google/wiki40b huggingface dataset:
Skelets

Skelets (grieķu: σκελετός — 'izžāvēts') ir bioloģiska sistēma, kas pilda dzīvo organismu balsta funkciju.

Eksoskelets

Eksoskelets ir ārējais skelets, kurš balsta un aizsargā dzīvnieka ķermeni. Tas piešķir ķermenim raksturīgo formu, krāsu, pasargā no ievainojumiem, kavē ūdens atdevi. Visbiežāk tas ir sastopams posmkājiem (tādiem kā zirnekļi, kukaiņi un vēžveidīgie) un vairākiem bezmugurkaulniekiem (piemēram, moluskiem). Eksoskelets netraucē kustībām, taču tas kavē augšanu. Tāpēc, piemēram, posmkāji, veco apvalku periodiski nomet un, kamēr jaunais vēl ir mīksts, intensīvi aug.

Endoskelets

Endoskelets ir iekšējais skelets. Endoskelets ir hordaiņiem, sūkļiem un adatādaiņiem (ne visiem). Tas balsta ķemeni, piešķir stabilitāti un formu, kā arī nodrošina brīvas kustības. Īstais endoskelets sastāv no mezodermas, šāds skeleta veids ir hordaiņiem un adatādaiņiem. Sūkļu skeletam ir citādāka uzbūve.

Sūkļi

Sūkļu skelets sastāv no mikroskopiskām spīkulām. Spīkulas ir izvietotas mezoglejā. Tās sastāv no kaļķa un silīcija dioksīda.

Adatādaiņi

Adatādaiņu skelets sastāv no kalcija karbonāta un magnija oksīda plāksnītēm. Tās atrodas zem epidermas — mezodermā. Šīs plāksnītes spēj augt visos virzienos, tāpēc dzīvniekam zaudējot kādu no saviem locekļiem, tā var izaugt no jauna.

Hordaiņi

Hordaiņu un lancetnieku skelets sastāv no stingri noteiktiem elementiem, kas ir savienoti ar muskuļiem, lai nodrošinātu kustības. Lielākajai daļai mugurkaulnieku, kauli ir galvenie skeleta elementi. Nākamie svarīgie elementi ir skrimšļi, kas zīdītājiem dominē, galvenokārt, locītavās. Turpretim citiem dzīvniekiem, piemēram , skrimšļzivīm, no skrimšļiem ir veidots gandrīz viss skelets.

Hidrostatiskais skelets

Hidrostatiskais skelets ir vienkāršākā skeleta forma, kāda var būt bezmugurkaulniekiem, tas ir novērots dažādiem tārpiem, piemēram, nematodēm, sliekām, zarndobumaiņiem, piemēram, hidrai. Hidrostatiskais skelets ir veidojas ķermeņa ārējai plēvei (tāpat kā šļūtenei) saspiežot ķermeņa iekšpusē esošo ūdeni. Šādi veidojas relatīvi stabils ķermenis.
Deimons Seversons

Karjera

Seversonu 2012. gada NHL draftā otrajā kārtā izvēlējās Ņūdžersijas "Devils". Spēlējis vēl AHL komandā Olbani "Devils".
Kanādas hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2019. gada Pasaules čempionātā.
Ugaunieši

Ugaunieši jeb ugauņi (igauņu: ugalased) bija viena no somugru maztautām, no kuras 13.-16. gadsimtā izveidojās igauņu tauta.
Ugauņi dzīvoja Ugaunijas novadā, kas aptver mūsdienu Tartu, Pelvas, Veru un Valgas apriņķus Igaunijā, kuru pamatiedzīvotāji runā igauņu valodas Tartu un Veru dialektā.
Cēzijs

Vēsture

Cēzijs ir pirmais ķīmiskais elements, kas tika atklāts izmantojot spektroskopijas metodes. To 1860. gadā paveica vācu zinātnieki Roberts Bunzens un Gustavs Kirhofs. Elementa nosaukums radās tieši no tā unikālajām zilajām līnijām spektrā (latīņu: caesius — ‘debesszils’). Pirmo reizi cēziju tīrā veidā izolēja 1882. gadā. To izdarīja zviedru ķīmiķis Karls Zeterbergs, veicot elektrolīzes procesu ar cēzija cianīda (CsCN) un bārija sakausējumu.

