google/wiki40b huggingface dataset:
Sarajevas bobsleja un kamaniņu trase

Sarajevas bobsleja un kamaniņu trase (bosniešu: Олимпијска стаза за боб и санкање Требевић) ir bobsleja un kamaniņu trase, kas atrodas uz Trebeviča kalna, Sarajevā, Bosnijā un Hercegovinā. Tā uzņēma 1984. gada ziemas olimpiskās spēles.
FIL un FIBT eksperti pirms olimpiskajām spēlēm trasi raksturoja kā "drošu, ātru, tehniski interesantu trasi, kurā ir nepieciešama augsta koncentrācija un tehniskās zināšanas".

Vēsture

Kad Sarajeva 1977. gadā ieguva tiesības rīkot 1984. gada ziemas olimpiskās spēles, sākās plāni par bobsleja un kamaniņu trases izveidošanu. Trases būvniecība sākās 1981. gada 1. jūnijā. Tā tika pabeigta 1982. gada 30. septembrī un trases celtniecība izmaksāja 563 miljonus Dienvidslāvijas dināru. Pirmās starptautiskās sacensības šajā trasē bija 1983. gada Eiropas čempionāts bobslejā. Pēc Olimpiskajām spēlēm līdz Dienvidslāvijas karu sākumam trasē tika rīkoti Pasaules kausa posmi. Trase tika nopietni bojāta Sarajevas aplenkuma laikā. To kā artilērijas pozīciju izmantoja Bosnijas serbu spēki.
Kara rezultātā tika iznīcinātas starta mājas un saldēšanas iekārtas. Pati trases struktūra ir lietojamā stāvoklī ar nelieliem kara bojājumiem. Trase pēckara gados tika pārklāta ar grafiti.
2014. gadā pēc trases apkārtnes atmīnēšanas operācijas sākās trases atjaunošanas darbi. Tā tika attīrīta no veģetācijas, un tika sagatavota tādā stāvoklī, lai tajā varētu aizvadīt vasaras kamaniņu treniņus. 2014. gadā trasi sāka izmantot vasaras treniņiem. Dažādu valstu, piemēram, Slovākijas, Turcijas, Polijas un Slovēnijas sportisti izmantoja Sarajevas trasi, lai gatavotos 2018. gada ziemas olimpiskajām spēlēm. Ir plāni pilnīgai trases atjaunošanai un sagatavošanai. Tika apsvērta iespēja Sarajevas trasi izmantot 2019. gada Eiropas jaunatnes ziemas olimpiādei, kas norisinājās Sarajevā, tomēr augsto izmaksu dēļ, kas būtu nepieciešamas trases atjaunošanai, tas netika īstenots un bobsleja, kamaniņu un skeletona sacensības nenotika.
Olga Podražanska

Biogrāfija

Trenera Georgija Ļisicina audzēkne. 1968. gadā piedalījusies PSRS komandu šaha kausā Lokomotiv komandas sastāvā.
1970. gadu sākumā pārcēlusies uz dzīvi Izraēlā un sākusi šaha turnīros pārstāvēt šo valsti. Trīs reizes uzvarējusi Izraēlas sieviešu šaha čempionātos (1974, 1976, 1982 — kopā ar Ļubu Kristoli). Pārstāvējusi Izraēlas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 5 reizes (1974-1976, 1980, 1988-1990). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (1976) medaļu.
Aviatik B.I

Pirmie, vācu firmas "Automobil und Aviatik" lidaparāti bija nokopēti no franču paraugiem, bet pakāpeniski, pieaugot pieredzei, firma sāka izstrādāt arī savus modeļus. Divvietīgā rekognoscēšanas lidmašīna B.I, kas tika pieņemta bruņojumā 1914. gada augustā, tika izgatavota uz sacīkšu divplākšņa (biplāna) bāzes, kurš bija konstruēts 1913. gadā.
Kā jau vairumam tā laika izlūklidmašīnu — novērotājs atradās priekšējā kabīnē. Lidmašīna bija aprīkota ar 100 z.s. jaudīgu Mercedes D.I dzinēju, kas tika dzesēts ar diviem radiatoriem, kas atradās virs zemākā spārna pie abiem bortiem.
Mārtins Kelijs

