google/wiki40b huggingface dataset:
Gustavs Husāks

Dzīvesgājums

Dzimis strādnieku ģimenē. Komunistiskās partijas biedrs no 1933. gada, kad studēja Komeniusa Universitātē Bratislavā. 1944. gadā piedalījās Slovāku nacionālajā sacelšanās pret Vāciju un Tiso režīmu. Pēc kara darbojās valsts iestādēs. 1950. gadā staļiniskajās "tīrīšanās" tika apcietināts un no 1954. līdz 1960. gadam pavadīja ieslodzījumā Leopoldovas cietumā. 1963. gadā reabilitēts. Prāgas pavasara laikā kļuva par premjerministra vietnieku. Pēc PSRS iebrukuma Čehoslovākijā izvirzījās par partijas grupējuma līderi, kurš centās "normalizēt" attiecības ar PSRS, un kļuva par valsts vadītāju līdz pat sociālisma norietam.
Pupuķi

Izplatība

Pupuķiem ir plašs izplatības areāls, tie ir sastopami Eirāzijā, Āfrikā un Madagaskaras salā. Eirāzijā dzīvojošā pupuķa Japānas pasuga U. e. saturata novērota arī Ziemeļamerikā (1975. gadā Aļaskā Jukonas upes deltā). 16. gadsimta sākumā, kolonizējot Svētās Helēnas Salu, izmira tajā dzīvojošais milzu pupuķis (Upupa antaios).

Latvijā

Latvijā retumis novērojama vienīgā Eirāzijā dzīvojošā suga — pupuķis.

Vide

Pupuķi mājo skrajos mežos un krūmājos, pļavās ar smilšainu, nabadzīgu augsni, stepēs un savannā. Vienīgi Madagaskaras pupuķis apmetas biezos mežos. Pupuķus var novērot arī lauksaimniecībā izmantojamās zemēs, piemēram, olīvu birzīs, augļu koku dārzos, vīnogu laukos un parkos.

Kopīgās īpašības

Pupuķu sugas morfoloģiski ir ļoti līdzīgas, tādēļ tās ilgstoši uzskatīja par vienu sugu. Tie ir vidēja auguma putni ar garu, smailu, liektu knābi, krāšņu cekulu, platiem, noapaļotiem spārniem un īsām, spēcīgām kājām. Ķermeņa garums 25—32 cm, spārnu plētums 44—48 cm, svars 46—91 g. Lielākais no pupuķiem ir Madagaskaras pupuķis, tā ķermeņa garums ir apmēram 32 cm, svars līdz 91 g. 
Visām sugām uz spārniem ir kontrastējoši koši, melnbalti raksti. Atkarībā no sugas tie ir atšķirīgi. Spārnu rakstus vislabāk var redzēt lidojumā. Ziemeļos dzīvojošiem pupuķiem, kas ir gājputni, spārni ir lielāki.

Uzvedība

Pupuķi barojas galvenokārt uz zemes, pārmeklējot augsnes virskārtu un uzlasot dažādus bezmugurkaulniekus. Pa zemi pārvietojas ejot. Vislabprātāk barību meklē vietās, kas nav aizaugušas un ir labi pārskatāmas (augi zemi vai to ir maz). Atpūšas koku zaros vai kādā citā vietā, kas atrodas augstāk par zemi (ēku konstrukcijas, sētas, mūrīši). Kad putns ir mierīgs, tā cekuls pieglaužas pie galvas, un otrādāk — satraukuma brīžos cekuls izslienas stāvus gaisā.
Lai arī lidojums no malas izskatās nenoteikts un vājš, pupuķi ir spēcīgi un ļoti veikli lidotāji, un piekūni tos reti izvēlas par saviem upuriem. Pupuķus var bieži novērot, peroties sausās, karstās smiltīs, tādējādi attīrot apspalvojumu.
Edolfs Finks

