google/wiki40b huggingface dataset:
Starptautiskā Astronomijas savienība

Starptautiskā Astronomijas savienība (angļu: International Astronomical Union; franču: Union astronomique internationale) — visas pasaules astronomisko organizāciju apvienība. Lemj par astronomisko objektu (piem., zvaigžņu, planētu, asteroīdu) nosaukumiem, klasifikāciju un citām lietām.
Starptautiskā Astronomijas savienība ir dibināta 1919. gadā Briselē. Ik pēc trim gadiem uz kopīgu sēdi sanāk Ģenerālā asambleja.
Starptautiskās Astronomijas savienības 26. Ģenerālā asambleja notika 2006. gada 14. līdz 25. augustam Prāgā. Galvenais jautājums bija precizēt planētas definīciju, jo pēdējos gados aiz Plutona orbītas ir atklāti jauni objekti, un viens no tiem (2003 UB₃₁₃) ir pat lielāks par Plutonu. Ar balsošanu tika pieņemts kompromisa lēmums uzskatīt, ka Saules sistēmā ir 8 planētas, bet Plutonu klasificēt kā pundurplanētu.
2012. gada augustā 28. Ģenerālajā asamblejā Pekinā tika pieņemta jauna astronomiskās vienības definīcija ar garumu 149 597 870 700 ± 3 m. Jaunais attālums vairs netiek piesaistīts Saules masai, kura ir mainīga laika gaitā. Bez tam Starptautiskā Astronomijas savienība par astronomiskās vienības simbolu ieteica lietot "au".
Wikimania

Wikimania ir ikgadēja starptautiska konference Wikimedia Foundation uzturēto projektu lietotājiem (tādiem kā Vikipēdija un citi līdzīgie projekti). Prezentāciju un diskusiju tēmas iekļauj Wikimedia Foundation projektus, citus viki projektus, atvērtā pirmkoda programmatūru, brīvas zināšanas un brīvu saturu, kā arī dažādus sociālos un tehniskos šo tēmu aspektus.
Kopš 2011. gada tradicionāli Wikimania laikā tiek paziņots apbalvojuma "Gada vikipēdietis" saņēmējs.
Taisngriezis

Taisngriezis ir ierīce, kuras uzdevums ir pārveidot maiņstrāvu līdzstrāvā. Jebkura taisngrieža obligāta sastāvdaļa ir viens vai vairāki ventiļi — ierīces, kas laiž strāvu tikai vienā virzienā, piemēram, vakuuma vai pusvadītāju diodes, tiristori u.c. Bez tam parasti taisngriezī ietilpst transformators maiņstrāvas sprieguma transformēšanai un vajadzības gadījumā arī fāžu skaita izmaiņai, kā arī kondensators strāvas pulsāciju samazināšanai. Taisngriežus sīkāk iedala vienfāzes taisngriežos un trīsfāžu taisngriežos.

Trīsfāžu taisngrieži

Trīsfāžu taisngriezī ar transformatora neitrāles izvadu katrā fāzē ieslēgta viena diode. Slodzi pieslēdz starp diodēm un transformatora neitrāli. Shēmas darbības raksturīga īpatnība ir tā, ka jebkurā momentā atvērta ir tikai viena diode — tā, kuras anodam šai laikā ir visaugstākais potenciāls. Slodze jebkurā momentā saņem tās fāzes spriegumu, kuras diode atvērta. Katra diode strāvu vada vienu trešo daļu perioda. Shēmu ar transformatora neitrāles izvadu lielas jaudas taisngriežos vispār izmantot nevar, jo transformatora visu fāzu tinumos plūst vienā virzienā vērstas strāvas, kas izsauc transformatora darba pasliktināšanos. Tilta shēma dod mazākas pulsācijas.
Elektroniskais pakalpojums

Elektroniskais pakalpojums (saīsinājumā e-pakalpojums) ir informācijas tehnoloģiju nodrošināts pakalpojums, kuru var pieprasīt vai saņemt attālinātā veidā. Parasti ar e-pakalpojumu saprot pakalpojumu, kura saņēmējs ir fiziska vai juridiska persona. Izšķir trīs veidu e-pakalpojumus: informatīvos, transakciju un līdzdalības pakalpojumus.
MDNA