Atrašanās dabā

Zemes garozā cēzija koncentrācija ir aptuveni 7 daļiņas uz 100 000. Tas ir atrodams tādos minerālos kā pollucītā (CsAlSi₂O₆), rodicītā un lepidolītā. Ar cēziju bagātais pollucīts pēc izskata atgādina kvarcu. Tas satur aptuveni 40% cēzija, bet rūpnieciski var iegūt tikai aptuveni 25% tīru cēziju. Ir apzināts, ka pasaulē ir aptuveni 180 tūkstoši tonnas cēzija rūdas, bet tās ir izkaisītas. Lielas pollucīta atradnes atrodas Zimbabvē. Nozīmīgas atradnes atrodas arī Kanādā, Bernika ezera apkārtnē, un Dienvidāfrikā. Rodicīts un lepidolīts ir reti sastopami minerāli. Vidēji gada laikā iegūst 20 tonnas cēzija.

Izotopi

Dabā ir sastopams tikai viens stabils cēzija izotops — cēzijs–133, lai gan laboratorijas apstākļos var iegūt ļoti daudz izotopus; daudz vairāk nekā citiem ķīmiskajiem elementiem. Šie izotopi ir no cēzija–114 līdz cēzijam–145.

Iegūšana

Lielākās problēmas tīra cēzija iegūšanā sagādā tas, ka cēzijs bieži ir kopā ar rubīdiju vai citiem sārmu metāliem. Tā kā šiem elementiem ir līdzīgas ķīmiskās īpašības, tad to atdalīšana vienam no otra sagādā problēmas. Ik gadu pasaulē iegūst aptuveni 9 tonnas tīra cēzija, bet nepieciešamība pēc tā ir daudz lielāka. Tāpēc tas ir dārgs ķīmiskais elements.

Fizikālās īpašības

Cēzijs ir sudrabains metāls ar zeltainu nokrāsu. Tas ir viens no mīkstākajiem metāliem. Tā kušanas temperatūra ir salīdzinoši ļoti zema — +28,44 °C, kas ir tikai mazliet lielāka par istabas temperatūru. Savukārt viršanas temperatūra ir 671 °C. Tā elektronegativitāte ir 0,79.

Ķīmiskās īpašības

Cēzijs ir ķīmiski visaktīvākais metāls. Reakcijā ar aukstu ūdeni, rodas eksplozija. Cēzijs reaģē ar ledu temperatūrās virs 116 K.

Izmantošana

Cēzijs tiek izmantots atompulksteņos. Saskaņā ar Starptautisko mērvienību sistēmu (SI), sekunde tiek definēta kā ierosināta cēzija atoma (izotops Cs-133) 9 192 631 770 elektromagnētiskā starojuma periodu.
Visma Enterprise

