google/wiki40b huggingface dataset:
Aiviekstes HES

Aiviekstes HES ir hidroelektrostacija uz Aiviekstes upes Madonas rajona Kalsnavas pagastā. Pēc Aiviekstes HES uzbūvēšanas upes labajā krastā sāka veidoties apdzīvota vieta Aiviekste. Elektrostacijas īpašnieks un operators ir nacionālā energokompānija Latvenergo.
Aiviekstes HES turbīnu ēka ir celta starp 1928. un 1932. gadu 14 kilometru attālumā no Aiviekstes upes ietekas Daugavā, kur veikta upes aizsprostošana un citi nepieciešamie būvdarbi, to skaitā izbūvēts plostu un zivju ceļš, dzirnavu kanāls, spēkstacijas turbīnu ēka, lai nodrošinātu apkārtnes, arī Jēkabpils un Krustpils pilsētu vajadzību pēc elektroenerģijas. Līdz Ķeguma spēkstacijas uzcelšanai 1939. gadā tas ir lielākais HES Latvijā.
The Qt Company

Vēsture

Uzņēmuma vēsture sniedzas līdz 1991. gadam, kad norvēģu programmētāji sāka izstrādāt grafisko ietvaru Qt. 1994. gadā tika dibināts uzņēmums Quasar Technologies (vēlāk tā nosaukums mainīts uz Trolltech). 2008. gadā uzņēmums tika pārdots Nokia un pārdēvēts par Qt Software (vēlāk Qt Development Frameworks).
2011. gada martā Nokia Qt komerciālās licencēšanas biznesu pārdeva Somijas programmatūras uzņēmumam Digia. 2012. gada septembrī viss Qt bizness nodots Digia.
2014. gadā Digia nolēma atdalīt Qt platformas attīstīšanu un pārvaldīšanu atsevišķā uzņēmumā. 3. septembrī dibināts uzņēmums The Qt Company, kā 100 % kapitāldaļu piederēja Digia.
2016. gadā The Qt Company veikts sākotnējais publiskais piedāvājums. 1. maijā tas atdalīts no Digia, un 2. maijā The Qt Company akcijas sāktas kotēt Nasdaq Helsinki biržā.
Policists (hokejs)

Policists hokejā nav atsevišķas pozīcijas spēlētājs, bet spēlētājs (komandā parasti tāds ir viens), kas iebiedē pretiniekus, tādējādi atturot tos no rupjas spēles - it īpaši pret komandas līderiem. Policisti parasti ir spējīgi labi kauties. Bez komandas aizstāvja lomas, treneri mēdz laist policistus izkauties, lai censtos mainīt spēles gaitu - uzkurinātu savas komandas spēlētājus.
Policisti var būt gan uzbrucēji, gan aizsargi, bet parasti tie ir malējie uzbrucēji un nav no vadošajām maiņām. Augstāka līmeņa klubos ļoti bieži policistiem ir vājākas slidošanas un ripas kontroles spējas kā viņu komandas biedriem, un konkrētajā klubā viņi spēlē tikai tādēļ, ka tajā ir bijis vajadzīgs policists. Tiesa, ne vienmēr tā ir patiesība. Piemēram, lai gan Skots Stīvenss vai Lails Odelains ir bijuši policisti, viņi bijuši arī izcili aizsargi. Līdzīgi ir arī ar uzbrucējiem Krisu Saimonu un Bobu Probertu.
Suhodiļska

Vēsture

Apdzīvotā vieta dibināta 1914. gadā kā Verhņeduvannes (Верхнє-Дуванне) ciemats pie jaunbūvējamās dzelzceļa līnijas. Attīstījusies kā ogļraču pilsētiņa — izbūvētas četras šahtas, trīs no tām funkcionējošas. 1972. gadā piešķirts pilsētas statuss.
Tirdzniecības centrs