"Give Me All Your Luvin'"

Kā pirmais singls no Madonnas divpadsmitā studijas albuma MDNA tika izvēlēta dziesma "Give Me All Your Luvin'". Šīs dziesmas autori ir Madonna, Martins Solveigs, Nicki Minaj, M.I.A. un Michael Tordjman, bet producenti: Madonna un Martins Solveigs. Singls ciparu lejupielādes formātā tika izdots 2012. gada 3. februārī.
¹ Ciparu lejupielāde.
3. decembris

3. decembris ir gada 337. diena (338. garajā gadā) pēc Gregora kalendāra. Līdz gada beigām ir atlikušas 28 dienas.
Janomamu valodas

Radniecība

Janomamu valodas parasti nesaista ne ar vienu citu valodu saimi. Viens no ievērojamākajiem 20. gadsimta valodniekiem Džozefs Grīnbergs (Joseph Greenberg) izteica pieņēmumu par janomamu saimes radniecību ar čibču valodām. Cits ierosinājums bija tās saistīt ar panoanu valodu saimi. Taču neviens no šiem priekšlikumiem nav ticis akceptēts.

Aizguvums

Grāmatā "Janoami" plaši lietots janomamu izcelsmes vārds šapuno, - tradicionālais šo cilšu mājoklis.
Augstrata velosipēds

Augstrata velosipēds jeb augstrats ir velosipēds, kuram ir liels priekšējais rats un daudz mazāks aizmugurējais rats. Tas bija populārs velosipēdu paveids līdz drošā velosipēda izgudrošanai 1880. gados. Tie bija pirmie transportlīdzekļi, kurus sauca par "divriteņiem".
NBS 2. Kājnieku bataljons

2. Kājnieku bataljons (saīsināti 2. KB) ir viens no diviem Latvijas Nacionālo bruņoto spēku kājnieku bataljoniem. Tas tika izveidots 2002. gadā un ir dislocēts Ādažos. 2. Kājnieku bataljons ietilpst Latvijas Sauszemes spēkos (SzS).

Vēsture

Bataljons tika veidots ar uzdevumu sagatavot obligātā militārā dienesta (OMD) karavīrus Latvijas Nacionālo bruņoto spēku (NBS) rezervei, izmantojot Zviedrijas dāvināto ekipējumu. 2003. gadā strauji mainījās uzdevumi un 2. Kājnieku bataljonam tika uzdots sagatavot kājnieku rotas dalībai miera uzturēšanas operācijās.

Simbolika

2. Kājnieku bataljona sauklis ir "Darbi ne vārdi". Uz bataljona emblēmas ir attēls vainags, uz kura ir divi sakrustoti senlatviešu cirvji un pāri tiem, uz augšu pavērsts, zobens. Šie emblemas elementi ir novietoti uz vairoga fona. Vairogs simbolizē vienotību, zobens gatavību pildīt pavēles. Sakrustotie cirvji simbolizē bataljona vienotību un sadarbību starp dažādām ieroču šķirām. Ozollapu vainaga nozīme ir spēks un varenība.
26. augusts

26. augusts ir gada 238. diena pēc Gregora kalendāra (239. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 127 dienas.
Teodors fon Ševe

Biogrāfija

Pēc profesijas bijis armijas virsnieks. Dzīvojis Breslavā, kur bijis "Andresena Breslavas šaha kluba" (vācu: Schachverein Breslau Anderssen) līdzdibinātājs. Piedalījies nacionālajos šaha turnīros. 1881. gadā ieņēmis trešo vietu Berlīnes šaha turnīrā aiz Bertolda Laskera un Zīgberta Tarraša, bet citā Berlīnes turnīrā bijis otrais aiz Kurta fon Bardelebena. 1883. gadā turpat dalījis 6.-8. vietu (uzvarējis Hermans fon Gotšalls). 1894. gadā uzvarējis Berlīnes šaha turnīrā, bet 1899. gada Berlīnes jaungada turnīrā dalījis 1. vietu kopā ar Emīlu Šallopu un Horeišio Karo. 1891. gadā nospēlējis neizšķirti divus mačus: ar Kārli Valbrotu — 5:5 (+4, –4, =2) un Kurtu fon Bardelebenu — 6:6 (+4, –4, =4). 1901. gadā ieņēmis 5. vietu vienā no pirmajiem Montekarlo starptautiskajiem šaha turnīriem (uzvarējis Kārlis Šlehters). 1919. gadā Berlīnē izdevis šaham veltītu eseju "Šaha spēles gars" (vācu: Der Geist des Schachspiel).
Prodes pagasts