Dzīves gaitas

Finks ir dzimis 1990. gada 18. jūlijā Sanfrancisko un vairākus mēnešus pirms 1906. gada Sanfrancisko zemestrīces sācis izrādīt interesi par dambreti un šahu. Pēc zemestrīces viņš kopā ar savu ģimeni bija starp tiem tūkstošiem, kas meklēja patvērumu un apmetās pilsētas apkaimē. Šajā laikā viņš vēl centās apgūt abas spēles, bet šahs izrādījās interesantāks. Lai uzlabotu savas šaha prasmes Finks studēja šaha atklātnes un pievienojās Mehānikas institūta šaha klubam. Viņš bija pietiekami spēcīgs, lai spēlētu neizšķirti simultanspēles partijās pret Kapablanku, Māršalu un Kostiču. Ap 1908. gadu viņš sāka pievērsties arī šaha kompozīcijai.
Pirmā pasaules kara laikā Finks kalpoja ASV armijā Francijā, un pēc viņa atgriešanās bija šaha problēmistu biedrības Good Companion viceprezidents.
Daudzus gadus viņš arī bija viens no Sanfrancisko lielākajiem šahistiem. Uzvarējis Kalifornijas štata čempionātā 1922., 1928., 1929. un dalīti 1945. gadā , bet 1923., 1925. 1926. un dalīti 1948. gadā bijis otrais.

Šaha kompozīcija

Kopš 1908. gada sastādījis vairāk nekā 1000 šaha kompozīcijas un ieguvis vairāk nekā 40 godalgas.
Saite (anatomija)

Saite (latīņu: ligamentum) ir blīvs saistaudu veidojums, kas savieno skeleta daļas vai iekšējos orgānus. Saites satur daudz kolagēna šķiedru. Skeleta saites parasti saista divus kaulus un piestiprina tos locītavām, norobežojot to kustību. Saites spēj izturēt lielas slodzes.
Apelsīns

Vēsture

Saldo apelsīnu kokus no Ķīnas atveda uz Itāliju, Spāniju un Portugāli 15. gadsimtā. Pirms tam Itālijā tika audzēti tikai skābo apelsīnu koki. No Eiropas apelsīnu koki tika pārvesti uz ASV, Dienvidameriku, Āfriku un Austrāliju, kur apelsīnus sāka audzēt pārdošanai.
Ir vairākas saldo apelsīnu šķirnes. Viena no visbiežākajām šķirnēm sauc par "Valencia", apelsīns, kas nāk no Spānijas un tas aug arī Āfrikā un Austrālijā. Tas ir viens no svarīgākajiem "komerciālajiem" apelsīniem. Tas nozīmē, ka tos audzē pārdošanai veikalos.
Vienu šķirni saldo apelsīnu sauc par "sarkano apelsīnu" vai "sārto apelsīnu" (sārts nozīmē asins sarkanā krāsā). Šiem apelsīniem bieži ir sarkanas zīmes uz mizas. Dažu sārto apelsīnu sula izskatās kā sarkanais rubīns.
1850. gadā, Brazīlijā, kāda klostera dārzā auga koks, kuram bija ļoti savādi augļi. Iekšpusē zem ādas bija liels apelsīns bez sēklām. Apakšā zem apelsīna bija "bērnu apelsīns", kas bija patiešām, lielākais apelsīnu dvīnis. Maziem apelsīniem bija dīvains bumbulis apakšā zem apelsīnu ādas, kas izskatījās tāpat kā cilvēka "vēdera-poga". Šie apelsīni tika nosaukti "nabas apelsīniem". Tie garšoja ļoti saldi, tiem nav sēklas un tos mizot ir diezgan viegli. Tas radīja iemeslu, lai tos audzētu komerciāli. Bet tos nevar audzēt no sēklām. Kokus varēja tikai audzēt no spraudeņiem. Mūsdienās tūkstošiem šo apelsīnu koku ir stādīti no spraudeņiem. "Nabas apelsīni" tiek audzēti Kalifornijā un eksportē uz daudzām valstīm pasaulē. 
Mūsdienās daudzi cilvēki pasaulē ēd apelsīnus vai dzert apelsīnu sulu katru dienu, jo apelsīni ir viens no labākajiem un lētākajiem C vitamīna avotiem. Cilvēku ķermenis atšķirībā no daudziem citiem dzīvniekiem, neražo C vitamīnu, tāpēc cilvēku vajadzībām vitamīns C jālieto uzturā regulāri. (C vitamīns palīdz organismam augt, dziedēt brūces un cīnīties ar infekcijām.) Apelsīni ir arī ļoti labs šķiedrvielu avots. Bet tie nesatur lielu daudzumu minerālvielu. Vislabāk apelsīnu ēst kopā ar banānu, jo tad, cilvēks nodrošina visu nepieciešamo. Gan vitamīnus, gan minerālvielas.

