google/wiki40b huggingface dataset:
Remantadīns

Vēsture

Remantadīns pirmo reizi tika sintezēts 1963. gadā Viljama Pričarda (William W. Prichard) vadībā adamantāna atvasinājumu izpētes laikā; tas tika arī patentēts. Pričarda ieteiktā sintēzes metode pamatojās uz remantadīna iegūšanu no attiecīgā ketoksīma, reducējot ar litija alumohidrīdu.
Remantadīna efektivitāte gripas profilaksē tika nodemonstrēta, izmantojot dzīvniekus, 1965. gadā, bet 1968. gadā tika veikti klīniskie pētījumi ar cilvēkiem.
Jānis Polis un Ilze Grava remantadīnu 1968. gadā sintezēja Latvijas Zinātņu akadēmijas Organiskās sintēzes institūtā, izmantojot oriģinālu sintēzes metodi. 1969. gadā tikusi izsniegta autorapliecība remantadīna izgatavošanas metodei.

Izmantošana

Remantadīns tiek lietots A2 tipa vīrusu (un citu A grupas vīrusu) izraisītas gripas ārstēšanā un profilaksē, kā arī ērču encefalīta profilaksē. Tam ir arī antitoksiska iedarbība B grupas vīrusu izraisītas gripas gadījumos, tāpat tas novērš gripas izraisīto kapilāru toksikozi. Remantadīnu profilaktiskos nolūkos lieto pa 50 mg dienā, bet saslimšanas ar gripu sākumā pa 150—300 mg dienā pirmās 3 līdz 5 dienas.
Remantadīna efektivitāte ērču encefalīta agrīnā profilaksē Latvijā tika pierādīta 1995. gadā. Ja piesūkusies ērce, remantadīna lietošana jāuzsāk pēc iespējas ātrāk; tas jālieto 3 dienas pa 100 mg divreiz diennaktī.
Remantadīns tiek ražots "Olainfarm" rūpnīcā. Lielākā daļa no saražotā (vairāk nekā 80%) tiek eksportēts uz NVS valstīm, Lietuvu, Poliju, Gruziju un Bulgāriju.
Ojārs Vācietis

Biogrāfija

Dzimis Valkas apriņķa Trapenes "Dumpjos" kalpa ģimenē. Mācījies Trapenes pamatskolā un Gaujienas vidusskolā. No 1952. gada līdz 1957. gadam studējis LVU latviešu valodu un literatūru. No 1958. gada strādājis laikrakstos un žurnālos "Literatūra un Māksla", "Liesma", "Bērnība", "Draugs". Gadu bijis Rīgas kinostudijas redaktors. Viņa dzīvesbiedre bija Latvijas krievu dzejniece un atdzejotāja Ludmila Azarova.
Pirmā publikācija — dzejolis "Miera balss" Apes rajona laikrakstā "Sarkanā Ausma" 1950. gadā. Vācietis 50. gadu dzejā ienāk ar jaunības jūsmu, trauksmi un tiešumu, ātri kļūdams par vienu no populārākajiem dzejniekiem. Īpaši nozīmīga ir Vācieša 60. gadu dzeja, kad viņš daudzos dzejoļos un poēmās polemizē ar PSRS ideoloģijas oficiālajām nostādnēm, tā izpelnīdamies arī represijas - no 1960. līdz 1966. gadam viņa dzejoļu krājumi netiek izdoti.
O. Vācieša nozīmīgākais tulkojums ir Mihaila Bulgakova romāns "Meistars un Margarita", tas piedzīvojis vairākus izdevumus.
Dzejnieks miris 1983. gada 28. novembrī Rīgā. Apbedīts Carnikavas kapos Siguļos.