Vēsture

1991. gada 9. augustā tika dibināts uzņēmums SIA Fortek, kas sākotnēji nodarbojās ar personālo datoru tirdzniecību, programmu izstrādi un programmatūras adaptāciju latviešu un krievu valodā. Tika sākts darbs pie grāmatvedības programmas izveides, kas izlaista 1993. gadā ar nosaukumu Apvārsnis un darbojās MS-DOS sistēmā.
1996. gadā Fortek kļuva par Vācijas uzņēmuma SAP  biznesa pārvaldības sistēmas SAP R/3 ieviešanas partneri.
1998. gadā tika izlaista Apvārsnis versija Microsoft Windows videi.
2000. gadā Fortek apvienojās ar Igaunijas izņēmumu MicroLink un tika pārdēvēts par SIA Fortech.
2000. gadā tika izstrādāta vidējiem un nelieliem uzņēmumiem paredzēta grāmatvedības programmatūra UVIS.
2002. gadā Fortech tika pārdēvēts par SIA MicroLink System.
2003. gada jūlijā visi MicroLink grupas uzņēmumi Latvijā tika apvienoti vienā ar nosaukumu SIA MicroLink Latvia.
2005. gadā MicroLink tika sadalīts.
2005. gada 18. martā tika dibināts MicroLink Latvia meitas uzņēmums SIA FMS, atdalot tajā finanšu un grāmatvedības risinājumu izstrādi. Nosaukums veidots pēc angļu nosaukuma Financial management solutions ("finanšu pārvaldības risinājumi").
2006. gada 31. maijā FMS tika pārdots tā vadībai (viens no jaunajiem īpašniekiem bija Jānis Bergs, kurš atstāja Lattelecom Technology valdes priekšsēdētāja amatu).
2006. gada nogalē kopā ar Lietuvas uzņēmumu Blue Bridge Lietuvā tika izveidots kopuzņēmums FMS Lietuva.
2007. gada jūlijā no SIA FMS tika atdalīts uzņēmums SIA FMS Software, kas paredzēts produktu izstrādei. SIA FMS tika atstāta projektu vadība, finanšu un grāmatvedības konsultācijas un pašu izstrādāto, kā arī partneru MicroStrategy un Tekla risinājumu ieviešana. Abiem uzņēmumiem kā mātes uzņēmums tika dibināts SIA FMS Group.
2008. gada 26. maijā programmai Apvārsnis tika mainīts zīmols, pārdēvējot to par resursu vadības sistēmu Horizon, jo tas bija orientēts uz starptautisko tirgu un tā funkcionalitāte atbilda uzņēmuma resursu plānošanas sistēmai.
2009. gada programma UVIS tika pārdēvēta par Horizon Start.
2014. gada 18. jūnijā SIA FMS Software un SIA FMS tika pārdoti Norvēģijas uzņēmumam Visma. Līdz tam FMS un FMS Software lielākie īpašnieki bija Jānis Bergs (31,31 %) un Normunds Bergs (25,57 %); pārējie īpašnieki: Viesturs Birkants, Olafs Loits, Aleksis Orlovs, Uldis Putniņš, Jānis Rancāns, Aldis Silovs. Abu uzņēmumu pārvaldīšanai jūnija sākumā tika izveidots Visma meitas uzņēmums Visma Latvia Holding.
2014. gada 29. decembrī SIA FMS mainīja nosaukumu uz SIA Visma Enterprise.
2015. gada 13. februārī tika veikta uzņēmumu apvienošana, Visma Enterprise pievienojot uzņēmumu FMS Software.
Meņģele

Vēsture

Meņģele rakstos pirmo reizi pieminēta arhibīskapa Mihaela Hildebranda valdīšanas laikā 1490. gadā, kad Rīgas arhibīskapa vasalis Engelbrehts no Mengdenas (Engelbrecht van Mengden, miris pēc 1495. gada), savus Limbažu un Umurgas zemes īpašumus iemainīja pret Meņģeļmuižu (Altenwoga).
Aldonis Kalniņš

Biogrāfija

Dzimis 1928. gada 26. februārī Užavas pagasta "Brakos". Studēja kompozīciju Latvijas Valsts konservatorijā pie Pētera Barisona un Valentīna Utkina. 1954. gada absolvēja konservatoriju un strādāja par pedagogu Jelgavas mūzikas vidusskolā (1954–1957) un Latvijas Valsts konservatorijā, kur līdz 1965. gadam vadīja harmonijas kursu neklātienes kordiriģentiem. Līdztekus bija izdevniecības "Liesma" mūzikas redaktors (1959–1990). Nodarbojās ar latviešu tautasdziesmu vākšanu un radošu apdari.
Sarunas par PSRS pievienošanos Ass valstīm

Sarunas par PSRS pievienošanos Ass valstīm notika Otrā pasaules kara laikā periodā starp Trīspusējā pakta parakstīšanu starp trīs Ass valstīm (Vāciju, Itāliju un Japānu) 1940. gada 27. septembrī un Hitlera lēmumu parakstīt Barbarosas plānu par zibenskaru pret PSRS 1940. gada 18. decembrī.
Sarunas izgāzās sakarā ar pušu domstarpībām par Turcijas un Bulgārijas piederību PSRS ietekmes zonai.

