā kļuvis par valsts deju ansambļa "Daile" māksliniecisko vadītāju, tajā strādājis līdz 1989. gadam. Pēc aiziešanas no "Dailes" turpinājis veidot dejas.
1963. gadā saņēmis Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka goda nosaukumu. 1973. gadā kļuvis par Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieku, bet 1988. gadā — par PSRS Tautas skatuves mākslinieku. 1998. gadā apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni.
Edgars Šubrovskis

Biogrāfija

No 1990. līdz 1994. gadam grupas "M. Gvarde" dziedātājs un ģitārists.
No 1994. līdz 1996. gadam darbojies grupā "Kartāga". Grupa ierakstīja trīs albumus un guva ievērību Latvijas underground mūzikas vidē.
No 1997. līdz 2011. gadam darbojies grupā "Hospitāļu iela". Grupa izdeva trīs albumus, par debijas albumu 2004. gadā iegūstot balvu "Zelta mikrofons" nominācijās "Labākā debija" un "Labākais popmūzikas albums". Šajā gadā grupa uzvar festivālā "Liepājas dzintars".  
No 2012. līdz 2017. gadam darbojies ansamblī "Manta". Grupas pirmais albums 2014. gadā iegūst "Zelta mikrofona" balvu nominācijā "Labākais alternatīvās mūzikas albums".
Kopš 2018. gada darbojas "tumšās" folkmūzikas un kantrīmūzikas grupā "JUUK" ("Jūk"), 2019. gadā iecerēts laist klajā tās pirmo albumu.
Komponējis mūziku animācijas filmai "Pavasaris Vārnu ielā" (kopā ar I. Baušķenieku, 2009) un īsfilmai "Augstāk par zemi" (2015), kā arī tituldziesmu animācijas filmai "Jēkabs, Mimmi un runājošie suņi" (2019). Par mūziku filmai "Pavasaris Vārnu ielā" nominēts balvai „Lielais Kristaps”.
Transpirācija

Transpirācija ir viena no trim lapu funkcijām (pārējās divas ir fotosintēze un elpošana). Tas ir fizioloģiski regulējams iztvaikošanas process no lapu šūnu virsmas, kas notiek caur atvārsnītēm.
Transpirācijai ir nozīmīga vielu transportēšanas loma, jo tā sekmē ūdens pārvietošanos augos — ūdens uzsūkšanu ar saknēm un pacelšanās pa stumbru lapās. Liela nozīme tam, lai ūdens paceltos lapās ir arī saknes spiediena spēkam.
Ja auga lapas vairāk ūdens transpirē, nekā uzsūc no jauna, tad rodas ūdens deficīts, kā dēļ lapu šūnas zaudē savu spriegumu un augs novīst. Transpirācijas rezultātā no augiem iztvaiko daudz ūdens. Tā, piemēram, ir aprēķināts, ka pieaudzis kukurūzas augs diennaktī transpirē 0,8 l ūdens, viens kāposts — 1 l, bet bērzs vairāk par 60 l. Transpirācijas rezultātā, iztvaikojot ūdenim, tiek regulēta arī lapu temperatūra.
Kursors

Datorikā kursors ir indikators, ko izmanto, lai norādītu uz pozīciju monitorā vai citā displejā, kas atbilst ievadei no tastatūras vai rādītājierīces. Par kursoru tiek saukti dažādi atšķirīgi grafiskie elementi; tas var būt mirgojošs teksta kursors vai arī peles rādītājs, kam parasti ir bultiņas forma.

Termina izcelsme

Kursora nosaukums radies no latīņu vārda ar nozīmi "skrējējs". Par kursoru sauc arī caurspīdīgo pārvietojamo daļu logaritmiskajam lineālam, kurā iegravēta skala. Termins pārgājis uz datoriku, izmantojot analoģiju.