Ojāra Vācieša prēmija

1984. gadā tiek nodibināta O.Vācieša vārdā nosaukta prēmija, ko reizi piecos gados paredzēts piešķirt dzejā, bērnu dzejā un par ieguldījumu latviešu dzejas atdzejošanā un popularizēšanu citās valodās. Tās laureāti 1984. gadā bija Jānis Peters, Vitauts Ļūdēns un Ivans Dračs, 1988. gadā Vizma Belševica un Māra Zālīte, Jānis Baltvilks un Juris Kronbergs, 1993. gadā Imants Ziedonis, Guntars Godiņš un folkloras mācību grāmatu autoru kolektīvs (Māra Mellēna, Ernests Spičs un Valdis Muktupāvels).
Kopš 2003. gada Carnikavas pašvaldība sadarbībā ar O. Vācieša muzeju katru rudeni piešķir viņa vārdā nosauktu literāru prēmiju spilgtam dzejoļu krājumam. Laureāti: Inese Zandere (2003), Inga Gaile (2004), Andra Manfelde (2005), Pēters Brūveris (2006), Imants Auziņš (2007), Ronalds Briedis (2008), Edvīns Raups (2009), Jānis Rokpelnis un Leons Briedis (2010), Anna Auziņa (2011), Inga Gaile (2012), Amanda Aizpuriete (2013), Anna Dzintare (2014), Jānis Rokpelnis (2015), Māris Salējs (2016), Anna Auziņa (2017) un Daina Sirmā (2018).
Menora

Menora, Torā aprakstīts septiņzaru zelta svečturis, ko sekojot Dieva norādēm, izgatavojis Mozus. Tas izmantots pirmstempļa periodā Saiešanas teltī, kā arī Jeruzālemes templī. Menora jau kopš senatnes ir viens no jūdaisma un ebreju simboliem; tā iekļauta Izraēlas valsts ģerbonī.

Simbolisms

Menora simbolizē pasaules radīšanu septiņās dienās ar Sabatu kā centrālo gaismu. Tā arī reprezentē degošo krūmu, no kura Dievs uzrunājis Mozu. Deviņžuburu menora ir Hanukas svētku simbols. Katrā sinagogā pie arkas, kurā glabājas Tora, deg mūžīgā gaisma ("ner tamid"), kas atgādina par Tempļa menoru.
Tomass Vilsons Barns

Biogrāfija

Pēc izcelsmes bijis skots. 1850. gados bijis viens no Anglijas vadošajiem šahistiem. 1858. gadā Londonā pāri ar Polu Morfiju nospēlējis divas partijas pret Hovardu Stauntonu un Džonu Ouenu, kurās abās guvuši uzvaras. Viens no šahistiem, kuriem pret Morfiju bijis samērā labs kopējais rezultāts - 8:19. 1862. gadā piedalījies Londonas šaha turnīrā, kurā nospēlējis zemāk par savām spējām, dalot 7.-8. vietu.
Atstājis savu ieguldījumu arī šaha atklātņu teorijā. Viņa vārdā ir nosauktas tādas reti lietotas un mūsdienu teorijas par nekorektām atzītas atklātnes kā 1. f3 un 1. e4 f6. Spāņu atklātnē viens no pirmajiem sācis lietot variantu, kas tagad nosaukts Smislova vārdā: 1. e4 e5 2. Zf3 Zс6 3. Lb5 g6.
Cietis no liekā svara, tāpēc nolēmis iziet ārstniecības kursu. Speciālas diētas rezultātā zaudējis gandrīz 60 kilogrammus 10 mēnešu laikā, kas arī kļuvis par viņa nāves cēloni.
Ungārijas slovāki

Ungārijas slovāki (slovāku: Maďarskí Slováci) ir Ungārijas trešā lielākā mazākumtautība pēc romiem un vāciešiem. Saskaņā ar 2001. gada Ungārijas tautas skaitīšanu, 17 692 cilvēki Ungārijā sevi uzskata par slovākiem. Kopējais slovāku valodā runājošo skaits Ungārijā ir 56 107. Mazākumtautību organizāciju aplēses liecina, ka valstī ir aptuveni 100 000—110 000 slovāku izcelsmes cilvēku. Slovāki ir 0,18% līdz 1,1% no kopējā Ungārijas iedzīvotāju skaita.

