google/wiki40b huggingface dataset:
Tava algas diena

Sižets

Filma izveidota, lai parādītu ekonomisko reformu un tās ieviešanu dzīvē.
2020. gada vasaras olimpiskās spēles

Kalendārs

Šis kalendārs ir balstīts uz informāciju, ko sagatavojusi Starptautiskās Olimpiskās komitejas Izpildkomiteja uz 2019. gada 31. jūliju.
Visi datumi un laiki norādīti pēc Japānas standarta laika (UTC+9)
Artefakts

Artefakts (latīņu: artefactum — ‘mākslīgi izveidots’) ir parādība, process vai priekšmets, kura rašanos nevar izskaidrot ar dabiskiem cēloņiem. Artefakti ir lietas vai materiālās kultūras aspekti, kas atšķiras no kultūras vērtībām un normām.
New Shepard

New Shepard ir daudzkārtizmantojama suborbitāla transportsistēma ar vertikālu startu un vertikālu nosēšanos. To izstrādā ASV uzņēmums Blue Origin kā komerciālu sistēmu suborbitālajam kosmiskajam tūrismam.
Sistēma nosaukta par godu ASV pirmajam astronautam Alanam Šepardam, kas veicis suborbitālu lidojumu.
Pirmais raķetes prototipa lidojums notika 2006. gadā.
2012. gada 19. oktobrī veikts apkalpes kapsulas glābšanas sistēmas izmēģinājums. Kapsula sasniedza 703 metru augstumu un veiksmīgi nolaidās ar izpletni.
Pirmais New Shepard lidojums notika 2015. gada 29. aprīlī. Tika sasniegts 93,5 km augstums. Kapsula veiksmīgi nolaidās ar izpletņiem, bet raķetes vertikālā nosēšanās neizdevās, jo hidrauliskajā sistēmā bija zudis spiediens.
2015. gada 23. novembrī notika New Shepard otrā eksemplāra lidojums. Tika sasniegts 100,5 km augstums, pārsniedzot Kārmāna līniju. Gan kapsula, gan raķešpakāpe veiksmīgi piezemējās.
2016. gadā New Shepard 2 un nolaižamais aparāts RSS Jules Verne veica četrus lidojumus, visi veiksmīgi.
2017. gadā tika izgatavota trešā modifikācija New Shepard 3. Tai bija palielinātas atkārtotas izmantošanas spējas un uzlabota karstumaizsardzība, kā arī uzlabotas konstrukcijas dzinējiekārta. Apkalpes kapsulai Crew Capsule 2.0 (RSS H.G. Wells) bija ierīkoti iluminatori.
New Shepard 3 pirmais lidojums notika 2017. gada 12. decembrī.
Uzvaras diena

Uzvaras diena ir svētki par godu padomju tautas un sabiedroto uzvarai pār nacistisko Vāciju Lielajā Tēvijas karā, kas tiek svinēti 9. maijā. Šī diena ir brīvdiena Abhāzijā, Armēnijā, Azerbaidžānā, Baltkrievijā, Dienvidosetijā, Gruzijā, Kazahstānā, Kirgizstānā, Krievijā, Moldovā, Piedņestrā, Tadžikistānā, Turkmenistānā, un Uzbekistānā.
Artūrs Kuzmenkovs

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Kuzmenkovs sāka 2009.—10. gada sezonā HK Liepājas Metalurgs otrajā sastāvā Latvijas hokeja līgā. 2011.—12. gada sezonu aizvadīja Krievijas Jaunatnes hokeja līgas kluba HK Rīga sastāvā.
2012.—13. gada sezonu aizvadīja Metalurga rindās Baltkrievijas Ekstralīgā. 2013. gada 9. jūlijā noslēdza divu gadu līgumu ar KHL klubu Rīgas "Dinamo". Nākamās sezonas gaitā "Dinamo" rindās Kuzmenkovs aizvadīja 25 spēles, taču vasarā līgumu ar "Dinamo" neturpināja, pievienojoties Krievijas Augstākās hokeja līgas vienībai Karaghandi "Saryarka".
Latvijas hokeja izlases sastāvā debitējis 2013. gada 17. decembra pārbaudes spēlē pret Vācijas izlasi.
AVN balva

