google/wiki40b huggingface dataset:
Dāņu karagājiens uz Sāmsalu (1222)

Dāņu 1222. gada karagājiens uz Sāmsalu notika 1222.gada vasarā un to vadīja Dānijas karalis Valdemārs II. Dāņi no jauna sāka celt jau iepriekšējā karagājiena laikā nopostīto pili un piespieda sāmsaliešus pamest tās apkārtni. Jaunajā pilī pie Dānijas karaļa no viņam piešķirtās Līvzemes ieradās bīskaps Alberts, Zobenbrāļu ordenis sava mestra Folkvīna vadībā un vārdā nenosaukti līvu vecākie. Sarunu gaitā viņi panāca to, ka karalis bīskapam Albertam atdeva Līvzemi, turpretī Sakalas un Ugaunijas zemē viņš karaļa tiesības piešķīra Zobenbrāļu ordeņa brāļiem, bet garīgās tiesības Rīgas bīskapam.
Pēc Dānijas karaļa un Livonijas delegācijas aizbraukšanas sāmsalieši kopā ar ridaliešiem aplenca dāņu mūra pili un piecas dienas bombardēja ar 17 akmeņu metamajām mašīnām paterellām. Pils aizstāvji beidzot padevās un atgriezās pie dāņiem Rēvelē. Sāmsalieši paturēja septiņus dāņus un Rīgas bīskapa brāli Teoderihu par ķīlniekiem miera apstiprināšanai. Visā Igaunijā sākās sacelšanās pret krustnešiem.

Kaujas vieta

Pēc senākā uzskata (Tuulse, 1942) dāņu pils atradusies Soelas līča krastā Sāmsalas ziemeļos. Tomēr 1974.gadā veiktie izrakumi to neapliecināja. Tādēļ ir izteikta hipotēze, ka šī pils atradusies tur, kur vēlāk celta Kuresāres pils (Kleis, Tarvel 1982).
Mudavas zemiene

Mudavas zemiene ir zemiene Latvijas austrumos. To klāj 8—20 m biezs kvartāra nogulumu slānis. Reljefs zemienes ziemeļdaļā ir līdzens, bet dienviddaļā pārsvarā viļņots. Virsu vietām saposmo šauri, līdz 3 km gari, 5—15 m augsti izlocīti vaļņi, kas atgādina osus. Starp pacēlumiem atrodas 3—4 km plati un 20 km gari pazeminājumi. Zemienē ir izdalīti divi apvidi — Abrenes nolaidenums un Zilupes līdzenums. Mudavas zemienes klimats ir mēreni kontinentāls ar vislielāko kontinentalitātes pakāpi Latvijā Nokrišņu daudzums sasniedz 550—600 mm gadā. Sniega sega šeit turas 120—130 dienas, bet bezsala periods ilgst 130—140 dienas. Veģetācijas periods ilgst apmēram 175 dienas. Daudz purvu, galvenokārt augstie un pārejas purvi, ar līdz 8 m biezu kūdras slāni. Apmēram 20 % teritorijas aizņem meži.
Zemienes dienviddaļa ir stipri pārpurvojusies. Zemieni šķērsojošām upēm — Veļikajas pietekām (Vjadai, Kirai, Rītupei, Ludzai un Zilupei) — ir tranzīta raksturs. Dienviddaļā atrodas vairāki lieli, pārsvarā zāļu purvu masīvi — Kreiču (35,4 km²), Zabolotjes (24,2 km²) u.c.
Inmarsat

Inmarsat plc ir Apvienotajā Karalistē reģistrēts uzņēmums. Tam pieder globāla mobilo sakaru pavadoņu sistēma. Sistēma ļauj veikt balss un datu sakarus lielākajā daļā zemeslodes, lietotājiem izmantojot īpašus termināļus. Sistēma sastāv no desmit pavadoņiem (pēc 2007. gada sākuma datiem). Atšķirībā no zemās Zemes orbītās riņķojošiem pavadoņiem (Iridium, Globalstar), Inmarsat pavadoņi atrodas ģeostacionārajā orbītā. Tam ir priekšrocības - nav vajadzīgs liels skaits pavadoņu, bet ir arī trūkumi - tīkls nenosedz polāros apgabalus, kā arī radiosignāls līdz pavadoņiem iet ilgāk.
Pēc 2007. gada sākuma datiem Inmarsat sistēmas lietotāju skaits ir vairāk nekā 287 000.

