google/wiki40b huggingface dataset:
Ābrams Poļaks

Biogrāfija

Pēc profesijas inženieris elektriķis. Piedalījies vairākos Maskavas pilsētas šaha čempionātos, kuros labākos rezultātus sasniedzis 1927. gadā, kad dalījis 5.-6. vietu, un 1951. gadā, kad ieņēmis 6. vietu. 1929. gadā Odesā piedalījies PSRS šaha čempionāta finālā. 1942. gadā uzvarējis Tulas pilsētas šaha čempionātā. 1945. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 
4. Pasaules čempiones šahā Olgas Rubcovas (1909—1994) treneris un vīrs. Šaha lielmeistares Jeļenas Fataļibekovas (dzimusi 1947. gadā) tēvs. Bijis Olgas Rubcovas sekundants 1958. gada mačā par pasaules čempiones titulu.
Bena 10: Citplanētiešu spēks

Stāsts

Pēc pieciem gadiem kopš sērijas beigām, Bens Tenisons atkal dodas piedzīvojumos lai aizsargātu zemi un citas visuma daļas. Rokaspulkstenis "Omnitriks" ļauj Benam pārvērsties vairākos ciplanētiešos, kuri dod īpašas spējas.
Gaidot Godo

"Gaidot Godo" (franču: En attendant Godot) ir īru rakstnieka Semjuela Beketa absurda luga.
Lugā divi tēli — Vladmirs un Estragons — bezgalīgi gaida Godo ierašanos. Viņi sarunājas, stāsta par pagātni, mēģina veikt pašnāvību, vēlas doties prom.
Bekets lugu franču valodā En attendant Godot sarakstīja 1948.—1949. gadā, luga publicēta 1952. gadā Parīzē. Théâtre de Babylone Parīzē 1953. gada 5. janvārī notika lugas pirmizrāde. Lugu angliski iztulkoja pats autors (tās nosaukums angliski: Waiting for Godot).
Luga tika atzīta par 20. gadsimta nozīmīgāko lugu angļu valodā.
35. autobusu maršruts (Rīga)

Maršruts

Abrenes iela — Pleskodāle kursē pa šādām ielām: Abrenes iela, Turgeņeva iela, Gogoļa iela, 13. janvāra iela, 11. novembra krastmala, Akmens tilts, Slokas iela, Kalnciema iela, Lielirbes iela, Baseina iela, Volguntes iela, Zasulauka iela, Jūrkalnes iela, Apuzes iela, Volguntes iela un Kalnciema iela.
Pleskodāle — Abrenes iela kursē pa šādām ielām: Kalnciema iela, Apuzes iela, Jūrkalnes iela, Zasulauka iela, Volguntes iela, Rucavas ielaKalnciema iela, Ventspils iela, Lielirbes iela, Kalnciema iela, Daugavgrīvas iela, Raņķa dambis, Uzvaras bulvāris, Akmens tilts, 11. novembra krastmala, 13. janvāra iela, Gogoļa iela, Turgeņeva iela, Abrenes iela un Skrindu iela.
Ungāri

Izcelsme un valoda

Ungāri cēlušies no vairākām Āzijas cilmes klejotāju tautām, kas pirmā gadu tūkstoša beigās iebruka Centrāleiropā. Ungāru invāzija daļēji izskaidrojama ar sava veida ķēdes reakciju, ko izraisīja pečeņegu iebrukums viņu apdzīvotajās teritorijās tagadējās Ukrainas dienvidos un austrumos. Ungāri bija spiesti migrēt rietumu virzienā, tie šķērsoja Karpatus un tad tie arī nonāca Panonijas līdzenumā.
Ungāru valoda pieder pie somugru valodas grupas. Šo grupu uzskata par plašākas kopas — Urāliešu valodu saimes atzaru. Ugru valodu grupu pārstāv ungāru (maģāru) valoda Ungārijā un tās dialekti, kā arī hantu un mansu valodas, Obas upes baseinā Sibīrijā. Cits urāliešu valodu grupas atzars ir samojedu valodu apakšgrupa, kas sastopama Eiropas un Sibīrijas ziemeļu daļā.