Tirdzniecības centrs ir centralizēti vadīts mazumtirdzniecības objekts. Lai gan šis termins bieži tiek attiecināts uz jebkuru plašāku mazumtirdzniecības vietu, precīzāk tirdzniecības centrs tiek definēts kā speciāli projektēts un būvēts mazumtirdzniecības objekts ar kopējo platību vismaz 5000 m², kurā ir vairāk par 10 nomniekiem un viens nomnieks neaizņem vairāk par 70% no nomas platības. Tirdzniecības centri apvieno pārtikas lielveikalus, specializētus veikalus un pakalpojumu uzņēmumus, kuri savā starpā savienoti ar gaiteņiem. Mūsdienās tirdzniecības centros bieži ir atrodami ne tikai veikali, bet arī restorāni, kinoteātri un dažādas citas izklaides iespējas.
Par pirmo moderno tirdzniecības centru Latvijā uzskata tirdzniecības centru "Dole" Rīgā, kas pēc rekonstrukcijas tika atvērts 1997. gadā. Kopš tā brīža Rīgā un citās Latvijas pilsētās sākās plaša tirdzniecības centru būvniecība, kas turpinās arī mūsdienās.
Ieva (Bībele)

Biogrāfija

Dievs radīja Ādamu līdzīgu sev, kā valdnieku pār visiem dzīvniekiem un augiem Ēdenes dārzā, bet aizliedza ēst laba un ļauna atzīšanas koka augļus, draudot ar nāvi. Kamēr Ādams gulēja, Dievs izņēma no viņa vienu ribu un izmantoja to, lai radītu Ievu. Ieva, čūskas ietekmē, pierunāja Ādamu ēst laba un ļauna atzīšanas koka augļus. Dievs viņu padzena no Ēdenes dārza. Ievai ir trīs dēli.
Padures muiža

Vēsture

Pirmās ziņas par Paduri ir datējamas ar 1404. gadu, kad Livonijas ordeņa mestrs Dītrihs fon Torka to izdeva lēnī Hermanim Grundim (Hermann Grundys) Kuldīgas komturejā pie Ventas. 1526. gadā Valters fon Pletenbergs tās izlēņoja Jakobam Frankam, vēlāk tā piederēja Johanam fon Dēnhofam (1652—1682) un Korfu dzimtai (1702—1799). Gerhards Heinrihs Padures muižu kā ķīlu laika posmā no 1799. līdz 1808. gadam nodeva Georgam fon Šrēderam. 
1814. gadā uz Krieviju aizceļojušā Korfa īpašumiem pasludināja bankrotu un sakarā ar senāta dekrētu (ukaz) Paduri izpārdeva vairāksolīšanā. Par 35 tūksošiem sudraba rubļu muižu 1828. gadā īpašumā ieguva Ernestīne Štempele, kas bija laulāta ar Frīdrihu Reinholdu Štempeli (1755-1858). 1837. gadā muižas īpašniece ieķīlāja Paduri par 60 000 rubļiem Rīgas skotu izcelsmes tirgotājam Dž. L. Balfūram (John Lowis Balfour). Pēc viņa muižā saimniekoja viņa dēls Edvards, bet pēc viņa nāves 1866. gadā viņa atraitne, 1878. gadā muižas pārvaldīšanu pārņēma Ādolfs Balfūrs. 1921. gadā Ādolfu Balfūru kopā ar viņa kučieri nogalināja netālu no Struņķukroga, muiža uz neilgu laiku nonāca viņa māsas dēla J.Serafima īpašumā. 
1920. gada zemes reformas rezultātā 1922. gadā muižu sadalīja. Tās centrs tika nodots Zemkopības ministrijai ar nolūku tur ierīkot divgadīgu lauksaimniecības skolu. Minētā mācību iestāde muižas ēkā darbojas līdz 1944. gadam, kad Otrā pasaules kara laikā ēku pārņēma vācu karaspēks hospitāļa ierīkošanai. 
1945. gadā pilī sāka darboties Lejaskurzemes lauksaimniecības izmēģinājumu stacija, kas pastāvēja līdz pat 1995. gadam. Pašreiz Padures muiža ar lielāko parka daļu ir privātīpašums un pieder Jānim Lazdānam.