Klubu karjera

2007. gada vasarā Kelijs no jauniešu futbola akadēmijas tika pārcelts uz "Liverpool" komandu. Kluba oficiālajā vietnē internetā futbolists atklāja, ka ir ļoti iepriecināts par doto iespēju, par spīti tam, ka teju divus gadus izlaidis muguras savainojumu dēļ. Viņš iekļuva "Liverpool" rezervistu komandā 2007./2008. gada sezonā, kad tā uzvarēja savā līgā.
Pirms 2008./2009. gada sezonas Kelijam tika piešķirts formastērps galvenajā komandā. 2008. gada novembrī viņš pirmo reizi tika izsaukts uz "Liverpool" maču, taču palika rezervē UEFA Čempionu līgas spēlē pret Marseļas "Olympique". Tieši Čempionu līgā aizsargs debitēja galvenajā vienībā, nomainot Džeimiju Karageru pret "PSV Eindhoven" 2008. gada 9. decembrī.
Liverpūles kluba pamatsastāvā Kelijs debitēja 2009. gada 20. oktobrī Čempionu līgas spēlē pret Lionas "Olympique". 74. minūtē savainojuma dēļ viņš laukumu pameta. "Liverpool" oficiālajā vietnē aizsargam piešķīra labākā spēlētāja apbalvojumu fanu aptaujā. Kelijam konstatēja cirkšņa traumu. Futbolists atgriezās ierindā 2010. gada 25. februārī, kad izgāja laukumā UEFA Eiropas līgas mačā ar "Unirea Urziceni". Neilgi pēc tam viņš debitēja arī Premjerlīgā, nomainot Glenu Džonsonu spēlē ar "Portsmouth".
2009. gada 26. martā klubs izīrēja Keliju līdz sezonas beigām Pirmās līgas komandai "Huddersfield Town". 18. aprīlī savas profesionāļa karjeras laikā viņš pirmo reizi guva vārtus, tas notika pret "Wallsall", ko "Huddersfield" uzvarēja ar 3:2.
2012. gada 22. maijā Kelijs debitēja Anglijas izlasē spēlē pret Norvēģiju.
ANO statūti

Apvienoto Nāciju Organizācijas statūti ir 1945. gada 26. jūnijā Sanfrancisko parakstīts starptautiskais līgums, ar kuru tika dibināta Apvienoto Nāciju Organizācija. Tie nosaka ne tikai organizācijas uzbūvi, mērķus un darbības jomas, bet arī valstu savstarpējo attiecību pamatprincipus.
Paši statūti sastāv no preambulas un 19 nodaļām. Par statūtu sastāvdaļu uzskatāmi arī ANO Starptautiskās tiesas statūti.
Engbi rūnu akmens

Engbi rūnu akmens ir rūnu akmens, kas atrodas pie Engbi (zviedru: Ängby) baznīcas Upsalas lēnes teritorijā Zviedrijas austrumos. Tas uzstādīts pēc 11. gadsimta par godu vikingam Bjērnam (Bjôrn), kas kritis Viruzemē, un ir viens no vecākajiem rakstu avotiem, kurā pieminēta Igaunijas teritorija, proti, Viruzeme — vikingu Virlandi. Rūnas uz akmens ir gravējis rūnu meistars Osmunds Koresons. Teksts uz akmens ir gandrīz vienāds ar to, kas atrodas uz Frēsundas rūnu akmens, lai gan ir nelielas atšķirības.
Rūnu teksts ar latīņu burtiem (sākas no kreisā stūra un vijas gar akmens malu):
Uzraksts uz rūnakmens:
"ra(h)nfriþr ' lit rasa stain þino ' aftiR biurn * sun þaiRa * kitilmun(t)aR ' kuþ mialbi hons (a)nt auk kuþs (m)uþiR hon fil a uirlanti * in osmuntr markaþi"
Tulkojums latviski:
"Ragnfriors lika akmeni celt, pieminot Bjērnu, viņa dēlu un Ketilmundru (?). Viņš krita Viruzemē. Lai Dievs un Dieva māte palīdz viņa garam. Osmundrs gravēja
Tūkstoškāji