Vēsture

Žurnāls AVN pirmo reizi "AVN balvas" pasniegšanas ceremoniju rīkoja 1984. gada februārī. Mūsdienās ceremonija norisinās janvāra sākumā, Lasvegasā, ikgadējās AVN Adult Entertainment Expo izstādē.
Lai filmu izvirzītu "AVN balvas" nominācijai, tās relīzei jānotiek laika posmā no 1. oktobra, divus gadus pirms ceremonijas, līdz ceremonijas gada 30. septembrim, kā arī filmu jāpārdod vismaz desmit vairumtirdzniecības vai simts mazumtirdzniecības vietās līdz ceremonijas gada 30. septembrim.
Kopumā ir ap simts dažādām nominācijām, no kurām daļa ir specifiskas pornogrāfijas žanram, savukārt pārējās, tieši tādas pašas kā citas kino balvu nominācijas: "Labākais operators", "Labākais skaņu režisors" utt. "AVN balvu" neoficiāli dēvē par pornofilmu "Oskaru".
Nominācijas geju pornofilmām bija "AVN balvu" sastāvdaļa no 1986. līdz 1998. gadam. Bet nemitīgā nomināciju skaita palielināšanās dēļ 1999. gadā tika izveidota atsevišķa ikgadēja kino balvu ceremonija GayVN Awards, kas veltīta vienīgi geju pornofilmām.
Poltavas apgabals

Vēsture

Tagadējā Poltavas apgabala teritorija līdz 1238. gadam bija Kijevas Krievzemes sastāvā, kurā valdīja Perejaslavļas kņazi. 1239. gada 3. martā Perejaslavļu ieņēma mongoļu karaspēks un no 1245. gada tā atradās Zelta Ordas pakļautībā, kuras hani Perejaslavļā atsevišķus kņazus neiecēla un to pārvaldīja Kijevas kņazu dēli. 1363. gadā Perejaslavļas kņaziste tika inkorporēta Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā, 1399. gada te notika kauja pie Vorsklas, kurā Zelta Orda sakāva lietuviešu armiju.
No 1569. gada tā bija Polijas-Lietuvas kopvalsts Kijevas vaivadijas sastāvā. 
1667. gadā Dņepras kreisā krasta daļa iekļauta Krievijas caristē. 1709. gadā te notika Poltavas kauja starp Krieviju un Zviedriju.  
1796. gadā daļu no Dņepras kreisā krasta zemēm iekļāva jaundibinātajā Mazkrievijas guberņā ar centru Čerņihivā. 1802. gadā Mazkrievijas guberņu sadalīja divās daļās, dienvidu daļā izveidoja Poltavas guberņu.
No 1918. gada apgabala teritorija atradās Ukrainas Tautas Republikas, no 1920. gada Ukrainas PSR sastāvā. 1937. gadā izveidoja Poltavas apgabalu.
No 1991. gada Ukrainas Republikas sastāvā.
Džošua Džeksons

Biogrāfija

Džošua Džeksons piedzima 1978. gada 11. jūnijā Vankūverā, viņa tēvs bija amerikānis, bet māte — īriete. Filmējies vairāk nekā 30 filmās, arī televīzijā.
Viņam ir jaunāka māsa Ešlija (dzimusi 1983. gadā), kā arī divi vecāki pusbrāļi Džonatans un Laimans.  Līdz astoņu gadu vecumam viņš dzīvoja Kalifornijā, pēc tam ģimene atgriezās Kanādā, kur zēns 11 gadu vecumā nolēma kļūt par aktieri. Viņa māte Fiona, kinoprovju direktore, vēloties dēlam parādīt, ka aktiera darbs nebūt nav tik viegls, kā viņam šķiet, paņēma dēlu līdzi uz noklausīšanos, klusībā cerēdama viņu par to pārliecināt.
Taču Džošua saņēma piedāvājumu filmēties kartupeļu čipsu reklāmā — tā sākās viņa karjera televīzijā, teātrī un kino.
Atpazīstamību aktierim atnesa jaunatnei domātais seriāls "Dousona līcis" un filmas Battle in Seattle, The Shadow Dancer, Americano, The Laramie Project, Scream 2, Ronnie and Julie, Bobby.
Nominēts balvai Genie Award kategorijā "Labākais aktieris galvenajā lomā" par darbu filmā One Week, iegūstot šo balvu 2010. gada 12. aprīlī. Nominēts un ieguvis arī dažādas citas balvas.
Jaunlubāna (stacija)