Muižas plānojums un iekārtojums

Kungu māja, kura ir uzcelta parādes pagalma malā, pretī iebraucamajam ceļam, ir veidota klasicisma jeb ampīra stilā. Pēc 1837. gada celtā Padures muižas kungu māja ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis. Kopš tās būvēšanas laika ir saglabājušās gandrīz visas autentiskās durvis, trīs koka kāpnes, astoņas podiņu krāsnis, kā arī klasicisma un historisma manierē veidoti zīmējumi uz sienām un griestiem. 
19.gs. sākumā pēc angļu ainavu parauga veidotajā un Balfūra ierīkotajā parkā līdz mūsdienām rietumu daļā ir saglabājusies senā liepu aleja. Padures muižas parks ir valsts nozīmes kultūras pieminekļa sastāvdaļa.
Es mācēju danci vest

Es mācēju danci vest ir latviešu tautasdziesma.
Sapalu dzimta

Latvijā

Latvijā mājo 13 sapalu dzimtas sugas — ausleja (Leucaspius delineatus), ālants (Leuciscus idus), baltais sapals (Leuciscus leuciscus), salate (Leuciscus aspius), sapals (Squalius cephalus), kaze (Pelecus cultratus), mailīte (Phoxinus phoxinus), plaudis (Abramis brama), plicis (Blicca bjoerkna), rauda (Rutilus rutilus), rudulis (Scardinius erythrophthalmus), spāre (Ballerus ballerus) un vimba (Vimba vimba). Šo sugu zivis sastopamas daudzās upēs un ezeros, kā arī jūras piekrastē, upju grīvu rajonos. Iespējams, Latvijā sastopama arī apakšmute (Chondrostoma nasus), tā kā šī suga mājo Lietuvā un Baltkrievijā, ar kurām Latvijai ir kopēji vairāki lielo upju baseini.
Kamenice Nadlipova

Vēsture

Pilsēta rakstos pirmoreiz 1267. gadā, bet pilsētai vārdu devušais koks (pilsētas čehu nosaukums pod Lipou tulkojumā nozīmē pie liepas) atrodas pie pils, vēl zaļo un pirmoreiz rakstos minēts pirms pašas pilsētas - 1248. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Tūrisms

Caur pilsētu iet funkcionējoša šaursliežu dzelzceļa līnija.

Cilvēki

Kamenice Nadlipova ir komponista Vītezslava Novāka (Vítězslav Novák, 1870-1949) dzimtā pilsēta.
Džimijs Ēriksons

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Ēriksons sāka 2002.—03. gada sezonā Allsvenskan līgas kluba Šellefteo AIK rindās. 2005.—06. gada sezonu uzbrucējs aizvadīja Zviedrijas Elitsērijas vienībā Leksands IF, taču tās pašas sezonas noslēgumā vietu Elitsērijā izcīnīja arī Šellefteo AIK. 2006.—07. gada sezonā Ēriksons atgriezās AIK rindās.
2010.—11. gada sezonā AIK izcīnīja Elitsērijas sudraba medaļas, finālsērijā ar 1—4 piekāpjoties Färjestads BK. Sākot ar 2011.—12. gada sezonu Ēriksons pildīja AIK kapteiņa pienākumus. Arī 2011.—12. gada sezonā AIK izcīnīja sudraba medaļas, taču tad gan 2012.—13., gan 2013.—14. gada sezonā Šellefteo kļuva par Zviedrijas čempioni. Kā labākais hokejists Zviedrijā Ēriksons 2013. gadā ieguva Guldpucken.
2014. gada vasarā hokejists pārcēlās uz Sanktpēterburgas SKA, taču vien pēc sezonas atgriezās AIK sastāvā.
Glashite

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1445. gadā.