Vēsture

Inmarsat pirmsākumi ir 1979. gadā, kad tika dibināta starpvalstu organizācija, kas bazēta Londonā, Apvienotajā Karalistē. Tā sāka piedāvāt avārijas signālu un sakaru pakalpojumus kuģiem, īrējot sakaru pavadoņu Marisat kanālus no kompānijas Comsat. 1980. gada sākumā Inmarsat klientu lokā bija 900 kuģi.
Vēlāk Inmarsat sāka palaist savus pavadoņus, kā arī piedāvāt sakarus ne tikai jūrā, bet arī uz sauszemes un gaisā.
1999. gadā Inmarsat kļuva par privāto kompāniju.
Kairas

Izskats un īpašības

Kairas ir vidēji lieli jūras putni ar melnbaltu (brūnbaltu) apspalvojumu, smailu, garu knābi un īsu, noapaļotu asti. Lielākā no abām ir resnknābja kaira (Uria lomvia), kura ir arī lielākā visā alku dzimtā. Tās ķermeņa vidējais garums ir 45 cm, svars gandrīz 1,5 kg. Tievknābja kairas ķermeņa garus ir 38—46 cm, svars apmēram 0,9—1 kg 
Lai air spārni ir īsi, lidojums ir taisns, ātrs un spēcīgs, ar ātrām, enerģiskām spārnu vēdām. Resnknābja kaira lidojot spēj sasniegt ātrumu 120 km/h.

Uzvedība

Kairas ligzdo lielās kolonijās piekrastes klintīs. Dējumā ir viena ola, kas tiek dēta uz klints cietās pamatnes. Ziemas periodā kairas pārvietojas dienvidu virzienā, uzturoties no ledus brīvos reģionos.
Kairas ir ļoti labas peldētājas un nirējas. Tās ir vienas no visdziļāk nirstošiem putniem pasaulē, spējot ienirt 100—200 metru dziļumā. Barību kairas meklē zem ūdens, ķerot zivis, kalmārus un vežveidīgos, reizēm tās barojas arī ar moluskiem, kukaiņiem un ūdens augiem.
Sakristeja

Sakristeja ir telpa, kur glabā garīdzniekiem nepieciešamos piederumus, piemēram, apģērbu (albu un ornātu), traukus un dokumentus. Sakristejā garīdznieki pārģērbjas pirms un pēc dievkalpojumiem, kā arī tur glabājās baznīcas ieraksti par laulībām un kristībām.
Visbiežāk sakristeja atrodas baznīcā, bet, piemēram, dažos klosteros, var būt dažkārt arī atsevišķā ēkā. Vecās baznīcās tā ir pie sānu vai centrālā altāra, bet jaunās tā var būt dažādās baznīcas vietās, piemēram, pie ieejas.
Silciems (stacija)

Vēsture

Pieturas punkts atklāts 1926. gadā.
Triljons

1 000 000 000 000 jeb viens triljons ir naturāls skaitlis starp skaitļiem 999 999 999 999 un 1 000 000 000 001.
Zinātniskajā pierakstā to raksta kā 10¹². Skaitļu apzīmēšanai triljonos lieto prievārdu tera-, piemēram, terabaits.
Kādas mērvienības triljono daļu raksta kā 10⁻¹² un tās apzīmēšanai lieto prievārdu piko-, piemēram, sekundes triljonā daļa ir pikosekunde, metra triljonā daļa ir pikometrs (pm), grama triljonā daļa ir pikograms.
Daniels Agers

"Brondby"

