google/wiki40b huggingface dataset:
Tikkurila

Vēsture

1862. gadā Tikurilā (tagad Vantā daļa) tika dibināts uzņēmums Dickursby Oljeslageri, kas spieda linsēklu eļļu un ražoja lakas. 1885. gadā uzņēmumu nopirka Schildt & Hallberg. 1919. gadā Schildt & Hallberg Oy sāka ražot krāsas. Uzņēmums pamazām kļuva par vadošo krāsu ražotāju Somijā.
1972. gadā uzņēmumu nopirka Rikkihappo Oy (tagad Kemira). 1975. gadā uzņēmums pārdēvēts par Tikkurilan Väritehtaat Oy – Dickursby Färgfabriker Ab.
1984. gadā Tikkurila iegādājās Apvienotās Karalistes ceturto lielāko krāsu ražotāju Donald Macpherson Group Pl. 1986. gadā uzņēmums pārdēvēts par Tikkurila Oy.
Pēc PSRS sabrukšanas Tikkurila sāka izplesties Baltijas valstīs un Krievijā. 1993. gadā Tikkurila Oy Krievijā dibināja uzņēmumu A/O Finncolor (tagad ZAO Finncolor) krāsu biznesam. 1995. un 1996. gadā Brazīlijā, ASV un Austrālijā Tikkurila dibināja meitas uzņēmumus. 
1997. gada sākumā Tikkurila bizness tika sadalīts vairākos uzņēmumos. Tikkurila CPS Oy bija atbildīga par krāsošanas biznesu, Tikkurila Paints Oy koncentrējās uz dekoratīvajām krāsām, un Tikkurila Coatings Oy darbojās ar rūpnieciskajiem pārklājumiem. Tikkurila Services Oy veica apkalpošanas darbus visiem grupas uzņēmumiem. Tikkurila Oy palika virsuzņēmums. 1997. gadā Tikkurila CPS iegādājās Taotek Group, kurai bija krāsošanas aprīkojuma bizness četrās valstīs. 
2000. gada oktobrī Tikkurila CPS tika pardota Zviedrijas investīciju uzņēmumam Industri Kapital, un Tikkurila atgriezās pie tās saknēm: ražot, attīstīt un pārdot krāsas. 2001. gada sākumā tika nopirkts Zviedrijas dekoratīvo krāsu ražotājs Alcro-Beckers AB; darījums ietvēra ražotnes Zviedrijā, Polijā, Vācijā un Somijā, kā arī pārdošanas uzņēmumus Dānijā un Norvēģijā.
2004. gadā Tikkurila Services tika apvienots mātes uzņēmumā. 2008. gadā arī Tikkurila Paints Oy un Tikkurila Coatings apvienojās ar Tikkurila Oy 2006. gadā Tikkurila iegādājās Krievijas krāsu ražotāju OOO Kraski Teks, kļūstot par līderi dekoratīvo krāsu tirgū Krievijā.
Tikkurila no Kemira tika atdalīts 2010. gadā un tā akcijas tika atdotas kā dividendes tā akcionāriem. 17. februārī uzņēmuma nosaukums mainīts uz Tikkurila Oyj, kļūstot par publisku komercsabiedrību. 2010. gada 26. martā Tikkurila Oyj akcijas sāktas kotēt NASDAQ OMX Helsinki Oy.

Tikkurila Latvijā

1993. gadā Tikkurila Oy kopā ar Zviedrijas Alcro-Beckers AB un Latvijas Republikas Īpašuma departamentu dibināja krāsu un laku ražošanas uzņēmumu AS Latvijas krāsas. Tikkurila Oy jaunajā uzņēmumā ieguva 39 % akciju. Produkcija tiek izplatīta ar preču zīmi VIVACOLOR. 1997. gadā AS Latvijas krāsas tika pārdēvēta par AS Baltic Color.
2002. gadā Tikkurila Oy iegādājās Alcro-Beckers AB. Baltic Color tika pārdēvēts par SIA Vivacolor. 2004. gadā Latvijas ražotne tieka izvietota Igaunijā, Somijā un Polijā. 2005. gadā uzņēmuma nosaukums tika mainīts uz SIA Tikkurila-Vivacolor.
2009. gadā uzņēmuma nosaukumu mainīja uz SIA Tikkurila.
Australembiidae

Izplatība

Šie kukaiņi izplatīti Austrālijas austrumu krastā. Dzīvo sausās sklerofītu audzēs.