Vēsture

Prodes pagasts dibināts 1892. gadā, apvienojot sešus muižu pagastus — Prodes (Prohden), Kazimirvāles (Kasimirswahl), Lavides (Lowiden), Gulbenes (Gulben), Baltmuižas (Weißensee) un Vārnišku (Warnischki). 
Pēc 1920. gada zemes reformas Baltmuižu (1035 ha) sadalīja 67 vienībās, Gulbenes muižu (883 ha) 56 vienībās, Prodes muižu (494 ha) 31 vienībā, Lavides muižu (480 ha) 37 vienībās, Kazimirvāles muižu (286 ha) 22 vienībās, Jaunvārnišķu un Vecvārnišķu muižas (207 ha) 12 vienībās.
1935. gadā Ilūkstes apriņķa Prodes pagasta platība bija 125,96 km² un tajā dzīvoja 2163 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Birznieku, Komjauniešu un Prodes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Prodes ciems ietilpis Ilūkstes (1949-1962) un Daugavpils (1962-1963) rajonos. Prodes ciemam 1954. gadā pievienoja Ilzes ciemu, bet padomju saimniecības «Eglaine» teritoriju pievienoja Eglaines ciemam. Komjauniešu ciemam 1954. gadā pievienoja Birznieku ciemu, bet 1959. gadā likvidēja, teritoriju pievienojot Subates pilsētai un izveidojot Subates lauku teritoriju. 1963. gadā likvidēja Prodes ciemu un kolhoza «Brīvais arājs» teritoriju pievienoja Subates lauku teritorijai (pārējo daļu pievienoja Bebrenes ciemam). 1977. gadā daļu Subates lauku teritorijas pievienoja Eglaines ciemam. 2009. gadā Subates pilsētu ar lauku teritoriju iekļāva Ilūkstes novadā. 2010. gadā Subates lauku teritoriju izdalīja atsevišķā administratīvajā vienībā un pārdēvēja par Prodes pagastu.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Baltmuiža, Dubulti, Rūcupi, Kakarāni, Prode.
Gaismas gads

Gaismas gads ir garuma mērvienība astronomijā. Tas ir attālums, ko gaisma veic viena Jūlija gada laikā. To apzīmē ar ly (no vārdiem light year).
Antons Slišāns

Biogrāfija

Dzimis zemnieku ģimenē. Izglītību ieguvis Upītes astoņgadīgajā skolā, Bulduru Dārzkopības tehnikumā. Neklātienē studējis Maskavas Mākslas tautas universitātē un Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā.
Strādājis kolhozā "Upīte", bijis arī galvenais agronoms, no 1988. līdz 1994. gadam bija tā saimniecības vadītājs. Strādājis par skolotāju Upītes pamatskolā, no 1995. gada strādājis par bibliotekāru Upītes bibliotēkā.
Dibinājis etnogrāfiskos ansambļus Rekavā un Upītē, vadījis Upītes etnogrāfisko ansambli. Bijis Balvu rajona latgaliešu kultūras biedrības priekšsēdētājs.
Rakstījis dzeju bērniem un pieaugušajiem, gan latviski, gan latgaliski. Vēl Slišāns rakstījis prozu.
No 1994. gada bija Latvijas Rakstnieku savienības biedrs.
Ernests Ozoliņš