Raksturojums

Tūkstoškāji pārtiek, ar retiem izņēmumiem, no augu barības, galvenokārt no trūdvielām. Mazkustīgas formas. Taustekļi tūkstoškājiem vāji attīstīti: tie ir īsi, ar nedaudz posmiem. Ir viens pāris salikto acu, kuru fasetes parasti novietotas irdeni. Sakarā ar pielāgošanos vienveidīgai augu barībai ievērojami mainījies žokļu aparāts: pilnīgi izzudis pirmais apakšžokļu pāris. Augšžokļi (vienīgais aktīvais, barību sasmalcinātājs žokļu pāris) izceļas ar ārkārtīgi salikto uzbūvi: tas ir masīvs orgāns, kas sastāv no nodalījumiem. Apakšlūpa - gnatohilārijs, kas atbilst otrajam apakšžokļu pārim, ir plata un gara saliktas uzbūves plātnīte, kura veido visu galvas apakšējo sienu. Viduklis nav skaidri dalīts nodalījumos. Pēc segmentu apakšējās, sternālās daļas uzbūves var izšķirt priekšējo nodalījumu ar četriem segmentiem, kuru sauc par krūtīm (thorax), un pakaļējo, kas sastāv no nenoteikta posmu skaita un ko sauc par vēderu (abdomen). Katrs no četriem krūšu segmentiem atbilst vienam metamēram: pirmajam, otrajam un ceturtajam segmentam ir viens kāju pāris, trešajam kāju nav; vēdera segmentiem turpretim ir divi pāri kāju katram, un, atskaitot viengabalainās muguriņas, visa to uzbūve liecina, ka tie cēlušies no diviem metamēriem; pakaļējais no abiem metamēriem zaudējis tergītu (muguras vairogu), ko pilnīgi izspiedis priekšējā metamēra tergīts. Katram «vēdera» segmentam ir divi viens aiz otra novietoti «sternīti» (apakšējie vairogi), kuriem ir divi kāju pāri un divi stigmu pāri ar traheju maisiem; no pēdējiem atiet ļoti garu, vienmērīgi tievu traheju caurulīšu pušķi. Kā izriet no divpārkāju un lūpkāju segmentu salīdzinājuma un kā to it īpaši uzsver kāju un stigmu atrašanās uz divpārkāju «sternītiem», šie pēdējie ir pleirālās (sānu) segmenta daļas, kas saaugušas pa vēdera viduslīniju un aizstājušas izzudušo īsto sternītu.
Tomes pagasts

Hidrogrāfija

Upes: Brantupīte, Kausupīte, Līčupe, Silupīte, Vilpīte.

Vēsture

Tomes nosaukums (Thompus) pirmo reizi minēts 1735. gadā. Līdz 1924. gadam Tomes pagasts ietilpa Bauskas, vēlāk Rīgas apriņķī. 1935. gadā Tomes pagasta platība bija 73 km² un tajā dzīvoja 763 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Tomes ciema padomi, ko gan 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, izveidoja no jauna. Tomes ciems ietilpis Rīgas (1945-1949) un Ogres (1947-1949) apriņķos un Baldones rajonā (1949-1954). Ciemu likvidēja 1954. gadā un teritoriju iekļāva Strēlnieku ciemā. 1960. gadā Strēlnieku ciematu likvidēja un kolhoza «Tome» teritoriju pievienoja Ķeguma strādnieku ciematam, izveidojot Ķeguma lauku teritoriju. 1993. gadā Ķegumam piešķīra pilsētas tiesības, bet lauku teritoriju reorganizēja par Tomes pagastu, kuru 1994. gadā atkal likvidēja, pievienojot Ķegumam kā lauku teritoriju. 2002. gadā Ķeguma pilsēta ar lauku teritoriju tika reorganizēta par Ķeguma novadu. 2010. gadā Ķeguma lauku teritoriju reorganizēja par atsevišķu administratīvo teritoriju un pārdēvēja par Tomes pagastu.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Tome (pagasta centrs), Rutki, Arāji, Bekuciems, Latgaļi, Tomes zivjaudzētava.
Baltu-slāvu pirmvalodas hipotēze