Teksta kursors

Vairumā komandrindas saskarņu vai teksta redaktoros teksta kursors ir pasvītrojuma simbols, pildīts taisnstūris vai vertikāla līnija, kas var būt nemainīga vai mirgot, norādot, kur tiks ievietots ievadītais teksts. Teksta režīma displejos starp rakstzīmēm nebija iespējams attēlot vertikālu līniju, lai norādītu, kur jaunais teksts tiks ievietots, tāpēc tika izmatots pasvītrojuma simbols vai pildītais taisnstūris. Gadījumos, kad tika izmantots pildītais taisnstūris, to parasti attēloja invertējot rakstzīmes pikseļus, izmantojot Būla algebras XOR funkciju. Mūsdienu teksta redaktoros un tekstprocesoros parasti tiek izmantots vertikālās līnijas simbols.
Teksta kursora mirgošana parasti tiek pārtraukta tā pārvietošanas brīdī, citādi tas varētu mainīt pozīciju brīdī, kad tas nav redzams, padarot grūtāku sekošanu tā atrašanās vietai.
Daļa saskarņu izmanto pasvītrojuma simbolu vai šauru vertikālu līniju, lai norādītu, ka lietotājs ir ievietošanas režīmā, kur teksts tiek ievietots pa vidu esošajam tekstam, un lielāku taisnstūri, lai norādītu, ka lietotājs ir pārrakstīšanas režīmā, kur ievadītais teksts pārrakstīs esošo tekstu. Šādi taisnstūra kursors var tikt uztverts kā iezīmēts teksts vienas rakstzīmes izmērā un rakstīšana aizvietos tekstu kursorā ar jaunu.

Divvirzienu teksts

Sistēmās, kas atbalsta divvirzienu tekstu, tiek izmantota vertikālas līnijas teksta kursors ar nelielu piedēkli uz labo vai kreiso pusi, kas norāda teksta virzienu. Dažos gadījumos kursors var sadalīties divās daļās, katra norādot, kur tiks izvietots katrs no teksta virziena veidiem.

Peles kursors

Peles rādītājs attēlo rādītājierīces, parasti peles vai skārienpaliktņa kustību.

3D kursors

Kursora izmantošanas ideja kā marķieris vai ievietošanas punkts jauniem datiem vai transformācijām kā rotācija, var tikt paplašināts līdz 3D modelēšanas vidēm. Piemēram, Blender izmanto 3D kursoru, lai noteiktu kur notiks nākamās darbības.
Latvijas ciemi

Latvijā saskaņā ar "Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumu" ciems ir viens no trim apdzīvoto vietu veidiem (līdzās pilsētai un viensētai). Ciema statusu var piešķir un atcelt attiecīgā pašvaldība (novada dome), pamatojoties uz teritorijas plānojumu, kurā nosaka ciema robežas un pamato ciema izveides nepieciešamību. Ciema statusu var piešķirt tādai teritorijai, kurā ir (vai tiek plānota) koncentrēta apbūve, pastāvīgi dzīvo cilvēki un ir izveidota attiecīga infrastruktūra.
Jēkabpils Poļu pamatskola

Darbība

Skola īsteno vispārējo pamatizglītības programmu ar poļu valodas, vēstures un kultūras apguvi. Mācību valoda skolā ir latviešu valoda un poļu valoda. 2010. /2011. mācību gadā skolā mācās 104 skolēni, strādā 20 skolotāji un 5 tehniskie darbinieki.

Tradīcijas

Skolā ir izveidojušās tradīcijas ik gadu organizēt pasākumus, kuru vidū ir minami: Ziemassvētku vigīlija, Vecāku nedēļas, Vecmāmiņu pēcpusdiena, Sporta diena (kopā ar vecākiem). Skolas audzēkņi dodas ekskursijās uz Poliju, kā arī apgūst valodu un piedalās vasaras nometnēs šajā valstī.

Vēsture

1994. gada 10. augustā tika dibināta Jēkabpils poļu sākumskola un šajā mācību gadā mācības uzsāka pirmie 13 skolēni. 2001. gada 18. aprīlī skola tika pārdēvēta par Jēkabpils Poļu amatskolu. 2003. gadā bija pirmais izlaidums, no šī gada skolu ir absolvējuši 55 skolēni. Sākotnēji skola atradās Jaunā ielā 43, no 2009. mācību gada atradās Jēkabpils 2. vidusskolas telpās, bet no 2010. mācību gada atrodas Jēkabpils Valsts ģimnāzijas telpās Blaumaņa ielā 27.
2011. gada 3. martā Jēkabpils domes sēdē nolēma likvidēt skolu ar nākamo mācību gadu, tās vietā izveidojot Jēkabpils pamatskolas filiāli ar nosaukumu Jēkabpils Poļu pamatskola.
Strāvas cilpa

Strāvas cilpa signālu apstrādē ir informācijas pārraides veids, signālu kodējot vadu pārī ar elektriskās strāvas stiprumu. Vienā laika vienībā var būt tikai viens strāvas stipruma līmenis.
 