Vēsture

Pietura atklāta 1935. gada 26. novembrī. Pēc pasažieru satiksmes slēgšanas 1963. gadā vairs nav izmantota.
Sporta veidi Universiādēs

Tabulās uzskaitīti sporta veidi, kas bijuši iekļauti Starptautiskās universitāšu sporta federācijas organizētajās Vasaras un Ziemas Universiādēs.
Zobena ēnā

Sižets

1620. gads. Turaidas pils. Zemi pārņēmis bads, mēris un svešzemju karaspēku uzbrukumi. Vecās Kačas mazmeita Maija, saukta par Turaidas Rozi, kalpo pilī pie pilskunga meitas.
Pilī ierodas algotņu armijas virsnieks Jakubovskis, kas vēlas iegūt Maijas mīlestību, bet meitenei jau ir līgavainis, vienkāršs lauku puisis Kaspars. Nevēloties būt apkaunota, Turaidas Roze izvēlas nāvi.
Nikolajs Berzarins

Biogrāfija

Dzimis Sanktpēterburgā Putilova rūpnīcas strādnieka Ernesta Bērzzariņa (Erast Berzzarin) ģimenē. Atsevišķi autori uzskata, ka viņš bijis latvietis, tomēr ir skaidri zināms, ka pats viņš sevi par latvieti nesauca. Viņam bija brālis un četras māsas. 1913. gadā iestājās vakara kursos Petrogradas sākumskolā, kur ieguva grāmatsējēja specialitāti. Agri zaudēja vecākus, tēvs nomira 1917., bet māte 1918. gadā.
1918. gada 14. oktobrī brīvprātīgi iestājās Sarkanajā armijā, piedalījās cīņās Ziemeļu frontē. 1921. gadā piedalījās Kronštates dumpja apspiešanā. 1922. gadā iestājās komjaunatnē. Jau kā ložmetēju komandas priekšnieka palīgs piedalījās zemnieku dumpju apspiešanā Amūras apriņķī 1924. gadā. 1926. gadā Maskavā pabeidza mācību kursus kājnieku virsniekiem ("Vistrel"). Tajā pašā gadā tika uzņemts komunistiskajā partijā.
1925. gadā pabeidza ložmetējnieku kursus un tajā pašā gadā apprecējās ar krājkases darbinieci Natāliju Prosiņuku. 1926. gadā viņiem piedzima meita Larisa, bet 1938. gadā Irina. 1927. gadā pabeidza komandējošā sastāva kursus Sibīrijas Kara apgabalā. 1927. gadā iecelts par komandieru skolas vienības komandieri Irkutskā. Aktīvi piedalījās cīņās pie Ķīnas robežas pret japāņiem. No 1933. līdz 1935. gadam štābista darbā Habarovskā, līdz 1937. gadam bija 26. strēlnieku divīzijas komandieris Tālajos austrumos. 1938. gadā tika iecelts par Galveno instruktoru Amūras grupas štābā.
Kaujās pie Hasana ezera 1938. gadā tika iecelts par 32. divīzijas komandieri, decembrī par 59.strēlnieku korpusa komandieri. 1940. gada 26. maijā paaugstināts par ģenerālmajoru. 1940. gada jūlijā kļuva par 1. Tālo austrumu armijas komandiera vietnieku. 
Pēc Latvijas okupācijas ieradās Rīgā, kur komandēja 27. armiju. Piedalījās cīņās Latvijā pret uzbrūkošo Vācijas armiju 1941. gada jūnijā un jūlijā. Vēlāk komandēja 34. armiju. Neilgu laiku bija 61. armijas, 20. armijas komandiera vietnieks. Pēc tam 39. armijas komandieris. 1943. gada martā tika smagi ievainots pie Vjazmas. Līdz augustam atradās kara hospitālī.
No 1945. gada maija komandēja 5. triecienarmiju, kura piedalījās cīņās Rumānijā.
Berlīnes ieņemšanas operācijā Berzarina 5. triecienarmijai tika uzdots ieņemt un noturēt Berlīnes centrālo daļu, valdības ēkas. Par prasmīgo vadību vēl aprīlī saņem Padomju Savienības varoņa nosaukumu. 28. aprīlī Žukovs iecēla Berzarinu par Sarkanās armijas okupētās Berlīnes daļas un Sarkanās armijas Berlīnes garnizona komandantu. Galvenie viņa uzdevumi šajā amatā bija infrastruktūras atjaunošanas, apgāde un citi vitāli jautājumi, tomēr jau 16. jūnijā gāja bojā autokatastrofā. Apbedīts Maskavā.
Giberelīni

