google/wiki40b huggingface dataset:
Jelgavas pamiers

Jelgavas pamiers (poļu: Rozejm w Mitawie, zviedru: Stilleståndet i Mitaw) bija pagaidu izlīgums starp karojošajām pusēm Poļu-zviedru kara (1600-1629) trešā posma (1620—1622) noslēgumā. Pamieru 1622. gada novembrī Jelgavas pilī parakstīja Zviedru Vidzemes ģenerālgubernators Jakobs Delagardijs un Lietuvas hetmanis Kristaps Radvils.

Sarunas

1622. gada 5. jūlijā lietuviešiem izdevās atgūt Jelgavu un 17. jūlijā zviedru karalis Gustavs II Ādolfs ierosināja Jelgavas pilī sākt pamiera sarunas. 
Sarunu sākumā karalis piedāvājis Lietuvas hetmanim Kristapam Radvilam noslēgt pret Poliju vērstu Zviedrijas-Lietuvas ūniju, bet Kristaps Radvils pieprasīja atdot zviedru ieņemto Rīgu. Gustavs Ādolfs pārtrauca sarunas, tomēr pēc hercoga Frīdriha ierosmes tās atsākās 26. jūlijā.    
Zviedri pieprasīja brīvas armijas pārvietošanās tiesības Kurzemes un Zemgales hercogistes teritorijā, Kurzemes ostu brīvu izmantošanu, aizliegumu hercogistē ierīkot poļu-lietuviešu kara nometnes un cietokšņos uzņemt poļu karavīrus, kas jāapstiprina arī Polijas karalim. 
Savukārt hercogs Frīdrihs sarunu laikā centās panākt Kurzemes un Zemgales hercogistes neitralitātes statusa atzīšanu no Zviedrijas un Lietuvas pusēm. Abu valstu armiju pārvietošanai starp Lietuvu un Zviedru Vidzemi viņš piedāvāja Biržu — Sēlpils ceļu un pieprasīja atdot okupētās Bauskas, Jelgavas un Tukuma pilis. Ostas viņš bija gatavs atvēlēt brīvai tirdzniecībai, bet ne armijas ievešanai, savukārt Polijas karaļa piekrišanu solījās iegūt tuvākā seima laikā.
Lai atbalstītu savu vīru pamiera sarunās, Hercogiene Elizabete Magdalēna izvērsa plašu saraksti ar dažādu valstu valdniekiem un viņu sievām.

Pamiera nosacījumi

Polija—Lietuva piekrita uz laiku atteikties no zviedru ieņemtās Vidzemes daļas, jo 1621. gada 16. septembrī zviedru karaspēks pēc mēnesi ilga aplenkuma bija ieņēmis Rīgu. Pamiers paredzēja, ka tikai Pārdaugavas hercogistes dienvidu daļa (Latgale) paliek Lietuvas tiešā kontrolē. Kurzemes un Zemgales hercogiste turpināja pastāvēt kā suverēns Polijas—Lietuvas lēnis.
Mēbeles

Mēbeles ir jebkurš priekšmets, ar kuras palīdzību tiek iekārtotas apdzīvojamās telpas, un tām ir praktiska nozīme, piemēram, krēslus izmanto sēdēšanai, galdus — pārtikas novietošanai un ēšanai un tā tālāk. Mēbeles, īpaši dekoratīvās mēbeles, ir arī kā interjera elements.
Nordea

Nesenā vēsture

2015. gadā Nordea pieņēma stratēģiju Krievijā samazināt privāto klientu apkalpošanas darbību un veidot korporatīvo investīciju banku.
2017. gada janvārī Nordea Krievijā privāto kredītu apkalpošanas biznesu par 16 miljardiem rubļu (251,5 miljoniem eiro) pārdeva Krievijas bankai Sovkombank
2016. gada 25. augustā tika izplatīta informācija, ka akcionāri plāno apvienot Nordea un DNB bankas Latvijā, Lietuvā un Igaunijā. 2017. gadā Nordea un DNB Zviedrijā izveidoja kopuzņēmumu Luminor Group AB, kam nodeva Baltijas valstu Nordea un DNB banku aktīvus. 1. oktobrī Nordea Bank AB filiāles Latvijā, Igaunijā un Lietuvā tika pievienotas attiecīgi AS DNB Pank, AS DNB Banka un AB DNB Bankas, un 
sāka strādāt zem viena zīmola Luminor.
Zīlīte (dziesma)