Augšana

Apelsīnus var audzēt ārā, siltā klimatā un iekštelpās vēsākā klimatā. Apelsīni, tāpat kā lielākā daļa citrusu augi neaugs, ja vien nebūs no 15,5—29 °C. Apelsīnu koki, kas izaudzēti no veikalā iepirkto sēklu augļa, iespējams neražos. Ja augļi tomēr izaug, tie var atšķirties no mātes augļa, jo mūsdienās tiek izmantota hibridizācija. Audzējot sēklas, kas ir veikalā nopirktas, tām nedrīkst ļaut izžūt.
Wz.29 (bruņuautomobilis)

Vēsture

Bruņuautomobili wz.29 konstruējis inženieris Rūdolfs Gundlahs uz kravas automašīnas Ursus A šasijas. Automobilis konstruēts 1929. gadā un ir uzskatāms par pirmo bruņu auto, kuru pilnībā izgatavojuši poļi. 1931. gadā rūpnīca "Ursus", kurā tika izgatavotas bruņuautomobiļa šasijas, un Varšavas Centrālā automašīnu remontdarbnīca, kurā tika izgatavoti bruņu korpusi, izgatavoja 13 šī tipa bruņuautomobiļus. Bruņuautomobiļi atradās Polijas armijas bruņojumā līdz pat Otrā pasaules kara sākumam. 1939. gada 1. septembrī bruņojumā atradās 8 šī tipa bruņuautomašīnas. Polijas kampaņas laikā, līdz 16. septembrim, tās visas tika iznīcinātas. Zināms, ka dažas no tām iznīcinājušas pašu bruņuautomobiļu ekipāžas, lai novērstu iespēju, ka ienaidnieks tās iegūst kā trofejas.
1967. gada 18. oktobra orkāns Latvijā

Notikumu hronoloģija

Vētra sākās 17. oktobra vakarā un, pārstaigājot visu Latviju, maksimālo ātrumu sasniedza naktī uz 18. oktobri, 18. oktobra rīta pusē un austrumu rajonos vēl arī dienā. Turpmāk, līdz diennakts beigām, vētra pakāpeniski norima iekšzemes rajonos, bet piekrastes teritorijās mazākā intensitātē vēl saglabājās 19. un 20. oktobrī. Šai vētrai bija raksturīgs liels vēja brāzmu maksimālā ātruma diapazons. Baltijas jūras piekrastē — Liepājā 18. oktobrī tika reģistrēts līdz šim vislielākais Latvijā vēja brāzmu ātrums — 48 m/s, 40 m/s stipras brāzmas bija arī Rucavā un Bauskā, bet Kolkā, Mērsragā un Rīgā maksimālās vēja brāzmas sasniedza tikai 20 m/s.