Ietekmes zonu pārdale 1941. gadā

Pēc tam, kad Vācija 1941. gada 22. jūnijā sāka karu pret PSRS, tā pievienojās Sabiedrotajām valstīm. Lielbritānija un PSRS noslēdza vienošanos par Irānas šaha gāšanu, Irānas okupāciju un sadalīšanu. Militārā invāzija ar kodēto nosaukumu "Savstarpējs atbalsts" (angļu: Operation Countenance, krievu: Иранская операция Согласие) notika no 1941. gada 25. augusta līdz 17. septembrim. Tās laikā Sarkanā armija okupēja Irānas ziemeļdaļu, bet Lielbritānija dienviddaļu. 
Pēc tam, kad Ass valstis 1941. gada 11. decembrī pieteica karu ASV, Japānas diplomāti no jauna ierosināja sadalīt Āziju ietekmes zonās. Japānas ietekmes zonas rietumu robežai bija aptuveni jāsakrīt ar 70. austrumu meridiānu, tādējādi Vācijas 1940. gadā ierosinātā PSRS ietekmes zona tika sadalīta uz pusēm.
Lambda-sat

Lidojuma gaita

Lambda-sat tika palaists 2014. gada 13. jūlijā 16:52:14 UTC ar nesējraķeti Antares 120 no Vidusatlantiskā reģionālā kosmoporta (MARS) starta laukuma LP-0A kravas kuģa Cygnus Orb-2 hermētiskajā kravas telpā kopā ar 30 citiem nanopavadoņiem. 16. jūlijā Cygnus sasniedza SKS. Vēlāk kravas no kuģa tika pārkrautas stacijā.
Pavadoni no stacijas brīva lidojumā bija paredzēts palaist 2014. gada 26. augustā, un orbītā tas darbotos 9 līdz 11 mēnešus. Neilgi pirms tam sabojājās pavadoņu palaišanas iekārta NanoRacks CubeSat Deployer (NRCSD), kura atradās Kibo moduļa ārpusē. NRCSD tika atgriezts atpakaļ stacijas iekšienē un līdz 2015. gada februārim saremontēts.
2015. gada 4. martā Lambda-sat tika palaists brīvā lidojumā no SKS ārpusē piestiprinātās pavadoņu palaišanas iekārtas NRCSD. 2015. gada 16. maijā pavadonis iegāja Zemes atmosfērā un sadega.
Hernhūte

Vēsture

Hernhūte dibināta 1722. gadā, kad grāfs Nikolajs fon Cincendorfs uzaicināja uz šejieni protestantu pārceļotājus jeb t.s. Morāvijas brāļus. 1738. gadā Hernhūtē ieradās arī metodisma pamatlicējs Džons Veslijs.
Lejas Podrags

Lejas Podrags ir Rīgas Kurzemes priekšpilsētas daļa Voleru apkaimē uz ziemeļiem no Krēmeriem Daugavas kreisajā krastā.
Apbūve izveidojusies senāko Buholca, Kronmaņa un Dreiliņa muižiņu teritorijā.
Ziemeļmaķedonijas administratīvais iedalījums

Ziemeļmaķedonijas administratīvo iedalījumu veido 8 reģioni (maķedoniešu: региони), kuri sīkāk iedalās 84 pašvaldībās (maķedoniešu: општини) un Skopjē (maķedoniešu: Скопје).
Rita Kaša

Biogrāfija

1977. gadā Novisadā izcīnījusi sudraba medaļu Eiropas junioru šaha čempionātā vecuma grupā līdz 20 gadiem, kā arī dalījusi pirmo vietu starptautiskajā sieviešu turnīrā Nalenčovā. 1982. gadā dalījusi otro vietu starptautiskajā sieviešu turnīrā Pjotrkova Tribunalskā. Pārstāvējusi Ungārijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 2 reizes (1978, 1984). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (1978) medaļu. Par panākumiem turnīros FIDE 1984. gadā Kašai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
1980. gadu vidū apprecējusies un pārcēlusies uz dzīvi Vācijas Federatīvajā Republikā. 1988. gadā uzvarējusi Vācijas Federatīvās Republikas atklātajā sieviešu šaha čempionātā. Kopš 1990. gadu beigām turnīros piedalās reti.
Dzelzceļa līnija Pēterburga—Varšava