Baltu-slāvu pirmvalodas hipotēze postulē, ka pēc atdalīšanās no indoeiropiešu pirmvalodas kādu laiku Austrumeiropā pastāvēja kopīga baltu-slāvu pirmvaloda. Tiek arī uzskatīts, ka vēl pirms tam 3. gadu tūkstotī līdz 2. gadu tūkstoša sākumam pastāvējusi kopīga baltu-slāvu-ģermāņu pirmvaloda, kurā runājošās pirmtautas vienoja neolīta auklas keramikas kultūra.
Kopš 19. gadsimta tika radītas vairākas alternatīvas teorijas par to, vai bronzas laikmetā pēc šīs pirmvalodas sadalīšanās atsevišķās valodu grupās tās austrumu areālā pastāvēja kopīga baltu-slāvu pirmvaloda. Droši zināms, ka tikai dzelzs laikmetā, no 6. gadsimta ir nepārprotamas liecības par atsevišķu slāvu valodu pastāvēšanu. 
Augusts Šlaihers (Schleicher) jau 1861. gadā izteica pirmo hipotēzi par kopīgas baltu-slāvu pirmvalodas izcelsmi no indoeiropiešu pirmvalodas, bet Jānis Endzelīns to apstrīdēja, apgalvojot, ka baltu un slāvu valodu līdzību var tikpat labi izskaidrot ar ilgstošu mijiedarbību. Savukārt Antuāns Meijē (Antoine Meillet) rakstīja, ka līdzības baltu un slāvu valodās radušās paralēlas attīstības rezultātā  Jans Rozvodovskis (Rozwadowski) toties izvirzīja hipotēzi, ka baltu un slāvu valodām ir ne tikai kopīga pirmvaloda, bet tās atkārtoti ir mijiedarbojušās vēstures gaitā. Mūsdienās Vladimirs Toporovs (Топоров) meklējot slāvu saknes, apgalvo, ka slāvu valodas izdalījušās no kopējās baltu valodu saimes. Tomass Olanders līdzīgo akcentu dēļ atkal no jauna aizstāv hipotēzi par abu valodu grupu kopējo cilmi.
Austrumbaltu ciltis laika gaitā tika asimilētas — slāviskotas, tāpēc arī slāvu valodās ieplūduši daudzi baltismi.
Kodijs Sīsī

Spēlētāja karjera

Pēc vairākiem OHL aizvadītiem gadiem Sīsī profesionāļa karjeru uzsāka 2012.—13. gada sezonas otrajā pusē, kad debitēja Amerikas hokeja līgas komandas Bingemtonas "Senators" sastāvā. 2013.—14. gada sezonā Sīsī debitēja NHL, Otavas "Senators" rindās aizvadot 49 spēles. 2014.—15. gada sezonā "Senators" rindās aizsargs jau bija nostiprinājies. "Senators" sastāvā spēlēja līdz 2019. gada vasarai, kad tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs".
Inocents IV