Apraksts

Tēviņi ir bez spārniem, lieli un ļoti sklerotizēti. Daži tēviņi ir neotēniski. Kreisā cerkomēra ir saplūsta un izliekta. Labā bazālā cerkomēra ir liela un īsa.

Ekoloģija

Šie embiji taisa zīda mājas nobirušās lapās, kur sastopas mātītes un nimfas bieži kopā ar bezspārnu tēviņiem.
1965. gada Latvijas čempionāts šahā

1965. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas PSR 22. šaha čempionāts vīriešiem un Latvijas PSR 19. šaha čempionāts sievietēm.

Turnīra gaita

Latvijas PSR 22. šaha čempionāts vīriešiem notika 1965. gadā Rīgā. Gatavojoties tajā gadā paredzētajiem Pasaules šaha čempionāta pretendentu mačiem turnīrā piedalījās Latvijas spēcīgākais šahists Mihails Tāls. Atšķirībā no 1958. gada čempionāta, kurā lielmeistaram neizdevās uzvarēt, šoreiz pretinieki Tālu respektēja vairāk, un šaubas par viņa uzvaru neradās. Aivars Gipslis samierinājās ar otro vietu, bet trešo ceturto vietu dalīja Jānis Klovāns un Anatolijs Šmits. Valentīns Kirilovs turnīrā izpildīja PSRS sporta meistara normu.
Latvijas PSR 19. šaha čempionāts sievietēm notika 1965. gadā Rīgā. Iepriekšējo divu gadu čempione Astra Ērgle (Klovāne) arī šoreiz necieta nevienu zaudējumu un ieguva savu trešo Latvijas PSR čempiones titulu. Par 1,5 punktu no viņas atpalika Vija Rožlapa, kas ieņēma otro vietu.
European Hit Radio Top 100 (2006)

Šis ir European Hit Radio 2006. gada noslēguma Top 100. Topu vadīja raidījuma vadītājs Roberts Lejasmeijers.

Top 100 sastādīšanas princips

European Hit Radio Top 100 tiek sastādīts pamatojoties uz klausītāju balsojuma rezultātiem, kas, ik nedēļu, tiek apkopoti Top 40. Topa veidošanas procesā piedalās visas dziesmas, kas kaut reizi ir pabijušas Top 40 sarakstā. No visām vidēji 250 līdz 280 gada laikā Top 40 iekļuvušajām dziesmām, tiek noteiktas populārākās 100.
Katrai dziesmai, kas kaut reizi ir iekļuvusi Top 40, tiek piešķirts punktu skaits, atkarībā no dziesmas atrašanās vietas topā. Piemēram, ja dziesma iknedēļas Top 40 ieņem 1. vietu, tad dziesmai tiek pieskaitīts 1 punkts, ja dziesma ieņem 12. vietu, tad 12 punkti, ja 37. vietu, tad 37 punkti un tā tālāk. Nedēļās, kurās dziesma nav iekļuvusi Top 40 populārāko dziesmu sarakstā, dziesmai tiek pieskaitīts 41 punkts. Veidojot Top 100, visi punkti tiek skaitīti kopā un augstāko vietu iegūst dziesma ar vismazāko punktu skaitu. Ja vairākām dziesmām ir vienāds punktu skaits, tad augstākā vietā nonāk tā dziesma, kurai ir bijusi augstākā vieta Top 40, tad nākamā augstākā vieta un tā tālāk.
Valdis Zeps

