google/wiki40b huggingface dataset:
Ļaunuma problēma

Reliģijas filozofijā un teoloģijā ļaunuma problēma ir problēma, kuras pamatā ir grūtības savienot ļaunuma vai ciešanu eksistenci pasaulē ar viszinoša, visspēcīga un absolūti laba dieva eksistenci. 
Ļaunuma problēmas pamatā ir pieņēmums, ka pilnībā labs dievs nebūtu radījis pasauli, kurā ir ļaunums, vai arī nepieļautu ļaunuma netraucētu eksistenci un ka viszinošam un visspēcīgam dievam būtu jāspēj pārveidot pasaule atkarībā no saviem nodomiem. Tā kā ļaunums acīmredzami eksistē, jāpieņem, ka dievs ir paredzējis tā eksistenci, tāpēc vai nu nav pilnībā labs, vai arī nav pilnībā viszinošs, vai arī - visspēcīgs. Ja turklāt pieņem, ka, ja dievs eksistē, tam jābūt pilnībā labam, viszinošam un visspēcīgam, tad no ļaunuma eksistences izriet, ka dievs neeksistē.
Šo problēmu mēdz dēvēt arī par Epikūra paradoksu vai Epikūra mīklu (lai arī tā īsti nav paradokss vai mīkla, bet premisu loģiska novešana līdz absurdam iznākumam, tā pierādot sākotnējās premisas nepatiesumu), jo uzskata, ka Epikūrs bija pirmais, kurš ar to nodarbojās. Epikūrs secināja, ka ļaunuma eksistence nav savienojama ar dievu eksistenci.
30. aprīlis

30. aprīlis ir gada 120. diena pēc Gregora kalendāra (121. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 245 dienas.
Buferis

Buferis (angļu: data buffer) informātikā un telesakaros ir atmiņas apgabals, datu glabāšanai. Atkarībā no risināmā uzdevuma, bufera struktūra var variēt.
Visbiežāk buferis datus glabā brīvpiekļuves atmiņā.

Programmkanāli un Rindas (FIFO-buferi)

Pārraides ātruma kompensācijas buferi ļauj apstrādāt sastrēgumus datu pārraidē. Pārraidītie dati tiek īslaicīgi saglabāti buferī, lai vēlāk tos apstrādātu. Šādi buferi īsteno rindas datu struktūru vai programmkanālu un darbojas pēc FIFO principa. Tehniski tie bieži vien tiek veidoti kā riņķveida buferi.
Tipisks piemērs ir drukas spolētāja rinda, kas pārvalda un apstrādā uz druku nosūtītos datus.

Steks (LIFO-buferi)

Steks var tikt izmantots kā buferis, kas saglabā sistēmas stāvokli programmas apakšfunkcijas izsaukuma gadījumā. Atgriešanās brīdī, buferis ļauj programmai turpināt darbu tur, kur tas tika pārtraukts. Steka buferi tiek arī izmantoti programmatūrā gadījumos, kad programmā ir nepieciešams īslaicīgi saglabāt datus, kuri vēlāk būs jāapstrādā.
Steks ir viena no visvecākajām datu struktūrām datortehnikā, un tiek atbalstīts arī mašīnkoda līmenī. Mašīnkoda komandas 'push' un 'pop' maina procesora steka rādītāju. Liels steka trūkums ir tas, ka stekam ir nemainīgs lielums, kas var novest pie steka bufera pārpildes.

Kešdarbe un kartēšana

Kešdarbē un kartēšanā (angļu: Caching and Mapping) buferis tiek izveidots ātrākas piekļuves atmiņā, lai pie biežāk lietotiem datiem piekļūtu ātrāk, nekā, piemēram, lasot no datora cietā diska. Dati buferī ir brīvi pieejami un adresācija buferī atbilst tai, kāda tā ir uz lēnākā medija. Arī rakstīšana notiek buferī, vēlāk mainītos datus sinhronizējot ar lēnāko mediju.