Biogrāfija

Dzimis 1887. gada 3. augustā Kastrānes pagastā zemnieka ģimenē. Mācījies Rīgas Pētera reālskolā un Maskavas komercinstitūtā. Sākot ar 1903. gadu piedalījies skolēnu revolucionārajos pulciņos, tāpat piedalījies 1905. gada revolūcijā. 1906. gadā uz īsu laiku emigrējis uz Šveici. Vairākkārt arestēts par dalību sociālistiskās un strādnieku organizācijās. Pēc Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas kongresa 1911. gadā Helsingforsā apcietināts, uz 4 gadiem izsūtīts uz Narimu, kur kādu laiku pavadījis ar vēlāko PSKP ģenerālsekretāru Josifu Staļinu. No turienes izbēdzis, pārcēlies uz Odesu, kur vēlreiz apcietināts, izsūtīts uz Astrahaņas guberņu. Pirmā pasaules kara laikā no turienes nosūtīts uz Galīcijas fronti. Pēc tam pievienojies latviešu strēlniekiem.
Pēc demobilizācijas strādājis Maskavas pārtikas komitejā. 1919. gadā Padomju Krievijas varas iestādes viņu arestēja, bet 1920. gadā kopā ar Voldemāru Bastjāni, Aleksandru Daugi, Hermani Kaupiņu, Jūliju Madernieku un citiem latviešiem iemainīja pret Latvijas Republikas arestētajiem komunistiem. 1920. gadā kļuva par Rīgas pilsētas valdes locekli. No 1921. gada jūnija līdz 1923. gada janvārim bija Latvijas Republikas Valsts kontrolieris Z. A. Meierovica vadītajā valdībā. Pēc tam iecelts par Latvijas Bankas direktoru.
1941. gada jūnijā izsūtīts uz Krieviju. Nošauts 1942. gada 17. maijā Usoļjes labošanas darbu nometnē (Usoļlagā).
Apbalvots ar III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Pasaules čempionāts hokejā

Vēsture

Sākotnējos pasaules čempionātos dominēja komandas no Kanādas. Laika posmā no 1930. līdz 1939. gadam Kanādas hokeja izlase astoņas reizes kļuva par pasaules čempioni. Turklāt Kanāda uz čempionātiem tolaik sūtīja nevis izlasi, bet amatieru komandas.
Otrā pasaules kara dēļ no 1940. līdz 1946. gadam čempionāti nenotika. Pirmajos pēckara gados turpināja dominēt Kanāda, taču sākot ar 1962. gadu konkurence saasinājās, jo savu meistarību bija uzlabojušas Čehoslovākijas, Zviedrijas un PSRS izlases.
Kamēr labākie Eiropas hokejisti, kuri bija amatieru statusā, varējā piedalīties pasaules hokeja čempionātā, daudzus gadus tas bija liegts NHL spēlētājiem. Tā kā vairums NHL spēlētāju bija kanādieši, Kanāda to uzskatīja par diskrimināciju pret sevi. 1970. gadā IIHF atļāva čempionātos piedalīties līdz deviņiem profesionāliem spēlētājiem no NHL un zemākajām Ziemeļamerikas līgām. Taču, tā kā pasaules hokeja čempionāts notika vienlaicīgi ar Stenlija kausa izcīņu, labāko NHL komandu spēlētāji nevarēja piedalīties tik un tā. Tas noveda pie tā, ka Kanāda sāka boikotēt pasaules čempionātus.
1976. gadā IIHF beidzot atļāva visu komandu sastāvos pieteikt profesionāļus, un nākamajā gadā Kanāda atgriezās pasaules čempionātā. Pa šo laiku Eiropas hokejistu meistarība bija pieaugusi tiktāl, ka Kanādai, pat veidojot izlasi pilnībā no NHL spēlētājiem, nebija nospiedoša pārsvara. Kanāda nespēja uzvarēt čempionātā līdz pat 1994. gadam. 1990. gadu sākumā, pēc PSRS sabrukuma, arī eiropiešu skaits NHL ievērojami auga.