Giberelīni ir augu hormoni, kas regulē augšanu un ietekmē dažādus bioloģiskos attīstības procesus, tai skaitā stumbra un lapu augšanu garumā, dīgtspēju, pārtrauc sēklu, pumpuru, sīpolu un bumbuļu miera periodu, veicina ziedēšanu, ietekmē gēnu ekspresiju un enzīmu sintēzi, lapu un augļu novecošanu.
1926. gadā pētot bakane jeb „trako dzinumu slimību” rīsos, japāņu zinātnieks E. Kurosava atklāja giberelīnu. Pirmo reizi to kristāliskā veidā izdalīja T. Jabuta 1935. gadā.
Pēc Otrā pasaules kara sākās interese par giberelīnu plašākā mērogā. Pirmos pētījumus ārpus Japānas, izmantojot pupiņu Vicia faba dēstus, veica C. Dietriks Amerikas Savienoto Valstu Merilendas štatā. Anglijā jauna tipa giberelīnu izolēšanu veica kompānija Imperial Chemical Industries. Interese par giberelīniem izplatījās pa visu pasauli, jo kļuva skaidrs tā potenciālā pielietojuma veids dažādiem komerciāli svarīgiem augiem. Piemēram, pētījumu rezultātā, kas sākās 1950. gadu vidū Kalifornijas universitātē, no 1962. gada visā Kalifornijā komerciālos nolūkos sāka audzēt bezsēklu vīnogu šķirni ‘Thompson’, ar giberelīnu palīdzību palielina ogu izmēru. Giberelīnu antagonists ir paklobutrazols, tā darbības pamatā ir giberelīna biosintēzes kavēšana.