Vēsture

Pēc apmešanās Panonijas līdzenumā apmēram sešdesmit gadus (895—955) ungāri nepārtraukti uzbruka Karolingu impērijas zemēm. Pirms tam šajā reģionā jau bija pabijušas citas klejotāju ciltis — huņņi, avāri un morāvi (slāvu cilts). Laiku pa laikam Panoniju tur iebrukušajiem stepju klejotājiem atņēma ģermāņi vai franki. Arī pirms ungāru ierašanās apmēram gadsimtu to kontrolēja franku karaļvalsts. Pēc Panonijas pakļaušanas ungāri sava leģendārā valdnieka un karavadoņa Ārpāda (869—907) vadībā sagrāba arī Morāviju un iebruka Apenīnu pussalā un Burgundijā. Iekarojot un pakļaujot Morāviju, ungāri ieguva sava veida centrālo placdarmu, no kura bija ērti uzbrukt apkārtējām zemēm — Bohēmijai, Polijai, Horvātijai, Serbijai, Austrijai un lielai daļai Vācijas teritoriju. Pateicoties šai ģeogrāfiskajai priekšrocībai un savām visai agresīvajām aktivitātēm, ungāri būtiski ietekmēja visa Donavas baseina ģeopolitiskās struktūras veidošanos. Viņi norobežoja slāvus Centrāleiropas ziemeļos no slāviem dienvidos, veicinot visai atšķirīgus to tālākās vēsturiskās attīstības ceļus.
Ungāru agresija piespieda vāciešus nostiprināt Ostmarkas reģionu ("Austrumu pierobežu") ar cietokšņiem un citām aizsardzības būvēm, ko savā laikā bija iesācis vēl franku karalis Kārlis Lielais, lai aizsargātos no avāriem. Vācu karalis Otto I tai piešķīra markgrāfistes statusu, līdz ar to padarot to par politisku veidojumu, kas vēlāk sāka saukties par Österreich (Austriju). Šajā Austrumu pierobežā, Ostmarkā, tika veicināta arī vācu kolonistu ieceļošana, lai pēc iespējas vairāk to nostiprinātu ar draudzīgu iedzīvotāju atbalstu. Ostmarkas robeža pakāpeniski tika virzīta arvien tālāk uz austrumiem un ziemeļiem, līdz tā 11. gadsimtā sasniedza mūsdienu Morāviju Čehijā.
955. gadā viņus pie Lehfeldas (apmēram 20 kilometrus no mūsdienu Augsburgas) sakāva austrumfranku karalis Otto I (912-973). Šī bija viena no slavenākajām viduslaiku kaujām, kas gandrīz bez pārtraukuma turpinājās trīs dienas. Lielākā daļa ungāru karapulku šajā kaujā tika iznīcināti. Pēc šīs sakāves ungāri pievērsās kristīgajai ticībai un pakāpeniski pārņēma Rietumu kultūru. Zīmīgi, ka Lehfeldas kaujas beigās uzvaras apreibinātie vācu karapulki Saksijas karali Otto I pasludināja par savu imperatoru (oficiāli par imperatoru viņš tika kronēts Romā 962. gadā).
HIP 13044 b

HIP 13044 b ir citplanēta, kas riņķo ap zvaigzni HIP 13044, kas atrodas 5967 pc attālumā no Zemes Krāsns zvaigznājā. Planētas vidējais attālums no zvaigznes ir tikai 0,118 AU un gads uz tās ilgst 16,201 dienas. Mazā attāluma, no centrālās zvaigznes, dēļ uz planētas ir pārāk karsts, lai tur valdītu dzīvībai komfortabli apstākļi, tāpat kā uz Zemes. Ja Zeme riņķotu pa to pašu orbītu, pa kuru riņķo HIP 13044 b, tad uz tās būtu 2082 °C liels karstums — šādā temperatūrā izkūst vairāki grūti kūstoši metāli.
Planēta sver 1,273 reižu vairāk par Jupiteru. Lielā masa ir pierādījums tam, ka tā ir Jupitera tipa planēta.
Planētu atklāja 2010. gada novembrī.
Himenofors

Himenofors ir sēnes augļķermeņa daļa, kas uz savas virsmas nes sporas veidojošo slāni — himēniju. Pazīstamākajām un vienlaikus augstāk attīstītajām sēņu sugām himenofors ir sarežģītas formas, kas palielina tā kopējo virsmu un attiecīgi himēnija saražoto sporu daudzumu. Zemākajām sēnēm himenofors ir gluds.
Himenofora veids ir svarīgs sēņu sugu noteikšanā. Svarīgākās tā formas ir lapiņas, stobriņi un adatiņas, taču tas var būt arī gluds, kā asku sēnēm, krokains vai labirinta veida.