Latvijas izlases sasniegumi

1933., 1938. gada pasaules čempionātos Prāgā un 1939. gada čempionātā Šveicē Latvijas hokeja izlase ieguva 10. vietu, savukārt 1935. gadā komanda izcīnīja 13. vietu.
Pēc neatkarības atjaunošanas 1992. gada Pasaules čempionāta atlases turnīrā Latvijas valstsvienība ieguva tiesības spēlēt pasaules čempionāta C grupā (tagadējā II divīzijā), bet pēc uzvaras šīs grupas 1993. gada turnīrā ieguva tiesības spēlēt B grupā (tagadējā I divīzijā). B grupā 1994. un 1995. gadā  Latvijas valstsvienība divus gadus izcīnīja 2. vietu, bet 1996. gadā 1. vietu un kopš 1997. gada spēlēja A (elites) grupā. 
Augstākie Latvijas izlases sasniegumi līdz šim bijusi atkārtoti izcīnītā 7. vieta 1997. gada Pasaules čempionātā Somijā, 2004. gadā Čehijā un 2009. gadā Šveicē. 2000. gada pasaules čempionātā Sanktpēterburgā Latvijas izlase kopvērtējumā ieņēma astoto vietu.

Punkti

Kopš 2007. gada grupu turnīrā par uzvaru pamatlaikā piešķir 3 punktus, par zaudējumu - 0 punktus. Ja pēc 3 trešdaļām nav noskaidrots uzvarētājs, tiek rīkots 5 minūšu papildlaiks, kurā spēle rit līdz pirmajiem vārtiem un katrā komandā ir trīs laukuma spēlētāji. Ja papildlaikā nav gūti vārti, tiek rīkota pēcspēles metienu sērija. Sākumā ir trīs metieni katrai komandai. Ja pēc trim metieniem nav noskaidrots uzvarētājs, tad sākas sērijas pa vienam metienam, tas ir, spēle beidzas tad, kad viena komanda ir guvusi vārtus, bet otra - ne. Papildlaika uzvarētājs gūst divus punktus, zaudētājs - 1 punktu.
Ceturtdaļfinālā, pusfinālā un cīņā par 3. vietu papildlaiks ir 10 minūtes garš, bet finālā papildlaiks ir 20 minūtes garš.
Kevins Dallmans

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā spēlētāja karjeru Dallmans aizsāka 2002. gadā, kad, pēc Ontario hokeja līgas kluba Gelfas "Storm" rindās četrām aizvadītām sezonām, pievienojās AHL klubam Providences "Bruins". Tās sastāvā Dallmans aizvadīja trīs sezonas, līdz 2005.—06. sezonai, kad iekļuva Bostonas "Bruins" sastāvā, aizvadot tajā 21 spēli. Sezonas vidū Kevins tika aizmainīts uz Sentluisas "Blues" vienību, kuras rindās pabeidza sezonu. 2006.—07. un 2007.—08. sezonu Dallmans aizvadīja Losandželosas "Kings" sastāvā.
2008. gada vasarā Dallmans pievienojās KHL klubam Astanas "Baris". 2008.—09., 2009.—10. un 2011.—12. sezonā bija KHL regulārās sezonas rezultatīvākais aizsargs, pildīja "Baris" komandas kapteiņa funkcijas. Piedalījies arī visās četrās līgas Zvaigžņu spēlēs. 
2012. gadā no Kazahstānas kopā ar ģimeni tika izraidīts. Nākamo sezonu hokejists uzsāka Sanktpēterburgas SKA sastāvā. Pēc divām SKA aizvadītām sezonām Dallmans tomēr atgriezās Astanas "Baris", 2014. gada maijā noslēdzot ar klubu trīs gadu līgumu. 2015.—16. gada sezonā ceturto reizi karjerā kļuva par rezultatīvāko KHL aizsargu. 2019. gada vasarā paziņoja par karjeras beigšanu.
2013. gada ievadā Dallmans pieņēma Kazahstānas pilsonību, jau februārī spēlējot Kazahstānas hokeja izlases sastāvā Olimpisko spēļu kvalifikācijas turnīrā Rīgā. Izlases rindās spēlējis četros pasaules čempionātos.
Dombrovska 2. Ministru kabinets

Valda Dombrovska vadībā Latvijas Republikas Ministru kabinets darbojās no 2010. gada 3. novembra līdz 2011. gada 25. oktobrim. Tas bija otrais Ministru kabinets pēc kārtas, kuru vadīja Dombrovskis.
Vladimiras-Suzdaļas kņazi

