google/wiki40b huggingface dataset:
Frīdrihs Vilhelms Dzirne

Dzīvesgājums

Dzimis 1835. gada 5. maijā Vecsalacā (vācu: Alt-Salis) skolotāja Dāvida Dzirnes un viņa sievas Līzes ģimenē. Viņa vecākais brālis bija Krišjānis Dāvids Dzirne (1829—1896). Mācījās Pērnavas apriņķa skolā. Studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē (1853–1857), pēc kuras beigšanas strādāja par Jēkabpils privātskolas (1857–1858) un Vīlandes Šmita sanatorijas skolas (1858–1859) skolotāju. Kopā ar Johanu Meijeru izdeva laikrakstu Felliner Blätter (1859).
Iesvētīts par luterāņu mācītāju 1859. gadā, 1861. gadā apprecējās ar Vilhelmīni Alvīni Kordesu (Kordes, 1839-1928). 1860. gadā pārcēlās uz Krieviju, kur bija luterāņu draudzes mācītājs un skolotājs Volgas vācu kolonijā Katarīnenštatē (Katharinenstadt, tagad Marksa) Saratovas guberņā. 1867. gadā publicēja grāmmatu par Kalendāra nemieriem Rīgā 16. gadsimta beigās.
Miris holēras epidēmijas laikā 1872. gada 4. septembrī Atkarskā (Аткарск).
Rotaļlietu stāsts (filmu sērija)

"Rotaļlietu stāsts"  jeb "Rotaļlietas stāsts" (angļu: Toy Story) ir pilnmetrāžas animācijas filmu sērija. Animācijas filmu ideja pieder Pixar studijai, bet izplatītājs ir Walt Disney Pictures. Filmās stāstīts par rotaļlietām, kas patiesībā ir dzīvas un slēpj no ļaudīm savu piedzīvojumiem pilno ikdienu. Pirmo divu daļu režisors ir Džons Laseters, bet trešās daļas režisors ir Lī Ankričs. Pašreiz ir iznākuši divi filmas turpinājumi, kā arī video spēles un mini televīzijas seriāli.
Irina Krivko

Karjera

Ar panākumiem startējusi pasaules jauniešu un junioru čempionātos. Jauniešu (U-19) vecuma grupā izcīnījusi vienu sudraba un vienu bronzas medaļu stafetē. 2012. gada Pasaules čempionātā junioriem Kontiolahti U-21 vecuma grupā izcīnīja bronzu iedzīšanas distancē. 
Pasaules kausā piedalās kopš 2011.—2012. gada sezonas. Savu pirmo individiālo medaļu PK posmos izcīnījusi 2017. gada decembrī Ansī, iegūstot otro vietu 12,5 kilometru distancē ar kopēju startu.
2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā Baltkrievijas komandas sastāvā kopā ar Nadeždu Skardino, Dzinaru Alimbekavu un Darju Domračevu kļuva par čempioni stafetē.
Auru pagasts

Upes

Ālave, Bērze, Grauzdupe, Sesava.

Ezeri

Apguldes ezers, Rūju dīķi.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Gardene, Ķirpēni (līdz 2012. gadam Kroņauce), Auri (pagasta centrs), Liepziedi, Lielbērze, Bērzkrasti, Rūpnieki.
Tabula Hungariae

Tabula Hungariae jeb Lāzāra karte ir senākā saglabājusies iespiestā karte, kurā ir attēlota Ungārija. Karti pirms 1528. gada veidoja ungārs Lāzārs Deāks. 2007. gadā Tabula Hungariae tika iekļauta UNESCO pasaules atmiņu reģistrā. No vairākiem šīs kartes iespiedumiem, kas tika drukāti pirms 1528. gada, līdz mūsdienām ir saglabājies tikai viens oriģinālais iespiedums,

Apraksts

Karte ir aptuveni 65×85 cm liela, tā orientēta dienvidrietumu—ziemeļaustrumu virzienā. Kartē attēlotas apdzīvotas vietas un dabas objekti Ungārijas Karalistē 16. gadsimtā. Lāzāra kartes lejasdaļā ir attēlotas arī Osmaņu impērijas teritorijas, kas atzīmētas dažādās krāsās. Tā kā Osmaņu impērija ir vienīgā kartē attēlotā kaimiņvalsts, tiek uzskatīts, ka kartes izgatavošanas mērķis bija gatavoties karam pret Osmaņu impēriju. Dažas no apdzīvotajām vietām, kas parādītas kartē, pazuda Osmaņu karu laikā. Kartē ir vācu un latīņu valodas apraksti par valsti.