Strāvas cilpas metodi izmanto rūpnieciskajā standartā 4—20 mA procesu kontroles risinājumos, lai signālus no procesu mēraparatūras novadītu uz PID kontrolieriem, SCADA sistēmām un programmējamiem loģiskajiem kontrolieriem. To arī izmanto, lai no kontrolieriem vadītu lauka ierīces, piemēram, regulējamos vārstus. Daļai 4—20 mA ierīču elektrobarošanu nodrošina pati strāvas cilpa, tādējādi iztiekot bez atsevišķa barošanas avota.
Pēc signāla veida strāvas cilpas iedala analogajās un ciparu.
Analogā strāvas cilpa izmanto 4—20 mA strāvas stipruma diapazonu, kur 4 mA atbilst signāla minimālajai vērtībai (0), bet 20 mA atbilst maksimālajai vērtībai. Tādējādi iespējamo vērtību diapazons ir 16 mA. Ja strāvas stiprums ir zem 3,8 mA vai lielāks par 20,5 mA, paškontroles sistēma signalizē par bojājumu līnijā.
Ciparu strāvas cilpai 4 mA strāvas stiprums atbilst vērībai SPACE (zemais līmenis, loģiskā nulle), bet maksimālais — vērtībai MARK (augstais līmenis, loģiskais vieninieks). Ja strāvas stiprums ilgāku laiku ir zem minimālā lieluma, stāvoklis tiek interpretēts kā BREAK (līnijas pārrāvums).
Strāvas cilpas ir pārākas par citiem risinājumiem ar vienkāršību un imunitāti pret trokšņiem, kā arī plašo izmantojamību un aprīkojuma pieejamību. Strāvas cilpas metodi izmanto arī tādos gadījumos, ja sakaru līnijā ir paredzams liels trokšņu līmenis vai signāla kodēšana ar sprieguma līmeni nedarbojas pietiekami efektīvi. To trūkums ir zemais datu pārraides ātrums.
Mūsdienās daudzas analogās strāvas cilpas tehnoloģijas ir nomainījuši dažādi automatizācijas protokoli, bet 4—20 mA joprojām plaši izmanto kā rūpniecisko standartu. Piemēram, strāvas cilpas metode ir rūpniecības protokola HART pamatā.
Johans Ādolfs Hollenhāgens

Biogrāfija

Dzimis Kuldīgā aptuveni 1648. gadā tirgotāja Gotšalka Hollenhāgena un viņa sievas Barbaras, dzimušas Šilleres, ģimenē.
Mācījās Tallinas Gustava Ādolfa ģimnāzijā. Studēja teoloģiju Jēnā, 1670. gadā sāka studēt filozofiju. Pēc atgriešanās dzimtenē kļuva par Tērvetes draudzes mācītāju. 1676. gadā tika pieņemts par hercoga Jēkaba galma mācītāju. 1689. gadā kļuva par Bauskas draudzes mācītāju, 1696. gadā par vācu draudzes virsmācītāju Jelgavā un vienlaicīgi par Kurzemes un Zemgales hercogistu superintendentu. Izaudzināja divus dēlus Jēkabu un Ferdinandu. Miris mēra epidēmijas laikā 1710. gada 27. martā.
Gramzdas pagasts

Upes

Sārte

Vēsture

Zināms, ka pēc hercoga Gotharda 1567. gada pavēles Gramzdas muižas dzimtkungs Gerhards Nolde uzcēla Gramzdas draudzes novada baznīcu. 1920. gada Latvijas zemes reformas gaitā Dižgramzdas muiža (Groß-Gramsden) ar Lauku un Smikšu pusmuižām tika sadalīta 87 vienībās 1485 ha kopplatībā, Mazgramzdas muiža (Klein-Gramsden) 52 vienībās 978 ha kopplatībā (kungu mājā ierīkoja Priekules virsmežniecību), Trekņu muižu (Trekken) ar Jauno un Maztrekņu pusmuižām 52 vienībās 715 ha kopplatībā, Gaļķintu muiža (Galkiten) 3 vienībās 99 ha kopplatībā.      
1935. gadā Liepājas apriņķa Gramzdas pagasta platība bija 67,9 km² un tajā dzīvoja 1380 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Gramzdas un Mazgramzdas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Gramzdas ciems ietilpis Priekules (1949—1959) un Liepājas (1959—2009) rajonos. Gramzdas ciemam 1954. gadā pievienoja likvidēto Mazgramzdas ciemu, 1961. gadā — likvidēto Aizvīķu ciemu, 1975. gadā daļa teritorijas pievienota Priekules ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Gramzdas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Priekules novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākas apdzīvotās vietas ir Gramzda (pagasta centrs), Aizvīķi, Ozolbunči, Laukmuiža, Mazdāma.
Mobilo telefonu satura reklāma

