Helēna Demakova

Izglītība un darba gaitas

1977. beigusi Rīgas 3. vidusskolu, 1987. gadā — Latvijas Valsts universitātes filoloģijas fakultātes vācu valodas nodaļu. No 1978. līdz 1982. gadam bijusi gleznotājas Marinas Ainbinderes privātskolniece, beigusi Latvijas Mākslas akadēmijas trīsgadīgos sagatavošanas kursus. Strādājusi Latvijas Nacionālajā bibliotēkā, bijusi LU pasniedzēja. No 1996. līdz 1997. gadam Demakova bija Ministru prezidenta padomniece kultūras jautājumos. 2007. gadā Latvijas Kultūras akadēmijā ieguvusi maģistres grādu.
Iesākusi kuratores darbu 1990. gadā ar izstādi “Latvija. 20. gadsimta kūlenis. 1940–1990. gads”. Kopš tā laika galvenā kuratoriskā darbība aptver Latvijas un Baltijas reģiona laikmetīgo mākslu, tās neseno vēsturi padomju laikā un mākslu publiskajā telpā.

Politiskā darbība

Bijusi "Klubs-21" biedre, 1998. gadā parakstījusi Tautas partijas manifestu. No Tautas partijas saraksta ievēlēta 7. un 8. Saeimā. 2004. gada 9. martā Helēna Demakova kļuva par Kultūras ministri Induļa Emša valdībā, šo pašu amatu saglabājusi arī Aigara Kalvīša ministru kabinetā. 2006. gada oktobrī Demakova tika ievēlēta 9. Saeimā un palika Kultūras ministres amatā arī Kalvīša otrajā valdībā. Šo amatu Demakova saglabāja arī Godmaņa vadītajā valdībā. 2009. gada 12. janvārī viņa atkāpās no amata, par iemeslu minot veselības problēmas.
Politiskajā darbībā nozīmīgākās iniciatīvas, kas vainagojušās ar rezultātiem, — reālas Latvijas Nacionālās bibliotēkas celtniecības uzsākšana (2008); programmas “Mantojums 2018” iesākšana, kas paredz savest kārtībā visas valstij piederošās kultūras celtnes ar kultūras pieminekļu funkciju (2006); reģionālo koncertzāļu programmas iesākšana (2007), kas rezultējusies Rēzeknes (2013), Cēsu (2014) un Liepājas (2015) koncertzāļu uzbūvēšanā; konkursa novadīšana piemineklim Padomju okupācijas režīma upuriem (2007).
Tāpat novadīti vairāki lielizmēra festivāli — “Pārsteidzošā Latvija” (2005, Francija), “Francijas pavasaris” (2007, Latvija), “O!Vācija” — Vācijas kultūras festivāls Latvijā (2008), Latvijas Kultūras festivāls Krievijā (2007./2008.) un Krievijas kultūras festivāls Latvijā (2008).
Kā kultūras ministre noslēgusi līgumu ar "ABLV Bank" par topošā Laikmetīgās mākslas muzeja kolekcijas izveidi (2005), tajā pašā periodā izveidots kamerorķestris “Sinfonietta Rīga” (2006), nodibināta Ventspils Rakstnieku un tulkotāju māja (2006); projektā "Trešais tēva dēls" iegūts 16,2 miljonu dolāru liels līdzfinansējums Latvijas publiskajām pašvaldību bibliotēkām informācijas tehnoloģiju un interneta pieejamības apmeklētājiem uzlabošanai no Bila un Melindas Geitsu fonda (2006); uzsākta Latvijas kultūras kanona izveide (2007); nodibināta un atklāta Latvijas Nacionālā mākslas muzeja filiāle Romana Sutas un Aleksandras Beļcovas muzejs (2008); uzsākta laikmetīgās kultūras finansēšana Rīgas Spīķeru kvartālā — Spīķeru koncertzālei un Laikmetīgās mākslas centram kim? (2008); uzsākta un pabeigta Dailes teātra rekonstrukcija.
Globālā finanšu krīze 2008. gadā uz laiku apturēja Rīgas koncertzāles un Laikmetīgās mākslas muzeja projektu virzību, taču pēc tās pārvarēšanas projektu attīstība turpinās. 2017. gadā Demakova LTV raidījumā Rīta Panorāma sacīja, ka politikā neplāno atgriezties "nekādā gadījumā".

Cita darbība

Pēc aiziešanas no politikas Demakova strādājusi airBaltic un Rīgas Tūrisma attīstības birojā, bijusi pasniedzēja Latvijas Mākslas akadēmijā. Pēdējā laikā darbojusies kā mākslas zinātniece un izstāžu kuratore.