Kaudze

Programmas dinamiski rezervē kaudzei atmiņu, kur tiek glabāti neapstrādātie dati.

Starpliktuve

Starpliktuve (angļu: Clipboard) ir buferis, ar fiksētu vietu skaitu, kuras var tikt lasītas un rakstītas neatkarīgi viena no otra. Izplatītākajās operētājsistēmās starpliktuvē ir viena vieta. Ar paplidus programmatūras palīdzību iespējams iegūt starpliktuvi ar vairākām vietām.
Brodvejas teātris

Brodvejas teātris ir jebkura veida teatrāls uzvedums kādā no 40 profesionālajiem teātriem ar vairāk nekā 500 sēdvietām Ņujorkā. Kopā ar Londonas West End teātri Brodveja tiek uzskatīta par augstākā līmeņa komerciālo teātri angliski runājošajā pasaulē. Brodvejas teātru apgabals ir populārs tūristu apskates objekts pilsētā. Saskaņā ar The Broadway League datiem, 2011. gadā tika nopirktas biļetes 1,081 miljarda ASV dolāru vērtībā (2010. gadā — 1,037 miljardi). 2011. gadā teātri tika apmeklēti 12,13 miljonus reižu. Lielākais teātris Brodvejā ir Gershwin Theatre, kurā ir 1933 sēdvietas un kas tika atvērts 1972. gada 28. novembrī.
Zaļā pasaka (animācijas filma)

Sižets

Animācijas filmas pamatā ir Imanta Ziedoņa "Zaļā pasaka" un tā ir veltīta attiecībām starp cilvēku un dabu.
Brodi (Ukraina)

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1084. gadā. 1546. gadā tai tika piešķirtas Magdeburgas tiesības, un tolaik tā bija pazīstama ar vārdu Lubiča (poļu: Lubicz). Ietilpa Žečpospoļitā, piederējusi dažādām augstmaņu ģimenēm. No 1629. gada tā piederēja hetmanim Staņislavam Koņecpolskim, kļuva par tā rezidenci, un pēc franču inženiera de Boplāna plāna tika pārbūvēta pēc ideālas pilsētas principiem.
Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā, netālu no robežas ar Krievijas impēriju. 19. gadsimt Brodi deva vārdu ebreju muzikantiem jeb. t.s. "Brodu dziedātājiem" (Brodersänger).
Pilsēta tika stipri nopostīta Poļu-padomju kara laikā 1920. gadā. Pēc Pirmā pasaules kara Brodi tika iekļauti jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Brodus ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Brodus ieņēma vācieši. 1941. gada 23. - 30. jūnijā pie pilsētas notika Brodu tanku kauja, ar smagiem zaudējumiem abām karojošajām pusēm. Tā bija lielākā tanku kauja karā līdz Kurskas kaujai divus gadus vēlāk. Pilsētas daudzskaitlīgie ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā. Ukraiņu nacionālisti savukārt pilsētas apkārtnē izvērsa represijas pret poļu civiliedzīvotājiem. Pie pilsētas 1944. gada 13. jūlijā pirmajās kaujās pret Sarkano armiju piedalījās ukraiņu 14. ieroču SS grenadieru divīzija "Galīcija".
Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušie poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Brodi atradās Ukrainas PSR sastāvā.

Cilvēki

Brodi ir šveiciešu matemātiķa Jozefa Ludviga Rābes (Joseph Ludwig Raabe, 1801-1859), austriešu rakstnieka Jozefa Rota (Joseph Roth, 1894-1939) un reliģiskā darbinieka Izraēla Zolli (Israel Zolli, 1881-1956) dzimtā pilsēta.
1944. gada 9. maijā netālu no pilsētas krita padomju diversants Nikolajs Kuzņecovs (Николай Иванович Кузнецов, 1911-1944).
Ebreju uzvārds Brodskis ir radies no Brodu pilsētas nosaukuma.
Brazīlijas zorro