Vēsture

Vecākā lietotāja pielāgojama lieta mobilajos telefonos bija operatora logotips, kas noklusēti parasti attēloja mobilā tīkla operatora (piemēram, LMT) logotipu. Tie bieži tika aizstāti ar savu vārdu vai speciālu simbolu. Ar laiku parādījās servisi, kas piedāvāja iegādāties dažādus logotipus par nelielu samaksu, izmantojot paaugstinātas maksas īsziņas.
Vēlāk telefonu ražotāji ieviesa iespēju lietotājam papildināt noklusēto aparāta zvana melodiju klāstu. Melodiju tirdzniecība kļuva par ienesīgu biznesu, parādījās servisi, kas tirgoja tās izmantojot maksas īsziņas. Tie seko līdzi tendencēm mūzikas pasaulē, piedāvājot iegādāties populāru izpildītāju dziesmu zvana melodiju versijas.
Papildus tam mūsdienās tiek tirgotas arī mobilajiem telefoniem domātas spēles un citas programmas, fona attēli, animācijas un cits saturs.
Svitlovodska

Vēsture

Apdzīvotā vieta dibināta ap 1954. gadu netālu no tagad appludinātās Kriļivas pilsētas sakarā ar Kremenčukas HES būvniecību. 1961. gadā piešķirtas pilsētas tiesības un Hruščovas (Хрущов) nosaukums par godu tā laika PSKP ģenerālsekretāram Ņikitam Hruščovam, kurš personīgi piedalījās elektrostacijas palaišanā. Pēc paša Hruščova rīkojuma (par dzīvu cilvēku vārdu nepiešķiršanu pilsētām) 1962. gadā pilsēta tika pārdēvēta par Kremhesu (КремГЕС — akronīms no Кременчуцька ГЕС), bet 1969. gadā pārdēvēta tagadējā vārdā.
Inženierceltniecība

Inženierceltniecība ir inženierijas lauks, kurš nodarbojas ar fiksētu struktūru vai infrastruktūras objektu plānošanu, konstruēšanu un uzturēšanu, kuras ir saistītas ar zemi, ūdeni vai civilizāciju un tās procesiem. Pārsvarā inženierceltniecība mūsdienās nodarbojas ar ceļu būvi, ūdens apgādi, kanalizācijām, plūdu kontroli un noslogojumu. Būtībā inženierceltniecība ir profesija, kas padara pasauli par labāku vietu apdzīvošanai.
Inženierceltniecība ir plašākā no inženierijas jomām. Būtībā, inženierija reiz sadalījās divās jomās — militārajā inženierija un civilajā inženierijā. Inženierceltniecība joprojām ir nozare, kura apkopo daudzas un dažādas specialitātes zem viena jumta.

Profesijas apraksts

Lai kļūtu par strādājošu inženieri celtnieku ir jāpabeidz augstskola ar turpmākiem vairākiem prakses gadiem. Katra valsts pati nosaka nepieciešamo inženiera celtnieka kvalifikācijas sertifikātus. Algas šīs profesijas speciālistam ir ap 100 000 ASV dolāru gadā.

Vispārīgā inženierceltniecība

Vispārīgā inženierceltniecība ir jomā, kurā nodarbojas ar fiksētu projektu mijiedarbību ar plašāku pasauli. Vispārīgie inženieri celtnieki strādā tuvi ar pētniekiem un specializētiem inženieriem celtniekiem, lai piemērotu un pasniegtu fiksēto projektu tās dotajā vietā, sabiedrībā un zemē, ūdens apgādes sistēma, kanalizēcijas sistēmā, zemes sadalē utt.

Būvinženierija

Būvinženierija nodarbojas galvenokārt ar tiltu, ēku, naftas platformu un citu objektu projektēšanu un analīzi. Tas sevī iekļauj izturības un spēku aprēķināšanu dotajā struktūrā. Tomēr šīs nozares speciālisti arī strādā ne tik tipiskās būvinženierijas jomās kā lidmašīnu projektēšana, kosmosa kuģu un pat biomedicīnisko iekārtu projektēšanā.

