Fernando Torress

Agrīnā karjera

Torress, dzimis Madridē, jau bērnībā interesējās par futbolu un piecu gadu vecumā pievienojās savai pirmajai komandai "Parque 84". Viņa tēvs, Hosē, strādāja Torresa bērnībā un viņa māte, Flori, aizrāva viņu ar futbola treniņiem ikdienā. Viņa vectēvs nebija kaislīgs futbola cienītājs, bet bija Madrides "Atletico" atbalstītājs, un Fernando mantoja viņa mīlestību pret Madrides klubu.
Sākotnēji Torress vēlējās būt par vārtsargu, pozīcijā kurā spēlēja viņa brālis. Taču, kad viņš bija septiņus gadus vecs viņš salauza dažus zobus, kā rezultātā māte lika viņam nomainīt pozīciju vai nespēlēt vispār. Viņš sāka regulāri spēlēt uzbrucēja pozīcijā iekštelpu līgā par viņa apkaimes klubu "Mario's Holland", kā par iedvesmu izmantojot tēlu no animācijas filmas "Kapteinis Cubasa". Trīs gadus vēlāk, desmit gadu vecumā, viņš sāka spēlēt 11 cilvēku futbolu par komandu "Rayo 13". Pēc iespaidīgas sezonas ar viņa jauno klubu, kurā viņš guva 55 vārtus, Torress bija viens no trīs "Rayo 13" spēlētājiem, kuri nopelnīja izdevību doties uz Madrides "Atletico" pārbaudēm. Viņš radīja iespaidu uz jauno talantu meklētājiem un 1995. gadā, vienpadsmit gadu vecumā, pievienojās klubam.

Madrides "Atletico"