Vietu nosaukumi

Par vērtīgāko kartes informāciju tiek uzskatīti ciemu nosaukumi un to apraksti. Tabula Hungariae ir aptuveni 1400 ģeogrāfiskie nosaukumi, no kuriem 1270 ir apdzīvoto vietu nosaukumi. Ģeogrāfisko nosaukumu rakstība kartē ir atšķirīga no mūsdienu rakstības. Piemēram, burts "é" ir rakstīts kā "ee", "ö" ir "ew". Jāatzīmē arī tas, ka "c" ir dažreiz rakstīts kā "tz", kas ir raksturīgs vecās vācu valodas rakstībai. Šādas atšķirības veidojušās darba veidošanas dalībnieku, kas bijuši ne tikai ungāri, dēļ. Tomēr dažiem vārdiem Lāzārs izmantoja ungāru valodas dialektu izrunu.

Versiju vēsture

Karte tika drukāta ar Petra Apiāna presi Ingolštatē ar Georga Tannštettera palīdzību, par to maksāja Johans Kuspiniāns. Kartes drukātās versijas tika veidotas, balstoties uz koksnē iegravētas galvenās kartes.
Tā kā tika iespiestas tikai pāris kartes, gandrīz visas tās laika gaitā pazuda. Par karšu eksistenci pētnieki guva informāciju tikai no dažādiem aprakstiem. Tomēr 1882. gadā kolekcionāra Šandora Appoņi kolekcijā negaidīti tika atrasts viens kartes oriģināls. 1924. gadā karte tika nodota Sečeņi bibliotēkai, kur tā atrodas arī šobrīd.

Vēlākās versijas

Līdz 1552. gadam tika izveidotas vairākas kartes kopijas, kas gan nav saglabājušās līdz mūsdienām. Pēc 1552. gada tika radītas sešas zināmas Tabula Hungariae kopijas. Vairāki mākslinieki un zinātnieki šīs kopijas izdeva Romā, Venēcijā un Vīnē 16. gadsimta otrajā pusē (vienu arī 17. gadsimta sākumā).
Saue

Saues muiža

Saues muiža izveidota XVII gadsimtā, 1792. gadā tika uzcelta muižas ēka (Friedrichshof), kas pašlaik tiek izmantota par viesnīcu, pasākumu rīkošanas un tūrisma apskates objektu, pie muižas izvietots arī jāšanas klubs. Ēku Frīdriham Hermanim fon Ferzenam cēlis arhitekts Johans Šulcs, kurš projektējis arī piebūvi pie Tallinas Domkalna pils — tagadējo Igaunijas parlamenta ēku. Muižas ansamblis ir valsts aizsardzībā kopš 1954. gada, arī muižas parks 14,3 ha platībā ir aizsargājams dabas objekts.

Transports

Sauei ir regulāra autobusu un maršruta taksometru satiksme ar Tallinu un tuvējām pilsētām (Keila, Paldiski), pašvaldībā kursē četri vietējie autobusu maršruti. Gar Saui ved šosejas Tallina-Pērnava-Rīga un Tallina-Hāpsalu. Attīstīta dzelzceļa satiksme no Saues stacijas ar Tallinu (30-40 reisu dienā 2018. gadā), vilcieni no Tallinas uz Rīziperi un Keilu-Paldiskiem.

Izglītība un kultūra

Sauē ir ģimnāzija, mūzikas skola, bibliotēka, bērnudārzs, atpūtas, sporta un jauniešu centri.

Reliģija

Vienīgā baznīcas ēka Sauē ir 1996. gadā uzbūvētā ekumēniskā baznīca, kas pieder 1990. gadā dibinātajai Brīvo kristiešu draudzei. Dienas centrā tiek novadīti arī luterāņu dievkalpojumi.