Ģeotehniskā inženierija

Ģeotehniskās inženierijas galvenā pētniecības tēma ir saistīta ar gruntss īpašībām, grunts daļiņu mehāniku, grunts kompresiju, nogāzēm, sintētisku materiālu izmantošanu grunts struktūrās, grunts dinamiku, grunts-celtnes mijiedarbību u.c.
Ģeotehniskās inženierijas nozīmi ir grūti nenovērtēt: celtnei jābūt būvētai uz tai atbilstošu zemi.

Transporta inženierija

Transporta inženierija galvenokārt nodarbojas motorizētu transporta sistēmu plānošanu un veidošanu. Tas sevī iekļauj tādas lietas, kā rindas teoriju, satiksmes plūsmas plānošanu, ceļu ģeometrisko dizainu un braucēju uzvedības modeļu veidošanu. Noslodzes operāciju simulēšana ir veikta ar satiksmes un braukšanas algoritmiem, kas var būt ļoti sarežģītas skaitļošanas problēmas. Citas, specifiskākas transporta inženierijas nozares vairāk koncentrējas uz dzelzceļu sistēmām, ostām un lidostām.
Balsīgums

Balsīgas skaņas ir tādas, kuru izrunas laikā notiek balss saišu vibrācija. Balsīgums ir viena no fonoloģiskajām šķīrējpazīmēm.
Latviešu valodā (kā daudzās citās valodās) patskaņi (to vidū diftongi), puspatskanis /j/ un skaneņi vienmēr ir balsīgi, šīm skaņām kopīga ir to augstā sonoritāte (t. i., balss plūsmas neaizšķērsotība). Troksneņiem savukārt pastāv balsīgu un nebalsīgu variantu opozīcija.
Līdzīga situācija ir starptautiskajā fonētiskajā alfabētā, kur plaši izplatītajiem nebalsīgajiem troksneņiem ir pašiem savas zīmes (piemēram, /p t k/ kā /b d g/ nebalsīgi varianti). Reti sastopamu nebalsīgu skaņu apzīmēšanai izmanto aplīti zem burta, piemēram, /u̥/ vai aplīti virs burta, ja tam ir apakšgarums, piemēram, /j̊/.

Reti sastopamas nebalsīgas skaņas

Sonorantas skaņas (to vidū patskaņi un skaneņi) vairumā valodu ir tikai balsīgas, taču pastāv valodas ar nebalsīgiem patskaņiem un skaneņiem.
Japāņu valodas vārda suki ("patikšana") izruna cittautietim varētu izklausīties kā /ski/, taču vērojot runātāja muti būtu novērojama mutes forma, kas raksturīga nenoapaļotajam augsta mēles pacēluma pakaļējās rindas patskanim [ɯ], kas ir japāņu /u/ vērtība, bet bez balss saišu vibrācijas, tādējādi smalkākā fonētiskā pierakstā šādu izrunu varētu pierakstīt kā [sɯ̥ki] ar nebalsīgu patskani /u/.
Japāņu valoda gandrīz vienmēr pieprasa atvērtas zilbes, aizguvumu, internacionālismu un īpašvārdu pierakstā tie var kļūt grūti atpazīstami, piemēram, フレイベルガ Fureiberuga, taču ar nebalsīgu /u/ izrunu ir iespējams tos realizēt tuvāk to oriģinālajai izrunai, piemēram, /freiberga/ (jeb [fɯ̥reiberɯ̥ga]).
Mokšu valodā pastāv nebalsīgas versijas sonorantajiem /r rʲ l lʲ j/. Attiecīgi /r̥ r̥ʲ l̥ l̥ʲ j̊/, ko ortogrāfijā apzīmē ar ⟨рх, рьх, лх, льх, йх⟩, piemēram, марь (mar') "oga", марьхть (mar'xt') (dsk.) "ogas".
55. autobusu maršruts (Rīga)