Agers savas futbolista gaitas sāka vietējā bērnu futbola klubā "Rosenhøj BK", bet 12 gadu vecumā viņš pārgāja uz Dānijas Superlīgas kluba "Brondby" jauniešu komandu.
2004. gada jūlijā Agers no jauniešu komandas tika izsaukts uz pieaugušo vienību, kur ne vien nostiprinājās sastāvā, bet bija viens no komandas panākumu kaldinātājiem, kad tā triumfēja Dānijas čempionātā 2004./2005. gada sezonā. 2004. gadā Agers tika apbalvots ar gada talanta balvu, ko pasniedza Dānijas Futbolistu asociācija.
Pēc veiksmīgās sezonas futbolistu izsauca uz Dānijas pieaugušo valstsvienību, kur draudzības spēlē pret Somiju viņš uz laukuma aizvadīja visas 90 minūtes. Nākamais mačs izlasē Ageram bija pret Angliju, kurā dāņi uzvarēja ar 4:1.
2005./2006. gada sezona viņam nebija sekmīga, jo jau 2005. gada septembrī aizsargs iedzīvojās savainojumā, kas liedza spēlēt līdz gada beigām.

"Liverpool"

2006. gada janvārī Agers publiski bija izteicies, ka vēlas pievienoties Anglijas Premjerlīgas klubam "Liverpool", kas tobrīd bija Čempionu līgas uzvarētāji. Futbolists pat neaizbrauca ar "Brondby" komandas biedriem uz ziemas treniņometni un 12. janvārī parakstīja 4,5 gadu līgumu ar Liverpūles klubu. "Liverpool" Agera iepriekšējam klubam samaksāja 5 miljonus sterliņu mārciņas, kas bija lielākā summa, ko jebkad izdevies iekasēt kādam no dāņu klubiem, kā arī tobrīd lielākā summa, no kuras "Liverpool" jebkad šķīrušies aizsarga dēļ.
Pirmā pussezona Anglijā Ageram nebija veiksmīga, jo futbolists joprojām dziedēja savainojumu, tādēļ piedalījās vien četrās spēlēs. 2006./2007. gada sezonu dāņu aizsargs iesāka ar pilnu maču cīņā par Community Shield trofeju. Agers spēja nostiprināties komandas sastāvā, kur par vietu uz laukuma konkurēja ar Džeimiju Karageru un Sami Hīpiju.
2009. gada maijā Agers parakstīja jaunu četru gadu līgumu ar "Liverpool", kas paredz, ka nedēļā dāņu futbolists saņem 80 tūkstošus sterliņu mārciņu. Tā paša gada augustā viņš pārcieta muguras operāciju, bet 2010. gada 28. februārī aizvadīja savu 100. maču "Liverpool" sastāvā.
Armīns fon Gerkāns

Dzīvesgājums

Armīns fon Gerkāns ir dzimis 1884. gada 30.septembrī Sēlijas miestiņā Subatē skolas direktora Nikolaja Gerkāna ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā, pēc kuras beigšanas studēja arhitektūru Rīgas Politehniskajā institūtā un Drēzdenes Tehniskajā universitātē. Pēc 1905. gada revolūcijas atstāja Latviju un pārcēlās uz pastāvīgu dzīvi Vācijā, saglabājot Krievijas pavalstniecību. No 1908. līdz 1914. gadam piedalījās arheoloģiskajos izrakumos sengrieķu pilsētās Grieķijas un Turcijas teritorijā. Pirmā Pasaules kara laikā dienēja krievu armijā Kaukāzā. 1919. gadā iestājās Baltijas landesvērā un piedalījās Latvijas brīvības cīņās. Pēc kara pieņēma Vācijas pilsonību un studēja arhitektūru Greifsvaldes universitātē, 1921. gadā ieguva inženierzinātņu doktora (Dr.-Ing.) grādu, 1922. gadā filozofijas doktora (Dr. phil.) grādu. 1924. viņš kļuva par Vācu Arheoloģijas institūta Romā otro direktoru, bet 1938. gadā par pirmo direktoru. Šajā laikā viņš veica Senās Romas laikmeta tempļu izpēti Bālbekā (Baalbek), Palmirā, Mezopotāmijas Dura Europos, Grieķijas Olimpijā un Epidaurā. Pēc Otrā Pasaules kara viņš bija vieprofesors Bonnā. Miris 1969. gada 22.decembrī Garštedtē pie Hamburgas.
Evalds Okass