Ekonomika

Glāshitē atrodas pazīstamas pulksteņu ražošanas kompānijas, to skaitā A. Lange & Söhne, Glashütte Original, Nomos Glashütte un Nautische Instrumente Mühle Glashütte (ražo arī jūras navigācijas iekārtas).
Patria Pasi

Vēsture

1980. gadu sākumā Somijas bruņotie spēki izsludināja konkursu par jaunu bruņutransportieru iegādi, kuri aizstātu novecojušos PSRS ražotos BTR-60P. 1982. gadā Somijas uzņēmumi Sisu (modelis XA-180) un Valmet (modelis 1912-6) izgatavoja sešu riteņu prototipus. Pēc izmēģinājumiem Somijas valdība 1983. gada decembrī izvēlējās SISU un pasūtīja 59 XA-180 eksemplārus par 42 miljoniem FMK.
Sisu XA-180 izstrādāja uz pašu ražotās militārās kravas mašīnas SA-150 (Masi) bāzes ar dīzeļdzinēju Valmet 611, lai gan šasija un riteņu bāze tika konstruēta no jauna.
Sākotnēji Pasi ražoja un pārdeva uzņēmums Sisu Auto. 1996. gadā Sisu savu militāro transportlīdzekļu apakšuzņēmumu pārdeva valstij piederošajam Suomen Puolustusväline Oy, kas nākamajā gadā mainīja nosaukumu uz Patria. Kopš tā laika Pasi tika prezentēts ar Patria vārdu.

Konstrukcija

Salīdzinot ar līdzīgiem bruņutransportieriem Fuchs un BTR-80, Pasi ir plašāka iekšējā telpa. Bruņutransportiera korpuss veidots no 6 līdz 12 mm bruņu tērauda. Apakšējā daļa ir pastiprināta pret mīnu eksplozijām. Priekšējie logi ir ložu necauršaujami un apgādāti ar aizsarglūkām. Sešu riteņu piedziņa ļauj braukt pa dažādu apvidu. Sākotnējie modeļi spēja pārvarēt ūdens šķēršļus peldus, bet pēdējiem lielākas masas dēļ tādu spēju vairs nebija. Pasi spēj pārvarēt līdz 60° slīpumu.
Pasi nav apbruņots ar standarta ieročiem, bet ir apgādāts ar rotējošu torni, uz kura var uzstādīt vieglo vai smago ložmetēju vai automātisko lielgabalu. Tam ir arī astoņas lūkas sānos un aizmugurē šaušanai ar strēlnieku ieročiem.
321-F. latviešu policijas bataljons

Izveidošana

321-F. policijas bataljonu saformēja pulkvežleitnants Pēteris Penčuks ar kapteini Gothardsonu un virsleitnantu Zuiku 1943. gada 22. decembrī Daugavpils apriņķī no apriņķa aizsargiem.

Dienesta gaitas

Neapmācītu, nepilnīgi bruņotu un apgādātu 321-F. bataljonu jau 30. decembrī nosūtīja uz Abrenes apvidu, vēlāk tas saņēma pavēli pāriet robežu Krievijas teritorijā, kur Svoļnas rajonā tika nodarbināts partizānu apkarošanā. 1944. gada 14. februārī bataljonu iekļāva 3. Cēsu latviešu brīvprātīgo policijas pulkā kā III bataljonu.
Budas pils funikulers

Budas pils funikulers (ungāru: Budavári Sikló) ir trošu dzelzceļš Budapeštā Ungārijā. Tas savieno Ādama Klārka laukumu un Sēčeņi ķēžu tiltu ar Budas pili. Dzelzceļu pārvalda Budapeštas masu transporta uzņēmums.
Dzelzceļa līnija tika atvērta 1870. gada 2. martā un kopš 1920. gada ir pašvaldības īpašumā. Funikulers tika iznīcināts Otrā pasaules kara laikā un atjaunots 1986. gada 4. jūnijā. Sākotnēji trošu dzelzceļu šķērsojuši divi gājēju tilti, taču 1900. gadā tie tika nojaukti pils dārza paplašināšanas dēļ. 1983. gadā, rekonstruējot funikulera sākotnējo dizainu, tilti tika atjaunoti.