Drošība

Tuvākie policijas iecirkņi atrodas Tallinā un Keilā (7 km).

Sports

Saues futbola kluba pieaugušo komanda 2018. gada sezonā spēlēja Igaunijas trešajā līgā.

Ievērojami cilvēki

Ingemars Tēvers (1983), bijušais Igaunijas izlases futbolists.

Sadraudzības pilsētas

Saue ir sadraudzības pilsēta ar Inčukalnu Latvijā. Sadarbība ir arī Saues mūzikas skolai ar Inčukalna novada mūzikas un mākslas skolu Vangažos.
Anaboliskie steroīdi

Anaboliskie steroīdi, androgēnie anaboliskie steroīdi jeb AAS ir steroīdu klases hormoni, kas uzskatāmi par vīriešu dzimumhormonu, galvenokārt testosterona, atvasinājumiem. Tie šūnās pastiprina olbaltumvielu sintēzi, kā rezultātā ir novērojams šūnaudu pieaugums, īpaši muskuļos, slāpekļa, fosfora un kalcija aizture organismā, kaulu lūzumu ātrāka saaugšana.
Par anaboliskajiem steroīdiem uzskata tādus steroīdos vīriešu dzimumhormonus un to sintētiskos atvasinājumus, kam ir liels tā saucamais anaboliskais indekss — palielināta anaboliskā (biosintēzi pastiprinošā) aktivitāte un samazināta androgēnā (vīrišķās dzimumpazīmes pastiprinošā) aktivitāte. Jāņem vērā, ka androgēnā aktivitāte lielākā vai mazākā mērā piemīt visiem anaboliskajiem steroīdiem, tādēļ to pārmērīga lietošana sievietēm var izraisīt vīriešiem raksturīga apmatojuma parādīšanos, rupjāku balsi u.tml.
Anabolisko steroīdu aktivitāti kvantitatīvi nosaka, ievadot tos kastrētiem žurku tēviņiem. Pēc zināma laika nosaka žurku priekšdziedzera un tūpļa cēlājmuskuļa (musculus levator ani) masu un salīdzina ar žurku kontrolgrupas (kam hormons nav ievadīts) attiecīgo orgānu masu. Androgēnā aktivitāte atbilst prostatas masas pieaugumam, bet anaboliskā — tūpļa cēlājmuskuļa masas pieaugumam.
Medicīnā izmanto pēc operācijām vai infekcijām novājējušu slimnieku ārstēšanai, osteoporozes un kaulu lūzumu ārstēšanai u.c. Sportā anaboliskie steroīdi ir populārs dopinga veids.
Pazīstami anaboliskie steroīdi ir testosterons, metilandrostendiols, metandienons (metandrostenolons), nandrolons, oksandrolons.
Ne visi anaboliskie preparāti pieder pie steroīdiem. Nesteroīdie anaboliķi ir metiluracils, kālija orotāts, riboksīns u.c.
Autbrīdings

Autbrīdings ir tādu vienas sugas īpatņu krustošana, kuriem iepriekšējās 4—6 paaudzēs nav kopīgu senču. Visbiežāk šajā gadījumā vecāku formas ir cēlušās no ģenētiski dažādām populācijām. Ar neradniecisko krustošanu var kombinēt dažādu īpatņu vērtīgās pazīmes, lai radītu jaunas augu vai dzīvnieku šķirnes. Krustojot neradnieciskus īpatņus, kaitīgās recesīvās mutācijas no homozigotiskā stāvokļa pāriet heterozigotiskā stāvoklī, tādējādi parasti paaugstinot hibrīdu dzīvotspēju un produktivitāti, kā arī noturību pret ārējiem apstākļiem.
Gregors Mendelis lietoja autbrīdingu savos eksperimentos ar augiem, lai izpētītu iedzimtības sakarības.
Jānis Misiņš