Ķīmija

Visi zināmie giberelīni ir diterpenoīdskābes, kuras tiek sintezētas jauno lapu plastīdās, augļos, jaunās sēklās un sakņu galotnēs. Giberelīnu savienojuma grupai raksturīga ent-giberellāna struktūra. Tie pārvietojas pa ksilēmu un flotēmu. Giberelīnu saīsinātie nosaukumi ir A₁, A₂ un tā līdz Aₙ, sākot ar pirmo atklāto. Giberelīnskābe, kas ir pirmais giberelīns, kam tika izveidota struktūrformula, ir A₃.
Līdz 2003. gadam augos, sēnēs un baktērijās tika atklāti 126 giberelīnu.
Giberelīni ir tetracikliskas diterpenoīdskābes. Tās tiek iedalītas divās grupās, attiecīgi ar 19 oglekļa atomiem vai 20 oglekļa aromiem. Giberlini kuriem ir 19 oglekļa atomi ir bioloģiski aktīvi. Bioloģiski visaktīvākie ir dihidroksilēti giberelīni, kuriem hidroksilgrupa ir gan pie 3, gan arī pie 13 oglekļa atoma. Giberelīnskābe ir dihidroksilēts giberelīns.
Giberelīni ir iesaistīti miera periodā pārtraukšanas procesā, kā arī citos dīgtspēju ietekmējošos procesos. Pirms dīgsts ir sasniedzis stadiju, kad tas spēj fotosintezēt, to baro sēklā esošās barības rezerves. Dīgšanas procesā cietes pārveidošanās glikozē parasti notiek pēc sēklas nonākšanas mitrumā. Tiek uzskatīts, ka giberelīni sēklas embrijā ir kā signāls cietes hidrolīzei, veicinot α-amilāzes sintēzi aleurona šūnā. α-amilāze hidrolizē cieti, kas lielos daudzumos sastopama dažādās sēklās, par glikozi, kas tiek izmantota šūnu elpošanā, lai tādējādi ražotu enerģiju. Pētījumi ir pierādījuši, ka giberelīns paaugstina transkripciju gēnam, kas kodē α-amilāzi, tādējādi veicinot α-amilāzes sintēzi.
Giberelīna ražošana augā palielinās, samazinoties temperatūrai. Tie stimulē šūnu pagarināšanos, sēklu dīgšanu, pārtrauc sēklu miera periodu, ietekmē gēnu ekspresiju un enzīmu (α-amilāze) sintēzi. Tie darbojas kā ķīmisks signāls sēklu miera perioda pārtraukšanai.
Pasaules mantojuma komiteja

Pasaules mantojuma komiteja nosaka tās vietas/objektus, kas tiek iekļautas UNESCO Pasaules mantojumu sarakstā. Komiteja ir atbildīga par Pasaules mantojuma konvencijas īstenošanu, kā arī definē un piešķir Pasaules mantojuma fonda līdzekļus un finansiālo palīdzību pēc dalībvalsts pieprasījuma. Pasaules mantojuma komitejā tiek iekļauti 21 valsts pārstāvji, kurus uz noteiktu laiku ievēl Konvencijas dalībvalstu Ģenerālajā asamblejā .
Saskaņā ar Pasaules mantojuma konvenciju, katra komitejas locekļa pilnvaru termiņš ir 6 gadi, tomēr daudzas valstis termiņu saīsina uz četriem gadiem, lai dotu iespējas arī citām valstīm būt komitejas loceklēm.
Līgatne