Biogrāfija

Dzimis Latgalē, Daugavpilī. Otrā pasaules kara laikā kopā ar ģimeni 1944. gadā devies bēgļu gaitās uz Vāciju. Tur pabeidzis Lībekas latviešu ģimnāziju. 
1949. gadā izceļojis uz Amerikas Savienotajām Valstīm. 1953. gadā ar uzslavu absolvējis Maiami universitāti Ohaio štatā kā franču valodas filologs, tomēr studējot apmeklējis arī socioloģijas un eļļas glezniecības kursus. Pēc tam gadu mācījies Nebraskas Centrālajā Teoloģiskajā Seminārā un pēc tā divus gadus dienējis obligātajā militārajā dienestā. 1957. gadā apprecējis ar amerikāņu apģērbu dizaineri. 1961. gadā Zeps ieguva socioloģijas un filoloģijas doktora grādu Indianas universitātē Blūmingtonā. Pēc tam strādājis kā pasniedzējs Medisonas universitātē. Kopš 1978. gada vadījis šajā universitātē Baltijas pētījumu centru.
Zinātniskajā darbā galvenās pētījuma tēmas bijušas latviešu un latgaliešu valodas vēsture, valodu kontaktu jautājumi, valodas struktūrpētījumiem. Zeps tiek uzskatīts par matemātisko metožu iniciatoru trimdas latviešu valodniecībā. Nozīmīgākās monogrāfijas — "Latviešu un somugru valodu lingvistiskā konverģence" un "Latgales vietvārdi".
Ar pseidonīmu Jānis Turbads publicējis sacerējumu "Ķēves dēls Kurbads", kas 1959. gadā vairākos fragmentos tika publicēts trimdas kultūras žurnālā "Jaunā Gaita". Vēlāk viss darbs tika izdots 1970. gadā. Zeps, kuram bija latgaliska izcelsme, rakstīja arī latgaliešu valodā. Citi pseidonīmi — Kaņču Jezups, Andrzey Lurba.
Progress MS-07

Krava

Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2 549 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela (700 kg), skābeklis (22 kg), gaiss (25 kg), ūdens (420 kg). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam 1 382 kg) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces. Ar Progress MS-07 uz staciju nogādāts nanopavadonis Iskra-5.

Lidojuma gaita

Sākotnēji Progress MS-07 bija plānots palaist 2017. gada 12. oktobrī, un pēc diviem Zemes apriņķojumiem (aptuveni trīs stundās) tas saslēgtos ar SKS. Līdz tam visi Progress uz staciju lidoja vai nu divas diennaktis vai sešas stundas. Tehniskas kļūmes dēļ starts tika pārcelts uz 14. oktobri, bet tad SKS varēja sasniegt tikai pēc divu diennakšu shēmas.
Progress MS-07 tika palaists 2017. gada 14. oktobrī 08:46:53 UTC ar nesējraķeti Sojuz-2.1a no Baikonuras kosmodroma.
Saslēgšanās ar staciju automātiskā režīmā notika 16. oktobrī 11:04 UTC pie Pirs moduļa.
2018. gada 28. martā 13:50:30 UTC Progress MS-07 atvienojās no SKS. Pēc tam tas veica autonomu lidojumu, veicot dažādus eksperimentus. 26. aprīlī 04:08 UTC tika iedarbināta dzinējsistēma un veikts bremzēšanas manevrs. 04:42 kravas kuģis iegāja Zemes atmosfērā un sadega. Nesadegušās daļas aptuveni 04:51 UTC iekrita Klusajā okeānā.
Es mīlu jūsu meitu!

Sižets

Filmas galvenais varonis ir nabadzīgs latviešu puisis, kurš precas ar bagātu pilsētas meiteni. Tā kā līgavai ir prāvs pūrs, topošais vīrs aizdomājas par nopelnīšanu uz kāzu rēķinu. Tomēr šo plānu izjauc kāzu rīkotājaģentūra "Svētie mirkļi", kuri jaunajam vīram pārvērš kāzas par īstu elli.
2020. gada Eiropas čempionāta futbolā kvalifikācija

Izslēgšanas spēles

Izslēgšanas spēlēs (play-off), kas risināsies 2020. gada martā, tiks noskaidrotas atlikušās 4 komandas, kas kvalificēsies finālturnīram. Tajās piedalīsies 16 komandas, balstoties uz 2018.—2019. gada UEFA Nāciju līgas rezultātiem. Komandas tiks sadalītas četros zaros — katrā pa 4 komandām. Katrai līgai (A, B, C, D) būs savs zars. Tajā automātiski iekļūs attiecīgās līgas grupu uzvarētāji. Ja Nāciju līgas grupas uzvarētājs būs kvalificējies finālturnīram caur kvalifikācijas grupu turnīru, tad tā vietu ieņems nākamā komanda attiecīgās līgas rangā. Ja kādā no līgām būs mazāk par 4 komandām, kas nebūs kvalicējušās, tad atlikušās vietas tiks aizpildītas ar komandām no kopējā Nāciju līgas ranga, bet tā, lai grupu uzvarētāji nevarētu nonākt vienā zarā ar komandu no augstākas līgas.
Katrā izslēgšanas spēļu zarā tiks aizvadīti pusfināli un fināls. Katrā no šīm kārtām būs tikai viena spēle. Pusfināli tiks aizvadīti rangā augstāk esošās komandas laukumā (1. vieta rangā attiecīgajā zarā tiksies ar 4. vietu un 2. ar 3.). Fināla norises vieta tiks izlozēta starp pusfinālu uzvarētājiem. Katra zara fināla uzvarētāji kvalificēsies finālturnīram.
Klingentāle