Dzīvesgājums

Dzimis 1862. gadā Tirzas pagastā. Kopš bērnības aizrāvies ar grāmatu lasīšanu un kolekcionēšanu. 1885. gadā Misiņš saņēma atļauju Tirzas pagasta "Krācēs" izveidot privātu, publikai pieejamu bibliotēku, nedaudz vēlāk turpat tika izveidota arī grāmatsietuve. 
No 1892. gada bibliotēka un grāmatsietuve atradās Lejasciemā, kur Misiņš atvēra arī grāmatu veikalu. 1906. gadā pārcēlās uz Rīgu, kur turpināja nodarboties ar grāmatu izdošanu. No 1911. līdz 1914. gadam Misiņš bija Rīgas Latviešu biedrības Zinību komisijas bibliotekārs. Neilgajā Latvijas SPR periodā 1919. gadā bija iecelts par Latvijas arhīva pārzini. 
No 1919. līdz 1920. gadam Misiņš bija Latvijas Centrālās bibliotēkas (tagadējās Latvijas Nacionālās bibliotēkas) vadītājs, bet no 1920. līdz 1938. gadam Rīgas pilsētas bibliotēkas (tagadējā LZA Fundamentālā bibliotēka) latviešu grāmatu nodaļas Skolas ielā 3 vadītājs un direktora vietnieks.
1925. gadā Misiņš nodeva savu bibliotēku Rīgas pilsētas valdei un tā ieguva Misiņa bibliotēkas nosaukumu (šodien Latvijas Akadēmiskās bibliotēkas Misiņa bibliotēka). 
Miris 1945. gada 17. janvārī Rīgā, apbedīts Rīgas Meža kapos.
Gunārs Jākobsons

Biogrāfija

1959. gadā absolvējis Latvijas Valsts Universitātes Juridisko fakultāti.
19 gadu vecumā sācis darbu Mežaparka radiomezglā par diktoru tehniķi. Savu darbu kā sporta žurnālists viņš uzsāka 1950. gadu vidū, debiju piedzīvodams 1954. gada 4. jūlijā. Laika posmā no 1956. līdz 1991. gadam viņš strādāja Latvijas Radio, kur vadīja vairākus sporta raidījumus, kā arī bērniem, mākslai un literatūrai veltītus raidījumus. Tāpat viņš veidoja raidījumu "Mikrofona aptauja". Strādājis par sporta žurnālistu 13 Olimpiskajās spēlēs un 30 Pasaules čempionātos hokejā. 2007. gadā piedalījās LNT šovā "Divas zvaigznes" kopā ar Margaritu Vilcāni.
1959. gadā G. Jākobsons kļuvis par Latvijas Žurnālistu savienības biedru, 1985. gadā — Latvijas PSR Nopelniem bagāto kultūras darbinieku. 1997. gadā saņēmis Jāņa Lintera prēmiju par ilgstošo un profesionāli izcilo darbu. 2000. gadā par lielo ieguldījumu radiožurnālistikā viņš saņēma "Cicerona Goda" nosaukumu. Tāpat par ilgstošo darbu Pasaules čempionātu komentēšanā viņš saņēma Starptautiskās hokeja federācijas balvu par mūža ieguldījumu. 2010. gada 2. decembrī īpaša LOK komisija paziņoja, ka G. Jākobsons saņems balvu par mūža ieguldījumu sportā. 2010. gada 23. decembrī īpašā Latvijas Gada balvas sportā 2010 pasniegšanas ceremonijā viņš saņēma šo balvu.
2011. gada 12. aprīlī viņš tika nosaukts kā viens no Triju Zvaigžņu ordeņa saņēmējiem.
Olveida krasula

Apraksts

Naudas koks ir mūžzaļš augs ar bieziem zariem un stumbru. Tam ir biezas, gludas un glāsmainas lapas, kuras uz zara aug pretēji viena otrai. Lapām ir izteikti bagātīga zaļa krāsa, bet dažiem augiem tā var izskatīties drīzāk dzelteni-zaļgana. Dažiem paveidiem lapu malas var iegūt sarkanīgu nokrāsu, ja tie tiek pakļauti ilgstošai un spēcīgai saulesgaismai. Jaunam naudas koka stumbram ir tāda pati krāsa un tekstūra, kāda ir tā lapām, bet nobriestot koka stumbrs kļūst brūns un iegūst kokam stumbram līdzīgu izskatu; tomēr par spīti ārējam izskatam, naudas koka stumbrs nekad nepārkoksnējas un visa auga mūža garumā paliek mīksts un sulīgs.
Augot pareizos apstākļos, naudas kokam var uzziedēt balti vai rozā zvaigžņu formas ziedi.