Izskats un ieradumi

Brazīlijas zorro ķermeņa garums 58 - 64 cm, astes garums 28 - 32 cm, svars 2,7 - 4 kg.
Tas ir slaids dzīvnieks ar paīsu, smailu purnu un lielām ausīm. Tam ir nelieli zobi, jo Brazīlijas zorro pamatā medī tikai kukaiņus. Brazīlijas zorro kažoks ir ar īsu spalvu un tumši pelēkā krāsā uz muguras, rudi brūns uz sāniem un kājām, bet pavēderē ir krēmīgi balts. Astes gals ir melns, kā arī astes virspuse ir tumša.
Brazīlijas zorro ir visēdājs, bet galvenkārt tas barojas ar termītiem, vabolēm un citiem kukaiņiem. Tas medī arī sīkus grauzējus. Medīt zorro dodas visas diennakts laikā. Reižu pa reizei kāds zorro lauku saimniecībā noķer kādu vistu, tas ir iemesls kādēļ vietējie iedzīvotāji medī Brazīlijas zorro.
Rudenī pēc divu mēnešu grūsnības perioda mātītei piedzimst 2 - 4 kucēni.
Valdemārpils ģerbonis

Heraldiskais apraksts

Ģerboņa vairogs sarkanā krāsā, uz tā attēlota zelta burulaiva, kas simbolizē pilsētas saistību ar zvejniecību. Ģerboņa galva zelta krāsā un tajā attēlotie  trīs brūnie priežu čiekuri simbolizē dižos mežus, kas aug visapkārt pilsētai.
Dienvidsudānas futbola izlase

Vēsture

Pirmo neoficiālo maču Dienvidsudānas futbola izlase aizvadīja 2011. gada 25. maijā pret Kenijas premjerlīgas klubu Tusker F.C., lai gan sākotnēji bija plānots, ka mačs būs pret Kenijas futbola izlasi. Mačs beidzās ar Dienvidsudānas zaudējumu 1-3. 2011. gadā Dienvidsudānas futbola izlase vēl aizvadīja maču pret Ugandas premjerlīgas klubu SC Villa, kas beidzās ar neizšķirtu 1-1.
Pirmo oficiālo maču Dienvidsudānas futbola izlase aizvadīja 2012. gada 10. jūlijā pret Ugandas futbola izlasi. Tas beidzās ar neizšķirtu 2-2. Dienvidsudānas izlases labā šajā mačā vārtus guva Džeimss Moga un Ričards Džastins. Pēc šī mača Dienvidsudāna iekļuva FIFA rangā iegūstot 199. vietu.
Pirmais turnīrs, ko aizvadīja Dienvidsudānas izlase bija 2012. gada CECAFA kauss. Dienvidsudāna palika pēdējā savā grupā zaudējot Etiopijai, Kenijai un mājniekiem Ugandai, trijās spēlēs negūstot nevienus vārtus, bet ielaižot septiņus.
2015. gada Āfrikas Nāciju kausa kvalifikācijā Dienvidsudāna ar tehnisko uzvaru uzveica Eritreju, kas izstājās, bet otrajā kārtā piedzīvojot zaudējumu divu spēļu summā ar 0-5 pret Mozambiku, tādējādi nekvalificējoties finālturnīram.
Triatlons