"Zīlīte" ir Ērika Ķiģeļa dziesma ar Edvarda Treimaņa-Zvārguļa vārdiem.
Dziesma radusies pēc 1978. gada, kad nesaskaņu dēļ Ēriks Ķiģelis uz laiku pameta grupu „Līvi” un ar savu grupu „Corpus” muzicēja Grobiņas kultūras namā. Grupas sastāvā bija arī dziedātājs Rodrigo Fomins, ģitārists Ainars Virga un bundzinieks Vilnis Krieviņš, kas izpildīja ne tikai „Zīlīti”, bet arī citas vēlāk populāras dziesmas ("Vēju muzikants", "Zem svēteļa spārna" u.c.). 1980. gada sākumā „Corpus” saplūda ar „Līviem”, gatavojoties koncertiem Baikāla-Amūras maģistrāles (BAM) aģitvilcienā. Tikai 1982. gadā Latvijas radio pieņēma atskaņošanai „Līvu” mūziku. 1982. gada "Mikrofona aptaujā" „Zīlīte” ieguva 3. vietu. 
2018. gadā "Zīlīte" ieguva 40. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Trakais Zirgs

Trakais Zirgs (dzimis ap 1840. gadu, miris 1877. gada 5. septembrī) bija viens no galvenajiem siu virsaišiem. Cīnījās pret ASV federālo valdību, pret balto amerikāņu ieceļošanu pamatiedzīvotāju teritorijās, lai aizstāvētu tradicionālo lakotu iedzīvotāju grupas  dzīvesveidu. Piedalījies vairākās kaujās karā par Melnajiem pakalniem Lielo līdzenumu ziemeļdaļā.
1877. gada 5. maijā viņš un vēl daži citi indiāņu virsaiši padevās ģenerāļa Džordža Krūka armijai. Četrus mēnešus dzīvoja savā ciematā netālu no Robinsona forta, Nebraskā. Kad ģenerālis Krūks saņēma maldinošu informāciju par Trakā Zirga nodomu viņu nogalināt, viņš pavēlēja to arestēt. Pēc aresta Trakais Zirgs tika vests uz cietumu. Informācija par tālāko ir pretrunīga. Iespējams, Trakais Zirgs sāka pretoties, redzot, ka viņu ved nevis uz nopratināšanu, bet uzreiz uz cietumu. Miris 1877. gada 5. septembrī, pēc tam, kad sargs viņu ievainoja ar bajoneti.
Grašu pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 1. augustā pagastā izveidoja Grašu ciema padomi. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Gulbenes apriņķī. Ciema padomi likvidēja 1947. gada 18. novembrī, bet atjaunoja līdz ar pagasta likvidēšanu 1949. gada 31. decembrī, ciemu iekļaujot Cesvaines rajonā. Mūsdienās Grašu pagasta teritorija iekļauta Cesvaines novada Cesvaines pagastā.
Alina Orlova

Daiļrade

Alina izpilda gan savas, gan citu autoru dziesmas. Viņa dzied trijās valodās: lietuviešu, krievu un angļu.
Alina apbalvota ar Lietuvas alternatīvās mūzikas balvu "A.Lt" kategorijā "Gada izlaušanās 2006". Viņas dziesma Nesvarbu (Nav svarīgi) 2007. gadā ieguva žurnāla Pravda balvu par labāko debiju.
Tālivaldis Vilciņš