Pavairošana

Tāpat kā daudzus citus sukulentus, naudas kokus var pavairot veģetatīvi, izmantojot nogrieztas vai nokritušas koka lapas un zarus. Pavairošanas metodes var būt dažādas, bet lielākoties seko līdzīgiem soļiem - iesākumā nogrieztās lapas (vai zara) griezuma vietai ļauj apkalst, tad tā tiek ielikta augsnē vai uz augsnes. Aptuveni četru nedēļu laikā kopš lapas nogriešanas no tās sāks dīgt saknes, un neilgi pēc tam - augt lapas. Augšanas ātrums ir ļoti atkarīgs no apkārtējās vides temperatūras un gaisa mitruma.
Arī savvaļā augs galvenokārt vairojas veģetatīvi.
Sarcophaga albiceps

Izplatība

Izplatīta Paleoarktikas un Orientālajā reģionā. Tā ir hemisinantropa mezofila suga, kura sastopama pļavās, ganībās, parkos, dārzos, fermās.

Ienaidnieki

Nasonia vitripennis parazītisko plēvspārņu suga no Pteromalidae dzimtas ir Sarcophaga albiceps parazitoīds. Nasonia vitripennis mātītes dēj olu Sarcophaga albiceps kūniņā.
Rīgas vakara ģimnāzija

Vēsture

Par savu pirmsākumu skola uzskata 1885. gadā dibināto Rīgas pilsētas Marijas meiteņu skolu, kura sākotnēji atradās divās ēkās Kr. Barona ielā 14 un 39. Tagadējā skolas ēka Gaiziņa ielā 1 pēc arhitekta Šmēlinga projekta uzcelta 1912.-1913. gadā. Sakarā ar Pirmā pasaules kara frontes tuvošanos 1915. gada jūlijā skolu pārcēla uz Krieviju.
Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām skolas ēkā Gaiziņa ielā 1 darbību sāka Rīgas pilsētas krievu pamatskola, ko 1924. gadā pārdēvēja par Rīgas pilsētas 4. krievu pamatskolu. Pēc Latvijas okupācijas 1940.-1941. gadā ēkā īslaicīgi darbojusies V. Olava komercskola, bet vācu okupācijas laikā (1941-1944) skolas telpās bija kara hospitālis.
Pēc Otrā pasaules kara beigām ēkā kopš 1947. gada darbojās 2. Dzelzceļa septiņgadīgā skola un Rīgas 1. Strādnieku Jaunatnes vidusskola, ko 1960. gadā pārdēvēja par Rīgas 2. septiņgadīgo skolu un Rīgas 10. strādnieku vidusskolu, bet 1962. gadā par Rīgas 10. vakara (maiņu) vidusskolu.
1991. gadā skolai piešķīra Rīgas vakara ģimnāzijas nosaukumu.
3. februāris

3. februāris ir gada 34. diena pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikusi 331 diena (332 garajā gadā).
Jēkabs Prīmanis