Seku likvidēšana

Tūlīt pēc viesuļvētras visās MRS tika pārtraukta ieplānoto cirsmu izstrāde un visi spēki koncentrēti, lai novāktu izpostītās mežaudzes. Vējgāžu izstrādei norīkoja mežstrādniekus no vētras mazāk skartajām MRS, piesaistīja arī kolhozniekus, sovhozniekus, kā arī tā saucamos "pašsagatavotājus" no citām organizācijām un uzņēmumiem. Ar to vien nepietika, tāpēc darbā uzaicināja strādniekus no Baltkrievijas, Ukrainas un Krievijas mazmežainajiem apgabaliem. Daļai no tiem nebija ne mazāko iemaņu mežizstrādes darbos, tāpēc bieži notika smagi nelaimes gadījumi. Lielu daļu no kokmateriāliem, kurus sagatavoja piesaistītie strādnieki, izveda no Latvijas, savukārt daļa no iebraucējiem palika uz pastāvīgu dzīvi Latvijā.
Lavašs

Lavašs (armēņu: լավաշ) ir galvenokārt Tuvajos Austrumos un Kaukāzā izplatīta neraudzēta kviešu maize. Tradicionāli cep speciālā krāsnī — tandirā. Lavašu izgatavo vai nu apaļu vai garenu 90—110 cm garumā un 40—50 cm platumā un svarā līdz 250 g, to izveltnējot 2—5 mm plānā plācenī. Izžūstot gaisā, tas strauji sacietē un tādā stāvoklī var tikt uzglabāts līdz pat gadam. Ēd galvenokārt ar tajā ietītiem zaļumiem un sieru.
Tiek uzskatīts, ka lavašs cēlies no Armēnijas, kur tā ir viena no galvenajām ēdienkartes sastāvdaļām. Nosaukums cēlies no vārdiem lav (լավ) — ‘labs’ un haš (հաշ) — ‘ēdiens’. Plaši izplatīts arī Azerbaidžānā, Gruzijā, Turcijā, Irānā un citur.
Gaiziņkalns (dabas parks)

Vēsture

Gaiziņkalna dabas parks ir dibināts 1987. gadā 2026 ha platībā. No 1957. gada tika aizsargāta Gaiziņkalna virsotne, savukārt no 1977. gada viss kalns 53 ha platībā. Pašreizējo dabas parka statusu nosaka Latvijas Republikas Ministru kabineta 1999. gada 2. martā pieņemtie "Noteikumi par dabas parkiem". 2012. gada 14. decembrī tika uzspridzināts padomju laikā būvētais 45 metrus augstais Gaiziņkalna skatu tornis.
Roberts Solovs

Biogrāfija

Roberts Solovs dzimis Bruklinā, Ņujorkā, ebreju ģimenē. Viņš bija vecākais bērns trīs bērnu ģimenē. Viņš bija labi izglītojies Ņujorkas bezmaksas skolās.
1940. gadā viņš iestājās Hārvarda universitātē.
1942. gadā viņš pameta universitāti un iestājās ASV armijā.
1945. gadā viņš atgriezās Hārvarda universitātē, un viņš vairāk ieinteresējās par statistiku un varbūtības modeļiem. Laikā no 1949. gada līdz 1950. gadam viņš padziļināti studēja statistiku Kolumbijas universitātē.
1949. gadā, tieši pirms došanās uz Kolumbijas universitāti, viņam tika piedāvāts un viņš pieņēma profesūras palīga vietu Masačūsetsas tehnoloģiju institūta ekonomikas fakultātē (angļu: Economics Department at Massachusetts Institute of Technology). MIT viņš pasniedza statistikas un ekonometrijas kursus. Viņa intereses pakāpeniski nomainījās uz makroekonomiku.
Gandrīz 40 gadus, viņš strādāja kopā ar Polu Entoniju Samuelsonu (angļu: Paul Anthony Samuelson) strādājuši kopā pie daudzām teorijām: von Neumann izaugsmes teorija (angļu: von Neumann growth theory) (1953), kapitāla teorija (angļu: Theory of capital) (1956), lineārā programmēšana (angļu: Linear programming) (1958) un Filipsa līkne (angļu: Phillips Curve) (1960).
Ternopiļa