Dzīvesgājums

Beidzis Rīgas Skolotāju institūtu (1942). Pēc leģionāra gaitām un sekojoša izsūtījuma strādājis par skolotāju, neklātienē beidzis LVU Vēstures fakultāti (1953). Kopš 1963. gada strādājis ZA Vēstures institūtā, pirmais Latvijā ieviesis socioloģiskas metodes humanitārajās zinātnēs, kvantitatīvi izvērtējot profesiju prestižu Latvijas jaunatnes vidū (monogrāfija “Profesiju prestižs un profesiju izvēle mūsdienās”, 1968), kā arī zinātnes prestižu un kolhoznieku priekšstatus par toreizējās dzīves realitātēm, par ko kritizēts Kompartijas plēnumā un partijas presē. Lasījis lekciju kursu “Matemātikas metodes socioloģijā”, publicējis vairāk nekā 60 zinātnisku darbu, to skaitā vairākas grāmatas. LZA Tālivalža Vilciņa balva socioloģijā iedibināta ar LZA Senāta 1998.gada 22.septembra lēmumu.
1988. gada Eiropas čempionāts futbolā

Turnīra gaita

Turnīra formāts bija tieši tāds pats, kā iepriekšējā čempionātā. 8 komandas bija sadalītas 2 grupās pa četrām komandām. Katras grupas divas spēcīgākās komandas iekļuva pusfinālā.
A grupā spēcīgākās izrādījās laukuma saimnieki VFR izlase un Itālija, kas katra ieguva pa 5 punktiem. Pusfinālā no šīs grupas neiekļuva Spānija un Dānija. B grupā uzvarēja PSRS izlase, otrā palika Nīderlande, 3. vietā ierindojās Īrija, bet pamatīgu izgāšanos piedzīvoja angļi, kas zaudēja visās 3 spēlēs.
Pirmajā pusfinālā, kurā tikās VFR un Nīderlande, pirmie vadībā izvirzījās vācieši, taču Nīderlande spēja atspēlēties un uzvarēt ar 2-1. Otrajā pusfinālā PSRS ar 2-0 pārspēja Itāliju.
Finālspēlē spēcīgāka izrādījās Nīderlandes izlase, kas ar 2-0 pārspēja PSRS un pirmoreiz kļuva par Eiropas čempioniem. Spilgtākie Nīderlandes izlases spēlētāji šajā turnīrā bija Marko van Bastens, Franks Reikārds un Rūds Gullits.
Baltazars Holte

Dokumenti

Rusova Livonijas hronika par mestru Bolto:
"Bolto Hohenbachs, 18. Vācu ordeņa mestris, ieradās Livonijā ieņemt mestŗa amatu 1289.gadā. Šī mestŗa laikā, bija zemē miers no krieviem, leišiem, žemaišiem un citiem pagāniem, bet izcēlās kaŗš starp ordeni un biskapiem sacensības un godkārības dēļ. Šis mestris valdīja 5 gadus.
Sarkstošā atmatene

Augšanas apstākļi

Meža nobiru saprofīte. Aug no jūlija līdz oktobrim retos mežos egļu nobirās.

Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas.

Līdzīgās sugas

Līdzīga ir meža atmatene, kura aug līdzīgās vietās un kura griezumā sārtojas lēni, bet pēc tam brūnē. Visas atmatenes, ar kurām Latvijā šo sugu var sajaukt, ir ēdamas. Mušmires atšķiras no atmatenēm ar savām vienmēr baltajām lapiņām.
Sergejs Širokovs

Spēlētāja karjera

Spēlētāja karjeru Širokovs uzsāka Maskavas CSKA sistēmā, jau 2001.—02. sezonā spēlējot kluba otrajā sastāvā. 2004.—05. sezonā Sergejs debitēja Krievijas Superlīgā. CSKA rindās Širokovs spēlēja līdz pat 2009. gada vasarai, kad pārcēlās uz Ziemeļameriku.
Tur Širokovs pievienojās Vankūveras "Canucks" sistēmai, pirmajā sezonā aizvadot arī sešas spēles pašā "Canucks" vienībā. 2010.—11. sezonā "Canucks" rindās Širokovs aizvadīja vien divas spēles, pārējo laiku spēlējot AHL klubā Manitobas "Moose".
2011. gada vasarā Širokovs atgriezās CSKA sastāvā, taču 2013.—14. gada sezonas pirmajā pusē pārcēlās uz Omskas "Avangard" rindām. "Avangard" sastāvā spēlēja līdz pat 2015. gada decembrim, kad tika aizmainīts uz Sanktpēterburgas SKA.
Latvijas Republikas Ministru kabineta balva

