google/wiki40b huggingface dataset:
Andrejs Auzāns

Biogrāfija

Dzimis Pļaviņu pagasta "Bormaņos" lauksaimnieka Jāņa Auzāna ģimenē. Pirmo izglītību ieguva Kokneses, vēlāk Vietalvas pagastskolās. No 1890. līdz 1893. gadam mācījās Pleskavas mērnieku skolā. 1903. gadā uzsāka mācības kara topogrāfu skolā, kuru pabeidza 1895. gadā, dienēja Somijā podporučika pakāpē. No 1896. gada bija topogrāfijas daļas virsnieks pie Sanktpēterburgas. 1900. gadā iestājās ģenerālštāba akadēmijā, kuru absolvēja 1903. gadā, iegūstot kapteiņa pakāpi.
1905. gadā Auzāns pabeidza praktisko kursu ģeodēzijā un astronomijā Pulkovas observatorijā  un tika ieskaitīts Krievijas impērijas armijas ģenerālštābā. Piedalījās Krievu-japāņu karā. Pēc tam darbojās kā virsnieks, topogrāfs un ģeodēzists Igaunijā un Somijā, Mandžūrijā, kā arī Turkmenistānā. Vadīja arī vairākas astronomiskās ekspedīcijas. 1907. gadā paaugstināts par apakšpulkvedi. No 1907. līdz 1910. gadam bija astronoms Čardžujas starptautiskajā observatorijā, bet no 1911. līdz 1916. gadam bija Taškentas observatorijas priekšnieks. 1911. gadā tika paaugstināts par pulkvedi. No 1914. gada bija Krievijas impērijas Zinātņu akadēmijas seismoloģijas komisijas loceklis.
Nodibinoties em, no 1916. gada septembra bija 7. Bauskas latviešu strēlnieku pulka bataljona komandieris, bet vēlāk iecelts par 2. Latviešu strēlnieku brigādes komandieri, kuru vadīja Ziemassvētku un vēlākajās Janvāra kaujās. Pēc tam viņu 1917. gadā iecēla par Krievijas galvenā štāba ģeodēzijas-topogrāfijas daļas priekšnieku un paaugstināja par ģenerālmajoru. Līdz 1920. gadam dienēja Sarkanajā armijā, no 1921. gada strādāja Sarkanās armijas akadēmijā kā pasniedzējs.
1923. gadā atgriezās Latvijā un iestājās Latvijas armijā, kur ieguva ģenerāļa pakāpi. Ieņēma amatu Kara padomē, bet 1927. gadā kļuva par Latvijas armijas galvenā štāba topogrāfijas daļas priekšnieku. Bez tam bija arī kara zinību pasniedzējs Kara skolā. Viņš bija arī Latviešu strēlnieku biedrības priekšnieks, strēlnieku vēstures redakcijas loceklis. Sarakstīja vairākus darbus par topogrāfiju, militāro vēsturi un citām tēmām.
Pēc Latvijas okupācijas nesadarbojās ne ar padomju, ne arī nacistu varu. 1944. gadā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bet 1948. gadā uz Apvienoto Karalisti. 
Miris 1953. gada 23. martā, apbedīts Stokportā.

Apbalvojumi

Dienesta laikā apbalvots ar Jura ordeni (IV šķira), Vladimira ordeni (IV, II šķiras), Staņislava ordeni (III, II šķiras), Annas ordeni (III, II šķiras), Triju Zvaigžņu ordeni (III šķira), kā arī ar citiem apbalvojumiem. 
Andrejs Auzāns bija latviešu studentu korporācijas Fraternitas Vesthardiana goda filistrs.
Visocka

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1532. gadā. Ziemeļu kara rezultātā iekļāvās Krievijas sastāvā. Pēc Somijas pievienošanas Krievijai 1809. gadā iekļāvās Somijas lielhercogistē, vēlāk jaunajā Somijas valstī. No 1864. līdz 1867. gadam pie apdzīvotās vietas tika uzcelts cietoksnis (mūsdienās drupās). Ziemas kara rezultātā tika iekļauta PSRS. Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1944. gadam to atkal ieņēma somu spēki. Pēc kara pilsētas somu iedzīvotāju pārcēlās vai tika pārcelti uz Somiju. 1948. gadā, pārkrievojot apgabala vietvārdus, pilsētu nosauca par Visocku. 2001. gadā Primorskā atklāja naftas terminālu.

Ekonomika

Visocka ir ievērojama jūras osta.