Dzelzceļa līnija Pēterburga—Varšava (krievu: Петербурго-Варшавская железная дорога) bija 1852. — 1862. gadā uzcelta Krievijas impērijas dzelzceļa līnija, kas savienoja impērijas galvaspilsētu Pēterburgu ar tai pakļautās Polijas galvaspilsētu Varšavu un tālāk ar Vīni. Tai bija atzari uz Rīgu, Kēnigsbergu. Daļa no dzelzceļa līnijas veda cauri Latvijas austrumu daļai un deva spēcīgu impulsu Latgales saimnieciskajai attīstībai 19. gadsimtā. Līnija bija 1046 verstis (1333 km) gara un tajā bija viens sliežu ceļš. No 1896. līdz 1914. gadam no Pēterburgas līdz Viļņai un tālāk caur Kauņu uz Berlīni pa šo līniju kursēja ekspresvilciens Nord-Express.
Mūsdienās šī dzelzceļa līnija vairs nedarbojas un ir sadalīta starp Krievijas (Октябрьская ж. д.), Latvijas, Lietuvas, Baltkrievijas un Polijas dzelzceļiem. Starptautiskie vilcieni no Pēterburgas uz Rīgu, Viļņu, Brestu (savienojums ar Varšavu), Kaļiņingradu un citām pilsētām tagad atiet no Vitebskas stacijas, bet vēsturiskajā Varšavas stacijā iekārtots muzejs un iepirkšanās centrs.
Pedru Alvarišs Kabrals

Biogrāfija

Cēlies no ievērojamas portugāļu muižnieku dzimtas. Precējies ar Izabellu de Kastro, kas bija karaļa radiniece.
Pēc Vasko da Gamas veiksmīgā jūrasbrauciena uz Indiju Portugāles karalis Manuels I nosūtīja Kabralu līdzīgā braucienā kā 13 kuģu lielas flotes kapteini. 1500. gada 9. martā ekspedīcija pameta Lisabonu un, lai izvairītos no bezvēja Āfrikas rietumu piekrastē, novirzījusies vairāk uz rietumiem par plānoto, pēc mēneša bija šķērsojusi Atlantijas okeānu un sasniedza Dienvidamerikas krastu mūsdienu Brazīlijas teritorijā. Tādējādi Kabrals kļuva par pirmo jūrasbraucēju, kas sasniedzis šo reģionu. 24. aprīlī viņš izkāpa krastā un paziņoja, ka šī teritorija pieder Portugālei.
Tālākais flotes ceļš uz Indiju bija sarežģīts un vētrains. Tā laikā gāja bojā slavenais jūrasbraucējs Bartolomeu Diašs, kurš bija kapteinis vienam no kuģiem. Ekspedīcija apmeklēja Mozambikas piekrasti, pēc tam, šķērsojot Indijas okeānu, devās uz Kalikutu Indijā. Kabrala ekspedīcija bija ļoti veiksmīga no tirdzniecības viedokļa un 1502. gada 31. jūlijā Lisabonā kuģi atgriezās ar bagātīgu kravu.
Par Kabrala tālāko dzīvi nav saglabājies daudz liecību, taču ir zināms, ka viņš nav piedalījies citos tāljūru kuģojumos. Miris, domājams, 1520. gadā, apbedīts Santaremas baznīcā.
Ascīdijas