Biogrāfija

1941. gadā E.Okass absolvēja Igaunijas Mākslas akadēmiju (Eesti Kunstiakadeemia). Otrā pasaules kara laikā viņš bija Padomju armijas igauņu mākslinieku kolektīva loceklis Jaroslavļā. 1944. gadā uzsācis studijas Igaunijas PSR Mākslas institūtā Tallinā (kopš 1954. gada - profesors).
Tematisku kompozīciju, rūpniecisku ainavu un portretu autors, strādāja arī monumentālās glezniecības un dekoratīvās mākslas jomā. Ilustrējis igauņu nacionālo eposu "Kalevipoegs" un igauņu daiļliteratūras darbus. Viņa darbam raksturīgs tipizēšanas asums, dramatisks vēstījums, kompozicionālās un tekstūras tehnikas dinamika. 
1985. gadā viņam tika piešķirta Kristjana Rauda (Kristjan Raud) balva.
PSRS Augstākās padomes 9. un 10. sasaukuma deputāts (1975.-1984.). Saņēmis dažādus apbalvojumus (divus Ļeņina ordeņus, Oktobra revolūcijas ordeni, Darba Sarkanā Karoga ordeni, dažādas medaļas) un goda nosaukumus, kā arī vairākas Igaunijas PSR Valsts prēmijas.
2003. gadā Igaunijas pilsētā Hāpsalu tika atklāts Evalda Okasa muzejs.
Austrumi Linux

Iekļautās programmas

Austrumi Linux ir pieejamas dažādas atvērtā koda programmas: grafiskās apstrādes programma GIMP, interneta pārlūks Opera, Skype, dažādas spēles, kā arī cita programmatūra.

Sistēmas prasības

Austrumi Linux ir pieejams tikai i386 procesoriem, procesoram jābūt vismaz Pentium2, brīvpiekļuves atmiņai - vismaz 256 MB. Sistēmu iespējams ielādēt gan no CD, gan cietā diska, gan no USB Flash atmiņas kartes.
Rīgas satiksme

Vēsture

1992. gadā tika reorganizēts valsts uzņēmums "Rīgas autobusu parks", kā rezultātā Rīgas pilsētas pasažieru pārvadāšanai tika izveidoti divi pašvaldības uzņēmumi — autobusu parki "Imanta" un "Tālava". Autobusu parks "Imanta" pasažieru pārvadājumus veica Daugavas kreisajā krastā, savukārt "Tālava" — upes labajā krastā. Autobusu tehniskais stāvoklis abos uzņēmumos bija slikts. Tolaik būtisku atspaidu uzņēmumi guva, saņemot lietoto autobusu dāvinājumus no Zviedrijas, Dānijas, Vācijas un Holandes. Ņemot vērā autobusu slikto tehnisko stāvokli, 1993. gadā uzņēmumi sāka interesēties par Pasaules Bankas kredīta iespējām, lai iegādātos jaunus autobusus un uzsāktu tehniskās apkopes centru celtniecību un rekonstrukciju. 1997. gadā tika parakstīts līgums par Pasaules Bankas aizdevumu, un jau novembrī saņemti pirmie 52 Mercedes-Benz autobusi. 2001. gadā Rīgas pašvaldība uzsāka autobusu atjaunošanas programmu, plānojot iegādāties 355 autobusus.
Vienots uzņēmums — "Rīgas satiksme" — tika dibināts 2003. gada 20. februārī, atbilstoši Rīgas domes lēmumam apvienojot pašvaldības uzņēmumus — autobusu parkus "Imanta" un "Tālava". Apvienošanās tika atzinīgi novērtēta, jo, izveidojot vienotu uzņēmumu "Rīgas satiksme", bija panākta pozitīva naudas plūsma un sabalansēta maksājumu bilance par iegādātajiem autobusiem. Uzņēmums sākotnēji nodarbojās tikai ar autobusu satiksmes nodrošināšanu Rīgā un tās tuvākajā apkārtnē. 2005. gada 1. janvārī SIA Rīgas Satiksme apvienojās ar SIA Tramvaju un Trolejbusu Pārvalde, SIA Rīgas Autostāvvietas un SIA Rīgas Domes autobāze, tādējādi izveidojot lielāko Rīgas pašvaldības uzņēmumu.
Sākot ar 2009. gada 1. maiju, Rīgas sabiedriskajā transportā darbojas elektroniskie norēķini. Rīgas sabiedriskā transporta norēķinu karti sauc par e-talonu.
No 2012. gada 1. janvāra "Rīgas satiksme" organizē minibusu pasažieru pārvadājumus.
2013. gada nogalē tika dibināta pilnsabiedrība "Rīgas mikroautobusu satiksme".
Ar 2016. gada jūniju Rīgā mainās vairāku desmitu pieturvietu (39) nosaukumi autobusu, trolejbusu un tramvaju maršrutos.