Cilvēki

19. gadsimta beigās, salās pie Visockas savus eksperimentus ar telegrāfu veica Aleksandrs Popovs.
Cisterciešu ordenis

Cisterciešu ordenis (latīņu: Ordo Cisterciensis; saīsinājums: OCist.) ir Romas katoļu baznīcas mūku un mūķeņu ordenis, dibināts 1098. gadā Burgundijas valstī (tagad Francijā). Cisterciešu ordeņa mācības pamatā ir uzsvars uz roku darbu un pašpietiekamība, agrāk cisterciešu klosteri sevi uzturēja ar lauksaimniecību un alus darīšanu. Mūki tradicionāli valkā baltas drēbes, tādēļ vēsturiski tika dēvēti par "baltajiem mūkiem" iepretī "melnajiem mūkiem" jeb benediktiešiem.
2005. gadā pie Cisterciešu ordeņa piederēja 1499 mūki (starp tiem 696 priesteru) un 883 mūķenes. Turklāt Striktās Observances novirzienam (Order of Cistercians of the Strict Observance) pieder vēl apmēram 2500 mūku un 1800 mūķeņu 101 vīriešu un 70 sieviešu klosteros.

Vēsture

Ordeņa nosaukums cēlies no Sito (Cîteaux) ciema latīniskā nosaukuma Cistercium. 21 Benediktīniešu ordeņa mūks tur 1098. gadā nodibināja Sito abatiju, kurā 12. gadsimta sākumā iestājās Bernārs no Klervo (Bernard de Clairvaux) un kļuva par jaunā ordeņa garīgo līderi. Cistercieši mēģināja atgriezties pie tiem mūku dzīves principiem, kurus 6. gadsimtā bija piekopis Svētais Benedikts.
Ordeņa klosteri tika dibināti ne tikai mūsdienu Francijas, bet arī Anglijas, Velsas, Skotijas, Īrijas, Spānijas, Portugāles, Itālijas, Vācijas, Čehijas, Zviedrijas, Igaunijas un Latvijas (Daugavgrīvas klosteris) teritorijās. To skaits pieauga no apmēram 330 klosteriem 1150. gadā līdz 530 1200. gadā un sasniedza 650 klosterus 1250. gadā.
Visiem klosteriem bija jāievēro vieni un tie paši likumi, visiem abatiem katru gadu bija jādodas uz Sito klosteri, kur 14. septembrī notika Vispārējais kapituls. Tāpat mātes klostera (dibinātājklostera) abatam bija pienākums reizi gadā apmeklēt meitas klosterus, lai pārliecinātos par pareizās kārtības ievērošanu. Rezultātā 13. gadsimtā izveidojās labi funkcionējošs cisterciešu ordeņa informācijas tīkls, kas aptvēra lielāko daļu no Eiropas.
Pēc cisterciešu mūka Teoderiha ierosinājuma 1200. gada aprīlī Romas pāvests Inocents III aicināja Cisterciešu ordeņa abatus un mūkus doties uz Līvzemi sludināt kristīgo ticību. Tādēļ 1205. gadā Marienfeldas abatijas mūki Svētā Nikolaja kāpā Daugavgrīvā Daugavas labajā krastā uzcēla klosteri un ar pāvesta atļauju abata Teoderiha vadībā tika izveidots jauns cisterciešu konvents. Pēc Igaunijas pakļaušanas ap 1230. gadu Falkenas klosteris tika nodibināts Tērbatas bīskapijas teritorijā Kerknā (Kärkna), bet 1317. gadā trešais klosteris Padizē dāņu Igaunijā, bet Daugavgrīvas klosteris pamests.
Cisterciešu mūki veicināja lauksaimniecības un amatniecības attīstību un jauno tehnoloģiju izplatīšanos viduslaiku Eiropā. Piemēram, Daugavgrīvas klostera brāļi 1266. gadā uz Dūņupes starp Ķīšezeru un Daugavu (tagadējais Mīlgrāvis) ierīkoja pirmās ūdensdzirnavas mūsdienu Latvijas teritorijā. Ordeņa locekļi dalījās priesteros un "lajos" jeb konversos, kas uzņēmās tikai daļu no mūka solījumiem un katru dienu strādāja smagu fizisko darbu. 1891. gadā dažas abatijas izveidoja Striktās Observances (Stingrās paklausības) novirzienu, kas mūsdienās eksistē kā patstāvīgs mūku ordenis.
E-st@r

Lidojuma gaita

e-st@r tika palaists 2012. gada 13. februārī 10:00 UTC ar nesējraķeti Vega no Gviānas kosmiskā centra. Vega, kas ir vairāku Eiropas valstu kopražojums, šis bija pirmais lidojums. Kopā ar e-st@r tika palaisti arī pavadoņi LARES, ALMASat-1, XaTcobeo, UniCubeSat-GG, ROBUSTA, Goliat, MaSat-1 un PW-Sat.
2012. gada decembrī paziņots, ka sakari ar e-st@r ir pārtrūkuši un pavadonis atzīts par zaudētu. 2015. gada 15. janvārī pavadonis nogāja no orbītas un sadega Zemes atmosfērā.
Datorzinātne