Ministru kabineta balva ir Latvijas Republikas Ministru kabineta apbalvojums, ko piešķir par nozīmīgiem darbiem vai nopelniem demokrātiskas un tiesiskas Latvijas valsts attīstībā, saimnieciskajā vai sabiedriskajā darbībā vai citās valstij nozīmīgās jomās.
Ministru kabineta balva ir Ministru kabineta Goda diploms, Ministru kabineta balvas krūšu nozīmīte un naudas balva 7115 eiro apmērā.
Gada laikā var piešķirt ne vairāk kā sešas Ministru kabineta balvas (gan fiziskām, gan juridiskām personām).
Ministru kabineta balvu simboliski atjaunoja 1995. gadā kā Tēvzemes balvas turpinājumu.
Sojuz MS-13

Lidojuma gaita

Sojuz MS-13 tika palaists 2019. gada 20. jūlijā 16:28:21  UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG no Baikonuras kosmodroma 1. starta laukuma 5. palaišanas iekārtas. 
Kosmosa kuģis ar staciju saslēdzās 20. jūnijā 22:47:50 UTC (aptuveni sešas stundas pēc starta) pie Zvezda moduļa. Tuvošanās un saslēgšanās notika automātiskā režīmā.
24. augustā bija paredzēta bezpilota kosmosa kuģa Sojuz MS-14 pieslēgšanās pie Poisk moduļa. Pietuvošanās tika atcelta, kad Kurs saslēgšanās sistēmā Poisk modulī radās kļūda. Tika pieņemts lēmums Sojuz MS-14 veikt saslēgšanos 27. augustā pie Zvezda moduļa. Lai atbrīvotu Zvezda moduļa saslēgšanās mezglu, tam pievienotais kosmosa kuģis Sojuz MS-13 26. augustā tika pārvietots uz Poisk moduli, jo pilotējamo kuģi varēja vadīt rokas režīmā. Pārkabināšanās laikā tajā atradās apkalpe Skvorcovs, Parmitāno un Morgans. Sojuz MS-13 no Zvezda moduļa atvienojās 03:35 UTC un saslēdzās ar Posk 03:59 UTC .
Smaiļošana un kanoe airēšana 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — Vīrieši, K-2 500 metri

Priekšbraucieni

Kvalifikācijas noteikumi: 1..3->Finālā, 4..7->Pusfinālā + 8. labākais laiks, pārējie ārā
Dubultdiode-triode

Dubultdiode-triode ir kombinētā elektronu lampa, kas vienā balonā ietver trīs neatkarīgas lampas - divas vakuuma diodes un vienu triodi.

Vēsture

Tā kā divas detektordiodes (sk. dubultdiode) aizņēma samērā maz vietas lampas balonā, radās ideja tās apvienot ar vēl kādu radiouztvērējā obligāti nepieciešamu lampu, lai vēl vairāk samazinātu "balonu" skaitu aparatūrā. Tā tika izgudrotas trīskāršās radiolampas un viena no to konstrukcijām bija dubultdiode-triode (sk. arī dubultdiode-pentode).

Izmantošana

Dubultdiodes-triodes agrāk tika izmantotas radiouztvērējos kā divkāršs detektors (viena diode kalpoja kā galvenais detektors, otra - kā automātiskās pastiprinājuma regulēšanas shēmas detektors) kopā ar signāla pastiprinātāju.
2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija — CAF zona

2014. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācija ir CAF zonas kvalifikācijas turnīrs noteiks tās 5 Āfrikas valstu komandas, kuras dosies uz finālturnīru Brazīlijā. Kvalifikācija norit trijās kārtās un izspēles kārtību nosaka izlašu reitings.