Vēsture

Līgatnes vārds (Ligat) pirmo reizi sastopams Zviedru Vidzemes laika dokumentos 17. gadsimta pirmajā pusē. 1630. gadā vaku grāmatā redzams, ka tā saucās kādas mājas Siguldas pilsnovada latviešu vakā un tāds nosaukums bija arī krogam, kas atradās pie Rīgas — Cēsu ceļa, Līgates upītes krastā.
Izšķirošs Līgatnes attīstībā bija 1815. gads, kad Rīgas zīda tirgotājs Konrāds Justus Štorhs no Paltmales muižas nopirka zemesgabalu, lai uz tā celtu papīra dzirnavas.
Sākotnēji papīru ražoja pielāgotās Paltmales muižas miltu dzirnavās, bet jau 1816. gadā uzcēla jaunas papīra dzirnavas, jeb t.s. roku darba fabrika (Handfabrik, saukta arī par Anfabriku vai Ānfabriku). Handfabrikā papīru ar rokām ražoja līdz pat 1871. gadam. 1830. gadā tika pabeigta jaunas t.s. Galvenās vai Vidusfabrikas ēkas celtniecība. Šajā ēkā Līgatnes papīrfabrika darbojās līdz 2014. gadam.
Ar 19. gadsimta beigām saistās Līgatnes uzplaukuma laiks. Šajā laikā papīrfabrika izvērsa plašu celtniecību - būvēja strādnieku un administrācijas dzīvojamās mājas, kā arī slimnīcu, dzemdību namu, fabrikas klubu, skolu, nespējnieku namu un aptieku. Fabrikā bija savam laikam unikāls sociālais modelis: strādniekiem tiek piešķirts bezmaksas dzīvoklis, elektrība, apkure, medicīniskā aprūpe, izglītība bērniem, nodrošinājums vecajiem cilvēkiem.
Pateicoties salīdzinoši labajiem sadzīves apstākļiem, 1905. gada revolūcijas laiks Līgatnē pagāja mierīgi.
Pirmā Pasaules kara laikā papīrfabrika tiek daļēji (1915. gadā) un pēc tam pilnīgi (1917. gadā) evakuēta. Papīra ražošana atsākās 1921. gadā. 1925. gadā papīrfabrikas ciemam ar Līgatnes nosaukumu tiek piešķirts biezi apdzīvotas vietas (ciema) statuss. 1935. gadā Līgatnei pievienoja upītes pretējā krastā esošo Spriņģukalna ciemu un tā tiek pārdēvēta par Līgatnes papīrfabriku, lai atšķirtu no Līgatnes stacijas ciema, kas izveidojās pie 6 km attālās dzelzceļa stacijas.
Otrā Pasaules kara laikā papīrfabrika turpināja strādāt līdz pat 1944. gadam, kad atkāpjoties vācu armija daļēji fabriku saspridzināja. Bojājumi nebija smagi, un ražošana atkal atsākās 1945. gadā.
1949. gadā Līgatnei piešķīra strādnieku ciemata (no 1961. gada — pilsētciemata) statusu. 1993. gadā Līgatne ieguva pilsētas tiesības. Kopš 2009. gada — Līgatnes novada centrs.
Vladimirs Svešņikovs

Biogrāfija

Krievijas lielmeistara Jevgeņija Svešņikova vecākais dēls. Bijis Latvijas jauniešu čempions U-14 vecuma grupā. Pārstāvējis Latviju dažādu vecuma grupu Eiropas jauniešu šaha čempionātos. Starptautiskajā šaha turnīrā Rīgas Tehniskās universitātes Open 2011 izcīnījis 3. vietu. Par sasniegtajiem rezultātiem turnīros FIDE 2007. gadā Svešņikovam piešķīrusi FIDE meistara (FM), bet 2011. gadā - starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Latvijas izlases sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs (2010, 2016). 2016. gadā uzvarējis Latvijas šaha čempionātā.
2015. gadā kopā ar tēvu sarakstījis grāmatu A Chess Opening Repertoire for Blitz & Rapid ("Šaha atklātņu repertuārs ātrspēlei un ātrajam šaham"), kura izdota angļu un krievu valodās.
Lielie dati

Lielie dati (angļu: Big Data) informācijas tehnoloģijās ietver metožu, instrumentu un pieeju kopumu liela apjoma strukturētu un nestrukturētu, strauji augošu, dažādas nozīmes datu apstrādē, lai iegūtu cilvēklasāmu rezultātu.
Strūžānu pagasts

Daba

Pagasts atrodas Austrumlatvijas zemienes Adzeles pacēlumā. Gandrīz visu teritoriju aizņem Strūžānu purvs (kopplatība 4723 ha, kopējie kūdras krājumi 51,3 mlj m³).

Vēsture

1945. gadā Rēzeknes apriņķa Dricēnu pagastā izveidoja Pelsiņu ciema padomi. Pelsiņu ciems ietilpis Viļānu (1949-1957) un Rēzeknes (pēc 1957. gada) rajonos. 1954. gadā Pelsiņu ciemam pievienoja likvidēto Taunagas ciemu. 1957. gadā Strūžānu purva dienvidu malā sāka būvēt ciematu kūdras fabrikas (sāka darboties 1963. gadā) strādniekiem, ko nosauca par Stružāniem (vēsturiskie Strūžāni atrodas Gaigalavas pagastā purva ziemeļu malā). 1971. gadā Pelsiņu ciema padomju saimniecības «Dricēni» teritoriju ar tā centru Pelsiņiem (Piļcini) pievienoja Dricēnu ciemam, bet ciemu pārdēvēja par Stružānu ciemu. Stružānu ciemam 1981. gadā pievienoja daļu Gaigalavas pagasta teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Strūžānu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Rēzeknes novadā.