Pasažieru pārvadājumu statistika 2011. gadā

2011. gadā "Rīgas satiksme" kopumā pārvadāja 140 447 176 pasažierus, kas bija par 5% vairāk nekā 2010. gadā. Autobusos tika pārvadāti 62 174 292 pasažieri, trolejbusos — 46 221 833, tramvajos — 32 051 051 pasažieris.

Darbaspēks

"Rīgas satiksmē" 2012. gada sākumā strādāja 4386 darbinieki — no tiem 66% bija vīrieši, bet 34% sievietes. Uzņēmuma darbinieku vidējais vecums ir 48 gadi. Visvairāk uzņēmumā strādā transportlīdzekļu vadītāji — pirmajā vietā ir autobusu, otrajā trolejbusu, bet trešajā tramvaju vadītāji. Otra lielākā grupa ir remontstrādnieki — viņu ikdienas darbs saistīts ar transportlīdzekļu tehniskā stāvokļa uzturēšanu un citiem darbiem, lai sabiedriskais transports varētu piedalīties kopējā satiksmē. Aptuveni 23% uzņēmumā strādājošo ir augstākā izglītība. Uzņēmums savus darbiniekus izglīto, rīkojot dažādus iekšējos seminārus, kursus un apmācības.
Vilhelms Haufs

Dzīves gājums

Haufs dzimis Štutgartē. Viņa tēvs Augusts Frīdrihs Haufs, valsts ierēdnis, nomira 1809. gadā, un māte ar bērniem (Vilhelmam bija brālis Hermanis un māsas Marija un Sofija) pārvācās pie viņas tēva Karla Frīderiha Elzesera uz Tībingeni.
Haufs mācījās Tībingenes ģimnāzijā, tad no 1817. gada Blaubeirenas klostera skolā. No 1820. līdz 1824. gadam viņš studēja teoloģiju Tībingenē, kur ieguva arī Dr.phil. grādu.
No 1824. līdz 1826. gadam Haufs strādāja par mājskolotāju Štutgartē. 1827. gadā viņš kļuva par Johana Frīdriha Kottas izdotā laikraksta Morgenblattes für gebildete Stände redaktoru. 1827 gadā viņš apprecēja savu māsīcu Luīzi Haufu, kura tā paša gada 10. novembrī dzemdēja viņam bērnu. Nedēļu vēlāk, 18. novembrī, Haufs nomira no nervu drudža, ko bija ieguvis kādā ceļojumā caur Tiroli).
Būla funkcija

Būla funkcija ir funkcija, kuras visi argumenti ir no kopas {0; 1} un arī vērtība ir no kopas {0; 1}. Tāpēc var rakstīt, ka ƒ : Bᵏ → B, kur B = {0; 1} un k ir funkcijas argumentu skaits, kas ir jebkurš vesels nenegatīvs skaitlis. Ja k = 0, tad tiek uzskatīts, ka funkcija ir konstantes funkcija, kuras vērtība ir no kopas B.
Katru k-argumentu Būla formulu var izteikt kā loģikas formulu no k mainīgajiem x₁, ..., xₖ, divas loģikas formulas ir loģiski ekvivalentas tad un tikai tad kad tās izsaka vienu un to pašu Būla funkciju. Pavisam ir 2²ᵏ dažādas k-argumentu Būla funkcijas katram k.
Būla funkciju nosaukums cēlies no angļu matemātiķa un filozofa Džordža Būla vārda.