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1602. gadā. 17. gadsimta vidū, bēgdami no kontrreformācijas, pilsētā ieradās Bohēmijas mūzikas instrumentu meistari. 1852. gadā šeit sāka akordeona ražošanu.

Ekonomika

Pilsētā atrodas uzņēmums HARMONA Akkordeon GmbH, kas ražo akordeonus Weltmeister, kā arī 1847. gadā dibinātais uzņēmums C.A. SEYDEL SÖHNE GmbH, kas ražo mutes harmonikas un ir vecākais darbojošais mutes harmoniku ražotājs pasaulē.

Izglītība, kultūra un sports

Pilsētā atrodas Vogtland Arena - tramplīnlēkšanas komplekss.
Almerija

Klimats

Almerijā ir karsts subtropiskais klimats un tā tiek uzskatīta par sausāko pilsētu Eiropā. Sausākā sezona sākas jūnijā, bet beidzas septembrī. Pilsētā nav lietus sezonas. Raksturīgas karstas vasaras un siltas ziemas, te ir viens no saulainākajiem, siltākajiem un sausākajiem klimatiem Eiropā. Almerija izbauda vidēji apmēram 2900 saules gaismas stundas un vairāk kā 320 saulainas dienas gadā. Apmēram 26 dienas gadā ir ar sliktiem laika apstākļiem.
Ziemas laikā gaisa temperatūra parasti nenoslīd zemāk par 18 °C dienā un par 6 °C nakts laikā. Vasarā vidējā gaisa temperatūra dienā sasniedz 33 °C, bet naktī vidēji 24 °C. 2011. gada augustā Almerijā tika reģistrēta 43 °C augsta temperatūra.
Broms

Vēsture

Bromu neatkarīgi viens no otra 1825. un 1826. gadā pirmo reizi izolēja divi ķīmiķi: attiecīgi vācu ķīmiķis Karls Jakobs Lēvigs un franču ķīmiķis Antuāns Žeroms Balārs. 1826. gadā jaunais ķīmijas laborants Balārs tikko bija ieguvis farmaceita grādu. Pētot Monpeljē apkārtnē jūras aļģes, viņš atklāja bromu, lai gan broma savienojumi bija zināmi jau pirms tam. Tajā laikā jūraszāles tika izmantotas, lai iegūtu jodu. Sākotnēji Balārs uzskatīja, ka broms ir joda hlorīds, bet to viņam neizdevās pierādīt, tādēļ secināja, ka tas ir jauns ķīmiskais elements. Balārs vēlējās šo elementu nosaukt par rutilu, sarkanās krāsas dēļ, bet viņa padomdevējs piedāvāja to nosaukt par muriju, kas nozīmētu "sālījums".
1825. gadā vācu ķīmiķis Karls Jakobs Lēvigs pētīja hlora minerālsāļus. Arī viņš atklāja jauno elementu. Kad gadu vēlāk viņš publicēja savu eksperimentu rezultātu, atklājās, ka franču ķīmiķa Balāra atklājums ir jau publicēts. Tādēļ broma atklāšana tiek saistīta ar abiem ķīmiķiem.

Atrašanās dabā

Dabā broms brīvā veidā nav sastopams. Zemes garozā broms sastāda 1,6×10⁻⁶ masas procentus. Dabā broms ir sastopams bromūdeņražskābes sāļu — bromīdu veidā. To iegūst no jūras ūdens. Broms ir izkliedēts elements — sāļu veidā ir sastopams minerālsāļu nogulumos kopā ar Cl (hloru), jūras ūdenī ir 0,0065% broma, sāļezeru ūdenī līdz pat 0,2%.