Vēsture

Pilsētu Polijas-Lietuvas sastāvā 1540. gadā dibinājis Jans Tarnovskis. Pēc 1772. gada Polijas Pirmās dalīšanas — Austrijas impērijā. No 1809. līdz 1815. gadam - Krievijā, vēlāk atgriežoties Austroungārijas sastāvā.
No 1918. gada 22. novembra līdz 30. decembrim Ternopiļa bija Rietumukrainas Tautas republikas pagaidu galvaspilsēta, bet no 1920. gada 8. jūlija līdz 21. septembrim — padomju Galīcijas PSR galvaspilsēta. 1921. gada Rīgas miera rezultātā Ternopiļa iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu. No 1941. gada 2. jūlija līdz 1944. gada 15. aprīlim atradās vācu okupācijā. Pilsēta smagi cieta kaujās, jo šeit tika ielenkts vācu armijas grupējums. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti.  Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. 1990. gada 20. martā Ternopiļas pilsētas padome bija pirmā valstī, kas balsoja par Ukrainas nacionālās simbolikas — karoga, ģerboņa un himnas atjaunošanu. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

Izglītība un zinātne

Pilsētā atrodas tehniskā universitāte, medicīnas universitāte un ekonomiskā universitāte. Šeit atrodas sistēmas GLONASS telemetrijas stacija.

Cilvēki

Ternopiļa ir poļu filozofa Kazimeža Ajdukeviča (Kazimierz Ajdukiewicz, 1890—1963), poļu generāļa Francišeka Klēberga (Franciszek Kleeberg, 1888—1941) un politiķa Jaroslava Stecko (Ярослав Стецько, 1912—1986) dzimtā pilsēta.
Biznesa simulācijas spēles

Biznesa simulāciju spēļu attīstība Latvijā

Biznesa simulācijas ir ieguvušas ievērojamu popularitāti kopš 2000. gada. Tās ir pieprasītas un atzītas par noderīgu mācību metodi. Tiek rīkotas arī ikgadējas sacensības vairākās kārtās, kā piemēram, Global Management Challenge Latvia, Bizness24h, Peak Time.
Slotiņu ciesa

Morfoloģiskais apraksts

Slotiņu ciesa sasniedz 50—130 cm garumu, tās stiebrs ir stingrs, stāvs, zem skaras raupjš. Lapas virspuse ir pelēkzaļa, taču apakša zaļa, lapu platums ir 0,5—1,0 cm, tās tāpat kā stiebrs ir raupjas. Ziedkopa ziedēšanas laikā violetam vēlāk dzeltenbrūna, šaura, blīva 10—25 cm gara. Vārpiņas plēksnēs īlenveidīgas,0,5—1,0 cm garas, gals akotains, škautne dzeloņaina . Akots taisns, garš (līdz 0,9 cm) garāks par ārējo zieda plēksni. Auglis — grauds. Zied jūnijā un jūlijā.
Daži autori par slotiņu ciesas pasugu uzskata Latvijā reti sastopamo Calamagrostis epigeois spp. meinhausenii Tzvelev., citi to uzskata par atsevišķu sugu Meinhauzena ciesu (Calamagrostis meinhausenii (Tzelev) Viljasoo). Šis taksons no slotiņu ciesas atšķiras ar gludu nevis raupju stiebru zem ziedkopas, kā arī īsākām vārpiņām (0,4–0,6 cm). Meinhauzena ciesa parasti aug piekrastes smiltājos.

Biotopi

Sausas vietas dzelzceļa malās, ceļa malās, sausās pļavās un nezālienēs.