Pēc daudzsološa sākuma, 1998. gadā Torress ieguva savu pirmo nozīmīgo jaunieša titulu. Madrides "Atletico" nosūtīja U-15 komandu uz Nike Cup turnīru, abi vietējie un Eiropas, lai ļautu jauniešu komandai spēlēt pret ievērojamiem klubiem; "Atlético" klubs uzvarēja turnīrā. Vēlāk balsojumā viņš tika atzīts par lābāko Eiropas futbolistu sava vecuma grupā. 1999. gadā, piecpadsmit gadu vecumā, Torress parakstīja viņa pirmo kontraktu ar Madrides "Atletico". Viņš savu pirmo gadu aizvadīja spēlējot jauniešu komandā un pēc tam piedalījās Honour Division, kad viņam bija 16 gadi. 2000./01. gada sezona sākās bēdīgi, jo Torress cieta no lielā liela kaula plīsuma un viņš nevarēja spēlēt līdz decembrim. Torress trenējās kopā ar pirmo komandu, lai sagatavotos nākamajai sezonai, bet galu galā debitēja komandā 2001. gada 27. maijā, Visentes Kalderona stadionā, pret "Leganes". Nedēļu vēlāk viņš guva savus pirmo vārtus kluba labā spēlē pret Albasentes "Balompie", un sezonas nogalē ar "Atletico" gandrīz ieguva vietu uz "La Liga".
2001./02. gada sezonas beigās "Atletico" atgriezās "La Liga", Torresam šī bija mazrezultatīva sezona, kurā viņš guva tikai sešus vārtus 36 spēlēs Otrajā divīzijā. Torresa pirmā sezona Spānijas futbola augstākajā līgā 2002./03. gada sezonā bija veiksmīgā, gūstot 12 vārus 29 spēlēs, bet "Atletico" sezonu pabeidza 11. vietā. 2003./04. gada sezonā, viņa otrajā "La Liga", Torress guva 19 vārtus 35 spēlēs, un līgas beigās bija trešais rezultatīvākais vārtu guvējs līgā. Būdams tikai deviņpadsmit gadus vecs, viņš kļuva par "Atletico" kluba kapteini. "Atletico" klubs piekāpās par ceļazīmi uz UEFA kausu, bet par 7. vietu 2004. gadā viņi kvalificējās UEFA Intertoto kausam, dodot iespēju Torresam pirmo reizi sajust Eiropas klubu sacensību smaržu. Viņš guva divus vārtus divu kārtu četrās spēlēs pret "OFK Beograd", katru gūstot katrā kārtā. "Atletico" aizkļuva līdz finālam, bet pēcspēles soda sitienos zaudēja "Villarreal" klubam. Premjerlīgas čempions Londonas "Chelsea" 2005. gadā bija ieinteresēti par Torresu, bet "Atletico" prezidents Enrike Sereso teica, ka viņiem nav "nekādu izredžu" iegūt viņu savā īpašumā. Sereso vēlāk, 2006. gada janvārī, teica, ka klubs ir gatavs uzklausīt piedāvājumus par Torresu, un Torress pretendēja uz vietu Ņūkāslas "United" sastāvā, kas solīja ar viņu parakstīt līgumu martā.
Pēc 2006. gada FIFA Pasaules kausa, kurā viņš pārstāvēja Spānijas futbola izlasi, viņš apstiprināja to, ka ir atteicies no iespējas pievienoties "Chelsea" klubam 2005./06. gada sezonas izskaņā. Nākamajā 2006./07. gada sezonā, kurā viņš guva 14. La Liga vārtus, Torresa nākotne "Atletico" klubā atkal bija lieta pārdomām pēc tam, kad viņi nespēje sev nodrošināt automātisku iekļūšanu UEFA kausā, ar Anglijas žurnālistu paziņoto, ka Torress ir galvenais "Liverpool" transfēru mērķis. Baumas sasniedza lielu ažiotāžu, tāpēc "Atletico" kluba prezidents Enrike Sereso deva paziņojumu sakot: "Mēs neesam saņēmuši nekādus piedāvājumus no "Liverpool" vai cita kluba vai spēlētāja." Tomēr, dažas dienas vēlāk tika paziņots, ka "Atletico" klubs ka ir piekritis darījumam ar "Liverpool" klubu par Torresu; baumas par samaksu bija 25 miljoni sterliņu mārciņu par Luisa Garsijas abpusēju apmaiņu. Vēlāk 30. jūnijā tika pasludināts līgums ar "Villarreal" par Djego Forlanu, kurš bija domāts kā apmaiņas spēlētājs Torresam pirms viņa aiziešana bija kļuvusi oficiāla. 2. jūlijā tika paziņots, ka Torress ir izbrīvējis sev īsas brīvdienas, lai atlidotu atpakaļ uz Madridi, un lai par visām reizēm nokārtotu darījumu ar "Liverpool" klubu. Nākamajā dienā Torress izgāja "Liverpool" medicīnisko ekspertīzi un tika paziņots, ka preses konference norisināsies Madridē 4. jūlijā, lai atvadītos no "Atletico" faniem. Samāksātā summa ir visvairāk samaksātā "Liverpool" kluba transfēru vēsturē, un 2008. gada martā treneris Rafaels Benitess apstiprināja The Times, ka Torress ir ticis nopirkts par aptuveni 20 miljoniem sterliņu mārciņu.

"Liverpool"