Vēsture

Slovāki mūsdienu Ungārijas teritorijā atradās jau viduslaikos. No 9. līdz 10. gadsimtam slovāku apdzīvotās zemes bija daļa no Lielmorāvijas. Šīs teritorijas tika iekļautas Ungārijas firstistē, kas 1000. gadā kļuva par Ungārijas Karalisti. 16. gadsimtā pēc Mohāčas kaujas turku karu laikā Ungārijas Karaliste tika sadalīta trīs daļās un slovāku apdzīvotie reģioni lielākoties nonāca Hābsburgu pārvaldībā. Šajā laikā slovāki galvenokārt dzīvoja valsts ziemeļu daļā, mūsdienu Slovākijā. 
Konflikti starp ungāriem un slovākiem sākās 19. gadsimtā, kad Slovākijas apgabals pieprasīja autonomiju no Hābsburgiem. Saskaņā ar 1920. gada Trianonas miera līgumu lielākā daļa no slovāku valodā runājošajiem apgabaliem tika atzīti par daļu no Čehoslovākijas. Vairāki slovāki tomēr vēl palika Ungārijā. Saskaņā ar Austroungārijas datiem 1900. gadā mūsdienu Ungārijas bija 192 200 slovāku (2,8% no kopējā iedzīvotāju skaita). 1920. gada tautas skaitīšanā tika atklāts, ka 141 882 cilvēki runāja slovāku valodā. Čehoslovākijas—Ungārijas iedzīvotāju apmaiņa, kas notika pēc 1920. gadā, tika atkārtota pēc Otrā pasaules kara, kad aptuveni 73 000 slovāku tika pārvietoti no Ungārijas uz Slovākiju.
Alise Aizspogulijā (filma)

Sižets

Alise atrod maģisku spoguli, kas aizved viņu atpakaļ uz Brīnumzemi. Tur Alise atrod Trako Cepurnieku, kurš uzvedas dīvaināk nekā parasti un vēlas uzzināt patiesību par savu ģimeni. Alise dodas atpakaļ laikā, kur viņa dažādos dzīves posmos satiek savus draugus un ienaidniekus, kā arī cenšas izglābt Cepurnieku, pirms beidzas dotais laiks.
Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākais alternatīvās un indie mūzikas albums

Nominācija pastāv kopš 2008. gada. Līdz 2014. gadam nominācija saucās "Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākais alternatīvās mūzikas albums". 2014. gadā tika piešķirta arī atsevišķa balva "indie" nominācijā.
Mērsraga novads

Daba

Atrodas Piejūras zemienes Engures līdzenumā. Augstākā vieta pagastā atrodas rietumu daļā - 20 m vjl.

Vēsture

Vēsturiski Mērsraga novada teritorijā atradās Mērsraga muiža (Gut Markgrafen).
Mērsraga pagasts izveidots 1918. gadā no Engures Mežaizsardzības pagasta. 1935. gadā tā platība bija 71,7 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Mērsraga un Ķūļciema ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Mērsraga ciemam pievienoja Upesgrīvas ciemu, bet Mērsraga ciema kolhoza «Plēsums» teritoriju pievienoja Ķūļciema ciemam. 1961. gadā daļu Mērsraga ciema pievienoja Vandzenes ciemam. 1963. gadā Mērsraga ciemam pievienoja Ķūļciema ciema kolhoza «1. Maijs» teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2008. gadā Mērsraga pagasts apvienojās ar Rojas pagastu izveidojot Rojas novadu.
2010. gada janvārī Mērsraga iedzīvotāji kopsapulcē izlēma izstāties no Rojas novada un izveidot Mērsraga novadu. 2010. gada septembrī Saeima pirmajā lasījumā atbalstīja izmaiņas Administratīvo teritoriju un apdzīvoto vietu likumā, paredzot Mērsraga novada izveidi. Atsevišķo Rojas un Mērsraga novadu domju vēlēšanas bija paredzētas 2010. gada 30. oktobrī, bet notika tikai 2010. gada 18. decembrī.
Windows Home Server

Windows Home Server ir Microsoft izstrādātā un 2007. gada 7. janvārī paziņotā servera operētājsistēma, kas ir paredzēta mājas lietošanai un tās galvenais uzdevums ir apvienot mājokļos esošos datorus, to datus, veikt datu dublēšanu un nodrošināt attālināto piekļuvi. Windows Home Server operētājsistēma ir bāzēta uz Windows Server 2003 SP2 sistēmas.
Plašam patēriņam Windows Home Server tika nodots 2007. gada 16.jūlijā.

