Amerikas Kinoakadēmijas balva

Kinoakadēmijas balvas vēsture

Pirmā Kinoakadēmijas balvas pasniegšana notika 1929. gada 16. maijā viesnīcā Hollywood Roosevelt Hotel, Holivudā, privāta banketa laikā, uz kuru bija uzaicināti aptuveni 270 viesi. Pēc svinīgā pasākuma daļas, vakara turpinājuma balle norisinājās viesnīcā Mayfair Hotel. Vienas biļetes cena ceremonijas apmeklējumam bija 5 dolāri. Piecpadsmit statuetes tika piešķirtas aktieriem, režisoriem un citiem kinematogrāfa darbiniekiem par savu ieguldījumu laika posmā no 1927. līdz 1928. gadam. Ceremonija ilga 15 minūtes.
Ceremonijas balvu ieguvēji tika paziņoti trīs mēnešus pirms pasākuma, tomēr šī bija vienīgā tāda reize, jo jau otrās balvas pasniegšanas ceremonijas uzvarētāju paziņošana notika savādāk. Pirmās desmitgades laikā, laikrakstiem sarakstus ar uzvarētājiem izsūtīja tikai ceremonijas dienā. Tas tā turpinājās, līdz avīze Los Angeles Times izplatīja uzvarētāju sarakstu pirms ceremonijas sākuma, kā rezultātā Kinoakadēmija kopš 1941. gada izmanto aizzīmogotas aploksnes, lai paziņotu uzvarētāju vārdus.
Balvu nominācijā "Labākais aktieris galvenajā lomā" pirmais saņēma Emīls Janningss par lomām filmās The Last Command un The Way of All Flesh. Viņam bija jāatgriežas Eiropā vēl pirms ceremonijas un tādēļ Kinoakadēmija piekrita apbalvot viņu iepriekš, tādējādi viņš kļuva par pirmo cilvēku vēsturē, kurš saņēmis Amerikas Kinoakadēmijas balvu. Balvu saņēmēji noteiktajā kategorijā tika apbalvoti par visiem darbiem, kuros piedalījušies konkrētajā laika posmā, piemēram, Janningss saņēma balvu par aktierspēli divās filmās, kurās bija filmējies šajā laika periodā, bet Dženeta Geinore ieguva vienu balvu par aktierspēli trīs filmās. Sākot ar ceturto balvu pasniegšanas ceremoniju, šis noteikums tika mainīts, un balvu piešķīra tikai par konkrētu darbu vienā filmā.
29. Kinoakadēmijas balvas pasniegšanā, 1957. gada 27. martā, pirmo reizi tika izveidota nominācija "Labākā filma svešvalodā". Pirms tam filmas svešvalodā tika apbalvotas ar "Speciālo goda balvu labākai filmai svešvalodā".
Jau sākot ar pirmo ceremoniju, tika veiktas ceremonijas translācijas pa radio, bet, sākot ar 1953. gadu, — arī televīzijā.
Līdz 1976. gadam tiešās translācijas tiesības piederēja kanālam NBC, kopš tā laika translācijas tiesības pieder kanālam ABC.
Plaši pazīstamā izskata statuja kā balva jau tika pasniegta pašā pirmajā ceremonijā, bet nosaukumu "Oskars" tā ieguva tikai 1939. gadā.

Oskars

Oficiālais Oskara statuetes nosaukums ir Akadēmijas Sasniegumu balva. Balva ir 34 cm gara, sver 3,85 kg un attēlo bruņinieku, kurš rokās tur krustneša zobenu un stāv uz filmas ruļļa. Statuju uzzīmēja Sedriks Gibonss kādas sanāksmes laikā.
Par nosaukuma "Oskars" izcelsmi nav vienota viedokļa. Daži uzskata, ka nosaukumu radījusi akadēmijas bibliotekāre Mārgarita Herika, kura, ieraudzījusi statueti uz galda, izsaucās: "tas izskatās gluži kā mans tēvocis Oskars!" (angļu: looked just like my Uncle Oscar). Citi domā, ka Beta Deivisa tam ir devusi sava pirmā vīra vārdu. Jebkurā gadījumā, gan Oscar, gan Academy Award ir akadēmijas reģistrētas preču zīmes.

Balvu pasniegšana

Galvenie apbalvojumi tiek pasniegti televīzijas tiešraidē, visbiežāk nākamā gada martā, un sešas nedēļas pēc nomināciju paziņošanas. Tas ir rūpīgi izstrādāts šovs, kura laikā ielūgtie viesi dodas pa sarkanu paklāju visdārgākajos modes mākslinieku tērpos. Pēc akadēmijas novērtējumiem aptuveni 40 miljoni cilvēku visā pasaulē vēro balvu pasniegšanu.
ASV balvu pasniegšanas ceremoniju pārraida telekanāls ABC. Latvijā balvu pasniegšanas saīsinātu versiju ir pārraidījis LTV1. Ceremoniju tulkojis un komentējis Kārlis Streips.

Nominācijas

Pēc pašreizējiem akadēmijas noteikumiem, lai filma kvalificētos apbalvojumam, filmas izrādīšanai jāsākas iepriekšējā kalendārā gada laikā (no 1. janvāra pusnakts līdz 31. decembra pusnaktij) Losandželosā. Visām nominācijām filmām, izņemot īsfilmas, ir jābūt vismaz 40 minūtes garām.
Balvas ieguvējus izlemj balsojumā, tomēr ne visi biedri var piedalīties visu kategoriju balsojumos.