Triatlons ir sporta daudzcīņas sacensības, kurās dalībnieki vienu pēc otras veic dažāda garuma peldēšanas, riteņbraukšanas un skriešanas distances. Par triatlona sacensību uzvarētāju kļūst tas sportists, kas visātrāk pieveic distanci un uzrāda labāko kopējo laiku, ieskaitot pārejas (tranzīta zonas no angļu "transition") no vienas sporta disciplīnas uz nākamo.
Starptautiskā triatlona federācija (ITU) tika dibināta 1989. gadā kā starptautiska organizācija, kuras galvenais mērķis bija iekļaut triatlonu olimpisko sporta veidu sastāvā. Olimpiskajās spēlēs triatlons debitēja 2000. gadā Sidnejā.
ITU paspārnē ir arī akvatlons (peldēšana + skriešana), ziemas triatlons (skriešana + riteņbraukšana + slēpošana), triatlons slēgtās telpās un duatlons (skriešana + riteņbraukšana + skriešana).
Latvijas triatlona kustība intensīvi attīstās pēdējos gados un 2010. gadā tika uzstādīts triatlona sacensību dalībnieku rekords, kad 18. jūlijā Vaidavas triatlonā dažādās distancēs bija pieteikušies vairāk kā 400 dalībnieki. Latvijas Triatlona federācijas izsniegtās licences 2013. gada sezonā bija izņēmuši 205 sportisti dažādās vecuma grupās.

Triatlona distances

Sacensību organizatori var noteikt savu distances garumu. Tomēr ir vairākas starptautiski atzītas distances, kurās sacenšas triatlonisti:
1. Sprinta distance; 750 metri peldēšana, 20 kilometri riteņbraukšana, 5 kilometri skriešana

2. Vidējā distance; bieži saukta par “Olimpisko distanci”: 1.5 kilometri peldēšana, 40 kilometri riteņbraukšana, 10 kilometri skriešana

3. Garā distance; bieži saukta arī par 70.3 vai “pus-Ironman”; 1.9 kilometri peldēšana, 90 kilometri riteņbraukšana, 21.1 kilometrs skriešana

4. Ultra distance; bieži saukta arī par 140.6 vai “Ironman”; 3.8 kilometri peldēšana, 180.2 kilometri riteņbraukšana, 42.2 kilometri (Maratons) skriešana.
Būtiska atšķirība, neskaitot distances garumu, ir riteņbraukšanas posmā. Sprinta distancē un vidējā jeb Olimpiskajā distancē riteņbraukšanas posmā ir atļauta braukšana grupā. Savukārt pus-Ironman un Ironman distancē riteņbraukšanas posmā ir aizliegta braukšana grupā.
Miko Koskinens

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Koskinens uzsāka 2007.—08. gada sezonā, kad aizvadīja savu debijas spēli SM līgas kluba Espo "Blues" sastāvā. Jau nākamajā sezonā jaunais hokejists dalīja spēles laiku "Blues" vārtos ar austriešu vārtsargu Berndu Brikleru.
2009.—10. gada sezonā Koskinens pārcēlās uz Ziemeļameriku, sezonu aizvadot starp Amerikas hokeja līgas klubu Bridžportas "Sound Tigers" un ECHL vienību Jūtas "Grizzlies", lai gan lielāko daļu sezonas viņš izlaida traumas dēļ. 2010.—11. gada sezonā Koskinens aizvadīja četras spēles NHL vienības Ņujorkas "Islanders" sastāvā. Savu debiju NHL viņš piedzīvoja 2011. gada 8. februārī.
Lai gan arī 2011.—12. gada sezonu Koskinens vēl iesāka "Sound Tigers" rindās, jau novembrī viņš atgriezās Somijā, pievienojoties Kuopio "KalPa" vienībai, tās sastāvā aizvadot nākamās divas sezonas.
2013.—14. gada sezonu viņš iesāka ar divām Espo "Blues" sastāvā aizvadītām spēlēm, taču tad noslēdza līgumu ar KHL klubu Novosibirskas "Sibir". "Sibir" sastāvā Koksinens spēlēja līdz 2014.—15. gada KHL sezonas vidum, kad tika aizmainīts uz Sanktpēterburgas SKA. Novembrī, vēl spēlējot "Sibir" sastāvā, Koskinens tika atzīts par līgas mēneša labāko vārtsargu. Sezonas noslēgumā Koskinens kopā ar SKA izcīnīja Gagarina kausu.
Somijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudraba medaļas 2014. un 2016. gada Pasaules čempionātos.
Dienaskārtības teorija