Attālinātā piekļuve

Sistēma piedāvā drošo SSL piekļuvi pie servera glabātajiem datiem caur internetu, izmantojot jebkuru interneta pārlūkprogrammu. Windows Home Server sola nodrošināt piekļuvi Web-saskarnei, izmantojot bezmaksas Windows Live nodrošināto adresi. Web-saskarne dod iespēju lejupielādēt un augšupielādēt datus no servera. 
Sistēma dod iespēju, izmantojot RDP vārteju, attālināti administrēt Windows Home Server tīklā esošos datorus. Šobrīd tas ir iespējams ar sistēmām, kas atbalsta Remote Desktop - tās ir Windows XP Professional, Tablet un Media Center un Windows Vista Business un Ultimate versijas.
Latvijas emuārtelpa

IT žurnāli

Pirmie Latvijas tīmekļa žurnāli pamatā rakstīja par IT lietām. Te var minēt Kasparu Foigtu , Arti Āri , Arturu Medni , Kristapu Kaupi  un citus. Labākie raksti no dažādiem IT žurnāliem bieži vien tiek ievietoti ziņu vietnē Digg.lv.

Politiskie žurnāli

Latvijā ļoti nedaudz politiķiem ir savi tīmekļa žurnāli. Te var minēt Kristapu Kaupi (NSS), kurš ne tikai raksta savu tīmekļa žurnālu  par politku un tehnoloģijām, bet arī veido tīmekļa žurnālu sistēmu Blogiem.lv. Tīmekļa žurnāls  ir arī Eiroparlamenta deputātam Georgam Andrejevam (LC). Daudzi politiķi ir reģistrējušies sociālajā tīklā Draugiem.lv, kur iespējams rakstīt dienasgrāmatas, ko var lasīt citi Draugiem.lv lietotāji. Politiskas nokrāsas žurnālu, kas sludina libertiešu idejas , ir izveidojis žurnālists Juris Kaža, kurš citādi pamatā raksta par IT un telesakariem.
Atis Slakteris

Izglītība un darba gaitas

1975. gadā absolvēja Bauskas 1. vidusskolu, 1980. gadā pabeidza Latvijas Lauksaimniecības akadēmiju mehanizācijas specialitātē. Pēc augstskolas pabeigšanas sācis strādāt par automehāniķi, vēlāk par galveno inženieri, kolhozā Code. 1990.—1994. gadā bijis Bauskas rajona Lauksaimniecības departamenta galvenais inženieris, un arī rajonu Lauksaimniecības biroju vadītāja padomes priekšsēdētāju.

Politiskā darbība

6. Saeimas vēlēšanās kandidēja no Latvijas Zemnieku savienības un Latvijas Kristīgo demokrātu savienības saraksta Zemgales apgabalā, taču netika ievēlēts. 1998. gada aprīlī parakstīja Tautas partijas manifestu un rudenī tika ievēlēts 7. Saeimā. 
No 2000. līdz 2002. gadam Andra Bērziņa valdībā Slakteris bija zemkopības ministrs. 2002. gadā kļuva par Tautas partijas priekšsēdētāju un tika ievēlēts 8. Saeimā. 2004. gada martā pirmoreiz kļuva par aizsardzības ministru Induļa Emša valdībā. 2006. gada 8. aprīlī, pēc Jaunā laika aiziešanas no Aigara Kalvīša valdības, atkārtoti ieņēma aizsardzības ministra amatu. 2006. gada oktobrī Atis Slakteris tika ievēlēts 9. Saeimā, kā arī saglabāja savu aizsardzības ministra amatu Kalvīša otrajā valdībā. Viņš kļuva par finanšu ministru Godmaņa vadītajā valdībā, bet pēc valdības krišanas 2009. gadā atjaunoja Saeimas deputāta mandātu.
Žans Marks Gunons

Pirms F1

No 1985. - 1987.gadam piedalījās Francijas Formula Renault čempionātā. 1986. un 1987.gadā kļuva par šī čempionāta vicečempionu. 1988.gadā pārgāja uz Francijas F3 pārstāvot komandu Promatecme, izcīnot 4.vietu kopvērtējumā. 1989.gadā pārstāvot komandu ORECA kļuva par Francijas F3 čempionu, izcīnot 5 uzvaras. 1990.gadā devās uz Formula 3000 čempionātu, finišēja 3.vietā Hokenheimā un kopvērtējumā izcīnot 9.vietu. 1991. un 1992.gadā kopvērtējumā izcīnija 6.vietu kopvērtējumā, uzvarot Po un Maņikūrā.