Otrā kārta

Otrās kārtas spēles sākās 2012. gada 1. jūnijā un turpināsies līdz 2013. gada septembrim. Trešajai kārtai kvalificēsies katras grupas uzvarētajs.
Hermanis Eduards Hartmanis

Dzīvesgājums

No 1827. līdz 1835. gadam mācījās Tērbatas guberņas ģimnāzijā. Apguva gleznošanu pie Augusta Matiasa Hāgena. No 1836. līdz 1840. gadam studēja glezniecību Diseldorfā un Minhenē. Pēc skolotāja gaitām Bērzaines ģimnāzijā, no 1845. gada dzīvoja Tartu. 1845. gadā ieguva Pēterburgas Mākslas akadēmijas brīvmākslinieka titulu. Darbojās "Izglītoto igauņu biedrībā" (Gelehrte Estnische Gesellschaft, Õpetatud Eesti Selts), kas ir Latviešu literārās biedrības igauņu analogs.
Shenzhou 10

Lidojuma gaita

Kosmosa kuģis tika palaists 2013. gada 11. jūnijā 09:38 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 2F/G no Dzjucjuaņas pavadoņu palaišanas centra.
13. jūnijā 05.18 UTC Shenzhou 10 saslēdzās ar orbitālo staciju Tiangong 1. Tuvošanās un saslēgšanās notika automātiskā režīmā. Aptuveni 10:17 apkalpe atvēra lūku uz Tiangong moduli.
23. jūnijā tika izmēģinātas atvienošanās, tuvošanās un saslēgšanās operācijas rokas režīmā. 00:26 UTC kosmosa kuģis atvienojās no Tiangong 1 un attālinājās no tās. 02:07 UTC Shenzhou 10 atkārtoti saslēdzās ar Tiangong 1.
Otrreiz kosmosa kuģis no Tiangong 1 atvienojās 25. jūnijā.
26. jūnijā 00.06 UTC Shenzhou 10 nolaižamais aparāts nolaidās Iekšējā Mongolijā.
Leonīds Kubbels

Dzīves gājums

Dzimis Sanktpēterburgā ceha meistara ģimenē. Tēvs pēc tautības bija latvietis, māte — vācbaltiete. Ar šaha spēli iepazinies 7 gadu vecumā. Risinot un studējot visus uzdevumus un etīdes, kas bijuši pieejami Pēterburgas avīžu un žurnālu šaha nodaļās, pievērsies šaha kompozīcijai. Pirmais uzdevums bijis publicēts 1903. gada 5. (18.) jūlijā laikrakstā St. Petersburgische Zeitung, bet pirmā etīde — 1904. gada 25. decembrī.
1905. gada maijā Kubbelu ģimene pārcēlās uz Rīgu. Tur viņš iepazinies ar avīzes "Rigaer Tageblatt" šaha nodaļu un aizsūtījis tai nelielu paša sacerētu uzdevumu un etīžu kolekciju. Šaha nodaļas redakcija atzinīgi novērtējusi 13 gadīgā zēna talantu.
1906. gada februārī nomirst Kubbela tēvs un māte ar bērniem pārceļas atpakaļ uz Pēterburgu. Leonīds sācis strādāt Tenteļeva ķīmijas rūpnīcas  kantorī, kur nostrādājis 18 gadus. 1924. gadā Kubbels un viņa brālis Arvīds tikuši uzaicināti vadīt žurnāla "Šahmatnij listok"  šaha kompozīcijas nodaļu.  Viņa pamatdarbs šai laikā bija krāsošanas trests, pēc tam no 1928. gada Ohtinskas ķīmijas kombināts, bet no 1934. gada viņš strādājis valsts pārvaldē.
Kubels miris no bada 1942. gadā Ļeņingradas blokādes laikā.

Šaha daiļrade

Kubbels sastādījis vairāk kā 2800 dažādu žanru šaha kompozīcijas (galvenokārt trīsvilčus) un  ap 500 etīdes.  Viņa kompozīcijas ieguvušas ap 500 atzinību, tai skaitā ap 120 pirmo godalgu. Tiek uzskatīts par vienu no mūsdienu mākslinieciskās etīdes pamatlicējiem. 1934. gadā viņam tika piešķirts tituls: PSRS sporta meistars šaha kompozīcijā.
Eņģeļi un dēmoni (filma)