Kritika dienaskārtības teorijai

Publiskā dienaskārtības teorija gan lielākoties ietekmē tos cilvēkus, kuriem nav padziļinātu zināšanu kādā konkrētā jomā. Liela daļa cilvēku mūsdienās kritizē šo teoriju, minot, ka tā ir novecojusi. Proti, tradicionālajiem medijiem vairs nav varas ietekmēt publisko viedokli. Ir attīstījušies sociālie mediji, cilvēku izglītības līmenis ir audzis. Mediju patērētāji kļuvuši kritiskāki pret saņemto informāciju, palielinājusies to spriestspēja. 21. gadsimtā mediju pētnieki un sociālo zinātņu pētnieki ir kritiski pret vārda „ietekme” lietošanu, tāpēc argumentē, ka mediju dienaskārtības ietekmi nav iespējams ne izmērīt, ne pierādīt.
Mediju dienaskārtības teorija akadēmiskos pētījumos vēl joprojām tiek aplūkota kā pirmā publiskā viedokļa teorija pasaulē, taču vairāk pētīti tiek mediju efekti. Gan akadēmiķi, gan praktiķi uzskata, ka tiem ir lielāka vara pār cilvēku viedokļu veidošanu. Proti, nozīme vairs nav ziņas garumam vai burtu izmēram, bet gan lietotajiem vārdiem, izteicieniem un mākslinieciskajiem izteiksmes līdzekļiem, caur kuriem tiek netieši rādīta medija pozīcija un caur kuriem medijs palīdz veidoties cilvēku viedokļiem vai attieksmēm.
Hiriva

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1374. gadā. Ietilpa Žečpospoļitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.
Pēc Pirmā pasaules kara tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Līdz Otrajam pasaules karam pilsētā darbojās pazīstama jezuītu mācību iestāde (Zakład Naukowo-Wychowawczy Ojców Jezuitów w Chyrowie), kurā savulaik mācījās Rīgas bīskaps Eduards O'Rurke. Sākoties karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētā ienāca padomju karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Hirivu ieņēma vācieši. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā.
Pēc Otrā pasaules kara Hiriva iekļāvās PSRS, un ietilpa tajā līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā.
Filips Dēgens

Šveices klubi

Degens profesionāļa karjeru uzsāka Bāzeles klubā "Basel". Pirms tam šajā klubā viņš bija aizvadījis piecas sezonas jauniešu vienībās, līdz tika iekļauts galvenajā komandā. Pirmajās četrās profesionāļa sezonās viņš piedalījās 69 komandas spēlēs, līdz tika izīrēts "Aarau". Ar Bāzeles klubu Degens izcīnīja trīs Šveices čempintitulus, kā arī ieguva vienu Šveices kausu.

"Borussia"

Nākamā pieturvieta futbolista karjerā bija Dortmunde, kur viņš spēlēja vietējā "Borussia" kluba rindās. Vācijas Bundeslīgā aizsargs piedalījās 68 mačos un guva vienus vārtus. Savā pēdējā, 2007./2008. gada, sezonā vācu komandā Degens mocījās ar savainojumiem, kas ļāva piedalīties vien 16 spēlēs.

"Liverpool"

2008. gada 3. jūlijā Degens parakstīja četru gadu līgumu ar Anglijas Premjerlīgas klubu "Liverpool". Komandai par spēlētāja iegūšanu nebija jāmaksā transfēru nauda. Tā brīža komandas galvenais treneris Rafaels Benitess jaunieguvumu raksturoja: "Viņš ir labs papildinājums. Degena stiprā puse ir uzbrūkošā mentalitāte. Esmu pārliecināts, ka viņš spēs veiksmīgi papildināt mūsu komandas rindas."
Degens komandā debitēja tā paša gada 12. jūlijā, izejot uz laukuma pēc puslaika pārtraukuma draudzības spēlē ar "Tranmere Rovers". Oficiālās cīņās šveiciešu futbolists debitēja Līgas kausa trešās kārtas spēlē ar "Crewe Alexandra". Tajā viņš salauza divas ribas, saskrienoties ar komandas biedru Sami Hīpiju, kā dēļ izlaida divus mēnešus.
Atgriežoties ierindā viņš izgāja laukumā "Carling Cup" mačā pret Totenhamas "Hotspur", kurā saduroties ar pretinieku futbolistu lauza kāju. Pēc aizvadītiem 14 mēnešiem "Liverpool" komandā viņš debitēja Premjerlīgā, kad nomainīja Glenu Džonsonu 4:0 uzvarā pār "Burnley".