Dzīvesgājums

Dzimis Ligūrijā. Mācījās Parmas un Boloņas universitātēs. Bija viens no sava laika ievērojamākajiem kanoniķiem. Gandrīz viss Inocents IV pontifikāta laiks pagāja cīņā ar Svētās Romas impērijas imperatoru Frīdrihu II, bet pēc viņa nāves — ar viņa dēliem.
Ievēlēts par pāvestu konklāvā Ananji. Nejuzdamies drošs Romā, 1244. gadā devās uz Dženovu, bet vēlāk uz Lionu. 1245. gadā sasauca Pirmo Lionas koncilu, kurā lielākoties piedalījās bīskapi no Francijas un Spānijas, un kurā Frīdrihs II tika ekskomunicēts. Koncils arī deklarēja Septītā Krusta kara sākumu.
Par pāvesta legātu Livonijā tika atkārtoti iecelts Modenas Viļums.
1245. gadā Inocents IV sūtīja Džovanni Karpīni misijā uz Mongoļu impēriju ar vēstījumu lielhanam Gujukam (mongoļu: Гүюг хаан). Karpīni kā pirmajam rietumeiropietim izdevās sasniegt mongoļu hana galveno mītni netālu no Karakorumas.
1248. gadā viņš nesekmīgi mēģināja vienoties ar Novgorodas kņazu Aleksandru Ņevski par pāriešanu katoļu ticībā un sadarbību pret mongoļiem.
Pēc Frīdriha II nāves Inocents IV atgriezās Itālijā, vispirms uzturēdamies Perudžā, bet vēlāk Romā. Mira 1254. gadā kampaņas laikā pret Frīdriha II dēlu Manfrēdu.
Mora (valodniecība)

Mora ir fonoloģiska vienība, kas bieži ir mazāka par zilbi, kuru skaits zilbē nosaka tā saucamo "zilbes garumu" (vācu: Silbenlänge) jeb "zilbes svaru" (vācu: Silbengewicht). Garuma un svara apzīmējumus bieži lieto kā sinonīmus, taču ir valodas, kur abus apzīmējumus lieto līdztekus, ar dažādām nozīmēm. Lībiešu valodā īsas zilbes vienmēr ir vieglas, garas zilbes savukārt iedalās vieglās un smagās, šis iedalījums ir līdzīgs igauņu valodas iedalījumam, kur pirmās un otrās garuma pakāpes zilbes ir vieglas, bet trešās garuma pakāpes zilbes ir smagas.
Baltu valodniecībā zilbes garums parasti tiek apskatīts tikai zilbes intonācijas sakarā, taču tam var būt nozīme arī nosakot primāro uzsvaru lietuviešu valodā un, it īpaši nosakot palīguzsvaru un līdzskaņu pagarināšanos latviešu valodā.

Problēmas latviešu valodniecībā

Fokusēšanās uz zilbes intonāciju kā garas zilbes indikatoru, kā norāda Anna Daugaviete, ir uzskatāma faktā, ka baltu valodniecībā ar troksneņiem slēgtas zilbes netiek uzskatītas par garām jeb bimoraiskām, jo tās nevar nest intonāciju. Šāda pozīcija ir problemātiska latviešu valodas līdzskaņu geminācijas sakarā, jo šajā sakarā latviešu valoda pret tām attiecas kā pret garām, piemēram, vārdos lāpa un la[pp]a ir vienāds moru skaits (tos varētu analizēt kā lā-pa un lap-pa), taču tradicionāli tikai zilbe lā tiktu uzskatīta par garu. Lietuviešu valodā savukārt geminācijas nav un tas, iespējams, ietekmējis ar troksneņiem slēgtu zilbju klasificēšanu kā īsas. Tādējādi viedokļi par to, kas skaitās gara jeb bimoraiska zilbe latviešu valodā un, kas ne, var būt pretrunīgi.
Zane Mellupe