Maršruts

Abrenes iela — Jaunmārupe kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Dzirnavu iela, Satekles iela, Marijas iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Uzvaras bulvāris, Bāriņu iela, Mārupes iela, O. Vācieša iela, Ārlavas iela, Tēriņu iela, Ģimnastikas iela, O. Vācieša iela, Kantora iela, Kantora iela, Stīpnieku ceļš, P132 un Mazcenu aleja (Jaunmārupe).
Jaunmārupe — Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Mazcenu aleja (Jaunmārupe), P132, Stīpnieku ceļš, Kantora iela, Kantora iela, O. Vācieša iela, Ģimnastikas iela, Tēriņu iela, Ārlavas iela, O. Vācieša iela, Mārupes iela, Bāriņu iela, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Abrenes iela un Skrindu iela.
Militārisms

Militārisms var būt valsts politika, kurai raksturīga intensīva bruņošanās, lai stiprinātu militāro potenciālu agresijai pret citām valstīm, ideoloģija, kas attaisno militāra spēka lietošanu attiecībā pret citām valstīm. Tas var būt arī politiskais režīms, kurā noteicošā loma ir bruņotajiem spēkiem un militārrūpnieciskajam kompleksam vai militāro ideālu un noskaņojuma pārmērīga ietekme sabiedrībā.
Gauleiters

Gauleiters (no vācu: Gauleiter) bija augsta ranga Nacionālsociālistiskās vācu strādnieku partijas amats, reģionālās organizācijas vadītājs.
Vācu vārds Leiter nozīmē vadītājs, bet Gau nozīmē apgabals. Pēdējais vārds nāk no seniem laikiem un ir sava veida arhaisms vācu valodā, kurš cēlies no franku apzīmējuma Gaugraf (tieši tulkojot grāfs, kuram pieder noteiktais Gau). Gau bija arī Trešā Reiha reģionu apzīmējums tā pastāvēšanas laikā.
Pirmo reizi šīs amats parādījās 1925. gadā, kad tika oficiāli atjaunota NSDAP darbība, kura bija aizliegta pēc neveiksmīgā Alus puča 1923. gadā. Līdz ar partijas reorganizāciju sākotnēji gauleiters parādījās kā amats NSDAP, bet nedaudz vēlāk (tai pašā 1925. gadā) tika padarīta par NSDAP paramilitāro pakāpi. Gauleiters NSDAP hierarhijā bija otrā augstākā pakāpe, kura sekoja Reihsleitera pakāpei . Zemāka pakāpe par to bija Stellvertreter-Gauleiter, kas bija gauleitera vietnieks (šī pakāpe pastāvēja līdz 1938. gadam). Gauleitera pakāpe tika apzīmēta ar divām ozollapām uz zīmotnēm, bet tā vietnieka — ar vienu ozollapu.
Gauleitera pienākumos ietilpa partijas pārstāvēšana, organizēšana, vadīšana noteiktajā apgabalā. Pēc NSDAP nākšanas pie varas notika citu partiju aizliegšana un izslēgšana no politiskās dzīves aprites. Pakāpeniski izveidojās unitāra valsts, kur NSDAP iekļāvās valstī kā tās sastāvdaļa. Lielākā daļa gauleiteru ieguva plašas pilnvaras savos apgabalos, kuras ļāva realizēt politisko varu.
Arahau

Arahau (IPA: ara'xau) ir mākslīgā valoda, kuru 2006. gadā izstrādāja Krievijas rakstnieks Ivans Karasevs. Tā, atšķirībā no vairuma citu mākslīgo valodu, ir veidota uz polisintētiska pamata ar aktīvās tipoloģijas izmantošanu. 
Arahau valodas specifiskā uzbūve un fonētiskais raksturs ļauj vairākas reizes saīsināt runas plūsmu. Katrs patskanis apzīmē lietvārdu, bet konsonanti precizē jēgu un kalpo gramatisku formanšu pārraidei.
Interesanti, ka arahau vārdi un to izveides veidi ir analoģiski ar basku un nahu-dagestāniešu (konkrētāk godoberinu) valodām.
Zaņa

Arheoloģija

Nojaucot bebru aizsprostu, Zaņas pietekā Meļļupītē 2011. gadā atrasts senākais atradums Austrumbaltijā, proti, no ziemeļbrieža raga izgatavots cirvis. Ķīles universitātes laboratorijā ar radioaktīvā oglekļa (¹⁴C) metodi tas datēts kā 12 500 — 12 047 gadu vecs.
Baltic Kristina

Baltic Kristina sākums Rīgā

Pēc kruīza kuģa Russ darbības apturēšanas līnijā Rīga—Stokholma izveidojās situācija, ka uz Rīgu nebija nodrošināta satiksme, tāpēc ar Rīgas domes atbalstu tika nodibināta kuģniecības kompānija "Rīgas Jūras Līnija", kas iegādājās prāmi Baltic Kristina ņemot aizdevumu bankā "Parex".