Karjera izlasē

Degens kopā ar Šveices futbola izlasi ir piedalījies 2006. gada Pasaules kausa izcīņas finālturnīrā. Tur šveicieši aizkļuva līdz astotdaļfinālam, kur pēcspēles 11 metru sitienu sērijā atzina Ukrainas futbola izlases pārākumu.
Viņš bija iekļauts arī Šveices sastāvā 2008. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā, lai gan lielāko daļu sezonas bija savainots. Valstsvienība gan neizkļuva no apakšgrupas, kā arī pats Degens nepiedalījās nevienā mačā. Degens nav ticis izsaukts uz izlasi kopš par tās galveno treneri kļuva Otmārs Hitcfelds.
Havjers Peress-Kapdevila

Biogrāfija

Viņš dzima 1963. gada 7. februārī Gvantanamo provincē. Gvantanamo provincē viņš pabeidza gan vidusskolu, gan universitāti, iegūstot bakalaura grādu matemātikā Pedagoģijas zinātnes institūtā 1985. gadā; Viņš bija pirmais un vienīgais students līdz tam brīdim, kurš izlaidumā ieguva visus iespējamos apbalvojumus. Pedagoģisko praksi sportā un kultūrā viņš pabeidza kā labākais skolēnu un skolotāju palīgs. 1985. gada jūnijā Havanā, pie Kārļa Marksa teātra, viņš saņēma augstskolas diplomu no Kubas prezidenta — Fidela Kastro — par godu pirmā līmeņa sākumskolas skolotāju specialitātes pabeigšanai, kurā piedalījās arī citu specialitāšu studenti.
Pašlaik viņam ir vairāk nekā 30 gadu pieredze kā skolēnu un skolotāju palīgam un augstskolas pasniedzējam. Viņš ir strādājis kā universitātes profesors, skolas mācību daļas vadītājs, matemātiķis grupā "Analīze un tendences veselībā" un speciālists Zinātnes, tehnoloģiju un vides ministrijas "zinātniskās darbības un tehnoloģiju" grupā (CITMA), kurā viņš vada mūsdienās Zinātnes un Tehnoloģijas vienību, turklāt, viņš vēl ir ciešā sadarbībā ar universitāti, kurā viņš ir pasniedzis bakalaura pēdējo kursu priekšmetus, maģistra un doktora lekcijas.
Esot vēl kā jauns augstskolas students, viņš izcēlās zinātniskās izmeklēšanas jomā, iegūstot vairākas balvas un atzinības rakstus reģiona un valsts mērogā.
Somijas administratīvais iedalījums

Somijas administratīvo iedalījumu veido 18 reģionu (somu: maakuntaa) un 1 speciālais reģions (somu: itsehallinnollinen maakunta) (Ālandu Salas). Reģioni sīkāk iedalās 70 apakšreģionos, savukārt speciālais reģions sīkāk iedalās 16 komūnās (somu: kommuner (kuntaa)). Pašreizējais administratīvais iedalījums pastāv kopš 2010. gada. No 1998. līdz 2009. gadam Somija administratīvi tika iedalīta 6 lēnēs (somu: lääni).
Neretas Jāņa Jaunsudrabiņa vidusskola