Biogrāfija

Dzimusi 1981. gadā Rīgā, Zane Mellupe pavadīja tajā savu bērnību un jaunību. Līdzās fotogrāfijas studijām viņa apguva ķīniešu valodu un sinoloģiju Latvijas Universitātē. 2000. gadā Mellupe devās uz Ķīnu. Pēc teātra režijas studiju pabeigšanas Šanhajas Teātra Akadēmijā un bakalaura grāda iegūšanas ķīniešu valodā un literatūrā Šanhajas Skolotāju universitātē 2004. gadā, viņa pārcēlās uz Londonu, kur ieguva maģistra grādu foto žurnālistikā un dokumentālajā fotogrāfijā Mākslas Universitātē 2007. gadā.
Pēc studiju beigām Londonā viņa 2007. gadā atgriezās Šanhajā, kur strādāja Island6 mākslas centrā, kļūstot par tā radošo direktori 2009. gadā. Strādājot Island6 no 2007. līdz 2010. gadam, viņa kopīgi ar Tomā Šarverjā (Thomas Charvériat) dibināja Liu Dao mākslas kolektīvu. Viņas panākumi, esot latviešu māksliniecei, kas strādā Šanhajā, vairoja viņas popularitāti arī Latvijā, izraisot publikācijas Latvijas un Baltijas vizuālās mākslas žurnālos, piemēram, Foto kvartāls un Studijā, kā arī ArtTerritory.
Kopš 2010. gada Zane kā kuratore sadarbojas ar Aleksi Kuzminu-Karavajevu ifa galerijā un tiek pārstāvēta starptautiski gan Šanhajā, gan Briselē, kā arī mākslas izstādēs visā Eiropā, piemēram, Art Paris.

Konceptuālā māksla

Kā konceptuālā māksliniece Zane Mellupe galvenokārt strādā fotogrāfijā, kur viņa dekonstruē izplatītos priekšstatus par fotogrāfiju, paplašinot tos gan konceptuāli, gan strādājot ar medija materialitāti. Savu māksliniecisko darbību Zane Mellupe formulē kā „domāšanu attēlos”. Viņas instalācijas un jaukto tehniku fotogrāfija atklāj apslēptas interpretāciju iespējas. Savā darbā viņa izmanto attēlu, priekšmetu un ķermeni.

Sociālā māksla

Līdzās konceptuālajai mākslai būtisku vietu Zanes Mellupes darbībā ieņem sociāli orientēti projekti, pilsētas atjaunošana un dokumentālie pētījumi. Strādājot Liu Dao, viņa sāka pētīt, kā māksla var iesaistīties pilsētvides atjaunošanā. 2010. gadā viņa izveidoja "Yongkang Mākslas ielu", bijušo tirgus ielu pārvēršot par mākslas ielu, iesaistot vietējos iedzīvotājus sociālu tēmu apspriešanā un, izmantojot tukšas ēkas pilsētā kā improvizētas izstāžu telpas, padarīja graustus par apmeklētām mākslas telpām. Šo projektu, viesojoties Ķīnā, apmeklēja arī toreizējais Latvijas Valsts prezidents Valdis Zatlers. 2014. gadā Mellupe ieguva piekļuvi valsts slimnīcas telpām Šanhajā un, strādājot kopā ar Šanhajas Čangninas rajona izpilddirekciju, pārvērta to par „Kopienas slimnīcu”, telpu, kurā sociālos un veselības jautājumus var pētīt caur mākslu. Šis projekts ir daļa no plašākas programmas, lai atjaunotu šo apkaimi. Kopienas slimnīcas projektu atbalstīja arī ES, kā daļu no programmas, kas atzīmē 40 gadus diplomātiskajām attiecībām starp Ķīnu un Eiropas Savienību. 2015. gadā Zane Mellupe veidoja izstādi, kas papildināja konferenci par ilgtspējīgu pilsētvides atjaunošanu.
Valdekas pils