Torress "Liverpool" sastāvā debitēja 2007. gada 11. augustā spēlē pret Birmingemas "Aston Villa", kurā "Liverpool" uzvarēja ar rezultātu 2:1. Četras dienas vēlāk viņš debitēja UEFA Čempionu līgas spēlē pret "Toulouse" pēc maiņas, uznākot uz laukuma 79. spēles minūtē, kurā "Liverpool" klubs uzvarēja ar rezultātu 1:0. Savus pirmos vārtus Premjerlīgā viņš guva Enfīldas stadiona debijā, 19. augustā, spēles 16. minūtē pret "Chelsea", kuras beigu rezultāts bija 1:1. Viņa pirmais hat-trick bija spēlē pret "Reading" (4:2) Līgas kausā Septembrī, visus vārtus viņš guva otrajā puslaikā. Viņa pirmie vārti Čempionu līgā bija spēlē pret "FC Porto", kurā Liverpool uzvarēja ar rezultātu 4:1, un šajā spēlē viņam izdevās gūt divus vārtus.
Viņš ieguva Premjerlīgas februāra mēneša labākā spēlētāja titulu, kura laikā viņš guva četrus vārtus divās līgas spēlēs, ieskaitot hat-trick pret "Middlesbrough" 2008. gada 23 februārī. Šis hat-trick un cits 4:0 uzvarētajā spēlē pret Londonas "West Ham United" 2008. gada 5. martā nozīmēja, ka viņš ir kļuvis par pirmo "Liverpool" spēlētāju pēc Džekija Balmera 1946. gada novembra, kas guvuši hat-trick sekojošajās mājas spēlēs. Vēlāk martā, pēc tam kad viņš guva vārtus ar galvu 47. spēles minūtē pret "Reading" Enfīldas stadionā, viņš kļuva par pirmo "Liverpool" spēlētāju pirms Robija Faulera 1995./96. gada sezonā, kuram izdevies gūt 20 vārtus sezonā. Aprīlī viņš guva vēl vienus vārtus Čempionu līgā, šoreiz pret Londonas "Arsenal" ceturdaļfināla atbildes spēlē, kas pazīdzēja "Liverpool" tikt līdz pusfinālam. Šie vārti bija 29. visās sezonas sacensībās, aizēnojot bijušā "Liverpool" kluba favorīta Maikla Ovena personīgo rekordu sezonas vārtu ziņā. 2008. gada 11. aprīlī tika paziņots, ka Torress ir viens no sešiem futbolistiem kas pretendē uz PFA gada labākā spēlētāja titulu, kuru galu galā ieguva Krištianu Ronaldu no Mančestras "United". Spānijas izlases spēlētāji arī tika nominēta kā PFA gada jaunā labākā spēlētāja titulam, kuru ieguva Sesks Fabregass no Londonas "Arsenal" un tika iekļauts PFA gada labākajā komandā. Maijā viņš palika tieši aiz Ronaldu cīņā par FWA gada labākā futbolista titulu.
2008. gada 4. maijā Mančestras "City" spēles 57. minūtē Torress guva uzvaras vārtus, kas izlīdzināja Enfīldas stadionā gūto vārtu daudzuma ziņā astoņu līgas spēļu rekordu ar Rodžeru Hantu. Pēc gūtajiem 24. līgas vārtiem pēdējā sezonas spēlē pret Totenhemas "Hotspur", kurā Liverpool svinēja uzvaru ar rezultātu 2:0, viņš uzstādija jaunu rekordu vārtu daudzuma ziņā starp ārzemniekiem, kas ir iesituši Anglijas debijas sezonā, iepriekš šis rekords piederēja Rūdam van Nistelrojam, kurš bija iesitis 23 vārtus. Sezonas beigās viņš bija dalītā otrā vietā ar Emanuelu Adebajoru par Premjerlīgas labāka spēlētāja titulu. Plašsaziņu līdzekļos tika paziņts, ka par Torresu "Chelsea" ir gatavi maksāt 50 miljonus sterliņu mārciņu, bet Torress atbildēja, ka pajies "daudzi gadi" pirms viņš pametīs "Liverpool". "Liverpool" līdzīpašnieks Toms Hikss arī nepiekrita idejai par transfēriem sakot, ka viņš neatļautu Torresam aiziet no kluba par jebkādu cenu.