Vēsture

1567. gadā hercogs Gothards Ketlers izdeva pavēli uzcelt vai atjaunot Kurzemes un Zemgales hercogistes baznīcas un to uzraudzībā atvērt skolas. 1596. gadā tika atvērta Neretas latīņu skola, kur skolēni apguva latīņu, grieķu, senebreju valodas, teoloģiju, matemātiku, vēsturi un ģeogrāfiju.  Pirmā skola celta pie Neretas luterāņu baznīcas, 1607. gadā rakstītajos avotos tā minēta kā Neretas Ķestera skola.  No 1815. gada ķesterāta telpās skolas vajadzībām izmantoja divas telpas, skolā mācīja lasīt pātarus un rēķināt. 1919. gadā to pārveidoja par Neretas pamatskolu. 
1936. gada 30. oktobrī tika iesvētīta jaunā skolas ēka, kurā mācības norit arī pašreiz. 1945. gada 1. septembrī Neretas pamatskolu pārveidoja par Neretas vidusskolu, un 1950. gada pavasarī bija pirmais vidusskolas izlaidums. 2009. gadā Neretas vidusskolu pārdēvēja par Neretas Jāņa Jaunsudrabiņa vidusskolu.
Dust Clears

Mūzikas video

Dziesmas video tika publicēts vietnē YouTube 2013. gada 19. jūnijā ar kopējo garumu četras minūtes un piecdesmit sekundes. Dziesmas video režisēja grupas dalībnieki kopā ar Annu Patarakinu un Dāriju Novitskaju. Video tika uzņemts uz sasaluša ezera Zviedrijā un tajā ir attēlots vīrietis, kas slido uz tā, gluži kā Henrija Reberna gleznā The Skating Minister. Video arī ir redzami visi grupas dalībnieki strādājot rūpnīcā un pusdienojot šī ezera malā.
Sirta

Vēsture

Pilsēta savu uzplaukumu piedzīvoja pēc Otrā pasaules kara. Sirtā piedzima bijušais Lībijas diktators Muamars Kadāfi. Kad 1969. gadā Muamars Kadāfi sagrāba varu Lībijā, viņš sāka pilsētas atjaunošanu un investēja lielus līdzekļus pilsētas sakopšanā. Pēc 1988. gada lielākā daļa valdības ēku un Lībijas parlaments tika pārvietots no Tripoles uz Sirtu.
Lībijas pilsoņu kara laikā Sirta bija Kadāfi uzticīgo spēku pēdējais nocietinājums, kurā 2011. gada 20. oktobrī Kadāfi gāja bojā. Kauju laikā Sirta smagi cieta un daudzas ēkas tika iznīcinātas, tomēr sešus mēnešus pēc kara, gandrīz 60 000 iedzīvotāju (70%) bija atgriezušies pilsētā.
2015. gada februārī pilsētu ieņēma Ansar al-Sharia, kas tiek uzskatīts par Islāma valsts atzaru. No 2016. gada augusta līdz decembrim ASV kara aviācija veica uzlidojumus kaujinieku ieņemtajai pilsētai, līdz ANO atbalstītās Lībijas valdības karaspēkam izdevās pārņemt šo pilsētu savā kontrolē.
Jurista Vārds

Saturs

Lielāko daļu žurnāla "Jurista Vārds” satura veido raksti par konkrētiem tiesību jautājumiem, likumu iztulkošanu un piemērošanu, topošiem likumprojektiem, kā arī iespējām risināt šaurākas vai plašākas Latvijas tiesību sistēmas problēmas.
"Jurista Vārdā” tiek atspoguļotas arī institucionālas norises Latvijas tiesību sistēmā, nozīmīgi tiesību prakses piemēri, kā arī tiesībpolitiska rakstura materiāli.
Atsevišķa žurnāla sadaļa atspoguļo jaunumus juridiskajā literatūrā, lasītāji tiek informēti arī par notikumiem kaimiņvalstu un pārējo Eiropas Savienības valstu tieslietās, starptautiskajās tiesu institūcijās utt.