Ievērojamas personības

Sofija Prentniece (1820—1907) nodibināja vecāko Latgalē latviešu skolu Strūžānos 1840.gadā, pirmā latgaliešu skolotāja.

Saimniecība

Padomju laikos Strūžānos atvēra kūdras fabriku, kas strādāja līdz 1990. gadu sākumam. Tagad fabrikas darbība tika atjaunota.
Rāmavas ozols

Rāmavas ozols ir Alfrēda Kalniņa dziesma jauktajam korim ar Matīsa Siliņa vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota Sestajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1926. gadā.

Raksturojums

Jēkabs Graubiņš rakstīja, ka "Rāmavas ozolā" pielietoti nacionāli motīvi, bet tie nav pietiekoši izmantoti un apstrādāti dziesmai cauri, kamdēļ tai trūkst
īstas viengabalainības. Nav izturēts balādisks raksturs, kādu prasa teksts. Beigas sastrupinātas, it kā par vieglprātīgu balādei. Dziesma iecerēta instrumentāli, balsīs grūtumi un neveiklības. 
Valentīns Bērzkalns rakstīja, ka tā ir gara un tehniski pagrūta dziesma. Formā tai trūkst tā kaluma, kāds ir A. Kalniņa "Brīvībai", bet "Rāmavas ozols" valdzina ar tautasdziesmai radniecīgo tematiku, kas, kaut arī bez noteiktāka mērķa, ir dzīva un inspiratīva.
8. sieviešu šaha olimpiāde

8. sieviešu šaha olimpiāde notika no 1978. gada 25. oktobra līdz 12. novembrim Argentīnas galvaspilsētā Buenosairesā.
Vienlaicīgi Buenosairesā notika arī 23. šaha olimpiāde.

"B" fināls

9. Zviedrija, 10. Rumānija, 11. Nīderlande, 12. Argentīna, 13. Francija, 14. ASV, 15. Indija, 16. Austrālija.

"C" fināls

17. Dānija, 18. Kanāda, 19. Kolumbija, 20. Brazīlija, 21. Somija, 22. Skotija 23. Japāna, 24. Meksika.

"D" fināls

25. Velsa, 26. Islande, 27. Venecuēla, 28. Bolīvija, 29. Urugvaja, 30. Jaunzēlande 31. Monako, 32. Puertoriko.

Godalgoto komandu dalībnieču individuālie rezultāti

Godalgoto komandu dalībnieču individuālie rezultāti redzami tabulās:
Deivs Kauenss

Karjera

Basketbolista karjeras laikā pārstāvējis Bostonas "Celtics" un Milvoki "Bucks" klubus. 1970. gada NBA draftā viņu "Celtics" izraudzījās ar kopējo 4. kārtas numuru, galvenokārt kluba bijušā centra spēlētāja Bila Rasela ieteikuma dēļ. "Celtics" vienībā viņš spēlēja līdz 1979. gadam, šajā laikā divas reizes kļuva par NBA čempionu, 1973. gadā tika atzīts par sezonas vērtīgāko spēlētāju. Viņš septiņas reizes piedalījās Visu zvaigžņu spēlēs, vienreiz tika atzīts arī par spēles vērtīgāko spēlētāju. Pēdējo sezonu NBA D. Kauenss aizvadīja "Bucks" sastāvā. Kopumā NBA karjeras laikā vidēji spēlē guva 17,6 punktus un savāca 13,6 atlēkušās bumbas.
D. Kauenss ir viens no četriem spēlētajiem NBA vēsturē (pārējie ir Skotijs Pipens, Kevins Gārnets, Lebrons Džeimss), kas vienā sezonā bijuši sava kluba līderi piecās statistikas kategorijās: punktos, atlēkušajās bumbas, rezultatīvajās piespēlēs, bloķētajos metienos un pārtvertajās bumbās. Viņš to spēja 1977.—1978. gada sezonā.
Pēc basketbolista karjeras beigām viņš kļuva par NBA treneri, trenējis Bostonas "Celtics", Šarlotas "Hornets" un Goldensteitas "Warriors" klubus.
1991. gadā D. Kauenss tika uzņemts Basketbola slavas zālē un 1996. gadā tika nosaukts par vienu no 50 izcilākajiem NBA spēlētājiem.
2009. gada Zelta bumba