Baltic Kristina darbība Rīgā

Prāmja darbības pirmajā pusgadā tika pārvadāti vairāk nekā 28 000 pasažieri, vairāk nekā 2000 vieglo automašīnu un 1990 kravas vienību. Tika pieņemts lēmums palaist līnijā Rīga—Nineshamna vēl vienu kravas prāmi — Gute, tiešajā konkurencē ar kuģniecības kompāniju Scandlines kurai līnijā Ventspils—Nineshamna kursēja kravas prāmis Fellow. Ventspils—Nineshamna maršruts ir turpat vai 2 reizes īsāks un līdz ar to stipri rentablāks, kā rezultātā kompānija "Rīgas Jūras Līnija" sāka ciest zaudējumus. Bankai vairs netika maksāts parāds, kompānijai parādījās nenomaksāti rēķini par degvielu un prāmis tika arestēts. Pēcāk kompānija "Rīgas Jūras Līnija" tika atzīta par bankrotējušu un kuģis Baltic Kristina tika pārdota izsolē.

Specifikācija

Baltic Kristina konstrukcijā ir iebūvētas divas atveres vieglo un kravas automašīnu ērtākai uzbraukšanai un nobraukšanai no prāmja. Viena atvere atrodās kuģa priekšgalā un otra kuģa aizmugurējā daļā. Kravas nodalījumā iebūvētā konstrukcija ļauj vieglās automašīnas pārvadāt vienu virs otras, tādā veidā ļaujot iegūt papildus līnijmetrus, kurus var izmantot dažādi, atkarībā no apstākļiem. Vasaras sezonā tos var izmantot pasažieriem un vieglajiem auto, bet ziemas sezonā uz kravas auto.
Frīdrihs Freibergs

Dzīves gājums

Dzimis 1833. gada 13. oktobrī Vārmes pagastā skolotāja Anša Freiberga un viņa sievas Edes, dzimušas Kūlmanes, sešu bērnu ģimenē. Mācījās vietējā pagastskolā, Irlavas skolotāju seminārā un Liepājas pilsētas skolā. 1856. gadā viņa tēvs nomāja Ostenzakeniem piederošo pusmuižu pie Ēdoles. Studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē, piedalījās 1856. gada februārī dibinātajā studentu kopā, kas pulcējās uz t. s. "Tērbatas latviešu vakariem". 1857. gadā iestājās studentu korporācijā "Fraternitas Academica Dorpatensis".
1859. gadā viņš teoloģijas studijas beidza un nokārtoja Jelgavā konsistorijas eksāmenus. Strādāja par mājskolotāju pie barona Heikinga Galtenē, barona Rennes Popragā un pie Kuldīgas Sv. Katrīnas baznīcas latviešu draudzes mācītāja Georga Harfa. Kad mācītājs Harfs nomira, 1864. gadā F. Freibergs pārņēma draudzi un pastorātu. Tajā pašā gadā apprecējās ar draudzes ērģelnieka meitu Ernestīni, viņu ģimenē piedzima seši bērni.
1880. gadā viņš saslima ar smagu plaušu karsoni, tomēr pēc ilgas un grūtas slimības atkal atgriezās draudzē. 1899. gadā kā atzinību par savu ilggadīgo kalpošanu saņēma apbalvojumu – mācītāja zelta krustu. 1896. gadā saņēma būvatļauju jaunas baznīcas celšanai, 1899. gada 3. oktobrī notika pamatakmens ielikšana. Jauno baznīcu iesvētīja 1904. gada 31. oktobrī.
1911. gadā Frīdrihs Freibergs iesniedza konsistorijai emeritācijas lūgumu, bet pēc konsistorijas lūguma amatu vēl pildīja līdz 1912. gadam, kad draudzi varēja nodot sava dēla Ernesta Freiberga aprūpē.
Miris 1918. gada 27. martā, apglabāts Kuldīgas kapos blakus 1911. gadā mirušajai sievai Ernestīnei. Fridriha un Ernestīnes Freibergu ģimenē bija 6 bērni – 3 meitas un 3 dēli. Dēls Ernests turpināja vadīt Kuldīgas latviešu draudzi arī pēc tēva nāves.