Formula 1

1993.gadā debitēja Formulā 1 pārstāvot Minardi komandu 2 posmos, aizstājot Kristianu Fitipaldi. Japānas GP startēja no 24.starta vietas, bet Austrālijas GP no 22.starta vietas. Abas reizes piedzīvoja izstāšanos. 1994.gadā 7 posmus pārstāvēja Simtek komandu. Labākais sasniegums 9.vieta Francijas GP. Šajā pašā gadā arī izcīnija 5.vietu kopvērtējumā Francijas salonautomobīļu čempionātā.

Pēc F1

Pēc F1 pilota karjeras beigšanas pievērsās sporta mašīnu sacensībām. no 1996. - 1999.gadam piedalījās GT sacensībās. 1999.gadā piedalījās FIA Sportscar sacensībās, izcīnot 4 uzvaras un 6.vietu kopvērtējumā. 2000.gadā piedalījās ALMS sacensībās. Regulāri piedalās arī Lemānas 24 stundu sacensībās.
Alotropija

Alotropija - parādība, kad viens ķīmiskais elements veido vairākas vienkāršas vielas. Šīs vienkāršās vielas atšķiras ar atomu skaitu molekulā vai strukturālo uzbūvi.
Gaidis Bērziņš

Biogrāfija

1989. gadā absolvējis Rīgas 25. vidusskolu. Pēc tam ieguvis maģistra grādu tiesību zinātnē un pašlaik studē doktorantūrā Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē. Viņš ir strādājis par zvērinātu advokātu un maksātnespējas administratoru, pasniedz lekcijas LU Juridiskās fakultātes Civiltiesisko zinātņu katedrā.

Politiskā darbība

2006. gada 7. novembrī G. Bērziņš kļuva par tieslietu ministru Aigara Kalvīša valdībā. Pēc valdības atkāpšanās 2007. gada 5. decembrī, Saeima 20. decembrī apstiprināja Ivara Godmaņa valdību, kurā G. Bērziņš turpināja pildīt tieslietu ministra pienākumus.
2010. gadā ievēlēts 10. Saeimā no Nacionālās apvienības saraksta. Pirms 11. Saeimas ārkārtas vēlēšanām 2011. gada rudenī G. Bērziņš nomainīja Robertu Zīli no apvienības izveidotās partijas Nacionālā apvienība "Visu Latvijai!"—"Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" līdzpriekšsēdētāja amatā. Vēlēšanas apvienībai bija sekmīgas un G. Bērziņu ievēlēja 11. Saeimā. 25. oktobrī viņš atkārtoti kļuva par tieslietu ministru, ieņemot šo amatu Valda Dombrovska trešajā valdībā. 2012. gada 21. jūnijā, pēc konflikta ar Ministru prezidentu Valdi Dombrovski jautājumā par holokausta laikā zaudēto ebreju kopienas īpašumu kompensāciju, G. Bērziņš atkāpās no ministra amata un vēlāk atjaunoja Saeimas deputāta mandātu. 2014. gada augustā atkal kļuvis par tieslietu ministru Laimdotas Straujumas valdībā pēc viņa partijas biedres Baibas Brokas demisijas.
2014. gadā ievēlēts 12. Saeimā.
2018. gada 26. jūnijā G. Bērziņš kopā ar Eināru Cilinski paziņoja, ka nekandidēs 13. Saeimas vēlēšanās, lai dotu iespēju jauniem cilvēkiem, vienlaikus norādot, ka politiku nepametīs un darbu partijā turpinās.
Viljandi apriņķis