Izotopi

Bromam ir divi stabili izotopi — broms-79 (50,69% no dabā sastopamā broma daudzuma) un broms-81 (49,31%). Ir zināmi arī vēl vismaz 23 radioaktīvi izotopi, kas iegūti laboratorijas apstākļos. Daudzi no šiem izotopiem ir kodolu dalīšanās produkti.

Īpašības

Elementārais broms pastāv kā divatomu molekula (Br₂). Broms ir sarkanbrūns šķidrums ar asu smaku, istabas temperatūrā izdala brūnus tvaikus (ļoti indīgi). Broms ir vienīgais nemetāls, kas istabas temperatūrā ir šķidrums. Šķīst ūdenī, labāk — organiskajos šķīdinātājos. Broms ir oksidētājs. Viegli reaģē ar sēru, fosforu, halogēniem, vieglajiem metāliem, nereaģē ar skābekli, slāpekli un oglekli. Rūpnieciski iegūst no bromīdiem, iedarbojoties uz tiem ar Cl₂ (hloru).

Izmantošana

Bromu un tā savienojumus izmanto krāsvielām, ārstniecisko līdzekļu un pesticīdu sintēzei, par benzīna piedevu. Gaismjutīgo sudraba bromīdu AgBr izmanto fotogrāfijā. Senās Rietumromas impērijas valdnieki savu tērpu krāsošanai izmantoja bromu saturošu krāsvielu — dibromindigo, ko ieguva no jūras gliemežiem. Plašāk šī krāsa pazīstama kā Royal purple jeb karaliski purpursarkanā.
Broms un tā savienojumi tiek izmantoti arī dažādu dezinfekcijas līdzekļu un ražošanā, par antipirēniem (pretaizdegšanās līdzekļiem), ūdens attīrīšanas savienojumos un pesticīdos.
Ksilols

Iegūšana

Ksilolu ražo galvenokārt no naftas.

Īpašības

Oksidējot ksilolu, iegūst ftalskābi.
Labradoras jūra

Vispārējs raksturojums

Ziemeļu daļā jūra ir ap 700 metrus dziļa, savukārt dienvidu daļā — līdz 4316 metrus dziļa un ap 900 km plata.
Jūra sākusi veidoties pirms aptuveni 61 miljoniem gadu, kad tektonisko procesu rezultātā no Ziemeļamerikas atdalījās Grenlande. Jūras tālākā izplešanās apstājās pirms aptuveni 40 miljoniem gadu.
Pēdējā ledus laikmetā Labradoras jūrā no ledāja nokļuva ļoti daudz aisbergu, kuros bija ieslēgti arī akmeņi. Tagad šie akmeņi klāj jūras gultni.
Labradora jūras centrālajā daļā, sākot no Hudzona šauruma uz dienvidiem stiepjas viens no pasaulē lielākajiem turbidītu kanāliem - zemūdens nogruvumu ceļiem. Pa šo 1,5 - 2,5 kilometrus plato, 100 - 200 m dziļo kanālu virzienā no ziemeļiem uz dienvidiem nogruvumi plūst simtiem kilometrus tālu, sasniedzot lielu dziļumu pie Jaunanglijas krastiem.
Labradoras jūrā no ziemeļiem uz dienvidiem gar Kanādas krastu plūst aukstā Labradoras straume, savukārt salīdzinoši siltākā Rietumgrenlandes straume plūst no dienvidiem uz ziemeļiem gar Grenlandes rietumu krastu.
No decembra līdz jūnijam jūras ziemeļu un rietumu daļu klāj ledus. Zem jūras atrodas dabasgāzes atradnes, taču resursu apguvi kavē aisbergi.