Vēsture

Dzelzceļa līnijas celtniecība sākās 1868. gada jūlijā. Pirmais izmēģinājuma brauciens notika 1869. gada 23. oktobrī. Kopš 1870. gada 2. marta Budas pils funikulers ir publiski pieejams. Šis funikulieris bija otrais Eiropā, vienīgi Lionā Francijā tajā laikā bija līdzīga transporta sistēma. 
Otrā pasaules kara laikā tika iznīcināti trošu dzelzceļa vagoni un termināli, vēlāk tika nojauktas visas atlikušās dzelzceļa detaļas. Tika apsvērta ideja trošu dzelzceļa vietā uzcelt eskalatorus. 1965. gadā tika pieņemts lēmums par funikulieru rekonstrukciju, kā arī radīti vairāki jauni līnijas plānojumi, taču būvdarbi tika atlikti. 1975. gadā tika uzsākti autobusa pārvadājumi starp abiem termināliem (līnija "V"), kas darbojās līdz dzelzceļa līnijas atjaunošanai 1986. gadā.
Ruskulovas muiža

Ruskulovas muiža jeb Ruskulavas muiža (poļu: Ruskuli) bija Latgales muiža tagadējā Kārsavas novada Salnavas pagasta un Balvu novada Tilžas pagasta teritorijā. Muižas kungu māja atradās Salnavas pagasta Ruskulovā. Pēc 1920. gada agrārās reformas Ruskulovas muiža tika sadalīta 1588 vienībās 15 949 ha kopplatībā.
Mūsdienās apskatāms Ruskulovas muižas parks ar simtgadīgu lapegļu aleju, kas ir regulārā plānojuma parks 2,7 ha platībā. No pakalna, kurā saglabājušās senas vējdzirnavu drupas, paveras skaists skats uz plašu apkārtni. Bijušajā Ruskulovas muižas centrā vēl saglabājušās muižas saimniecības ēkas un to drupas.

Vēsture

18. gs. Ruskulovas muiža piederēja grāfam Tolstojam, 19. gs. beigās O. fon Lēvenšternam. Ap 1883. gadu muižas īpašnieks barons fon Lēvenšterns izziņoja, ka uz 6 gadiem par brīvu dos zemi, kas pēc tam būs no viņa jānomā, tādēļ šajā laikā ieceļoja daudz luterticīgo latviešu zemnieku no Vidzemes guberņas un Kurzemes guberņas, kas pārsvarā apmetās tagadējā Tilžas pagasta teritorijā. 1909. gadā muižas kungu māja nodega.
Līdz Otrajam pasaules karam bijušās muižas dzirnavas piederēja J. Amantovam.
1980. gadu beigās blakus vecajām muižas saimniecības ēkām uzbūvēja trīs dzīvojamās mājas mežstrādniekiem, kas strādāja Ruskulovas mežsaimniecībā, kas šeit darbojās līdz 2000. gadam. Parkā saglabājušās vējdzirnavu drupas un dižkoki.
Janne Niskala