Sižets

Romas pāvesta nevienam nezināmais dēls īrs Patriks Makkens nolemj atjaunot katoļu baznīcas dižumu. Lai to paveiktu viņš inscenē iluminātu sazvērestību, viņu vārdā nogalina savu tēvu un nolaupa četrus kardinālus, kuriem bija vislielākās izredzes uz jaunā pāvesta vietu, kā arī organizē antivielas nolaupīšanu no CERN, lai uzspridzinātu Svētā Pētera kapu. Noziegumu izmeklēšanai tiek pieaicināts simboloģijas speciālists Roberts Lengdons, kurš atrod trīs kardinālu līķus un izglābj ceturto. Lengdons saprot, ka pēdas ved uz Vatikānu. Pie līdzīgiem secinājumiem nonāk arī Vatikāna gvardes komandieris Rihters, tomēr Patriks, kurš kļuvis par pagaidu Vatikāna vadītāju, viņu atrunā, apvainojot Rihteru piederībā pie iluminātiem. Lengdons apskatās, pāvesta kabinetā izvietotās, slēptās kameras ierakstus un visi noslēpumi atklājas. Patriks padara sevi par varoni, tālumā no Vatikāna helikopterā uzspridzinot antivielu. Viņam ir visas iespējas kļūt par Romas pāvestu, bet viņa ļaunais nodoms ir atklāts. To uzzinot viņš sadedzina sevi. Par jauno pāvestu kļūst izglābtais kardināls.
Propiolskābe

Iegūšana

Var iegūt, vārot acetilēndikarbonskābi, kuru iegūst, iedarbojoties ar kālija alkoholātiem uz dibromdzintarskābi.
Gastons Bakmanis

Dzīves gājums

Dzimis 1883. gada 11. jūlijā Rejmirē (Rejmyre) Esterjētlandes lēnē Zviedrijā ārsta Torstena Alfrēda Bakmana, franču grāfa Pjera Furjē de Sera (Pierre Fourrier de Serre) mazdēla ģimenē. Pēc Kalmaras ģimnāzijas absolvēšanas studēja medicīnu Upsālas universitātē (1901-1907), 1913. gadā tur aizstāvēja medicīnas doktora grādu.
Bija asistents Stokholmas antropoloģijas un etnogrāfijas muzejā (1916—1920). No 1920. līdz 1925. gadam bija Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes anatomijas un histoloģijas profesors. Pēc pārcelšanās atpakaļ uz Zviedriju strādāja par prozektoru un anatomu Stokholmas Karolinskas institūtā, vēlāk par anatomijas profesoru Lundas universitātē (1933-1948). Pēc pensionēšanās G. Bakmans ar dzīvesbiedri Nadeždu 1948. gadā pārcēlās uz Upsālu, kur turpināja risināt zinātniskās problēmas.
Miris no kuņģa vēža 1964. gada 18. februārī Upsālā.

Darbi

Pētījis laika atstātās struktūras bioloģiskos objektos. Publicējis vairākus rakstus par latviešu antropometriju (Anthropologische Beiträge zur Kenntnis der Bevölkerung Lettlands, 1925, Die Augenfarbe der Letten, 1937). Izdarījis izrakumus un mērījumus tagadējo un senlatviešu antropoloģijas noskaidrošanai. Izveidojis LU Medicīnas fakultātes anatomijas un histoloģijas institūtu. 1925. gadā dibinājis Latvijas bioloģijas biedrību. Upsalas brīvmūrnieku ložas „Stenbocken” brālis.

Organiskā laika koncepcija

Lai aprakstītu jebkuras dzīvās būtnes augšanu, G. Bakmans izstrādāja organiskā laika koncepciju, fizikālo (astronomisko, pulksteņa) laiku aizstājot ar paša organisma specifisko (organisko) laiku. Ontoģenēzes gaitā organiskais laiks pakāpeniski sasniedz nulles vērtību, tad kļūst pozitīvs un paātrināti pieaug līdz organisma nāvei. Organiskā laika aprēķinam viņš pārveidoja astrofiziķa E. Milna „patiesā laika” formulu, kas ir parastā astronomiskā laika logaritmiskā transformācija.
Organiskais laiks sadalās īpašos periodos, kurus viņš nosauca par „dzīves kvantiem”. Uz „dzīves kvantu” robežas organisms pārdzīvo kritisko situāciju, kurā ir palielināts jutīgums pret vides negatīvajiem apstākļiem, slimību izraisītājiem, indēm.
PDP-7