Būla funkciju pielietojums

Būla funkcijas lieto, lai aprakstītu datoros notiekošus procesus ar datiem, jo dators operē ar skaitļiem 0 un 1. Šādām funkcijām ir svarīga loma sarežģītības teorijas jautājumos kā arī veidojot slēgumus un mikroshēmas ciparierīcēs. Būla funkciju īpašībām ir liela nozīme arī kriptogrāfijā un citur.
Jānis Rudzītis (kritiķis)

Biogrāfija

Jānis Rudzītis dzimis Bērzaunes pagasta "Susurēnos" lauksaimnieka ģimenē, beidza Madonas ģimnāziju (1928), LU Filoloģijas un filozofijas fakultātē studēja baltu filoloģiju (1929 - 1936). No 1933. gada periodikā publicēja rakstus un recenzijas. 
Otrā pasaules kara laikā 1942.-1944. gadā strādāja žurnālā "Latvju Mēnešraksts". 1944. gadā emigrēja uz Vāciju, tur bija skolotājs Lībekas un Neištates latviešu ģimnāzijā. 1950. gadā pārcēlās uz Zviedriju, dzīvoja Upsālā. No 1952. gada strādāja laikrakstā "Latvija", bija ražīgs grāmatu recenzents. 
Sastādīja un rediģēja vairāk nekā 20 grāmatu, to vidū Veronikas Strēlertes dzejas izlasi "Sudraba ūdeņi" (1949) un Erika Ādamsona "Rakstus" divos sējumos (1960). Pētīja dzejas formālos aspektus. Lielākā un nozīmīgākā Rudzīša rakstu daļa pēc viņa nāves apkopota grāmatās "Starp provinci un Eiropu" un "Raksti". Saņēmis Raiņa un Aspazijas fonda prēmiju par grāmatu "Raiņa ritmi".
Miris 1970. gada 25. maijā Stokholmā.
Hinhidrons

Vēsture

Hinhidronu pirmais ieguva vācu ķīmiķis Frīdrihs Vēlers. Hinhidrons bija pirmais ķīmijas literatūrā aprakstītais molekulārais komplekss.

Iegūšana

Hinhidrons rodas, oksidējot hidrohinonu ar dzelzs(III) hlorīdu. Reakcijā rodas 1,4-benzohinons, kas iedarbojas kā elektronakceptorais komponents uz vēl neizreaģējušo hidrohinonu. Hidrohinons lādiņa pārneses kompleksā ir elektrondonorais komponents. Šādā kompleksā to veidojošās molekulas turas kopā galvenokārt elektrostatisko pievilkšanās spēku dēļ.
Honšteina

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1333. gadā.

Izglītība, kultūra, tūrisms un sports

Pilsēta pazīstama ar labi saglabājušos viduslaiku Hohšteinas pili.
Hersonas guberņa

Ģeogrāfija

Ziemeļos guberņa robežojās ar Kijevas guberņu un Poltavas guberņu, rietumos ar Besarābijas guberņu, austrumos ar Jekaterinoslavas guberņu un dienvidos ar Taurīdas guberņu.
Guberņas teritorija bija 70 600 km². 1914. gadā iedzīvotāju skaits sasniedza 3 744 600 cilvēkus. Guberņas ekonomika bija galvenokārt balstīta uz lauksaimniecību ar mazattīstītām graudu pārstrādes, metāla apstrādes, cukurbiešu pārstrādes un citām nozarēm.