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā spēlētāja karjeru Niskala uzsāka Raumā, kur 2000. gadā debitēja SM līgas kluba Raumas "Lukko" rindās. Jau 2001.—02. sezonā viņš nostiprinājās kluba sastāvā. 2004. gada NHL draftā Niskalu izvēlējās Nešvilas "Predators" vienība, taču Janne turpināja spēlēt Eiropā. 2005.—06. sezonu Niskala aizvadīja Šveices hokeja līgas klubā HK Cuga, bet 2006.—07. sezonā bija Zviedrijas Elitsērijas rezultatīvākais aizsargs, sezonu aizvadot HK Ferjestadas rindās. 
2007. gada vasarā Niskala pārcēlās uz Ziemeļameriku, kur visu 2007.—08. sezonu aizvadīja AHL klubā Milvoki "Admirals". 2008.—09. sezonas ievadā Niskala aizvadīja sešas spēles Tampabejas "Lightning" rindās, taču tad viņš atgriezās Zviedrijā, pievienojoties HK Frelunda vienībai. 
2010.—11. gada sezonu Niskala aizvadīja KHL klubā Magņitogorskas "Metallurg", tiekot izvēlēts arī dalībai 2011. gada līgas Zvaigžņu spēlei. 2011. gada vasarā hokejists pievienojās Mitišču "Atlant" rindām, taču 2012.—13. gada sezonas pirmajā pusē tika aizmainīts uz Minskas "Dinamo". Pēc sezonās beigām gan hokejists ar "Atlant" noslēdza jaunu līgumu, klubā atgriežoties. 2013.—14. gada sezona Niskalam nebija pārlieku veiksmīga, kā rezultātā pēc tās izskaņas Mitišču "Atlant" līgumu ar spēlētāju lauza.
2014. gada jūnija noslēgumā noslēdza trīs gadu līgumu ar Raumas "Lukko".
Somijas izlases rindās spēlējis četros Pasaules čempionātos, 2011. gadā kļūstot par Pasaules čempinu, bet 2008. gadā izcīnot bronzas medaļu. Niskala spēlējis arī 2010. gada olimpisko spēļu turnīrā, tajā kopā ar izlasi izcīnot bronzas medaļas.
Kā Lupatiņi kārtoja māju

Sižets

Lupatiņu istabā ir liela nekārtība. Kaķim rodas ideja veikt pavasara tīrīšanu. Mājas kārtošanas procesā Lupatiņi meklē katras lietas atrašanās vietu.
Horodenka

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1195. gadā. No 1349. gada — Polijas sastāvā. Pēc Polijas Pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā (Austroungārijā) un bija tur līdz Pirmā pasaules kara beigām.
Pēc Pirmā pasaules kara Horodenka iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, PSRS iebruka Polijā, un Horodenka tika iekļauta Ukrainas PSR. No 1941. gada līdz 1944. gada atradās vācu okupācijā. Kara laikā tika iznīcināti pilsētas ebreju iedzīvotāji, bet pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

Cilvēki

Horodenka ir šahista Salo Flora (Саломон Михайлович Флор, 1908—1983) dzimtā pilsēta. Bērnībā pilsētā no 1814. līdz 1818. gadam dzīvoja poļu dzejnieks Juliušs Slovackis (Juliusz Słowacki, 1809—1849).
1976. gada neoficiālā šaha olimpiāde

1976. gada neoficiālā šaha olimpiāde notika no 1976. gada 24. oktobra līdz 15. novembrim Lībijas galvaspilsētā Tripolē. Tā tika rīkota kā alternatīva oficiālai 22. šaha olimpiādei, kas tajā pašā laikā tika izspēlēta Izraēlas pilsētā Haifā.

Politiskās intrigas

Dažādu iemeslu dēļ 1974. gadā Argentīna, Irāna un Zviedrija atteicās no tiesībām rīkot 1976.gada šaha olimpiādi, līdz ar to FIDE par olimpiādes rīkotāju apstiprināja vienīgo atlikušo pretendentu Izraēlu. Tas izraisīja daudz strīdu, jo Padomju Savienība un citas Austrumu bloka valstis pēc Sešu dienu kara bija pārtraukušas diplomātiskas attiecības ar Izraēlu, bet visas arābu valstis neatzina Izraēlas valsti kopš tās izveidošanas. Protestējot pret FIDE lēmumu par šaha olimpiādes rīkošanas vietu, Austrumu bloka valstis ar Padomju Savienību priekšgalā boikotēja oficiālo olimpiādi Haifā. Arī arābu FIDE dalībvalstis atteicās spēlēt Haifā, bet tās vietā tajā pašā laikā rīkoja savu olimpiādi Tripolē. 
Lai gan neoficiālā Tripoles olimpiāde bija  politiski uzlādēts notikums, faktiskais šaha spēlēs līmenis tajā bija zems. Neviena no šaha lielvalstīm uz Lībiju neatbrauca, tur nespēlēja neviens lielmeistars. Tikai Filipīnas, Itālija, un Urugvaja bija vienīgās valstis, kas nosūtīja komandas uz abām olimpiādēm, bet neviena no viņām nespēja iegūt medaļas kaut vienā no tām.
Galvenais olimpiādes organizators bija Muamars Kadāfi.
Balets