Vladimiras-Suzdaļas kņazi, vēlāk Vladimiras lielkņazi bija Vladimiras-Suzdaļas kņazistes (krievu:Владимиро-Суздальское княжество) valdnieki, kas pārņēma Kijevas lielkņazu dominējošo stāvokli krievu zemēs 12. gadsimta beigās. Savukārt 13. gadsimtā viņi kļuva par Zelta Ordas mongoļu hanu vietvalžiem Krievzemē, kas viņiem piešķīra vietvalža zīmi - "jarlik". 14. gadsimta beigās viņu funkcijas pārņēma Maskavas lielkņazi.
Dobele (stacija)

Vēsture

Dobeles stacija atklāta reizē ar Liepājas dzelzceļa līnijas atklāšanu 1927. gada 15. augustā. Stacijas ēka uzbūvēta 1929. gadā (arhitekts Pēteris Feders, 1868—1936). Zināms, ka ēku mūrējis Miķelis Krūmiņš. Saglabājies arī ķieģeļu ūdenstornis.
Līdz 2015. gada 31. maijam pasažieru vilciens Rīga—Liepāja Dobelē pieturēja virzienā uz Liepāju piektdienās un svētdienās, bet virzienā uz Rīgu — pirmdienās un sestdienās, taču pašlaik (2018), tas virzienā uz Liepāju pietur piektdienās, bet virzienā uz Rīgu — svētdienās.
2015. gadā tika izteikts priekšlikums ieviest jaunu dīzeļvilcienu maršrutu Rīga—Dobele—Rīga un no 1. jūnija šādi reisi arī norīkoti.
Vildogas pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 19. decembrī pagastā izveidoja Nurmižu un Vildogas ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Siguldas rajonā. Mūsdienās Vildogas pagasta teritorija iekļauta Līgatnes novada Līgatnes pilsētā un Līgatnes pagastā, kā arī Siguldas novada Siguldas pagastā.
Rikards Rakels

Spēlētāja karjera

2011. gada NHL draftā Rakelu ar 30. numuru izvēlējās Anahaimas "Ducks". Savu karjeru Rakels uzsāka Stokholmas "AIK Ishockey" jauniešu komandā. 2010. gadā pievienojās Ontārio hokeja līgas klubam Plimutas "Whalers". 2013. gadā sāka spēlēt Anahaimas "Ducks".
Zviedrijas hokeja izlasē spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā.
Samarkanda

Vēsture

Samarkanda ir viena no senākajām pasaules pilsētām, dibināta ap 700. gadu p.m.ē., kaut arī cilvēku apmetnes pilsētas apkārtnē bija jau no vēlā akmens, kā arī bronzas laikmeta. Kā Sogdiānas valsts galvaspilsētu 329. gadā p. m.ē. to iekaroja Maķedonijas Aleksandrs. Bet pēc Spitamena vadītās sacelšanās apspiešanas Aleksandra karaspēks pilsētu izpostīja. Pēc kāda laika pilsēta atjaunojās Afrasiabas pilskalna dienvidrietumu pusē. Pilsētas iepriekšējo nosaukumu — Marakanda — savos darbos min romiešu un grieķu vēsturnieki Kurcijs Kvints Rufs, bet vēlāk Arriāns un Strobons. Dažādos laikos Samarkanda atradās Persijas, grieķu Seleikīdu, arābu un austrumu tjurku kontrolē. 1220. gadā to izlaupīja un gandrīz pilnībā izpostīja mongoļi. 1365. gadā pilsētā uzliesmoja serbedaru sacelšanās. Timurīdu valdīšanas laikā (1370 — 1499) Samarkandu pasludināja par viņu impērijas galvaspilsētu. Šajā laikā (1424 — 1429) Samarkandā darbojās pazīstamais astronoms Ulugbeks, izveidodams universitāti un tiem laikiem unikālu astronomisko observatoriju. 1449. gadā Ulugbeks tika nogalināts un observatorija izpostīta. Buhāras hanistes laikā Samarkanda bija bekistes centrs. Īpaši tā uzplauka Buhāras hanistes laikā no 1612. līdz 1656. gadam, kad tur par pārvaldnieku iecēla Žalantosu Bahoduru. 1868. gadā, Turkestānas iekarošanas laikā pilsētu ieņēma krievu karaspēks, pievienojot to Krievijas impērijai. Tā kļuva par Zaravšanas (no 1887 — Samarkandas) apgabala centru. 1888. gadā pilsētu sasniedza Aizkaspijas dzelzceļa līnija. Pēc Krievijas revolūcijas pilsētu iekļāva Turkestānas APSR sastāvā. No 1924. līdz 1930. gadam tā bija Uzbekijas PSR galvaspilsēta, bet no 1938. gada Samarkandas apgabala centrs.
Ramona Umblija