2009. gada Zelta bumba, ko pasniedz labākajam futbolistam pasaulē, pēc starptautiskas sporta žurnālistu žūrijas lēmuma tika piešķirta Lionelam Mesi.
Mesi ieguva balvu ar pārliecinošāko pārsvaru balvas vēsturē, 240 punktus priekšā 2008. gada uzvarētājam Krištianu Ronaldu. Šavi bija otrais Barcelona spēlētājs trijniekā, atpaliekot 63 punktus no Ronaldu. Mesi uzvara padarīja viņu par pirmo Argentīnā dzimušo spēlētāju, kurš saņēmis šo balvu aiz Omara Sivori (1961); tomēr, Sivori tobrīd jau bija pieņēmis Itālijas pilsonību un tiek atzīts par Itālijas pārstāvi. Mesi kļuva par sesto Barcelona spēlētāju, kas ieguvis šo balvu pēc Luisa Suaresa (1960), Johana Kruifa (1973, 1974), Hristo Stoičkova (1994), Rivaldu (1999) un Ronaldinju (2005).
Gravis

Gravis ir diakritiska zīme (◌̀), ko izmanto vairākās valodās. Tā bezatstarpju rakstzīmes HTML ievade ir &#x300;.

Latviešu valoda

Gravis nav daļa no latviešu ortogrāfijas, taču tas tiek izmantots tradicionālajā latviešu fonētiskajā transkripcijā kā krītošas intonācijas apzīmējums, piemēram, transkribējot vārdu "man" – [màn].
Kamjaneca-Podiļska

Vēsture

Par pilsētas izcelšanos un tās pirmo pieminēšanu vēsturiskos dokumentos ir vairākas versijas, jo Rietumukrainā bija vairākas apdzīvotās vietas ar Kamjanecas (Akmeņainā) nosaukumu. Pēc arheoloģiskajiem izrakumiem vecpilsētā par ticamāko uzskatāma versija, ka pilsēta dibināta 12. gadsimta beigās un pirmoreiz minēta 1196. gada Kijevas hronikā. Pēc nonākšanas Zelta Ordas pakļautībā, 1362. gadā pilsētu ieņēma lietuviešu karaspēks Aļģirda vadībā. Lietuvieši nocietināja pilsētu un 1374. gadā tai piešķīra Magdeburgas tiesības. Kamjaneca kļuva par Podolijas centru, bet 1463. gadā, pēc tās nokļūšanas Polijas sastāvā, tika pasludināta par Polijas Karalisko pilsētu. Viduslaikos Podolijas Kamjaneca ietekmes ziņā bija salīdzināma ar Kijevu un Ļvovu.
1672. gadā pēc Bučačas miera līguma pilsēta nonāca Osmaņu Impērijā, bet 1699. gadā atgriezās Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. 1793. gadā pēc Polijas dalīšanas pilsēta nonāca Krievijas Impērijas sastāvā. No 1795. līdz 1797. gadam tā bija Podolijas vietvaldības, bet līdz 1917. gadam — Podolijas guberņas centrs. 
No 1918. līdz 1921. gadam Kamjaneca bija galvenā Ukrainas Tautas Republikas karaspēku formēšanas un militārās virsvadības dislokācijas vieta, Simona Petļuras karaspēka pēdējais atbalsta punkts. No 1937. līdz 1941. gadam PSRS Kamjanecas-Podiļskas apgabala (tagad — Hmeļnickas apgabals) centrs.