Iedalījums

No 1806. gada guberņu veidoja pieci ujezdi — Hersonas, Aleksandrijas, Oļviopoles, Tiraspoles un Jeļisavetgradas. Odesas un Nikolajevas pilsētām bija īpašs administratīvais statuss. 1825. gadā izveidoja Odesas ujezdu. Laikā no 1828. līdz 1865. gadam pastāvēja Bobriņecas ujezds, kurā apvienoja Oļviopoles un Jeļisavetgradas ujezdi. 1834. gadā no Tiraspoles ujesda nodalīja Anaņevskas ujezdu. 1865. gadā Bobriņecas ujezda administratīvais centrs pārnests uz Jeļisavetgradu un tas nosaukts par Jeļisavetgradas ujezdu.

Iedzīvotāji

Lielākās guberņas iedzīvotāju grupas bija ukraiņi, krievi, ebreji un moldāvi. Ievērojamas ebreju un vāciešu iedzīvotāju grupas speciāli nosūtīja uz Hersonas guberņu no citām Krievijas guberņām, tai skaitā vairāk nekā 2500 ebreju no Kurzemes guberņas, lai attīstītu zemkopību un rūpniecību.
Antiohijas patriarhāts

Antiohijas patriarhāts (بطريركية أنطاكية وسائر المشرق للروم الأرثوذكس) ir viena no 14 neatkarīgajām (autokefālajām) pareizticīgo baznīcām, kas kopīgi veido Austrumu Pareizticīgo baznīcu. Patriarhs ir Jānis X.
Steradiāns

Steradiāns ir telpas leņķa bezdimensionāla mērvienība SI. To apzīmē ar sr. 1 steradiānu liels telpas leņķis izgriež no sfēras, kuras rādiuss ir 1 vienība, virsmu ar 1 kvadrātvienības lielu laukumu.
Pilnas sfēras telpas leņķis ir 4π steradiānu.
Parastais tenreks

Izskats

Lielākais dzimtas pārstāvis Madagaskarā. Garums 26—39 cm, masa 1,5—2,5 kg. Kažoks ciets, no pelēka līdz sarkanīgam, ķermeni klāj asas adatas. Deguns smails un kustīgs. Jaunajiem tenrekiem uz muguras ir asas adatas un brūni baltas svītras, kas pilnīgi nemaz nelīdzinās pieaugušo krāsai.

Izplatība

Plaši sastopams Madagaskarā, ievests Komoru salās, Seišelu salās, Maurīcijā, Reinjonā.

Dzīvesveids

Visbiežāk vienpatis. Apdzīvo visdažādākās ekoloģiskās nišas, līdz pat 900 metru augstumā kalnos, kur dzīvo kalnu pļavās. Tomēr visiecienītākā vide ir krūmāji un meži siltākos reģionos. Naktsdzīvnieks. Dienā guļ, paslēpies atpūšas ligzdā klinšu spraugā, koka dobumā vai izraktā alā.
Ziemā Madagskarā ir ļoti sauss periods, kas sākas maijā un ilgst līdz oktobrim. Tenreks šo laiku noguļ slēpnī. Miega laiks ir atkarīgs no apkārtējās temperatūras un barības pieejamības un var ilgt pat sešus mēnešus.
Aizsargājoties tenreks drosmīgi aizstāvas, — tas spiedz, saslien adatainos matus uz kakla, izveidojot cekulu, slejas pakaļkājās un kož. Dzīves ilgums līdz sešiem gadiem.

Barība

Ar garo, kustīgo degunu rokas lapās, meklējot tārpus un citus sīkus dzīvniekus. Rakņājas arī atkritumos, medī vardes un peles. Ēd arī augus.

Vairošanās

Mātītei viens metiens gadā, un tā reizēm dzemdē pat 32 mazuļus. Parasti gan izdzīvo tikai 12—16 īpatņu. Lai pabarotu tik daudz mazuļu, mātītei dažkārt jāmeklē barība arī dienā.
Eness Kanters