Vēsture

"Jurista Vārds” ir dibināts 1995. gada 21. aprīlī kā tematiska lappuse Latvijas Republikas oficiālajā laikrakstā "Latvijas Vēstnesis". “Jurista Vārda” sākotnējās idejas — oficiālā laikraksta “Latvijas Vēstnesis” lasītajiem profesionāli skaidrot un komentēt likumus — pamatlicēji bija “Latvijas Vēstneša” galvenais redaktors Oskars Gerts, “Latvijas Vēstneša” nozares redaktore Rita Belousova (1934—2005) un Zvērinātu advokātu padomes locekle Vija Jākobsone (1934—2012).
Pakāpeniski paplašinoties, "Jurista Vārds” 2000. gadā kļuva par "Latvijas Vēstneša” pielikumu brošūras formātā, bet jau kopš 2004. gada — par patstāvīgu preses izdevumu ar autonomu redakciju.
Kopš žurnāls darbojas kā patstāvīgs preses izdevums, tā galvenā redaktore ir Dina Gailīte, uz laiku galvenā redaktora pienākumus pildījis Jānis Pleps. “Jurista Vārda” saturu kā redakcijas locekļi līdz šim veidojuši vai turpina veidot šādi redaktori: Rita Belousova, Dina Gailīte, Kristīne Jarinovska, Arnis Buka, Leonards Pāvils, Sannija Matule, Jānis Pleps, Mārtiņš Dambergs, Gatis Litvins, Ilze Dubava, Dace Šulmane, Vija Kalniņa, Juris Janums.

Izdevējs

Žurnāla "Jurista Vārds" izdevējs ir VSIA "Latvijas Vēstnesis", kas vienlaikus ir arī Latvijas Republikas oficiālā izdevuma "Latvijas Vēstnesis" izdevējs un divu portālu — www.lvportals.lv un www.likumi.lv — uzturētājs.

Formāts

Gandrīz kopš "Jurista Vārda” pirmsākumiem tas lasītājiem pieejams divos formātos — drukas un elektroniskajā, kas līdz 2013. gada nogalei satura ziņā bija faktiski identiski.
Kārlis Šūmanis

Olimpiskās spēles

Kārlis Šūmanis piedalījās četros dažādos sporta veidos (vēl tādi bija dānis Vigo Jensens un brits Lančestons Eliots), bet viņa medaļām bagātākais sporta veids bija vingrošana.
Piedaloties šajās olimpiskajās spēlēs, viņš kļuva par visproduktīvāko sportistu uzvarēto sacensību skaita ziņā, bet medaļu skaita ziņā viņš bija otrais aiz sava tautieša Hermaņa Veingertnera.

Cīņas sports

10. un 11. aprīlis Šūmanis piedalījās cīņas sacensībās. Sākumā viņš cīnījās ar britu Lančestonu Eliotu un to ātri uzvarēja. Finālā viņa sāncensis bija grieķis Georgijs Citas, viņu cīņa ieilga un tika atlikta uz 11. aprīli. Nākamajā dienā no rīta viņi turpināja sacensties un Šūmanis drīz uzvarēja.

Sporta vingrošana

Vācu nacionālās vingrošanas komandas sastāvā Šūmanis kļuva par olimpisko čempionu vingrošanā uz stieņa un līdztekās. Individuāli viņš bija labākais atbalsta lēcienos. Vēl viņš piedalījās individuālās sacensībās vingrošanā uz zirga, uz stieņa, līdztekās un riņķos, bet godalgotās vietās neiekļuva.

Vieglatlētika

Vieglatlētikā Šūmanis piedalījās tāllēkšanā, trīssoļlēkšanā un lodes grūšanā.

Svarcelšana

Šūmanis piedalījās arī svarcelšanas sacensībās, grūšanā ar abām rokām. Šeit viņš dalīja ceturto vietu ar grieķi Georgiju Papasideri. Viņa rezultāts bija 90 kilogrami.