Baleta vēsture

Par baleta pirmsākumiem domas dalās. Plaši izplatīts ir viedoklis, ka par baleta aizsākumu uzskatāms 1581. gads, kad Luvrā notika baleta Ballet Comique de la Reine pirmizrāde. Arī citi avoti tiecas XVI gs. uzrādīt par baleta kā mākslas žanra veidošanās sākumu, saistot to ar tā laika Francijas kultūras dzīvi . Taču pastāv arī uzskats, ka balets radies krietni agrāk - 1489. gadā, kad tika uzvesta Bergoncio di Botas (Bergonzio di Botta) baleta izrāde Milānas dodža kāzās  un tikai pēc tam šis Itālijā dzimušais jaunais mākslas žanrs nonācis Francijā, kur turpinājis sarežģītu un ilgu pilnveidošanās ceļu. Neatkarīgi no tā, kurā valstī radies vispirms, balets bija viena no spilgtākajām renesanses zvaigznēm un civilizācijas kultūras vērtībām. Tāds tas ir arī mūsdienās.
Turpmākā baleta attīstība noveda pie ekspresionisma dejas, neoklasiskā baleta un modernās dejas elementiem.
Visstraujāko uzplaukumu baleta māksla baudīja Parīzē XVIII gs. vidū, lielā mērā pateicoties franču baletdejotājam un horeogrāfam Žanam Žoržam Noverrem (Jean-Georges Noverre). Balets, kā jebkurš cits dejas veids nevar pastāvēt bez mūzikas. Tā tika sacerēta un arī veidojās kā patstāvīgs mūzikas žanrs.
Lielu ieguldījumu baleta attīstībā devusi Krievijas impērija, kā arī vēlākā PSRS. Pirmie soļi šīs mākslas attīstībā tika sperti vēl Pētera I laikā ar itāļu un franču baleta uzvedumiem. Tikai XIX gs. Krievijā aizsākās patstāvīga baleta žanra attīstība. Taču drīz vien Krievijas balets sasniedza pasaules slavu ar tādiem šedevriem kā Pētera Čaikovska Gulbju ezers, Apburtā princese, Riekstkodis, vai Igora Stravinska "Ugunsputns", Petruška, kā arī virkni citu izcilu baleta meistardarbu.
Pēc Oktobra revolūcijas Krievijas impērijā uzsāktās baleta tradīcijas turpinājās galvenokārt Maskavas Lielajā teātrī (Большой театр) un Ļeņingradas Kirova teātrī (Театр им. Кирова), - agrākajā Marijas teātrī (Мариинский театр). PSRS balets sasniedza virtuozu tehniskās meistarības līmeni, taču nespēja vairs atkārtot P. Čaikovska, I. Stravinska un citu slavenu XIX gs. beigu un XX gs. sākuma krievu komponistu, kā arī baletdejotāju un baletmeistaru radošo spožumu.
Podagra