Administratīvais iedalījums

Pēc 2017. gada teritoriālās reformas apriņķī ir 4 pašvaldības - Mulgi pagasts, Pehja-Sakalas pagasts, Viljandi un Viljandi pagasts.
Nobela miera prēmija

Nobela miera prēmija (zviedru: Nobels fredspris) ir ikgadējs apbalvojums, kuru kopš 1901. gada pasniedz par miera veicināšanu, par nopelniem, kuri veicinājuši savstarpējo valstu, tautu un citu organizāciju mieru un sadarbību, kā arī personas, kas kādas tautas vai valsts labā darījušas nozīmīgus miera pasākumus. Tā ir viena no piecām zviedru inženiera un izgudrotāja Alfrēda Nobela 1895. gadā iedibinātajām Nobela prēmijām. Nobels savā testamentā rakstīja, ka Nobela miera prēmiju jāpasniedz "personai, kura darījusi visvairāk vai vislabāk strādājusi tautu brālības vārdā, iestājusies par armiju likvidēšanu vai samazināšanu, un ir rīkojusi vai veicinājusi miera kongresu". To pasniedz Norvēģijas Nobela komiteja, kuru veido 5 cilvēki, kas ir ievēlēti no Norvēģijas Parlamenta, svinīgā ceremonijā Norvēģijas galvaspilsētā Oslo katra gada 10. decembrī (Alfrēda Nobela nāves dienā).
Sojuz TMA-13M

Lidojuma gaita

Sojuz TMA-13M tika palaists 2014. gada 28. maijā 19:57:41 UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas ("Gagarina starta").
Saslēgšanās ar staciju notika 29. maijā 01:44 UTC (aptuveni 6 stundas pēc starta) pie Rassvet moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās operācijas notika automātiskā režīmā. 03:52 UTC tika atvērtas lūkas un kuģa apkalpe iegāja stacijā.
No stacijas Sojuz TMA-13M atvienojās 10.11.2014. 00:31:30 UTC. Dzinējs bremzēšanas manevram iedarbināts 03:05 UTC. Zemi nolaižamais aparāts sasniedza 03:59 UTC 82 km uz ziemeļaustrumiem no Arkalikas. Lidojuma ilgums — 165 dienas 7 stundas 1 minūte.
Ogresmuiža

Vēsture

Ogresmuižas kungu māja, kas piederējusi fon Panderu dzimtai, nodedzināta 1905. gada revolūcijas laikā un nav atjaunota. Kādreiz pie muižas bijis skaists parks ar dīķiem.
Ogresmuižu pēc 1920. gada zemes reformas sadalīja 90 vienībās 1208 ha kopplatībā. Līdz mūsdienām saglabājušās dažas saimniecības ēkas, arī bijušais spirta brūzis.
Rīgas Lutera baznīca

Arhitektūra

Līdzekļu vākšana baznīcas celtniecībai tika uzsākta 1881. gadā. Baznīca tika uzcelta laikā no 1888. līdz 1890. gadam pēc arhitekta Johana Koha projekta. Darbu pārraudzīja Kohs un Vilhelms Bokslafs. Tā ir tradicionāla neogotikas celtne ar smailu torni baznīcas rietumu galā, izteiktu latīņu krusta plānojumu, pagarinātu kori un trapecveida apsīdas daļu. Fasādēs ir izvietotas gan neogotikai raksturīgās nišas, logu ailas un dzegas, gan romantikas stilā veidotas rozetes un arkas. Fasādes dzeltenīgās sienas iegūst savdabīgu akcentu ar nelielu apmestu laukumu ritmisku kārtojumu, kā arī sarkanu ķieģeļu joslām portālu, logu un stūru apdarē. 
Rīgas Lutera baznīcas interjeru veidojis ievērojamais gotikas stila lietpratējs V.Bokslafs.
1991. gadā tika veikts kapitālremonts, savukārt pēc pieciem gadiem rekonstruēja baznīcas pulksteni, kas darbojās kopš 1891. gada.
Pretī baznīcai esošā mācītājmāja ir viena no retajām klasicisma stila mācītājmājām Rīgā.