Robežas

Ziemeļos pāriet Deivisa šaurumā, kas jau ir Ziemeļu Ledus okeāna daļa. Austrumos — Grenlandes dienvidrietumu piekraste un atklāts Atlantijas okeāns, dienvidos — atklāts Atlantijas okeāns, dienvidrietumos un rietumos — Labradoras pussalas piekraste, ziemeļrietumos — Hudzona šaurums un Bafina Zeme.
Reņģe

Izskats un īpašības

Reņģe ir vidēja izmēra, sudrabaini mirdzoša, nedaudz sāniski saplacināta zivs. Parasti tā ir 15—20 cm gara un sver 25—75 g, bet var sasniegt 40 cm garumu un 1 kg masu. Lielākā zināmā reņģe ir svērusi 1,5 kg. Tā bijusi noķerta 1959. gadā Somu jūras līcī. 
Reņģei ir viena muguras spuru (taukspuras nav). Astes spura šķelta. Ķermenis klāts ar viegli zūdošām, cikloīdām zvīņām. Vēders ieapaļš, bez asa ķīļa (taustot gluds). Sānu līnijas nav. Lemeškauls bez zobiem. Mugura tumši zila, sāni sudrabaini. Vēdera spura vienā līmenī vai aiz muguras spuras. Purna daļa pagarināta un, salīdzinot ar brētliņu, šķautņaina. Augšlūpa noapaļota, bez šķēluma, ķermenis bez tumšiem plankumiem. Tai ir lieliska dzirde, un tā ir izcila peldētāja ar spēju veikt asus un ātrus manevrus.

Uzvedība

Reņģes ir pelaģiskas (jūras) zivis. Nārsto jūras piekrastes sēkļos, bet pēc nārsta aizceļo tālu no krasta un izklīst mazākos baros. Dažreiz nelieli reņģu bariņi ieklejo piejūras upēs un ezeros. Var veidot arī lielus barus. Pavasarī un vasaras sākumā raksturīgas intensīvas diennakts vertikālās migrācijas. Diennakts gaišo laiku reņģe pavada dziļumā, naktī paceļoties augšup.
Ziemā parasti uzturas 70—100 m dziļumā, ar ūdens temperatūru 3—5°C. Pavasarī un vasarā pieaugušās zivis pārvietojas uz 50—80 m dziļām vietām, bet Rīgas jūras līcī uz 30—50 m dziļumu. Tur koncentrējas un tad migrē uz nārsta vietām. Rudenī atkal atgriežas dziļākos ūdeņos. Līdz 12 cm gari mazuļi migrē uz virsējiem, sasilušajiem ūdens slāņiem.

Barība

Barojas ar zooplanktonu, galvenokārt ar vēžveidīgajiem. Iecienīti ir airkājvēži, sānpeldvēži un šķeltkājvēži. Lielās reņģes barojas arī zivju mazuļiem. Rietumu populācijas veic barošanās migrācijas uz Kategatu un Skageraku.

Vairošanās

Dzimumgatavību reņģe parasti sasniedz trešajā vai ceturtajā dzīves gadā, bet Rīgas un Somu jūras līča populācijas arī otrajā gadā. Katra no populācijām nārsto tikai vienu reizi gadā. Nārsta migrācijas nelielas. Rīgas jūras līcī uz nārstu ienāk arī jūras reņģes. Pavasarī nārsto laikā no maija līdz jūnijam. Nārsts sākas 1—5 m dziļumā ar ūdens temperatūru 2—4°C, vēlāk reņģes pārvietojas jūras virzienā līdz 6—20 m dziļumam. Rudenī nārsto laikā no augusta līdz oktobrim, 3—25 m dziļumā uz sēkļiem. Auglība 2—100 tūkst. ikru. Tie nogrimst un piestiprinās pie cieta substrāta vai augiem, galvenokārt pie aļģēm. Ikru attīstība ilgst 1500—3400 grāddienas. Kāpuri pelaģiski. Kāpuru izšķilšanās garums ir 5,5—8 mm. Pavasarī nārstojošo reņģu kāpuri uzturas ūdens virsējos slāņos, pēc 2—2,5 mēnešiem tie pārvēršas par mazuļiem. Rudenī reņģu kāpuri uzturas līdz 60 m dziļumam, un to attīstība ilgst 8—9 mēnešus. Jūras dienviddaļā sasniedz 6 gadu, bet ziemeļdaļā 20 gadu vecumu.
Jespers Jensens

Spēlētāja karjera

Pirms pievienošanās Helsinku "Jokerit" Jensens spēlēja Dānijas klubā Redovres "Mighty Bulls" un Zviedrijas klubos Rögle BK un Färjestad BK.
Dānijas hokeja izlases sastāvā piedalījies septiņos Pasaules čempionātos
Mārcis Sārums