Morfoloģija

Ascīdijām ir maisveidīgs ķermenis (0,1 — 30 cm.), kura apakšgals ir piestiprināts pie jūras dibena pamatnes, bet augšgalā atrodas divas atveres - mutes un kloākas sifoni. Ascīdijas ķermenis klāts ar tuniku — biezu apvalku, kurš veidojas no ādas epitēlja izdalījumiem, kas satur tunicīnu (īpaša, augu celulozei līdzīga viela). Mutes sifons ved milzīgā rīklē, kas aizņem lielu daļu no ascīdijas ķermeņa. Rīkles sienā ir daudz sīku žaunu atveru — stigmu, kas atveras nevis uz āru, bet blakusžaunu, jeb atriālajā dobumā, kurš, savukārt, ir savienots ar kloākas sifonu. No rīkles dibena atiet īss barības vads, kas pāriet paplašinātā kuņģī, aiz kura seko zarna ar anusu, atvērdamās atriālajā dobumā, kloākas sifona tuvumā. Dažām sugām uz kuņģa sienām ir krokaini vai pauguraini izspīlējumi, kurus sauc par aknu izaugumiem, tomēr tos nevar uzskatīt par augstāko hordaiņu aknu analogiem. Gremošanas fermentus izdala cauruļveida piloriskie dziedzeri, kas atrodas kuņģa sienās.
Par elpošanas orgānu kalpo rīkle. Bet asinsrites sistēma ascīdijām ir īpatnēja. No īsas cauruļveidīgas sirds viena gala atiet asinsvads uz rīkli, kur rīkles sienās tas sazarojas. No otra sirds gala asinsvadi iet uz iekšējiem orgāniem (uz kuņģi, zarnu, dzimumdziedzeriem u.c.) un mantiju, kur asinis ieplūst nelielos dobumos - lakūnās. Sirds dažas minūtes secīgi saraujas vienā virzienā, tad pretējā virzienā. Asinis līdz ar to plūst te uz iekšējiem orgāniem un mantiju, te uz rīkles sienām, kur tās piesātinās ar skābekli. Tātad asinsrites vietā šeit notiek svārstveidīga asins kustība pa vieniem un tiem pašiem asinsvadiem, kuri pārmaiņus izdara gan artēriju, gan vēnu funkcijas. Ascīdiju asinīs sastopamas šūnas - vanadocīti. Tie satur vanādiju un brīvu sērskabi, kuras koncentrācija sasniedz 9%. Šīs šūnas sastāda 98% no asins šūnām.
Horda pieaugušām ascīdijām izzūd, nervu caurulīte aizvietojas ar nervu gangliju, no kura atiet nervu pavedieni.

Izplatība

Ascīdijas ir tipiski jūru iemītnieki un tās sastopamas praktiski visās jūrās, no litorālās piekrastes zonas līdz kontinentālā šelfa malai, un dažas sugas pat okeāniskajā abisālē. Tropos sugu sastāvs ir daudzveidīgāks. Vietām ascīdijas veido ļoti blīvas audzes, kad uz 1m² konstatēti 8000 — 10000 īpatņu ar kopējo masu līdz 140 kg. Dažas sugas veido apaugumus uz kuģu zemūdens daļām. Ascīdijas barojas ar nofiltrētiem sīkiem organismiem un detrītu.

Vairošanās

Ascīdijas ir hermafrodīti organismi, tomēr vīrišķās un sievišķās dzimumšūnas katram indivīdam nobriest dažādos laikos, kas nepieļauj pašapaugļošanos. No apaugļotām olām izšķiļas sīki kāpuri, kas nedaudz atgādina kurkuļus. Līdzīgi, kā citiem hordaiņiem, tiem astes daļā ir horda un nervu caurulīte. Kāpuri brīvi peld tikai dažas dienas, bet pēc tam piestiprinās substrātam. Tad tie iziet metamorfozes procesu un pāriet uz sēdošu dzīvesveidu. Daudzas ascīdijas spēj vairoties arī pumpurojoties, reizēm veidojot kolonijas. Ascīdijas dalās vieniniekascīdijās un koloniālascīdijās.
Āfrikas ziloņi

Izskats un īpašības

No divām Āfrikas ziloņu sugām Āfrikas savannas zilonis ir lielākais, turklāt tas ir lielākais sauszemes dzīvnieks pasaulē, bet Āfrikas meža zilonis ir trešais lielākais sauszemes dzīvnieks. Āfrikas savannas ziloņa tēviņa augstums skaustā ir apmēram 3,2—4 m, svars 4700—6048 kg, bet Āfrikas meža ziloņa tēviņa augstums skaustā ir 2,5 m. Āfrikas ziloņiem ir liels, masīvs ķermenis, spēcīgas kājas un arkveidīga mugura. Tiem ir garš snuķis, kas tiek izmantots, lai elpotu, komunicētu (radītu skaņu), aptaustītu priekšmetus un lai satvertu tos. Zilonis snuķī spēj ievilkt ūdeni, to noturēt iekšā un izpūst gaisā. Snuķa galā tam ir divas it kā lūpas, kas novietotas viena otrai pretīm, Āzijas zilonim ir tikai viena. Āfrikas ziloņiem ir arī daudz lielākas ausis kā Āzijas ziloņiem. Ar tām zilonis sevi apvēdina un samazina ķermeņa temperatūru. Āfrikas ziloņu ilkņi aug visu ziloņa mūžu. Salīdzinot abas Āfrikas ziloņu sugas, Āfrikas savannas zilonim ilkņi aug izliecoties uz ārpusi, bet mazākajiem Āfrikas meža ziloņiem ilkņi ir taisnāki un noliekti uz leju. Atšķirībā no Āzijas ziloņa Āfrikas ziloņiem ilkņi ir abiem dzimumiem. Abām Āfrikas ziloņu sugām ir atšķirīga galvaskausa forma, skelets un ādas krāsa (Āfrikas meža ziloņi ir tumšāki).