Ekspansijas riski un potenciālā ierobežošana

Tā kā slotiņu ciesa ir stīgojoša graudzāle, tā ātri spēj izveidot monodominantas audzes, izspiežot no dzīvotnes citas sugas. Pļaušana reizi sezonā mazefektīva, tāpat kā ganīšana, jo dzīvnieki izvairās to ēd nelabprāt. Efektīvākai ierobežošanai nepieciešams slotiņu ciesu pļaut vismaz divas reizes sezonā, nopļauto zāli pēc tam novācot. Šādā gadījumā suga sāk samazināties pēc 7—8 gadiem. Cits risinājums ir zvaguļu piesēja, jo tie ir pusparazīti, kas parazitē uz ciesas saknes. Monodominantas ciesu audzes nav ieteicams dedzināt, jo tas izraisīs pretēju efektu — suga turpinās izplatīties. Sugu iespējams ierobežot arī ar dziļās aršanas palīdzību, ko jāveic rudenī (vismaz 40– 50 cm). Šādā veidā sals palīdzēs iznīcinār saknes un dziļā aršana sagatavos augsni dabisko zālāju sugām.
Rocket League

Spēlētāji

Kopējais spēlētāju skaits no visām platformām ir 40+ miljoni.
Žmerinka

Vēsture

Vēstures avotos pirmoreiz minēta kā Podolijas guberņas ciems 18. gadsimta sākumā. 19. gadsimta beigās Podolijas guberņa kļuva par cukura rūpniecības centru un 1865. gadā pa vidu starp ciemiem Mala Žmerinka un Velika Žmerinka tika izbūvēta dzelzceļa mezgla stacija, pie kuras izauga ciemats. 1903. gadā Žmerinkai piešķirts pilsētas statuss.
Butterfly

Uzņemšana

Butterfly debitēja ASV Billboard 200 topa pirmajā vietā ar 236,000 pārdotām kopijām pirmās nedēļas laikā; pirmajā vietā tas palika vienu nedēļu, pirmajā divdesmitniekā divdesmit vienu nedēļu, un topā kopumā piecdesmit piecas nedēļas, vienu reizi atgriežoties topā. Četrpadsmitajā un piecpadsmitajā nedēļā albums pārdeva vairāk nekā pirmajā nedēļā, sasniedzot 283,000 pārdotas kopijas nedēļas laikā, kad albums atradās topā piecpadsmito nedēļu, astotajā vietā. RIAA sertificēja albumu ar pieckāršu platīna statusu. Albums ASV izveidoja divus pirmā numura hītus: Honey un My All. Honey kļuva par sesto singlu (un sesto Kerijai), kas debitēja Hot 100 pirmajā vietā. Albums arī izveidoja radio singlus Butterfly un Breakdown. The Roof un Whenever You Call saņēma ierobežotu izdevumu dažās valstīs
Rolling Stone apraksīja Butterfly kā ‘’Kerijas ‘’pārejas albumu’’, kas viņu stingri noteica viņu hiphopa orientētā R&B mūzikā’’, kamēr Allmusic sacīja, ka tas ir ‘’viens no Kerijas labākajiem albumiem, ilustrējot, ka Kerija turpiena uzlabot un bagātināt savu mūziku, kas padara viņu par retumu starp 90. gadu dziedātājiem’’.
Rolling Stone izvēlējās albumu kā vienu no ‘’1001 albums, kas tev jādzird pirms tu mirsti’’, un pasaulē albums ir pārdevis aptuveni 15 miljonus kopiju.

Balvas

1998. gadā Honey tika nominēts Grammy kategorijā ‘’Labākais Sieviešu R&B Vokālais Izpildījums’’ un ‘’Labākā R&B Dziesma’’, kamēr Butterfly tika nominēts kategorijā ‘’Labākais Sieviešu Popa Vokālais Izpildījums’’. Albums ieguva Gada Labākā Internacionālā Popa Albuma balvu ‘’Gold Disc Awards’’ pasniegšanas ceremonijā Japānā, un ieguva balvu ‘’IFPI Platinum Europe Awards’’ balvu pasniegšanas ceremonijā. Pateicoties Butterfly, 1998. gadā Kerija ieguva ‘’American Music Awards’’ balvu kategorijā ‘’Labākā Sieviešu Māksliniece, Souls, R&B. Albums palīdzēja Kerijai iegūt arī ‘’BMI Pop Awards’’ balvu kategorijā ‘’Gada Dziesmu Autors’’, un ieguva atsevišķas ‘’Dziesmu Autora’’ balvas par Honey, Butterfly u My All. Piedevām, Kerija ieguva balvu ‘’Blockbuster Entertainment Award’’ balvu pasniegšanas ceremonijā, kategorijā ‘’Labākā Sieviešu Māksliniece’’.
Toli dzeivoj