Dzīves gājums

Dzimis 1892. gada 12. martā Ādažu pagasta “Sautiņos” zemnieka Jēkaba Prīmaņa un viņa sievas Ievas ģimenē. Mācījās Ādažu pagastskolā, Millera komercskolā un Nikolaja ģimnāzijā Rīgā. 
Studēja Tērbatas Universitātes Medicīnas fakultātē (1911-1913), tad Petrogradas Kara medicīnas akadēmijā (1913-1916). 
Pirmajā pasaules kara laikā viņš dienēja Krievijas impērijas Baltijas kara flotē kā palīgārsts (1916-1918), pēc demobilizācijas 1918. gada martā Petrogradas Kara medicīnas akadēmijā ieguva ārsta diplomu un atgriezās strādāt Latvijā par Jaunciema ārstu. Latvijas brīvības cīņu laikā bija 4. Siguldas kājnieku pulka ārsts-kapteinis un 3. Jelgavas kājnieku pulka vecākais ārsts. 
1920. gadā pieņemts darbā Latvijas Universitātē (LU) kā profesora Gastona Bakmaņa asistents. Lai jauno ārstu pienācīgi sagatavotu zinātniskajam un pedagoģiskajam darbam, LU viņu kā Rokfellera fonda stipendiātu 1925. un 1926. gadā nosūtīja uz Mičiganas universitāti ASV, kur viņš strādāja kā profesora C. Hubera asistents histoloģijā un embrioloģijā, kā arī Minhenes un Prāgas anatomijas institūtā.
1926. gadā Jēkabs Prīmanis aizstāvēja medicīnas doktora disertāciju un apprecējās ar Grietu Raisku. 1929. gadā viņu ievēlēja par anatomijas katedras vadītāju, bet 1932. gadā — par profesoru. 
No 1928. līdz 1944. gada augustam Jēkabs Prīmanis vadīja Anatomijas un histoloģijas institūtu. Viņa vadībā notika apmēram 25 antropoloģiskās ekspedīcijas uz dažādiem Latvijas novadiem ar mērķi pētīt latviešu antropoloģisko tipu. Par 1929. gadā uzrakstīto zinātnisko darbu «Latviešu ķermeņa uzbūve latvju dainās» Jēkabam Prīmanim piešķīra Krišjāņa Barona prēmiju.
Laikā no 1922. līdz 1944. gadam viņš lasīja arī lekcijas plastiskajā anatomijā Latvijas Mākslas akadēmijas studentiem.
1938. gadā Latvijā tika izveidots Tautas dzīvā spēka institūts, kas nodarbojās ar tolaik Eiropā plašu uzmanību ieguvušajiem eigēnikas jautājumiem. Institūtu profesors vadīja līdz pat tā slēgšanai pēc padomju okupācijas 1940. gada nogalē.
Otrā pasaules kara beigās J. Prīmanis 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, no 1944. līdz 1948. gadam turpināja akadēmisko darbu Jēnas universitātē un Baltijas universitātē Hamburgā. Pēc tam izceļoja uz ASV, kur viņu aicināja pieņemt profesūru Pitsburgas universitātē. 1964. gadā viņš aizgāja pensijā, trīs reizes apbalvots ar Amerikas medicīnas studentu apvienības balvu «Zelta ābols», ko piešķir studenti profesoram, kuru ciena visvairāk, kurš ir iemantojis studentu simpātijas. Jēkabs Prīmanis mira 1971. gada 22. novembrī Pitsburgā.
Viņa vārdā nosaukts RSU Anatomijas muzejs — Museum Anatomiae Jacobi Primani.
Orb-1

Derīgā krava

Kosmosa kuģa hermētiskajā nodalījumā atradās 1261 kg kravas: zinātnisko eksperimentu iekārtas, rezerves daļas stacijas iekārtām, pārtika un citas lietas. Bez tam tur atradās 33 nanopavadoņi un to izmešanas mehānismi; pavadoņus paredzēs palaist brīvā lidojumā no stacijas Kibo moduļa.

Lidojuma gaita

Cygnus tika palaists 2014. gada 9. janvārī 18:07:05 UTC ar nesējraķeti Antares 120 no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (MARS) starta laukuma LP-0A. Šis bija pirmais raķetes Antares versijas Antares 120 lidojums. Pēc atdalīšanās no raķetes Cygnus izvērsa tā saules bateriju paneļus un veica sākotnējās pārbaudes.
12. janvārī Cygnus pietuvojās SKS. Kosmosa kuģi ar stacijas manipulatoru, kuru vadīja Maikls Hopkinss un viņam palīdzēja Koiči Vakata, satvēra 11:08 UTC. Tad to pārvietoja uz Harmony moduļa pret Zemi vērsto pieslēgvietu. Savienošanās ar saslēgšanās mehānismu notika 13:05 UTC.
18. februārī 10:25 UTC ar manipulatoru Canadarm2 Cygnus tika atvienots no Harmony moduļa un 11:41 UTC palaists brīvā lidojumā. 19. februārī tas tika novadīts no orbītas. Aptuveni 18:20 UTC Cygnus iegāja atmosfērā un sadega virs Klusā okeāna dienviddaļas.
Dienvidmorāvijas apgabals

Administratīvais iedalījums

Apgabalā 7 apriņķi - Blansko apriņķis, Brno lauku apriņķis, Brno pilsētas apriņķis, Bržeclavas apriņķis, Hodonīnas apriņķis, Viškovas apriņķis, Znojmo apriņķis.
Daglass Mosons