Dzīves gājums

1975. gadā absolvēja Latvijas Valsts mākslas akadēmijas Mākslas vēstures un teorijas nodaļu.
Strādāja žurnālā "Māksla" par redaktori no 1973. līdz 1986. gadam, bija Latvijas Televīzijas ārštata korespondente no 1979. līdz 1987. gadam. Kopš 1981. gada Latvijas Mākslinieku savienības biedre.
Iesaistījās Atmodas kustībā, 1989. gadā bija iekļauta izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā. 1993. gadā kļuva par Latvijas Kultūras fonda priekšsēdētāju.

Politiskā darbība

Bija Latvijas kultūras ministre Guntara Krasta valdībā no 1997. gada augusta līdz 1998. gada novembrim.
Kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās no Latvijas Zemnieku savienības, taču netika ievēlēta. Kopš 1998. gada ir Valsts heraldikas komisijas locekle. No 1999. līdz 2000. gadam R. Umblija ieņēma Ventspils domes izpilddirektores amatu. 2001. gadā iestājās partijā "Latvijai un Ventspilij". 2005. gadā nesekmīgi kandidēja Rīgas domes vēlēšanās no Zaļo un Zemnieku savienības.

Apbalvojumi

2001. gadā apbalvota ar ceturtās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Pēteris Ābrams

Biogrāfija

Dzimis Burtnieku pagastā. 1909. gadā kopā ar Kārli Viziņu Rīgā uzsāk planiera būvi. 1911. gadā darbs pie planiera bija pabeigts un tas tika veiksmīgi izmēģināts Čiekurkalnā, pēc kam izmēģinājumi tika pārcelti uz Pārdaugavu. Ar šo planieri Ābrams un Viziņš apguva lidotparasmi. Turpmāk bija iecerēt planierim pievienot arī motoru, ko Ābrams bija jau sācis būvēt, tomēr līdzekļu trūkuma un kara sākuma dēļ šis projekts netika novests līdz galam.
1914. gadā, kad sākās Pirmais pasaules karš, Ābrams brīvprātīgi iestājies Krievijas armijā, kur nosūtīts dienēt uz Gatčinas aviācijas skolas Foto nodaļu. Par izrādīto interesi aviācijas jomā skolas administrācija atļāva viņam iestāties tajā. 1915. gadā viņš absolvēja Gatčinas aviācijas skolu, kas ļāva turpināt dienestu jau kā kara lidotājam. Krievijas pilsoņu kara laikā dienējis Sarkanās armijas aviācijas 45. eskadriļā, bet vēlāk iekļāvies Padomju Latvijas armijas aviācijā.
1920. gada februāra otrajā pusē netālu no pilsētas Veļikije Luki nogāzās lidmašīna LVG P-1, ko vadīja vācieties Pauls Lange, kurš veica slepenu misiju vācu komunistu (spartakistu) uzdevumā. Viņam bija jānogādā vēstule Ļeņinam Maskavā. Kārlis Viziņš, kurš atbildēja lielinieku 15. armijā par aviācijas remontdarbiem, Langem ieteica turpināt ceļu pa sauszemi, kamēr viņš saremontēs lidmašīnu, lai Lange varētu ar to atgriezties Vācijā. Lidmašīna turpat, kur bija avarējusi, tika saremontēta un Ābramam, Viziņam, kā arī lidotājam novērotājam Osim tika uzdots pārvietot lidmašīnu uz kādu priekš pacelšanās derīgu laukumu netālu no avārijas vietas. Tā vietā visi trīs veica 380 kilometrus garu pārlidojumu un 1920. gada 22. martā nosēdās pretinieka, tas ir, Latvijas teritorijā Ķekavā netālu no Katlakalna ciema. Lai arī nosēšanās beidzās ar lidmašīnas apgāšanos un bojājumiem spārniem, propellerim u.c. daļām, tomēr vēlāk tā tika saremontēta un vairākus gadus kalpoja Latvijas armijai.
No 1920. gada aprīļa Ābrams atrodas Latvijas Kara aviācijas dienestā. 25. aprīlī piedzīvojis avāriju, kad vadījis Sopwith Camel lidmašīnu, tomēr vēlāk lidmašīna tika saremontēta. 25. jūlijā piedalījies pirmajos Latvijas aviācijas svētkos Spilvē, vadot lidmašīnu LVG Nr. 24. 1921. gada februārī demobilizēts. Pēc tam pievērsies fotogrāfa darbam, tomēr jau 1923. gadā atgriežas armijā, kur dien Jūras aviācijas nodaļā. 1924. gada 1. jūnijā Liepājā kopā ar lidotāju motoristu A.Bahmani iet bojā aviokatastrofā, kad veicis lidojumu ar lidlaivu Savoja S16.
Jakobs Delagardijs