Inteliģence

Āfrikas ziloņiem ir ļoti augsta inteliģences pakāpe, to domāšana ir līdzvērtīga delfīniem un primātiem. Tiem ir ļoti liels un labi attīstīts neokortekss (smadzeņu daļa, kas atbild par domāšanu), līdzīgi kā cilvēkiem, cilvēkpērtiķiem un vairākām delfīnu sugām. Āfrikas ziloņa smadzenes ir smagākas par 5 kg. Tās ir lielākās smadzenes no visiem sauszemes dzīvniekiem un relatīvi lielākas kā lielajiem vaļiem, kuru ķermeņa masa ir 20 reizes lielāka nekā zilonim, bet smadzenes apmēram 2 reizes. Smadzeņu uzbūve un struktūra ir līdzīga cilvēku smadzenēm.
Ziloņiem ir labi attīstīta spēja mācīties, rotaļāties, humora izjūta, pašapziņa, altruisms, sadarbība un draudzība, kā arī spēja lietot darba rīkus. Tiem ir laba atmiņa un, iespējams, tiem ir sava valoda.

Uzvedība

Āfrikas ziloņiem ir ciešas ģimenes saites un tie veido ģimeņu barus. Katrā barā ir apmēram 10 tuvi radniecīgas mātītes un to mazuļi. Baru vada vecākā mātīte. Reizēm apvienojas vairākas ģimeņu grupas lielākā barā. Sasniedzot dzimumbriedumu, tēviņi pamet mātes baru un cenšas apvienoties ar citiem tēviņiem kopīgā barā. Āfrikas ziloņa spēka gadi ir laikā no 25 līdz 45 gadiem. Grūsnības periods ir gandrīz 2 gadi. Par mazuli rūpējas tā māte un pārējās ģimenes mātites.
Vienas dienas laikā Āfrikas ziloņi var apēst līdz 450 kg veģetāras barības — gan zāli, gan koku lapas. To gremošanas sistēma nav efektīva, tikai 40% no apēstās barības tiek sagremota līdz galam.
2017. gada Pasaules čempionāts šahā sievietēm

2017. gada Pasaules sieviešu šaha čempionāts bija 64 spēlētāju izslēgšanas turnīrs, kurā noskaidroja sieviešu pasaules šaha čempioni. Finālā Taņa Džunji uzvarēja Annu Muzičuku ar rezultātu 3,5 pret 2,5.
FIDE ģenerālās asamblejas laikā 2016. gada septembrī Baku 42. šaha olimpiādes organizatora tiesības tika piešķirtas Irānai, kura 2010. gada 10. februārī līdz 5. martam rīkoja čempionātu Teherānā.
Dažas top spēlētājas nolēma nepiedalīties turnīrā. Hou Jifaņa, aizejošā sieviešu pasaules čempione un sieviešu reitinga līdere, nolēma nepiedalīties, protestējot pret FIDE sieviešu pasaules čempionāta sistēmu. 2015. gada Pasaules sieviešu čempione Marija Muzičuka un ASV sieviešu čempione Nazi Paikidze arī izteica neapmierinātību pret turnīra vietu Irānā, kur visām sievietēm publiskās vietās ir obligāti jāvalkā hidžābs (noteikums tika attiecināts arī uz turnīra dalībniecēm). Citas nozīmīgas spēlētājas, kas atteicās piedalīties, bija Humpi Koneru (4. vieta reitingā) un 7-kārtējā ASV sieviešu čempione Irina Kruša.
Dmitrijs Kvartaļnovs