Gluds

Gluds himenofors ir visvienkāršākais un parasti sastopams pie asku sēnēm un atrodas uz to augļķermeņu — apotēciju virsmas. Šādas formas himenofors sastopams arī daudzām sēnēm ar vāles vai koraļļu veida augļķermeņiem, kā arī dažām gaileņu dzimtas sēnēm.

Krokains

Krokains himenofors var sastāvēt no radiālām vai haotiski izvietotām krokām. Parasti sasopams uz vāles vai izplesta veida augļķermeņiem, taču sastopams arī pie cepurīšu sēnēm. Dažu to dzimtu (piemēram, mieteņu, gaileņu) daļai sugu ir krokains himenofors, kurš vizuāli grūti atšķirams no lapiņām, tāpēc šādas sēnes populārajā literatūrā bieži apraksta kā lapiņu sēnes.

Adatains

Adatains himenofors sastopams izplesto, krūmveida un cepurīšu sēņu augļķermeņiem. Sastāv no koniskiem vai adatveida izaugumiem, atrodas parasti sēnes apakšdaļā. Īpaši raksturīgs sēnēm no adateņu dzimtas un bankeru dzimtas, bet sastopams arī pie citām (piemēram, ar tādu ir uz nokritušiem priežu čiekuriem augošā parastā ausenīte un želejveidīgais Pseudohydnum gelatinosum).

Stobriņu

Stobriņu, jeb porainais himenofors parasti sastopams bekām un piepēm. Tas vienmēr atrodas cepurītes apakšdaļā un sastāv no lejup vērstām caurulītēm jeb stobriņiem. Gandrīz vienmēr stobriņi veido vienotu masu, taču parastajai aknenei tie nesaaug kopā un ir viegli atdalāmi viens no otra.

Labirinta veida

Šis sporu nesēja veids ir stobriņu himenofora paveids, kurā atveres ir radiāli izstieptas un daļā vietu nav stobriņu sienu. Reizēm stobriņi tiktāl deformējas, ka izskatā kļūst līdzīgi lapiņām vai krokām. Parasti sastopams piepēm — apmalpiepēm un sarenēm ar uz koka stumbra sēdošiem augļķermeņiem.

Lapiņu

Lapiņu veida himenofors ir visizplatītākais starp cepurīšu sēnēm. Plāni lapiņu veida izaugumi zem cepurītes radiāli iziet no cepurītes piestiprinājuma vietas kātiņam vai substrātam.
Pangas klints

Pangas klints (igauņu: Panga pank) atrodas uz Pangas raga Sāmsalā, kura ziemeļu un ziemeļrietumu malā paceļas visu Igaunijas salu varenākās klintis. Pangas klintis ir 2,5 km garas un vidēji 10—15 m augstas, bet pati augstākā vieta sasniedz pat 21 metru atzīmi. Nobirumi klinšu pakājē veido kaut ko līdzīgu nelielam liedadziņam, pa kuru var noiet gar klinšu apakšpusi.
14 km no Pangas atrodas 1914. gadā celtā Metskīlas pareizticīgo baznīciņa. Pammanas pussalas gals ir niedrains, bet pāri 5,5 km platajam Soela jūras šaurumam labi saskatāma Hījumā sala.
Valdis Eglītis

Sižeti dažādiem kinožurnāliem

35mm
(ap  100 gab.)
Rīgas  k/stud.