PDP-7 bija minidators, ko ražoja ASV uzņēmums Digital Equipment Corporation, daļa no PDP sērijas datoriem. Izlaists 1965. gadā, tas bija pirmais, kurā tika izmantota Flip-Chip tehnoloģija. Tas maksāja 72 000 ASV dolāru un bija tiem laikiem lēts, bet vienlaicīgi samērā jaudīgs. PDP-7 bija trešais Digital ražotais 18 bitu dators, kam bija tāda pati instrukciju kopa kā PDP-4 un PDP-9. Tas bija pirmais PDP, kurā tika izmantoti vītie savienojumi. Datoram bija 1,75 µs atmiņas cikla ilgums, bet saskaitīšanas laiks bija 4 µs. Ievades/izvades ierīces ietvēra klaviatūru, printeri, papīra lenti un DECtape lenšu iekārtas. Standarta operatīvās atmiņas lielums bija 4K vārdi (9 kB), bet to varēja paplašināt līdz 64K vārdiem (144 kB).
1969. gadā uz šāda datora Kens Tomsons sarakstīja pirmo operētājsistēmas UNIX versiju asamblervalodā, ko sākotnēji sauca Unics.
Ervē Renārs

Karjera

Futbolu spēlējis Francijas zemākajās līgās, pārstāvot AS Cannes, Stade de Vallauris un SC Draguignan. Tieši savā pēdējā klubā guva arī pirmo pieredzi trenera amatā. Pēc tam bijis treneris arī Cambridge United komandai Anglijā, strādājis Vjetnamā un Francijas klubā AS Cherbourg.
2007. gadā uzsāka darbu ar nacionālajām izlasēm, sākumā kā trenera asistents Ganas izlasē. 2008. gada maijā kļuva par Zambijas futbola izlases galveno treneri, un viņa vadībā komanda iekļuva 2010. gada Āfrikas Nāciju kausa ceturtdaļfinālā. 2010. gada aprīlī amatu atstāja un kļuva par Angolas izlases galveno treneri, taču šajā amatā nostrādāja tikai pusgadu. 2011. gadā neilgu laiku trenēja Alžīrijas klubu USM Alger.
2011. gada 22. oktobrī atgriezās Zambijas izlases galvenā trenera amatā un 2012. gadā aizveda komandu līdz tās pirmajam čempionu titulam Āfrikas Nāciju kausā. 2013. gada Nāciju kausā komanda neizkļuva no grupas, un pēc turnīra Renārs atzina savu vainu. 2013. gada oktobrī kļuva par Francijas kluba Sochaux galveno treneri.
No 2014. līdz 2015. gadam bija Kotdivuāras izlases galvenais treneris un uzvarēja 2015. gada Āfrikas Nāciju kausā. Līdz ar to Renārs kļuva par pirmo treneri, kurš ir uzvarējis Āfrikas Nāciju kausā ar divām dažādām komandām.
2015. gada maijā kļuva par Francijas kluba Lille OSC galveno treneri, taču  pēc neveiksmīgā sezonas sākuma tā paša gada novembrī tika atlaists. 2016. gada februārī tika apstiprināts par Marokas izlases galveno treneri. 2017. gada Āfrikas Nāciju kausā ar izlasi sasniedza ceturtdaļfinālu un palīdzēja tai kvalificēties 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram.
Arturs Apinis

Biogrāfija

1932. gadā beidza Latvijas Mākslas akadēmiju, kur mācījās pie Riharda Zariņa. No 1928. līdz 1943. gadam strādāja Valsts papīru spiestuvē. No 1944. gada — pasniedzējs Mākslas akadēmijā. No 1947. gada — katedras vadītājs, no 1963. gada — profesors. Izstādēs piedalījās no 1928. gada. Stājgrafikas, lietišķās grafikas un grāmatu grafikas meistars. Strādājis galvenokārt oforta, kā arī litogrāfijas un zīmējuma tehnikā. Zīmējis diplomus, goda rakstus un pastmarkas. LPSR valsts ģerboņa autors.
1964. gadā ieguvis LPSR Nopelniem bagātā mākslas darbinieka goda nosaukumu. 1974. gadā kļuvis par Latvijas PSR Tautas mākslinieku.
Precējies ar Rutu Apini (Cielēnu) (1922. gada 1.oktobris—2014. gada 4.februāris). Bērni: llze Lejzemniece (Apine) (dz. 1955.gada 14.oktobris), Arturs Apinis (1957. gada 9.jūlijs—2013. gada 6. decembris). Mazbērni: Eduards Apinis (1978), Mārtiņš Lejzemnieks (1983). ML dēls: Viktors Lejzemnieks (2006)
Need for Speed: Road Challenge