Dzīves gājums

Dzimis 1799. gada 2. oktobrī (pēc vecā stila 20. septembrī) tagadējā Priekuļu muižas pagasta (Freudenberg) Podiņu mājās galdnieka ģimenē. Mācījās Cēsu draudzes skolā, bet tēva vadībā apguva galdnieka un namdara amatu.
Kopš 1834. gada strādāja patstāvīgi, apmācīja sev palīgus – galdniekus, namdarus, kokgriezējus, tēlniekus, mūrniekus, krāsotājus, stikliniekus, zeltītājus, skārdniekus. Būdams izcils amatnieks ar izkoptu skaistuma izjūtu, viņš sekmīgi konkurēja ar vācu būvmeistariem. Pēc evaņģēliski luteriskās baznīcas Vidzemes konsistorijas pasūtījuma Sārums atjaunoja vai pārbūvēja piecas mūra baznīcas vai to daļas: Drustu baznīcu (vadīja namdaru darbu, 1835–1837), Dzērbenes baznīcu (uzcēla patstāvīgi, 1840–1844), Vecpiebalgas baznīcu (veica koka darbus, 1845), Cēsu Sv. Jāņa baznīcu (iekšdarbi, torņa pārbūve, 1853), Rūjienas baznīcu (pārbūve 1854), Smiltenes baznīcu (pārbūve 1857–1859) un Trikātas baznīcu (torņa jaunbūve, 1859). 
Viņa vadībā celtas vai pārbūvētas arī 13 kungu mājas: Jumurdas muižas pils, Siguldas muižas Dzelteno māju jeb Vasaras pili, Karulas muižas (Igaunijā) u.c. muižu ēkas.
Līdztekus viņš kopš 1844. gada bija Priekuļu pagasta tiesas priekšsēdētājs. 
Miris 1859. gada 31. (19.) jūlijā Priekuļu pagastā, ar lielu godu pavadīts pēdējā gaitā un apbedīts Cēsu Lejas kapos. Viņa atstāto kapitālu novērtēja ap 12 000 sudraba rubļu. Sārumu Mārča iesāktos būvdarbus pabeidza viņa znots Jānis Kampe un citi latviešu būvnieki.

Uzvārds

Dzimtas uzvārdu došanas laikā pēc 1822. gada ieguva uzvārdu Mārcis Podiņš. Sāruma uzvārdā viņš sācis saukties, kad apprecēja „Sārumu” māju saimnieci Annu, kuras saimniecība atradās netālu no senā Sārumu pilskalna.

Etniskā piederība

Pēc A Hāgenmeistera atmiņām viņš Sārumu reiz uzslavējis par krietnāko latvieti, uz ko viņš esot atbildējis: Kungs, es neesmu latvietis, bet Cēsu apkaimes pēdējais lībietis. 
Pauls Kundziņš apcerējumā „Latviešu celtniecība" (krājums „Latvieši", 2. daļa, Rīga, 1932) norādīja, ka Sārums bijis pārlatviskots lībietis no Priekuļiem un Cēsīm. Savukārt Enciklopēdiskajā vārdnīcā (2. daļa, Rīga, 1991) Sārumu Mārcis minēts kā latviešu celtnieks un amatnieks, bet enciklopēdiskajā izdevumā „Māksla un arhitektūra biogrāfijās" (3. daļa, Rīga, 2000) nosaukts par pirmo zināmo latviešu tautības būvmeistaru.
Tirza

Vēsture

Vietvārds Tirza (Tirsen) pirmo reizi dokumentos minēts 1461. gadā. Livonijas kara laikā 1559. gadā šeit notika Tirzas kauja, kurā krievu karaspēks sakāva Rīgas arhibīskapijas vasaļu apvienotos spēkus.
16. gs. avotos Tirza nav saukta par pili, bet gan par sētu jeb muižu. Jaunajos laikos uz vecās Tirzas pils pamatiem uzcēla Tirzas muižas kungu māju.
Žlobina

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1654. gadā kā Lietuvas Lielkņazistē ietilpstoša apdzīvotā vieta. Pievienota Krievijas impērijai pēc Polijas otrās dalīšanas 1793. gadā. No 1919. gada - KPFSR, no 1924. gada Baltkrievijas PSR sastāvā. 1925. gadā tai tika piešķirtas pilsētas tiesības. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada 3. jūlija līdz 13. jūlijam un no 1941. gada 14. augusta līdz 1944. gada 26. jūnijam Žlobina atradās vācu okupācijā. 1984. gadā Žlobinā rietumu kompānijas uzbūvēja lielu metalurģisko kombinātu, kas mūsdienās ir pilsētas ekonomikas pamats. 1991. gadā, sabrūkot PSRS, Žlobina kļuva par neatkarīgās Baltkrievijas pilsētu.

