Kārlis Rabācs

Dzīvesgājums

Dzimis zemnieku ģimenē Palsmanes pagasta Kodēs.
Mācījies Palsmanes Spaliņu (citos avotos – Paulīnes) pagastskolā, pēc tam Valkas pilsētas skolā.
1919-20. g. piedalījies Latvijas brīvības cīņās, cīnījies pie Juglas un Cēsīm.
1920-33. g. ierēdnis Strenčos un Mazsalacā.
Bijis aktīvs biedrības "Zaļā vārna" literāro pasākumu dalībnieks. Strādājis laikrakstā "Ventas Balss" (1933-34), bijis laikrakstu "Rīts" (1934-40) un "Darbs" (1940-41) redakcijas loceklis, laikraksta "Tēvija" arhivārs, veidojis kultūras dzīves hroniku.
1944. g. emigrējis uz Vāciju, kur strādājis laikrakstā "Latviešu Balss" (1944-45), bijis laikraksta "Bavārijas Latviešu Vēstnesis" redakcijas loceklis (1945-46), laikraksta "Latvija" galv. redaktors (1946-49), žurnāla "Ilustrētais Vārds" redaktors (1947-48).
1949. g. izceļojis uz ASV, kur bijis Helmāra Rudzīša izdotā laikraksta "Laiks" galvenais redaktors, sākot ar tā pirmo numuru 1949. gadā līdz 1970.gadam, 1970.-75. g. šī laikraksta redakcijas kolēģijas loceklis, pēc 1975. g. dažbrīd aizvietojis redaktorus. Latvijas preses biedrības priekšsēdētāja vietnieks (1945-49), Latviešu rakstnieku apvienības (LaRA) biedrs.
Aizvietojot redaktoru A.Strautmani, kurš devies uz PBLA valdes sēdi Karakasā, miris ar sirdstrieku laikraksta "Laiks" redakcijā Bruklinā, Ņujorkā, naktī no pirmdienas uz otrdienu 1983. gada 21. jūnijā, gatavojot materiālus regulārajam avīzes numuram.
2003. g. jūlijā Kārļa Rabāca un viņa sievas Elzas pelnu urnas tika apglabātas Palsmanes kapos. Izvadīšanā klāt bija dēls Jānis, meita Anda Māra Fostere un mazmeitas Laura Rabāce un Ingrīda Bagbija (Bagby).
 Iespiestais vārds nav tikai informācijas avots vien, tas ir arī ierocis cīņā par tautas tiesībām un brīvību, tās kultūru un gara dzīvi, par cilvēku pašu un tā cieņu. Tāpēc "Laika" redakcija pāri zemes plašumiem, kalniem un jūrām raida aicinājumu visiem latviešiem nākt talkā šīs cīņas izcīnīšanā.
Kārlis Rabācs

Literārā darbība

Pirmās publikācijas – humoristiski dzejoļi 1923. gadā, pirmā liriskā dzejas publikācija laikr. "Latvis" 1925. gadā.
1931. g. iznāca dzejoļu krāj. "Vasara", tam raksturīgs Latvijas dabas, zemnieka darba,jaunības spēka un optimisma cildinājums, pēc tam dzejoļi periodikā (arī trimdā) ar patriotisma vai apceres motīviem, kā arī soneti ar balādisku noskaņu. 1936. g. iznāca aprakstu grāmata "Tēvzemei un brīvībai", kur attēlots latviešu heroisms dažādos laikos. Somijas daba, vēsture un ļaudis – grāmatā "Ezeru un granītu zemē" (1937).
Periodikā publicēti stāsti ar lauku dzīves tematiku, kam raksturīgi ētiski konflikti, īpatnēju, sirdsšķīstu ļaužu tēlojums.
Laikrakstā "Rīts" publicējis rakstus par J.Akurateru, Ā.Ersu, Raini, P.Rozīti u.c., citos izdevumos – literatūrkritiskas esejas un apcerējumi., trimdā – literāras atmiņas un recenzijas.
Sakārtojis piemiņas krājumu "Zinaīda Lazda" (1963, kopā ar Valdemāru Kārkliņu), "Kad mēs jauni bijām" (veltīts Ērikam Raisteram, 1972), "Ilzes pasaulē" (veltīts I.Šķipsnai, 1984; visos arī līdzautors).
 Ja var iedomāties ideālu redaktoru laikrakstam, tad tāds man bija [Kārlis Rabācs]... [...]Rabācs dzīvoja laikrakstam. Laikraksts bija visa viņa dzīve.
Helmārs Rudzītis
PBLA Kultūras fonda Goda balva preses nozarē.
Pseidonīmi:  Ed.Arājs, Arājs, J.Noleja, Ed.Ķikulis, Periskops.
1991. gadā Latvijas Fotomākslinieku savienība izdeva grāmatu "No rīta caur laiku uz mūžību", kurā apkopotas Rabāca publikācijas, kā arī laikabiedru atmiņas.