Biogrāfija

Daglass Mosons dzimis 1882. gadā 5. maijā Roberta Mosona un Margaretas Mosonas (dzimusi Mūra (Moore)) ģimenē. Dzimis Jorkšīrā Anglijā, bet divu gadu vecumā ar ģimeni emigrēja uz Sidneju Austrālijā. Viņš apmeklēja Fortstrītas Paraugskolu un Sidnejas Universitāti, kuru absolvēja 1902. gadā ar bakalaura grādu.
Pirmajās ģeoloģiskajās ekspedīcijās Mosons devās uz Jaunhebridu salām 1903. gadā. 1907. gadā Mosons kā ģeologs piedalījās Ernesta Šekltona antarktiskajā ekspedīcijā. Viņš bija to pētnieku grupā, kas pirmie uzkāpa Erebusa vulkānā, kā arī kopā ar Edžvortu Deividu sasniedza Dienvidu magnētisko polu.
1911. gadā Mosons vadīja savu pirmo patstāvīgo ekspedīciju. Austrālāzijas Antarktiskā ekspedīcija (Australasian Antarctic Expedition) viņa vadībā no 1911, līdz 1914. gadam pētīja Karaļa Džordža V Zemi un Adelijas Zemi. Komonvelta līča piekrastē tika izbūvēta ekspedīcijas bāzes stacija Keipdenisona. Vieta izrādījās nepieredzēti vējaina — gada vidējais vēja ātrums bija ap 80 km/h.
Mosona ekspedīcija divu sezonu laikā (otrā pārziemošana bija neplānota) veica piekrastes pētīšanu un kartēšanu.
Vēlāk Mosons piedalījās vēl vairākās ekspedīcijās uz Antarktīdu.
Mosona vārdā nosaukta Mosonas polārstacija, Mosona krasts un Mosona jūra.
Katlakalna draudzes novads

Katlakalna draudzes novads (vācu: Kirchspiel Kattelkaln) bija viens no četriem Vidzemes guberņas Rīgas patrimoniālā apgabala draudzes novadiem.
2. oktobris

2. oktobris ir 275. gada diena pēc Gregora kalendāra (276. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 90 dienas.
.
Āfrikas lamantīns

Izskats un īpašības

Āfrikas lamntīna ķermeņa garums ir 3—4 m, lielākie var sasniegt 4,5 metrus garumu, svars 360—500 kg, Mātītes ir nedaudz lielākas par tēviņiem. Lamantīnu ķermenim, kā visām sirēnām, ir vārpstveida forma, bet tā aste atšķirībā no jūrasgovs delfīnam līdzīgās astes ir airim līdzīga. Arī tā snuķis ir īsāks kā jūrasgovij.
Lamantīniem ir liela, kustīga augšlūpa, kas kalpo kā īss snuķis. Lamantīni ar augšlūpu plūc jūraszāles, kā arī to izmanto savstarpējai socializācijai. Tiem ir mazas, plaši novietotas acis. Zobi aug tikai sānos, lamantīna dzerokļi ir plakani un labi piemēroti cietas barības sakošļāšanai. Zobi, ja tie izkrīt, lamantīniem ataug atkal un atkal. Tie izaug žokļa dziļumā un lēnām bīdās uz žokļa priekšpusi. Priekšējie zobi no rindas izkrīt un nomainās ar nākamajiem zobiem. 
Lamantīna priekškājas ir pārveidojušās par airkājām, bet katrai airkājai ir 3—4 nagi. Pakaļkājas nav redzamas, jo tās slēpjas dziļi muskuļu slānī. Pakaļkājas ir nelieli, mazattīstīti kauli, kas nav savienoti ar mugurkaulu. 
Āfrikas lamantīni ir pelēki vai pelēkbrūni, tiem ir nedaudz sakrunkota āda, uz kuras šur un tur aug bezkrāsaini matiņi.