Cilvēki

Žlobina ir vesermetēja, olimpiskā čempiona Vasiļa Rudzjankova (Васіль Васілевіч Рудзянкоў, 1931 – 1982) dzimtā pilsēta.

Sports

Pilsētu Baltkrievijas hokeja Ekstralīgā pārstāv klubs Žlobinas "Metallurg".
Racionāls skaitlis

Matemātikā racionāls skaitlis ir jebkurš skaitlis, ko var izteikt formā m/n, kur m ir vesels skaitlis, bet n ir naturāls skaitlis. Piemēram, skaitļi 5, 1/2, −5 + 1/3, 0 un 0,7 ir racionāli skaitļi.
Visu racionālo skaitļu kopu apzīmē ar . Var pierādīt, ka šīs kopas kardinalitāte sakrīt ar naturālo skaitļu kopas kardinalitāti, tāpēc tā ir sanumurējama. Intuitīvi tas nozīmē, ka racionālo skaitļu ir tikpat daudz, cik naturālo.
Zemeslodes

"Zemeslodes" ir  Jāņa Šipkēvica un Reiņa Sējāna dziesma, ko izpilda grupa Instrumenti.
Tā kā singls nāca klajā 2009. gada Ziemassvētkos un 2010. gadā ieguva Gada labākās dziesmas titulu Latvijas mūzikas ierakstu Gada balvas ceremonijā.  Šī electro indiepop žanra dziesma tika iekļauta grupas debijas albumā “Tru” (2011), kura ieskaņojums tapa “Greenhouse Studios” Reikjavīkā. 2011. gada Latvijas mūzikas ierakstu izvērtēšanā albums „Tru” tika novērtēts kā Gada labākais albums. Dziesma skanēja 2014. gadā Pasaules koru olimpiādes zvaigžņu koncertā, Rīgas Doma kora skolas jubilejas sarīkojumā, tās izpildījumā piedalījās pianists Vestards Šimkus.
2018. gadā "Zemeslodes" ieguva 96. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.
Ceļinieks

Ceļinieks ir Jāzepa Vītola elēģiska kora dziesma ar Poruka vārdiem, kas pirmo reizi atskaņota 1910. gada Piekto vispārējo latviešu dziedāšanas svētku garīgajā koncertā.

Vēsture

Tā ir viena no visskaistākām Vītola kordziesmām, kas komponēta 1903. gada vasarā atvaļinājuma dienās Krievijas dienvidos Ļisičanskā, aptuveni tad pat, kad "Karaļmeita). Ap šo laiku Vītolam jaunu episku vai balādisku tekstu, kas ierosinātu lielākam kordarbam, jau sāka trūkt, un viņš pievērsās agrāk mazāk ievērotajai solo dziesmai, bet kormūzikā — dabas vai apceres lirikai. "Ceļinieks" bija viens no skaistākiem Poruka apceres lirikas paraugiem, kas arī savā īpatnējā metriskajā mierā saistīja komponistu, tāpat personiskā izjūta tajā nebij tik indiskrēta, un Vītols nevilcinādamies izvēlējās šo tekstu kordziesmai.
Izvēle bija laimīga, un 1903. gadā tālu no dzimtenes piedzima dziesma, kam paša Vītola bagātajā pūrā ir vēl tikai pāris līdzinieces. "Ceļinieks" nav analizējama dziesma, jo tā stāv pāri parastajiem formas un satura jautājumiem, un tajā meklējams kāds cits noslēpums, uzminams vairāk tīri intuitīvi.
Valdenburga

Vēsture

Pils, ap kuru izveidojās pilsēta, dibināta starp 1165. un 1172. gadu.

Cilvēki

No 1856. līdz 1859. gadam vietējā skolā mācījās rakstnieks Kārlis Majs (Karl May, 1842-1912).