Spēlētāja karjera

1989. gadā PSRS hokeja izlases rindās Kvartaļnovs izcīnīja Pasaules čempiona titulu. 1990. gadā bija PSRS hokeja līgas rezultatīvākais spēlētājs. Karjeras laikā 112 spēles aizvadījis arī NHL kluba Bostonas "Bruins" sastāvā. Viņš guva vismaz vienu rezultativitātes punktu savās pirmajās 14 NHL spēlēs. Tas bija līgas rekords līdz pat 2007. gada novembrim, kad rekordu pārspēja Jevgeņijs Malkins.

Trenera karjera

Trenera karjeru Kvartaļnovs sāka 2009.—10. gada KHL sezonā, uzņemoties Čerepovecas "Severstal" galvenā trenera pienākumus. "Severstal" Kvartaļnovs vadīja nākamās trīs sezonas. No 2012. līdz 2014. gadam Kvartaļnovs bija Novosibirskas "Sibir" galvenais treneris, taču tad pārņēma Maskavas CSKA galvenā trenera pienākumus. CSKA galvenā trenera pienākumus pildīja trīs sezonas, līdz pēc 2016.—17. gada sezonas noslēguma tika atlaists.
Karolīnu salas

Vēsture

Arhipelāgu, sākot no tā rietumiem, pirms apmēram trīs—četriem tūkstošiem gadu apdzīvoja ieceļotāji no Filipīnām. Pirmie eiropieši salās ieradās 16. gadsimta 20. gados un piešķīra tām dažādus nosaukumus. 1686. gadā Fransisko de Leskano Japas salu pasludināja par Spānijas īpašumu un pārdēvēja to, kā arī Palau salas rietumos un citas salas un atolus uz austrumiem līdz Gilberta salām par Karolīnu salām par godu Spānijas karalim Karlosam II. 1732. gadā salās ieradās pirmie spāņu misionāri, bet tikai 1875. gadā arhipelāgs administratīvi tiek iekļauts kādā Spānijas valdījumā — Spānijas Austrumindijā. 1886. gadā tiek dibināta pirmā spāņu kolonija Santjago de la Asensjona (mūsdienu Kolonja) Ponpejas salā.
Pēc spāņu-amerikāņu kara Spānija bija spiesta salas par 17 miljoniem vācu zelta marku pārdot Vācijai, kas tās kopā ar Marianas un Māršala salām iekļāva Vācu Jaungvinejas kolonijā. 1914. gadā salas ieņēma Japāna, kas 1920. gadā ieguva Nāciju Līgas mandātu salu pārvaldīšanai. Pēc 2. pasaules kara arhipelāgs kļuva par ASV Klusā okeāna salu aizbildniecības teritorijas daļu. 1986. gadā neatkarību ieguva Mikronēzijas Federatīvās Valstis, kurās apvienojās bijušās aizbildniecības teritorijas Japas, Čūkas un Ponpejas distrikti, bet 1994. gadā — Palau.
TWAIN

TWAIN ir lietojumprogrammas programmēšanas interfeisu (API) un sakaru protokols, kas regulē saziņu starp programmatūru un digitālās attēlveidošanas ierīcēm, piemēram, skaneriem vai digitālajām kamerām. Jaunākā stabilā TWAIN versija ir TWAIN 2.3, kas publicēta 2013. gada 21. novembrī.
TWAIN iniciatīvas grupu izveidoja digitālās attēlveidošanas ierīču vadošie ražotāji 1992. gadā, lai standartizētu šo ierīču interfeisu mijiedarbībai ar grafiskajām programmām. TWAIN nav akronīms, kaut arī ir izplatīta versija Technology Without Any Interesting Name (tehnoloģija bez jebkāda nosaukuma). TWAIN ir novecojis angļu vārds, kas nozīmē TWO (divi) un ņemts no Radjarda Kiplinga dzejoļa "Balāde par austrumiem un rietumiem" (fragments angliski — …and never the twain shall meet…). Tas tiek rakstīts lielajiem burtiem labākai izcelšanai un simbolizē skanera sarežģīto mijiedarbību ar datoru.