Ērģeles

Baznīcas ērģeles tikušas izgatavotas 1893. gadā Lūdvigsburgā, Vācijā. To paveikusi E.F. Valkera firma (E. F. Walker & Co), kas kopā izveidoja  7 ērģeļus Rīgā. Ērģeles baznīcā saglabājušās kopš tās pirmsākumiem.

Dievkalpojumi un koncerti

Ēka tika iesvētīta 1891. gada 24. februārī.
Dievkalpojumi baznīcā notiek sestdienās plkst. 18.00 un svētdienās plkst. 11.00.
Baznīcā ir 1000 sēdvietu un 250 stāvvietu. Tā arī tiek izmantota klasiskās mūzikas un ērģeļu koncertiem.
Draudzē darbojas Rīgas Lutera draudzes koris un Rīgas Lutera draudzes bērnu un jauniešu ansamblis, kas piedalās labdarības koncertos, lai apmeklētāji varētu ziedot  Latvijas Luterāņu sieviešu teoloģu apvienībai, Teoloģijas fakultātes biedrībai, atbalstīt visiem pieejamu teoloģisku izglītību un kalpošanu baznīcā, gan arī Rīgas Lutera draudzes darbam kopumā.
Baznīcā notiek festivāla "Kaziņika dienas" koncerti.
Kamaniņu braukšana

Kamaniņu braukšana ir ziemas sporta veids, kurā sportists ar speciālām kamaniņām brauc pa īpašu dabiskā vai mākslīgā ledus trasi. Sacensības notiek gan ar vienvietīgajām, gan ar divvietīgajām kamaniņām. Vīrieši sacenšas gan abu veidu kamanām, savukārt sievietes — tikai vienvietīgajām.
Kamaniņas ir apmēram 15 cm augstas, to garums ir 120—150 cm. Vienvietīgo kamanu masa nedrīkst pārsniegt 22 kg, divvietīgo — 24 kg. Trases parasti ir 800—1200 m garas un 140—160 cm platas, tajās jābūt vismaz piecām virāžām. Viena no trasēm atrodas arī Siguldā.
Sacensībās vietu sadalījumu nosaka pēc noteikta braucienu kopskaita laika summas. Pasaules kausa sacensībās katrā posmā tiek aizvadīti divi braucienu, Pasaules čempionātā un Olimpiskajās spēlēs vieninieki aizvada četrus braucienus, divnieki — divus. Pastāv arī komandu stafete, kurā piedalās pa vienam vieniniekam no katra dzimuma un viens divnieks. Šajā stafetē komanda startē kopā, katram sportistam uzsākot braucienu uzreiz pēc iepriekšējā komandas dalībnieka finišēšanas.

Vēsture

Kamaniņu braukšana ir radusies 19. gadsimta beigās Šveicē. 1883. gadā Davosā notika pirmās starptautiskās sacensības. Pēc sešiem gadiem Vācijā ir tikušas izgatavotas pirmās specializētās kamaniņas.
Sākotnēji kamaniņu braukšanas sekcija bijusi iekļauta FIBT, 1957. gadā tika dibināta Starptautiskā Kamaniņu sporta federācija (FIL), kuras sastāvā 2004. gadā bija 47 valstu federācijas. 1993. gadā tika dibināta Latvijas Kamaniņu sporta federācija, kas 1992. gadā tika uzņemta gan FIBT, gan FIL.
Kopš 1914. gada notiek Eiropas čempoionāts, 1955. gada — Pasaules čempionāts, 1981. gada — Pasaules kausa sacensības. 1964. gada ziemas olimpisko spēļu programmā tika iekļauta kamaniņu braukšana.
Ar kamaniņu braukšanu Latvijā regulāri sāka nodarboties 20. gadsimta 60. gados, pirmie tai pievērsās Rolands Upatnieks un Valdis Tiliks. Latvijas sportisti gan PSRS, gan neatkarīgās Latvijas sastāvā ir izcīnījuši vairākas medaļas gan Olimpiskajās spēlēs, gan Pasaules čempionātā. Par pirmo latvieti, kas izcīnījusi ziemas olimpisko spēļu zelta medaļu, kļuva kamaniņu braucēja Vera Zozuļa (1980). Mārtiņš Rubenis 2006. gadā kļuva par pirmo neatkarīgās Latvijas sportistu, kas izcīnījis medaļu ziemas olimpiskajās spēlēs.
Jānis Bulis

