Amerigo Vespuči

Biogrāfija

Amerigo Vespuči bija Florences Republikas notāra Anastazio Vespuči trešais dēls. Ieguvis labu izglītību, 1490. gadā viņš atstāja Florenci un devās uz Sevilju, lai stātos dienestā pie florenciešu tirgoņa Danoto Berardi, kurš bija atbalstījis Kristofora Kolumba ceļojumus uz Jauno Pasauli. 1492. gadā Mediči tirdzniecības nams norīkoja Vespuči par rezidentu Seviljā un Kadisā, bet pēc Bernardi nāves 1495. gadā viņš pārņēma arī Bernardi nama darījumus, tostarp 12 kuģu piegādi Spānijas karaļnamam. Vespuči tika dota iespēja apgādāt ekspedīcijas uz Indiju (Jauno Pasauli), tostarp Kolumba trešo ekspedīciju. Kolumba ekspedīciju panākumi iedvesmoja arī Vespuči doties ceļojumā pāri okeānam.
1499. gadā viņš devās ceļā kā admirāļa Alonso de Ohedas (Alonso de Ojeda) pirmās ekspedīcijas viena no četriem kuģiem stūrmanis. Pēc 24 kuģošanas dienām ekspedīcija sasniedza Dienvidamerikas piekrasti tagadējā Surinamā, kur izkāpa krastā un pēc tam izpētīja piekrasti uz rietumiem, tostarp iekuģojot Marakaibo ezerā un nosaucot zemes pie tām par Mazo Venēciju (tagadējā Venecuēla), kā arī Vestindijas salas. 1500. gadā ekspedīcija atgriezās Kadisā.
Pēc Portugāles karaļa Manuela I ielūguma Amerigo Vespuči devās vēl divās ekspedīcijās uz Dienvidameriku, jau Portugāles dienestā  Gonsalu Kuelju (Gonçalo Coelho) vadībā (1501.-1502. un 1503.-1504.), taču arī tajās viņš nebija ekspedīciju vadītājs. Pēdējā ceļojumā, kurā izpētīja lielu daļu mūsdienu Brazīlijas piekrastes, viņš bija viena no ekspedīcijas kuģiem kapteinis.
Dažkārt tiek uzskatīts, ka Vespuči ir piedalījes četros ceļojumos uz Jauno Pasauli (pirmais 1497.-1498. gadā Spānijas dienestā), taču vairākums avotu to apšauba.
1505. gadā pēc Kolumba ieteikuma Vespuči atkal atgriezās Spānijas karaļa Ferdinanda II dienestā, 1508. gadā kļuva par Spānijas (Kastīlijas) galveno jūraslietu pārzini. Miris 1512. gadā Seviljā no malārijas. Abglabāts ģimenes kapenēs Florencē.

Vēstules un Amerikas nosaukuma izcelšanās

Vienīgie rakstiskie avoti, kas saglabājušies par Amerigo Vespuči ceļojumiem, ir viņa vēstules draugiem: Lorenco di Pjerfrančesko de Mediči (Lorenzo di Pierfrancesco de' Medici) un Florences gonfalonjēram Pjero Soderīni (Piero Soderini). Jau Vespuči dzīves laikā šīs vēstules Florencē tika iespiestas grāmatā Lettera di Amerigo Vespucci delle isole nuovamente trovate in quattro suoi viaggi, kas tika dažādos veidos pārpublicētas Eiropas zemēs. Šajos izdevumos vēstules bija pārveidotas, nepilnīgas un pretrunīgas.
Tiek uzskatīts, ka jau Amerigo Vespuči dzīves laikā viņa vārds (no tā latinizētās versijas Americus Vespucius atvasinātais America) tika izmantots, apzīmējot Jauno Pasauli izdevumos, kur publicētas viņa vēstules no ceļojumiem. Nav gan saglabājušās ziņas, ka pats Vespuči būtu par to zinājis un to atbalstījis. Būtiska bija Vespuči vēstuļu publicēšana Lotringas kartogrāfa Martina Valdzēmillera (Martin Waldseemüller) 1507. gada grāmatā Cosmographiae Introductio, kur autors piedāvā Jauno Pasauli saukt par Amerigo zemi — Ameriku. Kristofora Kolumba ceļojumu aprakstu trūkums un Vespuči vēstuļu popularitāte 16. gadsimta sākuma Eiropas izglītotākajās aprindās veicināja Amerikas vārda piešķiršanu Jaunajai Pasaulei. Jau no 1520. gada tāds nosaukums tika lietots arī kartēs, bet 1538. gadā Gerards Merkators šo nosaukumu attiecināja uz visu Ameriku, ieskaitot Ziemeļameriku.