Dokumentālās  u.tml. filmas

1976
“Ceļš, auto, braucējs”
Arvīds  Krievs
35mm
20min.
Rīgas  k/stud.
1976
“Daba” Galvenā balva Vissavienības KinofestivālāArvīds  Krievs
35mm
20min.
Rīgas  k/stud.
1977
“Visi darbi labi”
Andrejs  Apsītis
35mm
10min.
Rīgas  k/stud.
1978
“Latviešu tautas kultūra 19. g.s. otrajā pusē”
Andrejs  Apsītis
35mm
20min.
Rīgas  k/stud.
1978
“Uz saulaino tāli” diplomdarbs
Arvīds  Krievs
35mm
20min.
Rīgas  k/stud.
1979
“Tikšanās ar Ēvaldu Valteru”
Rūta  Celma
35mm
10min.
Rīgas  k/stud.
1979
“Pils mantojumā”
Andrejs  Apsītis
35mm
20min.
Rīgas  k/stud.
1979
“Pietura VEF”
Imants  Brils
35mm
10min.
Rīgas  k/stud.
1980
“Pa muzejiem un izstāžu zālem”
Rūta  Celma
35mm
30min.
Rīgas  k/stud.
1981
“Latvijas keramika”
Laima  Žurgina
35mm
10min.
Rīgas  k/stud.
1981
“Jānis Jaunsudrabiņš”
Aivars  Freimanis
35mm
20min.
Rīgas  k/stud.
1982
“Zirgspēks”
Hercs  Franks
35mm
15min.
Rīgas  k/stud.
1983
"Joprojām"
Aivars  Freimanis
35mm
14min.
Rīgas  k/stud.
1983
“24 vasaras stundas” Lielais Kristaps par operatora darbuJuris  Podnieks
35mm
30min.
Rīgas  k/stud.
1986
“Kā nomest smēķēšanu”
Aivars  Freimanis
35mm
10min.
Rīgas  k/stud.
1993
“Saules ceļš”
Daila  Rotbaha
Hi-8
50min.
Kaupo
1993
“Valoda”
Imants  Krenbergs
Hi-8
26min.
Kaupo
1994
“Irbe- cilvēks un maska”
Ansis  Epners
Hi-8
26min.
AVE,R¥gaTV
1995
“Pāri Latvijai”
Ansis  Epners
Hi-8
26min.
AVE
1997
“Medicīnas akadēmija”
Askolds  Saulītis
Betacam
26min.
Kaupo
1997
“Lietas” Galvenā balva Montekatini filmu festivālāBrigita  Eglīte
35mm
17min.
AVE
1998
“Spēles ar akmeņiem”
Ansis  Epners
35mm
13min.
AVE
1998
“Recidīvisti”
Brigita  Eglīte
Betacam
35min.
TVS
1998
“Filma par filmām”
Jānis  Vingris
Betacam
30min.
F.O.R.M.A.
1999
“Latvenergo vakar, šodien, rīt...”
Arvīds  Krievs
35mm
10min.
AKC
2001
“Gribu piezvanīt Dievam”
Una  Celma
DVCAM
35min.
Kaupo
2002

“Dzimis Rīgā”

Ansis  Epners
DVCAM
30min.
AVE
2003

“Dzimšanas diena” Nominācijas Lielajam Kristapam

Brigita  Eglīte
DVCAM
35min.
AKC
2005

“Ikona”

Valdis  Eglītis
DVCAM
13min.
AKC
2005

“Haris” Nominācija Dienas balvai

Brigita  Eglīte
DVCAM
50min.
AKC
2005

“Ze Kets”

Valdis  Eglītis
DVCAM
5  min.
AKC
2015

"Kokmateriālu kvalitāte"

Brigita  Eglīte
HD
41min.
VVS
2017

Materiāla filmēšana dok. filmai "Sestā diena"

Brigita  Eglīte
4K
Mistrus  Media
Istras pagasts

Hidrogrāfija

Upes: Cegeļņa.
Ezeri: Aglonkas ezers (Pricimovas ezers), Audzeļu ezers, Dolgojes ezers, Dziļais ezers, Ilza ezers, Istras ezers, Kovšezers, Maroksnas ezers, Plisūns, Škaunas ezers, Ubuļu ezers.

Vēsture

Istras pagasts dibināts 1863. gadā, apvienojot Istras, Annapoles, Konecpoles un Soboļinas muižu pagastus. 1935. gadā Ludzas apriņķa Istras pagasta platība bija 210,5 km² un tajā dzīvoja 8044 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Annapoles, Cukuru, Istras, Koņecpoles, Lauderu, Plepļu un Soboļinas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Istras ciems ietilpis Zilupes (1949-1959) un Ludzas (pēc 1959. g.) rajonos. 1954. gadā Istras ciemam pievienoja likvidētos Soboļinas un Annapoles ciemus, 1960. gadā - likvidēto Koņecpoles ciemu, 1975. gadā - daļu likvidētā Šuškovas ciema. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Istras pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ludzas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Vecslabada (pagasta centrs), Istra, Annapole, Konecpole.
LP ieraksts

LP ieraksts (Long Play) jeb ilgspēlējošā skaņuplate ir skaņuplate ar griešanās ātrumu 33⅓ apgr/min, kas tika izmantota analogās skaņas uzglabāšanai. Pirmos LP ierakstus 1948. izdeva ASV skaņas ierakstu uzņēmums Columbia Records.