Mašīnas

Road Challenge ietilpst eksistējošas sporta mašīnas, kā arī trīs bonusa mašīnas, kuras ir PC versijā un ir līdzīgas El Nino no Need for Speed III: Hot Pursuit. PlayStation versijā trīs bonusa mašīnas - Phantom, Titan, La Nino, kā arī policijas helikopteris, kuru nevar izmantot policijas pakaļdzīšanās laikā PlayStation versijā. Road Challenge, atšķirībā no iepriekšējām sērijas spēlēm, mašīnas nav sakārtotas "A", "B" un "C" klasē. Kategorijas pēc kā mašīnas ir sakārtotas ir: AAA (sacensību auto), AA (superauto), A (sporta auto) un B (rodsteri). AAA ir visātrākās un B ir vislēnākās.
Paulis Lejiņš

Biogrāfija

Dzimis Vecates pagasta “Rimeikās” kā 15. bērns 16 bērnu ģimenē, agri zaudējis māti, pēc tam tēvu. 
Mācījās Mazsalacas draudzes skolā, Rīgas reālskolā, 1902. gadā sāka studēt Rīgas Politehniskā institūta lauksaimniecības nodaļā, iestājās studentu korporācijā “Selonija”. 1905.–1906. gadā turpināja studijas Halles universitātē, bet 1907. gadā beidza Rīgas Politehnisko institūtu. Bija Jāņa Bisenieka izdotās avīzes “Zemkopis” līdzstrādnieks, J. Bisenieka uzdevumā 1909. gadā organizēja un vadīja Jelgavas lauksaimniecības skolas mācību saimniecību Lustes pilī, vadīja to līdz 1915. gadam, organizēja lauksaimniecības izstādes Kurzemē, Zemgalē, Sēlijā, arī Vidzemē (Vestienā), lauksaimniecības kursus, bija ļoti aktīvs lauksaimniecības zināšanu popularizētājs.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā devās bēgļu gaitās uz Krieviju. 1918. gada jūlijā Paulis Lejiņš atgriezās Jelgavā un smagi pārslimoja spāņu gripu. 1918. gada 8. novembrī kopā ar vecāko brāli Kārli Moricu Lejiņu, Jāni Bisenieku, Andreju Krastkalnu, Eiženu Laubi, Konstantīnu Pēkšēnu, Alfrēdu Ģīmi iesaistījās Baltijas hercogistes Zemes komitejas sastāvā.
1919. gadā piedalījās Latvijas Universitātes dibināšanā, bija LU Lauksaimniecības fakultātes dekāns un LU prorektors. No 1939. gada jaundibinātās Jelgavas Lauksaimniecības akadēmijas profesors.   
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā īslaicīgi bija izglītības ministrs Kirhenšteina vadītajā valdībā. 
Pēc Otrā pasaules kara beigām no 1946. līdz 1951. gadam P. Lejiņš bija Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas prezidents un LZA Zootehnikas un zoohigiēnas institūta direktors. 
Vienlaicīgi bija Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas (LLA) docētājs, LLA mācību un pētījumu saimniecības „Rāmava” veidotājs (1946—1951). 
Miris 1959. gada 27. martā Rīgā, apbedīts Meža kapos.

Apbalvojumi un pagodinājumi

Latvijas Universitātes goda doktors (1932).
1934. gadā tika apbalvots ar trešās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. Latvijas PSR Nopelniem bagātais zinātnes darbinieks (1945). 1994. gadā tika dibināta Pauļa Lejiņa balva, to katru gadu piešķir lauksaimniecības zinātniekiem par fundamentāliem pētījumiem. Viņa vārdā nosaukta Paula Lejiņa iela Jelgavā un Rīgā.