Torress 2008./09. gada sezonu Premjerlīgā sāka daudzsološi gūstot vienīgus vārtus izbraukuma spēlē pret "Sunderland", kurā "Liverpool" uzvarēja ar 0:1. Spēlē pret Birmingemas "Aston Villa", kuras rezultāts bija 0:0, viņš guva paceles cīpslas traumu, kas neļāva viņam spēlēt divas līdz trīs nedēļas. Torress pēc traumas atgriezās 2:1 uzvaras spēlē pret Marseļas "Olympique" Čempionu līgā un guva vārtus Mersisaidas derbijā pret "Everton" 27. septembrī, kas palīdzēja "Liverpool" uzvarēt mačā ar rezultātu 2:0. Viņš guva vēl divus vārtus izbraukuma uzvaras spēlē pret Mančestras "City" 3:2 "City of Manchester" stadionā, kurā "Liverpool" klubam nācās atspēlēties divu vārtu deficīta. Pirmie no šiem vārtiem bija 1000 vārti, kurus "Liverpool" ir guvuši kopš startēšanas Premjerlīgā. 2010. gada Pasaules kausa kvalifikācijas spēlē Torress guva augšstilba savainojumu, kas nozīmēja to, ka viņam nācās izlaist visticamāk trīs "Liverpool" spēles. 22. oktobrī "Liverpool" klubs stājās pretī bijušajam Torresa klubam Madrides "Atletico" Čempionu līgas spēlē, kas norisinājās Visentes Kalderona stadionā, bet savainojuma dēļ Torresam nācās izlaist spēli. "Atletico" kluba prezidents, Enrike Kerezo, piedāvāja viņam VIP ielūgumu, bet viņš atteicās sakot, ka vēl ārstē traumu, kuru guva Merseisaidas derbija. Viņš tika iekļauts FIFPro "World XI" izlasē 2007./08. gada sezonā 27. oktobrī.
Viņš atgriezās "Liverpool" sastāvā 72. mača minūtē spēlē pret Vestbromvičas "Albion", kura noslēdzās ar rezultātu 3-0 par labu "Liverpool". Viņš teica, ka ir ieinteresēts atgriezties "Atletico" klubā galu galā sakot: "Es nezinu vai es tur beigtu savu karjeru, bet es vēlētos atgriezties un pabeigt dažas nepadarītas lietas." Viņš bija izslēgts no darbības trīs nedēļas pēc "Liverpool" uzvaras ar rezultātu 1-0 pār Marseļas "Olympique" Čempionu Līgā novembrī, kur viņš sastiepa paceles cīpslu, kura, kā atzina speciālisti, sadzīs ne mazāk kā pēc četrām nedēļām. Viņš tika iekļauts kandidātu sarakstā par FIFA Pasaules gada spēlētāja balvu decembrī, un galu galā ieguva trešo vietu, paliekot aiz Ronaldu un Lionela Mesi. Torress atgriezās ierindā 2009. gada 3. janvārī nomainoties un gūstot vārtus 2-0 uzvaras spēlē pret Prestonas "North End"; viņa pirmos FA kausā. Viņš trāpija divus vārtus un nodrošināja "Liverpool" uzvaru ar 2-0 pār "Chelsea" 1. februārī. Par spīti tam, ka viņš klubā ir pavadījis pusotru gadu, Torress tika izvēlēts kā 50. numurs The Times sarakstā par "50 visu laiku labākajiem "Liverpool spēlētājiem", palielinot ietekmi, ko viņš rada "Liverpool" klubam īsā laika periodā.
Torress saskārās ar veco konkurenti Madrides "Real" 10. martā Čempionu Līgas astotdaļfinālā un guva potītes savainojumu, viņam injicēja pretsāpju līdzekļus pirms spēles, lai viņš varētu spēlēt. Viņš guva pirmos spēles vārtus, kas beidzās ar "Liverpool" uzvaru 4-0, nozīmējot tikai to, ka "Liverpool" tika tālāk uz ceturdaļfinālu, kopsummā uzvarot ar 5-0. Četras dienas vēlāk viņš bija sākumsastāvā spēlē pret Mančestras "United" "Old Trafford" stadionā, un viņš guva izlīdzinošos vārtus spēlē, kas beidzās ar rezultātu 4-1 "Liverpool" labā.