Nozīme skaņas uzglabāšanā

Ilgspēlējošās skaņuplates izdošanu stimulēja konkurences cīņa ar magnētiskajiem audio nesējiem, kas tobrīd bija magnetofona lenšu spoles. Lai varētu konkurēt ar lenšu cenām un nezaudētu skaņas kvalitāti, tika izgudrots jauns materiāls — vinils. Ilgspēlējošās skaņuplates ir paredzētas elektroakustiskajai atskaņošanai ar elektrisko skaņuplašu atskaņotāju, elektrofonu, kā arī kompakto radiolu palīdzību. Šis izgudrojums ļāva nozīmīgi palielināt ierakstāmo frekvenču joslu no 50 līdz 16000 Hz, pilnībā saglabāt skaņas tembru, kā arī palielināt ieraksta dinamisko diapazonu līdz 50—57 dB, samazināt trokšņu līmeni, vairākkārt paildzināt skanējuma kvalitāti. Elektrisko skaņas noņēmēju izgudrošana, kas darbojās ar pastiprinātāju, ļāva atvieglot adatu un veidot to daudz smalkāku, tādēļ samazinājās arī skaņuplates iedobes platums un diska griešanās ātrums.
Facebook

Nosaukuma izcelsme

Mājaslapas nosaukums, kas latviešu valodā tulkojams kā "seju grāmata", ir pārņemts no tāda paša nosaukuma papīra grāmatām, kuras tiek izmantotas vairākās ASV koledžās, attēlojot studentu pilsētiņas kopienas dalībniekus, un pasniegtas jaunajiem studentiem, kā arī darbiniekiem, lai tie iepazītu citus studentu pilsētiņas cilvēkus.

Lietotāju iespējas

Facebook ļauj izveidot lietotāja profilu ar fotogrāfiju un informāciju par sevi, aicināt draugus, sūtīt tiem ziņojumus, mainīt savus statusus, atstāt paziņojumus uz savas un citu lietotāju laika joslām, augšupielādēt fotogrāfijas un videoklipu ierakstus, veidot interešu grupas.
2007. gadā Facebook sāka piedāvāt programmētājiem no visas pasaules veidot lietotnes (spēles, mūzikas apmaiņas lietotnes, fotogrāfiju redaktēšanas lietotnes u.c) un pelnīt ar to naudu. Pateicoties šādai iespējai sociālā tīkla lietotāju skaits būtiski pieauga.
Facebook piedāvā virkni dažādu iespēju komunicēt lietotāji savā starpā. Vienas no populārākajām funkcijām ir virtuālie “Man patīk", foto albumi un laika josla, kur savā starpā pazīstamie lietotāji var atstāt komentārus.
Lietotāji var kontrolēt informācijas pieejamību, kas ir publicēta viņu profilos un noteikt kādām lietotāju grupām dot piekļuvi kādai informācijai.
Spiežot pogu “Man patīk”, lietotājs izrāda savu piekrišanu vai simpātijas Facebook ierakstiem. Piemēram, ja Facebook lietotājam patīk kāda fotogrāfija.

Latvija sociālajā tīklā Facebook

„If you like Latvia, Latvia likes you” jeb „Ja tev patīk Latvija, Latvijai patīc tu” – ar šādu saukli jau kopš 2012. gada 27. janvāra sociālajā tīklā Facebook komunicē Latvija. Šobrīd tai jau ir pieteikušies 31 874 sekotāji. Projekts – izveidot oficiālo valsts lapu konkrētajā sociālajā tīklā – ir valsts institūciju iniciatīva, kuras galvenā ideja ir veicināt Latvijas starptautisko atpazīstamību.
„Latvija ir viena no pirmajām valstīm, kas atklāj savu oficiālo lapu sociālajā tīklā „Facebook”,” tā Latvijas oficiālās „Facebook” lapas „If you like Latvia, Latvia likes you” atvēršanas preses konferencē norādīja Ministru prezidents Valdis Dombrovskis. Latvijas mājaslapas sociālajā tīklā Facebook pamatideja ir: ja tev patīk Latvija, Latvijai patīc tu. Ar lapas palīdzību valsts iestādēm ir iespēja komunicēt citādi, nekā tas bija ierasts līdz šim. "Šī ir iespēja spodrināt Latvijas tēlu pasaulē un veicināt Latvijas starptautisko atpazīstamību. Jautājums ir tikai, cik ļoti caur šo jauno komunikācijas kanālu spēsim cilvēkus ieinteresēt un informēt par to, kas ir Latvijā - par kultūru, ievērojamākajām vietām -, un tā veicināt gan Latvijas atpazīstamību, gan tūrisma pieplūdi, gan arī nodot tos vēstījumus, kas mums ir svarīgi," skaidro Ministru prezidents Valdis Dombrovskis.
Nikolajs Bogdanovs-Beļskis