Toli dzeivoj ir latgaliešu tautasdziesma Jurjānu Andreja apdarē, ko Septītajos latvju vispārējos dziesmu svētkos 1931. gadā atskaņoja  Latgales jauktie kori Emīla Melngaiļa vadībā.
Tautasdziesmas harmonizējums sacerēts 1921. gadā kā kādas baltkrievu melodijas lokalizējums. Pārsentimentizētā satura dēļ tas bija tāls latviskajai pasaulei, un, šķiet, to uzņēma programmā vairāk lokālās popularitātes dēļ.
Daugavpils trakts

Daugavpils trakts (poļu: trakt dyneburski) jeb Daugavpils stārastija bija administratīva vienība Inflantijas vaivadijas (1629-1772) sastāvā ar centru Daugavpils (tolaik Dineburgas) pilsētā.

Vēsture

Daugavpils stārastija izveidota Cēsu vaivadijas sastāvā pēc Livonijas kara beigām.
1620. gadā jezuīti uzcēla pirmo Daugavpils katoļu baznīcu.    
1656. gadā Otrā Ziemeļu kara laikā Krievijas cars Aleksejs Mihailovičs ieņēma Daugavpils traktu un pārdēvēja Daugavpili par Borisogļebsku, kurā lika celt pareizticīgo baznīcu. 
1667. gadā pēc Andrusovas pamiera noslēgšanas krievi okupēto Latgales daļu atdeva atpakaļ Polijai-Lietuvai. 1671.-1673. gadā jezuīti atjaunoja baznīcu Daugavpils cietokšņa teritorijā. 
1677. gadā Dinaburga kļuva par Inflantijas vaivadijas administratīvo centru, Inflantijas seimiku sanākšanas vietu un Latgales-Piltenes bīskapu rezidenci. Pēc Lielā Ziemeļu kara 1710. gada mēra epidēmijā izmira gandrīz viss Dinaburgas garnizons.
1737. gadā jezuītu ordenis cietokšņa teritorijā uzcēla jaunu mūra baznīcu baroka stilā. 
Pēc pievienošanas Krievijas impērijai to pārdēvēja par Daugavpils apriņķi (poļu: powiat dyneburski, krievu: Динабургский уезд).
Denizdžans Temizkans

Biogrāfija

Daudzkārtējais Turcijas jauniešu šaha čempionātu laureāts, tajā skaitā divus gadus pēc kārtas bijis otrais U13 un U14 vecuma grupās zēniem (2013, 2014).
2008. gadā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionāta U8 vecuma grupā zēniem. 2009. gadā bijis otrais Pasaules skolnieku šaha čempionātā U9 vecuma grupā zēniem. 2013. gadā uzvarējis Eiropas skolnieku šaha čempionātā U13 vecuma grupā zēniem.
Zara

Vēsture

Pirmais Zara veikals tika atvērts 1975. gadā La Coruña Galīcijā, Spānijā. Pirms notika pirmā veikala atvēršana, veikala nosaukums bija Zorba, no filmas "Grieķijas Zorba" (1964). Kādu laiku vēlāk, izrādījās, ka šo vārdu jau izmantoja kāds netālu esošs veikals, kas atradās netālu no veikaliem. Bāra īpašnieks teica, lai divi vietējie nemaldina pircējus ar tādu pašu nosaukumu veikalam, kas atrodas blakus viens otram, un ierosināja nākt klajā ar citu nosaukumu, un pēc vairākiem testiem tika pieņemts nosaukums Zara. No paša sākuma veikalā pārdod apģērbus par zemām cenām, kas bija līdzīgi, kā šobrīd populārākais luksusa augstās modes preces. Pēc veiksmīgas pārdošanas uzņēmuma īpašnieks, Amancio Ortega, kopā ar toreizējo sievu Rozāliju Meru, sāka atvērt jaunus veikalus visā valstī. Kopš 1980. gada uzņēmums ir iekļuvis starptautiskajā tirgū, atverot veikalu pilsētā Porto, Portugālē. 1989. gadā Zara atvēra savu pirmo veikalu ASV, 1990. gadā Francijā. Vēlāk seko veikals Meksikā (1992 g.), Grieķijā, Zviedrijā, Beļģijā (1994) un citi.