Karejera

2008.—2009. gada sezonā viņš pārstāvēja Turcijas līgas klubu Fenerbahçe Ülker. Pēc šīs sezonas viņam līgumu piedāvāja gan Fenerbahçe, gan Grieķijas Olympiacos, taču E. Kanters abām komandām atteica, jo vēlējās spēlēt ASV.
2009.—2010. gada sezonu viņš aizvadīja ASV vidusskolu basketbolā, pārstāvēja Stoneridge Preparatory School. 2010. gada Nike Hoop Summit viņš guva rekordlielu skaitu punktu (34), pārspēdams Dirka Novicka 1998. gada spēlē iespēto. Šai pašā spēlē viņš savāca arī 13 atlēkušās bumbas.
2010.—2011. gada sezonu viņš vēlējās aizvadīja Vašingtonas universitātes sastāvā NCAA, taču līgas vadība atteica, jo E. Kanters par spēlēšanu Fenerbahçe bija saņēmis atalgojumu, kas nav pieļaujams NCAA spēlētājiem. Šajā pašā sezonā viņš tika iekļauts arī Kentuki universitātes komandas sastāvā, tomēr arī to NCAA turnīrā viņam neizdevās pārstāvēt tā paša ierobežojuma dēļ.

NBA

2011. gada NBA draftā E. Kanteru Jūtas "Jazz" izraudzījās ar kopējo 3. kārtas numuru. "Jazz" sastāvā viņš nospēlēja 4 sezonas, pēdējā nostiprinoties komandas starta pieciniekā. 2014. gada 16. decembrī zaudētā spēlē pret Ņūorleānas "Pelicans" viņš aizvadīja karjeras rezultatīvāko spēli, gūstot 29 punktus.
2015. gada februārī E. Kanters tika aizmainīts uz Oklahomasitijas "Thunder" trīs komandu maiņas darījumā, kurā bija iesaistīta arī Detroitas "Pistons". 2015. gada 1. aprīlī viņš uzstādīja jaunu karjeras rezultativitātes rekordu, gūstot 30 punktus zaudētā spēlē pret Dallasas "Mavericks". Savukārt 29016. gada 6. aprīlī zaudējumā pret Portlendas "Trail Blazers" viņš uzlaboja savu rekordu līdz 33 punktiem un 20 atlēkušajām bumbām.
2017. gada 25. decembrī E. Kanters kopā ar Dagu Makdermotu un nākotnes drafta tiesībām tika aizmainīts uz Ņujorkas "Knicks" pret komandas ilggadīgo lideri Karmelo Entoniju. Ņujorkas komandā viņš nospēlēja pusotru sezonu, būdams latviešu basketbolista Kristapa Porziņģa komandas biedrs. 2018. gada 25. novembrī E. Kanters izcīnīja 26 atlēkušās bumbas uzvarētā spēlē pret Memfisas "Grizzlies", kas ir spēlētāja karjetras rekords. 2018.—2019. gada NBA sezonā "Knicks" vienīgās ambīcijas bija ieņemt pēc iespējas zemāku vietu čempionāta noslēgumā, lai cerētu uz augstākas izvēles tiesībām 2019. gada NBA draftā, tādēļ 2019. gada 7. februārī E. Kanters no komandas tika atbrīvots.
13. februārī viņš kā brīvais aģents noslēdza līgumu ar Portlendas "Trail Blazers". Situācijā, kad regulārās sezonas noslēgumā Portlendas komandas vadošais centra spēlētājs Jusufs Nurkičs guva traumu, E. Kanters ieņēma vietu komandas pamatsastāvā un spēlēja ļoti nozīmīgu lomu play-off panākumos, kur "Trail Blazers" sasniedza Rietumu konferences finālu, tajā piekāpjoties iepriekšējo divu sezonu NBA čempioniem Goldensteitas "Warriors".

Turcijas izlase

E. Kanters ir spēlējis Turcijas jaunatnes izlasēs. Ar Turcijas U18 izlasi viņš izcīnīja bronzas medaļu 2009. gada Eiropas čempionāta Francijā.
2010. gadā E. Kanters atteicās pārstāvēt Turcijas basketbola izlasi Pasaules čempionātā, kas notika Turcijā (izlase izcīnīja sudraba medaļas). Turcijas pieaugušo izlasē debitēja 2011. gada Eiropas čempionātā. Vēlāk Turcijas izlasē nav spēlējis politisku iemeslu dēļ.