Dzīvesgājums

Dzimis 1868. gada 20. decembrī Smoļenskas guberņas Beļskas apriņķī (tagad Tveras apgabalā) kā laukstrādnieces ārlaulības dēls. Maskavas profesors S. Račinskis, kas nodarbojās ar lauku skolu organizēšanu, ievēroja apdāvināto skolnieku, paņēma viņu pie sevis un veicināja zēna turpmāko attīstību.  
Nikolajs mācījās Maskavas Glezniecības, tēlniecības un arhitektūras skolā (1884), vēlāk studēja Sanktpēterburgas Mākslas Akadēmijā mākslinieka Iļjas Repina klasē (1894—1895). Kopš 1890. gada piedalījās „peredvižņiku” izstādēs. Papildinājās Parīzē, Minhenē un Itālijā.
Kad viņa gleznu "Topošais mūks" (Будущий инок) pēc 1891. gada iegādājās Krievijas ķeizariene Marija Fjodorovna, mākslinieks kļuva slavens. Tretjakova galerija iegādājās gleznu "Sarežģīts uzdevums" (Трудная задача). Viņš gleznoja Krievijas impērijas ķeizara Nikolaja II, lielkņaza Sergeja Aleksandroviča, ķeizarienes Marijas Fjodorovnas, kā arī daudzu galminieku portretus. 
1903. gadā viņš pabeidza Mākslas akadēmiju, 1914. gadā viņam tika piešķirts Mākslas Akadēmijas īstenā locekļa nosaukums.
Krievijas pilsoņu kara laikā Nikolajs Bogdanovs-Beļskis 1921. gadā pārcēlās uz dzīvi Latvijā. Viņš turpināja gleznot portretus, vasaras pavadīja Rēzeknes apriņķa Loboržos.
1940. gadā kādā intervijā viņš atzina, ka Latvija vispār ir ļoti gleznaina, un it īpaši Latgale. Tās daba atgādina man Smoļenskas guberņas ziemeļu daļu, kur es esmu dzimis un pavadījis savu bērnību.
No 1922. līdz 1940. gadam Latvijā tika rīkotas septiņas Nikolaja Bogdanova-Beļska mākslas darbu izstādes. Viņa gleznu izstādes tika organizētas Belgradā, Prāgā, Kopenhāgenā, Berlīnē, Hamburgā, Helsinkos, Oslo, Tallinā, Minhenē, Toronto. 1943. gadā Rīgā klajā nāca N. Bogdanova-Beļska gleznu albums (Z. Ligers. Bogdanoff-Belsky. Riga, 1943).
Otrā pasaules kara laikā, tuvojoties Sarkanajai armijai, 1944. gadā mākslinieks kopā ar savu dzīvesbiedri Antoniju devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur dzīvoja Pozenē, atkal tuvojoties Sarkanās armijai, bēga uz Berlīni, kur mira slimnīcā 1945. gada 19. februārī. Apbedīts Tēgeles pareizticīgo kapos.

