Mohameds El Barādeī

Izglītība un karjeras sākums

Dzimis Kairā. 1962. gadā Kairas universitātē pabeidzis bakalaura studijas tiesību zinībās. Pēc tam ieguvis starptautisko tiesību maģistra grādu Ženēvas Starptautisko attiecību institūtā. 1974. gadā ieguvis juridisko zinātņu doktora grādu Ņujorkas universitātes Tiesību skolā.
1964. gadā El Barādeī uzsāka diplomāta karjeru Ēģiptes Ārlietu ministrijā, strādāja Ēģiptes pastāvīgajā pārstāvniecībā ANO. No 1974. līdz 1978. gadam bija ārlietu ministra asistents. 1980. gadā sāka strādāt ANO Apmācību un pētījumu institūtā.

Darbs Starptautiskajā Atomenerģijas aģentūrā

No 1984. gada El Barādeī strādāja Starptautiskajā Atomenerģijas aģentūrā, sākumā par juriskonsultu (1984-1993), pēc tam par ģenerāldirektora asistentu ārējo sakaru jomā (1993-1997).
1997. gadā viņu ievēlēja par Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras ģenerāldirektoru. Amatā ievēlēts trīs termiņus pēc kārtas (arī 2001. un 2005. gadā). Trešais termiņš beidzās 2009. gadā. El Barādeī atteicās kandidēt uz ceturto termiņu.
2005. gadā El Barādeī kopā ar paša vadīto Starptautiskās Atomenerģijas aģentūru saņēma Nobela Miera prēmiju. Savu prēmijas daļu El Barādeī ziedoja bērnu namu celtniecībai Kairā.
El Barādeī kritizējis ASV nostāju Irākā, kur iebrukums tika pamatots ar Irākas masu iznīcināšanas ieroču programmu. El Barādeī bija pārliecināts, ka Irāka nav atjaunojusi 1997. gadā slēgto kodolieroču programmu.  El Barādeī mudinājis neatkārtot šādu nostāju attiecībā uz Irānu un aicinājis izmantot problēmas risināšanai diplomātiskus līdzekļus un sankcijas.

Darbība 2011. gada Ēģiptes revolūcijas laikā

2011. gada 27. janvārī El Barādeī atgriezās Ēģiptē, kur divas dienas iepriekš bija sākušies masu protesti pret prezidentu Hosnī Mubāraku un valdību, kas izvērtās par Ēģiptes revolūciju. El Barādeī paziņoja, ka viņš ir gatavs uzņemties pārejas valdības vadību, ja tāda būs tautas griba. Starp Ēģiptes opozīcijas grupām jau kopš 2009. gada El Barādeī tika minēts kā viens no iespējamiem līderiem. Neilgi pēc revolūcijas sākuma, 2011. gada 10. martā, tika ziņots, ka El Barādeī kandidēs prezidenta vēlēšanās. Bet, kad laika gaitā atklājās, ka militārais režīms, kas ieguva varu pēc Hosnī Mubāraka gāšanas, neveicina demokrātijas nostiprināšanos, tad protestējot pret to, 2012. gada 14. janvārī El Barādeī atsauca savu kandidatūru.
2012. gada 28. aprīlī El Barādeī nodibināja Konstitūcijas partiju. 24. novembrī šī partija kopā ar citām sekulārām partijām izveidoja Nacionālo Glābšanas fronti, koalīciju pret Musulmaņu brālības atbalstīto un demokrātiski ievēlēto prezidentu Mohamedu Morsī. Musulmaņu brālības ietekme pastiprinājās, Morsī atteicās veidot koalīcijas valdību. 2013. gadā 3. jūlijā valstī notika militārais apvērsums un Morsī tika gāzts. El Barādeī atbalstīja militāristu plānu, domājot, ka tādējādi būs iespējams īstenot politiskās pārmaiņas Ēģiptē. 14. jūlijā viņš kļuva par viceprezidentu (pagaidu amatā), atbildīgu par starptautiskajiem sakariem. Bet 14. augustā, kad Drošības spēki nežēlīgi apspieda pret Morsī gāšanu protestējošos musulmaņus, nogalinot simtiem iedzīvotāju, El Barādeī atteicās no viceprezidenta amata, protestējot pret militārā režīma metodēm. Par šo lēmumu El Barādeī tika izvirzīta apsūdzība tiesā par "uzticības nodevību". Pēc šiem notikumiem El Barādeī atstāja Ēģipti un atgriezās Eiropā.