Uzvedība

Par Āfrikas lamantīnu sociālo satruktūru ir maz zināms. Zinātnieki kādreiz uzskatīja, ka tie veido monogāmus pārus un dzīvo ģimeņu grupās, tomēr šobrīd pastāv uzskats, ka ciešas saites ir tikai starp māti un tās bērniem. Riesta laikā lamantīni veido lielus barus, kas turas kopā apmēram vienu mēnesi. Šī mēneša laikā mātīte pārojas 1 vai 2 dienas, tad starp tēviņiem izceļas kautiņi un grūstīšanās par tiesībām pāroties. Seklā lagūnā vai ezerā piedzimst 1 mazulis. Tas ir apmēram 1 metru garš. Mazulis turas cieši blakus mātei un nepamet to pirmos 2 gadus.

Barība

Āfrikas lamantīni ir veģetārieši, tie barojas ne tikai ar ūdensaugiem, bet arī ar krasta augiem, kas liecas ūenī. Dažos apvidos krasta augi ir galvenā lamantīnu barība, īpaši sausajā sezonā. Krītoties ūdens līmenim, lamantīns ir spiests meklēt bagātīgākas barošanās vietas. Dienas laikā tas var pārmeklēt 30—40 kilometrus ūdenstilpnes.  Barojoties tas izmanto savu īso snuķi un elastīgās airkājas, ar kurām lamantīns augus iebīda mutē. Gada laikā tas apēd apmēram 8000 kg veģetācijas.
Rīgas geto muzejs

Koncepcija

Īpašas ekspozīcijas telpas radīšana, kas vērsta Latvijas vēstures izzināšanai plašas auditorijas cilvēkiem kā Latvijā, tā arī ārzemju viesiem.

Priekšvēsture

Otrā pasaules kara laikā Latvijā ir tikuši iznīcināti vairāk nekā 70 000 Latvijas ebreju un aptuveni 20 000 ebreju no Centrāleiropas valstīm: Vācijas, Čehijas, Austrijas, Ungārijas un Lietuvas. Rīgas geto muzejs atrodas blakus bijušā geto robežai. Rīgas geto ir gandrīz vienīgais, kas nav pārcietis arhitektoniskas pārmaiņas kopš geto laikiem.
2008. gada ASV atklātais čempionāts tenisā

2008. gada ASV Atklātais čempionāts tenisā bija 2008. gada noslēdzošais Grand Slam turnīrs. Tas norisinājās uz cietā seguma kortiem, ārpus telpām. Šis bija jau 127. ASV Atklātā čempionāta turnīrs. Tas sākās 2008. gada 25. augustā un ilga līdz 7. septembrim.
2010. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

Komandu izmaiņas

Virslīgas 2010. gada sezonā pārstāvētās pilsētas
Iepriekšējās sezonas beigās, pēc Latvijas Futbola federācijas valdes lēmuma, par negodīgu spēli no LMT Virslīgas tika izslēgts Dinaburg FC. Tomēr Daugavpils pilsēta nepalika bez futbola kluba Virslīgā, pēc speciāla Latvijas Futbola federācijas uzaicinājuma Virslīgā iekļuva FC Daugava.
1. līgas 2009. gada sezonā triumfēja FK Jelgava, izcīnot tiesības 2010. gada sezonā startēt Virslīgā.

Dalībnieku sarakstu ietekmēja arī pārspēles par vietu LMT Virslīgā 2010. gadā, kur FK Jaunība, 1. līgas vicečempions, divu spēļu summā, ar lielāko viesos gūto vārtu attiecību, pārspēja Virslīgas pastarīti - FK Daugava, kura izkrita uz 1. līgu.

Pārspēles par vietu LMT Virslīgā

Bija paredzēts, ka komanda, kura ierindosies 10. vietā, izkritīs uz 1. līgu, atbrīvojot vietu 1. līgas čempionei, bet 9. vietas ieguvējs piedalīsies pārspēlēs ar 1. līgas 2. vietas ieguvēju par tiesībām nākamsezon spēlēt LMT Virslīgā.
Tomēr, sakarā ar to, ka FC Tranzit atsauca savu dalību Virslīgā un atteicās no pārspēlēm, kā 9. vietas ieguvējs LMT Virslīgā, tad 2. vietas ieguvējs Pirmajā līgā — FC Jūrmala automātiski ieguva vietu Virslīgā nākamajā sezonā.