Latvijā gleznotās gleznas

"Apmeklējums" (Визит), "Uz skolu" (В школу), "Sapņotājs" (Мечтатель), "Pirmā mācību stunda" (Первый урок), "Viesojoties pie lasītājas" (В гостях у читательницы) un citas. Vairāk kā divdesmit Nikolaja Bogdanova-Beļska makslas darbu atrodas Latvijas Mākslas muzeja fondos.
1991. gadā Latvijas Mākslas muzejā un 2016. gadā Rīgas Biržas muzejā notika Nikolaja Bogdanova-Beļska mākslas darbu izstādes.
Zalamans Kleinšteins

Biogrāfija

Piedzimis Daugavpilī. 1930. gados izceļojis uz Palestīnu. 1937. gada Telavivā Palestīnas šaha čempionātā dalījis 5.-6. vietu.
Sākoties Otrajam pasaules karam atradies Buenosairesā, kur notikusi 8. šaha olimpiāde, kurā Kleinšteins pārstāvējis Palestīnas komandu. Līdzīgi kā daudzi citi šahisti nolēmis neatgriezties kara pārņemtajā Eiropā un savu atlikušo mūžu nodzīvojis Argentīnā.
1970. gados Argentīnā bijis San Telmo šaha kluba biedrs.
Teo de Rāts

NetBSD

1992. gadā de Rāts ieguva datorzinātnes bakalaura grādu Kalgari Universitātē un 1993. gada 21. martā kopā ar Krisu Demetriu (Chris Demetriou), Alanu Glāsu (Alan Glass) un Čārlzu Hannumu (Charles Hannum) aizsāka NetBSD projektu. Pirmā NetBSD versija bija veidota uz 386BSD 0.1 versijas, pirmā vairākplatformu versija NetBSD 1.0 tika izdota 1994. gadā.
2019. gada Eirovīzijas koris

Norises vieta

Pēc dažādu ziņu parādīšanos 2018. gada februārī, 2018. gada 8. jūlijā tika paziņots, ka otrais Eirovīzijas gada kora konkurss notiks Zviedrijas otrajā lielākajā pilsētā — Gēteborgā, arēnā Scandinavium, tomēr 2018. gada 18. decembrī tika paziņots, ka konkurss tomēr notiks Partilles arēna ar 4500 cilvēku ietilpību, kas atrodas Partilles pilsētā, netālu no Gēteborgas.

Formāts

Valstīm, kuras vēlējās piedalīties 2019. gada Eirovīzijas koru sacensībās, bija jābūt Eiropas Raidorganizāciju apvienības (EBU) biedrēm. Dalību apstiprināja 10 dalībvalstis.
Katru valsti pārstāvēja profesionāls koris, kurš izpilda programmu bez pavadījuma, kurā var ietilpt arī vairākas dziesmas, kuras atspoguļo valsts kultūru, tradīcijas un mūziku, ne ilgāku par 4 minūtēm. Trīs no visiem koriem tika uzaicināti piedalīties otrajā kārtā, kurā tiks noskaidrots 2019. gada Eirovīzijas koris.
Uzvarētāju koris Vocal Line no Dānijas saņema trofiju, kā arī iespēju doties uz XI Pasaules koru olimpiādi, kas notiks 2020. gada jūlijā Beļģijā.

Vadītāji

2019. gada 5. aprīlī tika paziņots, ka konkursu vadīs britu klasiskās mūzikas radio un televīzijas raidījumu vadītājs Petroks Trinolijs, kurš vadījis arī 2018. gada Eirovīzijas jauno mūziķu konkursu, kas notika Edinburgā, Lielbritānijā, un Zviedrijas Televīzijas (SVT) kultūras raidījumu vadītāja Ella Peteršone.
Rēzeknes trakts

Rēzeknes trakts (poļu: trakt rzeżycki) jeb Rēzeknes stārastija bija administratīva vienība Inflantijas vaivadijas (1629-1772) sastāvā ar centru Rēzeknes pilsētā.
Heartless

Mūzikas video

Video režisors ir Haips Vilijams. Animētais video "Heartless" video ir veltīts Ralfa Bakšī 1981. gada filmai "American Pop". Video ir veidots ar rotoskopinga efektu. Cilvēki tika nofilmēti, un pēc tam sešdesmit pieci animatori Honkongā pārzīmēja katru uzfilmētā video kustību, izveidojot ainas līdzīgas filmai. Video parāda, kā Vests viens pats vientuļi staigā pa pilsētu, daudzās ainās tiek attēlotas dažādas sievietes.
Kā Lupatiņi būvēja māju

Sižets

Lupatiņu ģimene vēlas kādu mājdzīvnieku. Viņi saprot, ka par dzīvnieku jārūpējas. Katrs no Lupatiņiem ir gatavs uzbūvēt dzīvnieciņam māju. Kad mājas uzceltas, izrādās, ka katrs ģimenes loceklis vēlējies citu dzīvnieku.