Karjera izlasē

2001. gada februārī Torress kopā ar Spānija U-16 izlasi uzvarēja turnīrā Algarvē. U-16 izlase maijā piedalījās 2001. gada U-16 Eiropas čempionātā futbolā, kuru viņi arī uzvarēja, kopā ar Torresu, kurš guva vienīgos vārtus finālā, kā arī bija turnīra labākais vārtu guvējs un arī tika atzīts par labāko spēlētāju. 2001. gada novembrī, pārstāvēja Spāniju 2001. gada U-17 FIFA Pasaules kausā, bet izlase izstājās no sacensībām grupu turnīrā. 2002. gada jūlijā viņš uzvarēja 2002. gada UEFA U-19 Eiropas futbola čempionātā, kura beigās tika atzīts par labāko vārtu guvēju un spēlētāju un atkal bija vienīgais vārtu guvējs finālā.
2003. gadā Torress debitēja lielajā Spānijas futbola izlases sastāvā draudzības spēlē pret Portugāli. Savus pirmos vārtus Spānijas labā viņš guva spēlē pret Itāliju 2004. gada 28. aprīlī. Viņš arī tika iekļauts Spānijas izlases sastāvā uz 2004. gada Eiropas čempionātu, bet laukumā devās pēc maiņas tikai pirmo divu grupas spēļu pēdējās minūtēs, bet izšķirošajā spēlē pret Portugāli devās laukumā starta sastāvā. Spānija zaudēja ar rezultātu 0—1 un izstājās no sacensībām.
Torress guva septiņus vārtus vienpadsmit 2006. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas spēlēs, kas padarīja viņu par rezultatīvāko kvalifikācijas turnīra spēlētāju Spānijas izlases satāvā. Viņa pirmajā Pasaules kausā Vācijā, Torress guva pēdējos, 4., vārtus pret Ukrainu, kurā Spānija uzvarēja ar 4-0. Otrajā grupas spēlē Torress izcēlās ar diviem vārtu guvumiem pret Tunisiju; sākumā 76. minūtē izvirzot Spāniju vadībā ar 2-1 un tad atkal no soda sitiena 90. minūtē. Viņš pabeidza turnīru kā Spānijas labākais vārtu guvējs kopā ar Davidu Villju. Madrileño tika iekļauts Spānijas izlases sastāvā 2008. gada Eiropas čempionātam futbolā, kurā viņš palīdzēja Viljam gūt Spānijas pirmos vārtus turnīra atklāšanas spēlē pret Krieviju. Torress tika kritizēts pēc tā kad viņš Spānijas izlases trenerim, Luisam Aragonesam, pēc nomaiņas atteicās paspiest roku. Viņš noliedza, ka ir bijis dusmīgis uz treneri, citējot, ka būtībā ir bijis "dusmīgs uz sevi". Nākamajā Spānijas izlases spēlē pret Zviedriju, kura beidzās ar rezultātu 2-1 par labu Spānijai, viņš atklāja rezultātu, kas bija viņa pirmie vārti turnīrā. Torress guva uzvaras vārtus un un ieguva spēles labākā spēlētāja balvu finālā pret Vāciju, kurā Spānija svinēja uzvaru ar rezultātu 1-0. Vēlāk viņš ar savu partneri Davidu Vilju tika iekļauti "turnīra izlasē".

Personīgā dzīve

Torress ir precējies ar Olalu Domingesu Listi, ar kuru viņam ir romantiskas attiecības kopš 2001. gada. Tas tika publiskots 2009. gada februārī, ka pāris gaida bērniņu, kas kā vēlāks atklājās būs meitene. 2009. gadā viņam tika personīgā bagātība 14 miljonu sterliņu mārciņu apmērā.
Torress parādījās spāņu rokgrupas El Canto del Loco dziesmas "Ya Nada Volverá A Ser Como Antes" video versijā, kuras dziedātājs, Dani Martins, dalās stiprā draudzību ar futbolistu.