Podagra (grieķu: podagra — ‘kāju slazds’), arī ģikts, ir slimība, kuru izraisa vielmaiņas traucējumi. Tā ir urīnskābes sāļu (urātu) uzkrāšanās organismā un izgulsnēšanās dažādos orgānos.
Podagra kļuvusi par izplatītāku slimību pēdējās desmitgadēs, kādā dzīves posmā ar to sastopas 1—2% Rietumu civilizācijas iedzīvotāju. Izplatības pieaugums var tikt izskaidrots ar riska faktoru pieaugumu, piemēram, metabolo sindromu, lielāku dzīves ilgumu un izmaiņām diētā un aptaukošanos. Senākos laikos podagra bija pazīstama arī kā "karaļu slimība" vai "bagāto cilvēku slimība".
Ceļu satiksmes drošības direkcija

Ceļu satiksmes drošības direkcija (CSDD) ir valsts akciju sabiedrība, kas saskaņā ar Ceļu satiksmes likumu un saviem statūtiem pārrauga Latvijas ceļu satiksmes drošību. CSDD nodarbojas ar transportlīdzekļu reģistrāciju, autovadītāju kvalifikācijas eksāmenu pieņemšanu un vadītāja apliecību izsniegšanu un tehniskās apskates nodrošināšanu, kā arī pārrauga un veic ceļu drošības auditus, veido un uztur transportlīdzekļu un to vadītāju reģistru. Akciju sabiedrība arī nodrošina Rīgas Motormuzeja, tā Bauskas filiāles un Biķernieku trases darbību.
Plankumainā dzegužpirkstīte

Apraksts

Daudzgadīgs, aptuveni 20-60 cm liels lakstaugs. Gumi "pirkstaini" (gr. dactylos 'pirksts', rhiza 'sakne'), saknes īsas. Stublājs stāvs, kails un diezgan tievs. Lapas lancetiskas, virspusē plankumainas. Lieli ziedi, sakārtoti blivā, garā ziedkopā. Pieziedlapas lancetiskas un zaļas vai plankumainas. Ziedi no baltiem līdz purpurvioletiem ar daudz rakstu variantu. Lūpa trīsdaivaina, visas daivas aptuveni vienāda garuma kā vidējā. Latvijā zied jūnijā un jūlijā.
Līdzīga Fuksa (D. fuchsii), Baltijas (D. baltica) un Rusova (D. traunsteineri) dzegužpirkstītei.

Izplatība

Aug Eiropā un Āzijā.

Biotopi

Aug mitrās vai pārmitrās vietās, pļavās, krūmājos, skrajos mežos. Sugu apdraud meliorācija un augsnes rekultivēšana kā arī pļavu aizaugšana ar krūmiem un kokiem.
Ernesto Valverde

Spēlētāja karjera

Futbolista karjeru sāka klubā Alavés, 1985.—1986. gada sezonā pārstāvēja Otrās divīzijas klubu Sestao. Plašāku atpazīstamību ieguva spēlējot Spānijas Pirmās divīzijas (La Liga) klubos Espanyol, FC Barcelona un Bilbao "Athletic". Desmit sezonu laikā La Liga viņš aizvadīja 264 spēles un guva 68 vārtus. Karjeru noslēdza 1997. gadā klubā Mallorca Otrājā divīzijā.
1990. gadā aizvadījis vienu spēli Spānijas futbola izlasē, nākot uz maiņu 1992. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē pret Islandi.

Trenera karjera

Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt par treneri Bilbao "Athletic" kluba sistēmā. Bijis jauniešu komandu treneris, trenera asistents galvenajā komandā, kā arī vadījis kluba dublieru komandu. 2003. gadā kļuva par kluba pirmās komandas galveno treneri.
Vēlāk bijis galvenais treneris Spānijas klubos Espanyol, Villarreal un Valencia. Divreiz vadījis arī Grieķijas Superlīgas klubu Olympiacos, ar ko trīs reizes izcīnīja Grieķijas čempiontitulu.
2013. gadā atgriezās Bilbao "Athletic", kur nostrādāja nākamās četras sezonas. 2015. gadā iekļuva Spānijas Karaļa kausa finālā un izcīnīja Spānijas Superkausu.
2017. gada maijā tika apstiprināts par FC Barcelona galveno treneri.