Biogrāfija

Jānis Bulis dzimis 1950. gada 17. augustā Latgalē, Ludzas novada Brigu pagasta Brigos Barisu mājās. Iegūstot vidējo izglītību, 1972. gadā iestājies Rīgas Metropolijas Romas katoļu Garīgajā Seminārā, kuru beidzis 1977. gadā un tā paša gada 22. maijā Rīgas Svētā Jēkaba katedrālē kardināls, toreiz vēl bīskaps Julijans Vaivods Jāni Buli ordinējis par priesteri. Primīcijas dievkalpojums noticis 1977. gada 5. jūnijā Brigu Vissvētās Trīsvienības draudzē, sprediķojot priesterim Pēterim Onckuļam, kā arī piedaloties priesteriem Pēterim Andžānam, Pēterim Vucinam, Henrikam Vilkam, Staņislavam Adamovičam, Antonam Jonikānam, Antonam Kivlinīkam, Pāvilam Zeilei, Antonam Boldānam. Pārzina latviešu, poļu un krievu valodas, daļēji lietuviešu valodu.
Neibāde (Saulkrasti)

Vēsture

Pirmās vasarnīcas un peldvietu pie Ķīšupes ietekas jūrā uz Bīriņu muižas zemes 1823. gadā uzcēla tās īpašnieka Ludviga Augusta Mellina (1754-1834) znots Lēdurgas muižas īpašnieks Kārlis fon Reiterns. Tā kā tā atradās uz ziemeļiem no daudz senākās Pēterupes un Pabažu peldvietas, tad jauno kūrortu nosauca par Neibādi (vācu: Neubad - jaunā peldvieta). 1835. gadā Neibādi nopirka viņa svainis Aleksis Gērans Pistolkorss (1792-1870). Pēc viņa dēla Augusta fon Pistolkorsa laulībām ar Pēterburgas miljonāra Štiglica audžumeitu Emīliju Harderi 1860. gadā tika pabeigta Bīriņu muižas pils celtniecība un sākās būvdarbi Neibādes jūrmalā. Kā viena no pirmajām tika uzcelta Neibādes kūrmāja (Kurhaus), tad viesnīca, restorāns un māja ar uzsildīta jūras ūdens vannām (vannūzis). Blakus kūrmājas laukumam iekārtoja parku. No 1875. gada Bīriņu muižas īpašnieks sāka pārdot zemesgabalus vasarnīcu būvēm arī citiem Vidzemes muižniekiem. Īsā laikā Neibādes teritorija tika apbūvēta ar greznām vasarnīcām.
1933. gadā Neibādi apvienoja ar Pēterupes ciemu un pārdēvēja par Saulkrasti, vēlāk par Saulkrastiem. Pēc dzelzceļa līnijas Rīga-Rūjiena atklāšanas 1935. gadā starp Neibādi un Pēterupi iekārtoja Saulkrastu dzelzceļa staciju.
Pirmsskolas izglītība

Pirmsskolas izglītība ir vispārējās izglītības pirmā pakāpe. Tās mērķis ir sekmēt bērna vispārējo attīstību un gatavību uzsākt sākumskolas posmu pamatizglītībā.
Pirmskolas izglītību Latvijā, tāpat kā obligāto pamatizglītību, piedāvā vispārējās pirmsskolas izglītības iestādes (bērnudārzi). Pirmskolas izglītības programmas apgūst bērni 5-6 gadu vecumā. Ir arī tā saucamās "pilotgrupas". Piecgadīgo un sešgadīgo bērnu sagatavošana pamatizglītības ieguves uzsākšanai ir obligāta. Pirmskolas izglītību bērniem ar speciālajām vajadzībām īsteno speciālajās pirmskolas izglītības iestādēs. Daudzās pirmsskolas izglītības iestādēs Latvijā aizvien populārāka paliek Montesori metožu izmantošana.