Veikali

2016. gada 31. jūlija Zara veikali šādās valstīs:
Špics

Izcelsme

Par špicu izcelsmi nav daudz faktu, bet lielākā daļa špicu ir veidojušies Arktiskajos reģionos. Lai arī ārēji špics ir diezgan līdzīgs pelēkajam vilkam, arheoloģiski nav atrastas nekādas liecības par vilka un špica tiešu saistību. 5000 gadus veci fosilie špica kauli liecina par to, ka špics ir bijis sakrustojies ar vilku. DNS pētījumi ir apliecinājuši, ka ģenētiski špici ir vistuvākie radinieki pelēkajam vilkam, tādēļ zinātnieki ir izvirzījuši hipotēzi, ka špici ir visvecākais suņu tips.
Vēl nesenā pagātnē, lai iegūtu vilkam līdzīgus suņus, špica tipa suņi tika krustoti ar vilkiem, tādā veidā ir radusies Aļaskas malamuta šķirne.
Pirms 3000 gadiem špica tipa suņi sāka migrēt no Arktikas uz Eiropu, Ziemeļameriku, Āziju un arī uz Āfriku. Šveicē ir atrasti seni špica tipa suņa kauli, kas ir 2000 gadus veci, neviens nešaubās, ka šie suņi ir bijuši priekšteči vācu špicam un shiperkem. Špicveidīgi suņi ir atrodami Sibīrijā un Mongolijā, vairāku gadsimtu laikā tie sasniedza arī Ķīnu un Japānu. Šie Āzijas senie špici kļuva par senčiem čau čau un akita suņiem.

Pielietojums

Špica tipa suņi ir selekcionēti trīs dažādiem nolūkiem: medībām, ganīšanai un nartu vilkšanai. Lielākās šķirnes parasti ir domātas medībām, piemēram, Karēlijas lāčusuns vai norvēģu melnais aļņusuns, abi ir domāti lielu dzīvnieku medībām: lāčiem un aļņiem. Mazākas šķirnes kā somu špics un lundehunds ir paredzēti putnu un mazāku dzīvnieku medībām.
Vislielākās šķirnes, piemēram, Kanādas eskimosu suns un Grenlandes suns, bija paredzētas, lai vilktu nartas. Lielo šķirņu suņus šim nolūkam lietoja līdz 19. gadsimtam. Pamazām cilvēki sāka saprast, ka suņa izmērs nav noteicošs ilgstošai izturībai, tādēļ Sibīrijas haskiji, kas bija daudz mazāki un barības ziņā ekonomiskāki, ieņēma lielo suņu vietu kamanās gan Kanādā, gan Aļaskā. Skandināvijas ziemeļos sāmi kā kamanu suņus lietoja somu Lapzemes suņus
Špicu glītais izskats, tā biezais, mīkstais, bet tajā pašā laikā stingrais kažoks, ritenī rotaļīgi sagrieztā aste ir mudinājusi cilvēkus selekcionēt dekoratīvos špicus, piemēram, amerikāņu eskimosu špics, Aļaskas klikai špics, vācu špics, Pomerānijas špics un papillons.
Špica tipa suņi var tikt iedalīti dažādās klasēs, kā dekoratīvie suņi, ganu suņi, kamanu suņi vai medību suņi.