Vēsture

Celta kā Valdeķu muižas kungu māja klasicisma stilā, iespējams, ka nosaukta par godu Valdekas princesei Luīzei Karolīnai, ko 1765. gadā apprecēja Pēteris Bīrons.
1848. gadā to savā īpašumā ieguva Rekes dzimta. Pēc garāmejošās Rīgas—Jelgavas šosejas izbūves pabeigšanas (1857) tika nolemts ēku pārbūvēt par medību pili. Tādēļ 19. gadsimta 70. gados to Kurzemes guberņas arhitekts Ādolfs Vinbergs to pārbūvēja neogotikas stilā. 1920. gada zemes reformas laikā Ozolmuižu ar Valdeķu pusmuižu sadalīja 252 vienībās 1299 ha kopplatībā un 1927. gadā Valdekas pils apkārtni iekļāva Jelgavas pilsētas teritorijā. Rīgas šoseju pēc Ulmaņa apvērsuma 1935. gadā pārdēvēja par Vienības prospektu, bet pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā par Rīgas ielu.
Pēc Otrā pasaules kara no 1946. līdz 1954. gadam atjaunotajā ēkā atradās gan Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas (LLA) mācību un pētījumu saimniecības «Jelgava» kantoris, gan LLA Pārtikas rūpniecības tehnoloģijas fakultātes katedra, gan bērnudārzs. 1990. gadu sākumā avārijas stāvoklī esošā pils tika pamesta.
Pēc rekonstrukcijas 2014. gadā Valdekas pilī iekārtota Latvijas Lauksaimniecības universitātes Vides un būvzinātņu fakultātes Ainavu arhitektūras un plānošanas katedra, pirmajā stāvā izvietojot vadības, mācībspēku un apkalpojošā personāla telpas, otrajā stāvā ierīkojot auditorijas, zīmētavu, datorklases, maketētavu un citas telpas, bet trešajā, jumta jeb bēniņu stāvā — konferenču zāli un izstāžu zāli. Pils rekonstrukcija izmaksāja apmēram vienu miljonu eiro, no kuriem lielākā daļa bija Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) finansējums.
Apprecējās vecītis ar večiņu savu

Sižets

Fjodors un Avdotja nodzīvojuši kopā piecdesmit gadu un izaudzinājuši četrus bērnus. Tikai oficiāli noformēt attiecības viņiem nav bijis laika. Kad Fjodors ciema padomē kārto dokumentus pensijai, izrādās ka trūkst laulības apliecības. Nākamajā rītā Fjodors un Avdotja ierodas uz laulības reģistrāciju, bet atpakaļceļā atceras pagājušo jaunību.
Padomju okupācijas diena (Gruzija)

Padomju okupācijas diena (gruzīnu: საბჭოთა ოკუპაციის დღე, abch'ot'a okupats'iis dge) ir atceres diena Gruzijā, tiek atzīmēta ikgadēji no 2011. gada 25. februāra. Šajā dienā (25. februārī) tiek pieminēti 1921. gada notikumi, kad Gruzijā iebruka Sarkanās armijas karaspēks un iekļāva to PSRS sastāvā, izveidojot Gruzijas PSR. 68 gadu laikā, kamēr Gruzija atradās PSRS sastāvā, 25. februāris oficiāli tika svinēts kā "Padomju varas proklamēšanas diena Gruzijā".
Atceres diena tika noteikta 2010. gada 21. jūlijā, bet pirmoreiz svinēta 2011. gada 25. februārī. 2006. gadā Tbilisi tika atvērts Padomju okupācijas muzejs.
Rīgas 84. vidusskola

Vēsture

Dibināta 1979. gadā, pirmajā mācību gadā skolā bija 37 klašu komplekti ar 1235 skolēniem un 65 skolotājiem. 2001. gadā dibināts Rīgas 84. vidusskolas vēstures muzejs. 
Skolā darbojas Bērnu attīstības un izglītības centrs (BAIC) no 1999. gada, Ilgstoši slimojošo izglītojamo apmācības centrs (ISIAC) no 2006. gada un Sporta komplekss no 2016. gada.

Izglītības programmas

Pamatizglītības programma (21011111), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011013), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011011), Vispārējās vidējās izglītības humanitārā un sociālā virziena programma (31012011).
ISO 639-2

Kolektīvie kodi

Daži tradicionāli lietotie ISO 639-2 kodi precīzi neapraksta konkrēto valodu vai radniecīgas valodas (makrovalodas). Tādi kodi tiek uzskatīti par "kolektīvajiem" (apkopojošajiem) un nav iekļauti ISO 639-3 standartā.
Makrovalodas un kolektīvo valodu definīcijas skatīt SIL vietnē.
Kolektīvie valodu kodi ir:

B un T kods

Kad iespējams, ISO 15924 atvasina kodus no ISO 639-2 un divu kodu gadījumā priekšroku dod ISO 639-2/B.
ISO 639-3 lieto ISO 639-2/T.
Viesītes novads

Daba

Viesītes novadu šķērso Sēlijas paugurvalnis, austrumos atrodas Aknīstes pacēlums, bet rietumos Taurkalnes līdzenums.
Augstākie pauguri ir Ormaņkalns (165 m), Stampānu kalns (141 m) un Sperjāņu kalns (133 m). Vaļņa platākajās vietās glaciālās dobēs vai pie vaļņa pamata atrodas Piksteres, Aumaņa, Viesītes, Klauces, Saukas, Krigānu, Viņaukas un Aizdumbļu ezeri.

Vēsture

Līdz 13. gadsimtam šeit atradās sēļu Kalves zeme. Livonijas ordeņa valsts laikā novads atradās Sēlpils fogtejas un Daugavpils komturejas teritorijā.
Kurzemes un Zemgales hercogistes laikā te atradās Sēlpils draudzes novads.
Kopš 1819. gada ietilpa Sēlpils virspilskunga tiesas Jaunjelgavas apriņķī, kopš 1924. gada Jēkabpils apriņķī, kopš 1949. gada Jēkabpils rajonā. 2009. gadā izveidoja Viesītes novadu.

Administratīvais iedalījums

Novadā apvienoti Elkšņu pagasts, Rites pagasts, Saukas pagasts, Viesītes pagasts un Viesītes pilsēta.
Dienvidāzija

Dienvidāzija ir pasaules reģions, kurš atrodas Āzijas dienvidu daļā.Tās galvaspilsēta ir Ņūdeli.1.miljons iedzīvotāju.Daudzveidīgi dabas apstākļi.Bagāti dabas resursi, strauja ekonomikas izaugsme.1947.gadā atguva neatkarību.
Alga

Alga ir samaksa par darbu. Darba alga ir naudas formā izteikta sabiedrības tīrā ienākuma daļa, kura tiek sadalīta pēc tā darba daudzuma un kvalitātes, ko patērējis katrs darbinieks un, kas nonāk viņa personīgajā patēriņā. Darba alga ir viens no dzīves līmeņa rādītājiem valstī, un ir nepieciešams domāt kā celt cilvēku un valsts labklājības līmeni.
Svarīgi katram darba devējam organizēt atbilstošas darba samaksas, un arī piedomāt, kā motivēt savus darbiniekus. Tādā veidā var atrisināt daudzas svarīgas ekonomiskas un sociālas problēmas, piemēram, veicināt darbaspēka piesaisti.
Akroleīns

Atrašanās dabā

Akroleīns veidojas no glicerīna, termiski sadaloties taukiem. Akroleīns ir kodīgo, asaras izraisošo dūmu galvenais komponents, piedegot taukiem vai eļļai, tādējādi akroleīns ir pazīstams jebkurai mājsaimniecei.

Iegūšana

Iegūst, karsējot glicerīnu kopā ar ūdeni atņemošām vielām.
Var iegūt arī, katalītiski oksidējot propilēnu, vai kondensējot acetaldehīdu ar formaldehīdu (sk. krotonā kondensācija).

Īpašības

Ļoti viegli polimerizējas.
Pievieno ūdeņradi, reducējoties līdz propilspirtam. Uzmanīgi reducējot, var iegūt starpproduktu - allilspirtu.
Baltic Records Group

Vēsture

2001. gadā kompānija dodot priekšroku latviešu mūzikas izdošanai. Baltic Records Group sadarbības partneru vidū ir rietumu firmas un šīs mūzikas kompānijas ierakstu izplatībai starptautiskā līmenī palīdz arī tās direktora dalība starptautiskajā mūzikas tirgū MIDEM. Kompānija pārvalda kādreizējās skaņu ierakstu studijas Melodija, tagad RSIS kataloga daļu.