Dzīvesgājums

Dzimis 1583. gadā Tallinā franču cilmes Zviedrijas Livonijas kara karaspēka pavēlnieka, Vidzemes un Ingrijas vietvalža Pontusa Delagardija un viņa sievas Sofijas, dzimušas Jillenjelmas (Gyllenhielm), ģimenē. Viņa māte mira dzemdībās, bet tēvs noslīka Narvas upē 1585. gadā. Bērnību pavadīja pie savas vecāsmātes Veksi muižā (Växiö, Vääksy) netālu no mūsdienu Tamperes.
Polijas — Zviedrijas kara laikā 1600. — 1601. gadā komandēja pulku Vidzemē, 1601. — 1606. gadā bija poļu gūstā. Pēc atbrīvošanas dienēja Holandes vietvalža Nasavas Morica karaspēkā. 1608. — 1613. gadā Kārļa IX uzdevumā vadīja Zviedrijas karaspēka iebrukumu Krievijā, kur cīnījās cara Vasilija Šuiska atbalstītāju pusē pret Polijas-Lietuvas kopvalsts karaspēku. 1610. gada martā viņu kā atbrīvotāju sagaidīja Maskavā, bet jūlijā viņš cieta sakāvi Klušinas kaujā pie Smoļenskas. Ingrijas kara laikā zviedri Delagardija vadībā 1611. gada jūlijā ieņēma Novgorodas kremli un uz neilgu laiku atjaunoja Novgorodas lielkņazisti Zviedrijas protektorātā, bet 1615. gadā nespēja ieņemt Pleskavas kremli. Karš noslēdzās 1617. gada martā ar Stolbovas miera līgumu, ko Zviedrijas karaļa vārdā parakstīja Delagardijs.
Kopš 1621. gada Delagardiju iecēla par Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatoru (1621–1628) un viņa vadībā zviedri 1625. gadā iekaroja Tērbatas cietoksni. Pēc Gustava II Ādolfa nāves viņš bija nepilgadīgās karalienes Kristīnes reģentu padomes loceklis (1632–1644).
Miris 1652. gada 12. augustā Stokholmā, viņa atraitne Ebba Brahe viņa vārdā nosauca savos īpašumos dibināto Jakobštates (somu: Pietarsaari) pilsētu.
Albino tēma

Albino tēma jeb Albino (no latīņu: albus — balts) ir tēma šaha kompozīcijā, kurā balto bandinieks, kas atrodas otrajā horizontālē, izdara četrus dažādus gājienus, palīdzot matot melno karali. Šī tēma uzdevumā parasti ir apvienota ar citām šaha kompozīcijas idejām.