Datorzinātne pēta informācijas un skaitļošanas teorētiskos pamatus, kā arī praktiskas metodes teorētisko pamatu ieviešanā un lietošanā datorsistēmās.
Datorzinātne nereti tiek jaukta ar nozarēm, kurās noris darbs ar datoru, piemēram, informācijas tehnoloģijām, — tiek domāts, ka tā ir saistīta ar tādām nodarbēm kā datorspēļu spēlēšana, interneta pārlūkošana vai rakstīšana ar teksta redaktoru. Nīderlandes datorzinātnieks Edsgers Deikstra ir teicis: "Datorzinātne ir par datoriem tikpat, cik astronomija ir par teleskopiem", tā norādot, ka dators ir vien instruments, ar kuru strādā datorzinātnieki.

Datorzinātnes studijas

Augstskolas visā pasaulē piedāvā apgūt datorzinātni bakalaura, maģistra un doktora līmenī.
Datorzinātnes bakalaura grādu Latvijā var iegūt Daugavpils Universitātē, Latvijas Universitātē, Latvijas Lauksaimniecības Universitātē, Rīgas Tehniskajā universitātē, Liepājas Universitātē, Transporta un sakaru institūtā un Ventspils Augstskolā.
Sintezētās apertūras radara polarizācija

Polarimetriskā izkliede

Kad radara signāls sasniedz mērķi signāls tiek vai nu atstarots, izkliedēts, absorbēts vai pārsūtīts. Atstarošanās no materiāla ir atkarīga no mērķa materiāla dielektriskās  konstantes. Ļoti gludas virsmas izraisa lielāku radara signāla atstarošanos.  Atstarojoties signāls atgriež ne tikai tajā polarizācijā kurā tika sūtīts, bet arī visās pārējās. Atgriesto signālu pēc tam apvieno izkliede matricā 
|S| = [SHH SHV; SVH SVV]

Signāls pa diagonālēm ir viena veida polarizācija un sigāls pa ne-diagonālēm ir krustveida polarizācijas signāls.
Kā piemēru var minēt gluda ezera virsmu no kur radara signāls tiks atstarots saskaņā ar Snell likumu. Kā piemēru var izmantot saules atstarojumu pret ezeru, šāda veida atstarojums neatgriezīs daudz radara signālu uz apertūras, attēlojot ezerus tumšus (mazs atgrieztais signāls). Bet signāls var atstaroties vairākas reizes un veidojot leņķi kurā SAR sistēma saņem vairāk atgrieztā signāla. Šādā veidā bieži atstarojas no veģetācija, kur ūdens saturs ir lielāks attēlojot veģetāciju spožāku. Ja veģetācija satur ļoti maz ūdens vai nesatur nemaz tad atgrieztais signāls var būt ļoti mazs vai neatstarot nemaz.

Darbības piemēri

Viens no galvenajiem SAR sistēmu mērķiem ir veidot tematiskās karte ar kādiem materiāliem attiecīgā zemes virsma ir noklāta. Izmantojot polarizāciju ir iespējams katogorizēt kādi materiāli ir attiecīgajā teritorijā.
Vienkāršākā klasifikācijas metode ir izmantojot vizuālo interpretāciju. Sistēmas "tulks" analizējot attēlu apskata, kā virsma tiek klasificētā attēlā un papildina attēlu ar trūkstošajām detaļām. Lai palīdzētu ar vizuālo interpretāciju tiek izmantoti vairāki polarizācijas kanāli, veidojot krāsu attēlu. Vienkāršakajā gadījumā attēlu veido izmantojot HH polarizāciju kā krāsu sarkano, HV kā zaļo krāsu un VV kā zilo krāsu. Šāda veida attēlošana mēdz izskatīties realistiski, jo ūdens atstaro augstāku VV polarizāciju un veģetācija atstaro augstāku HV polarizāiju.

Lauksaimniecība

SAR attēlus lauksaimniecībā izmanto, lai sekotu līdzi veģetācijai augšanas laikā. Augot labībai mainās polarizācijas izkliede. Šādu informāciju var izmantot, lai noteiktu vai attiecīgajā teritorijā aug veģetācija - labība, koki un cita veģetācija. Kā piemēru var minēt iespēja sekot līdzi vai attiecīgās teritorijas īpašnieks audzē labību vai pļauj zāli, jo mainot virsmas veģetāciju mainās polarizācijas izkliede - t.i. īsāka zāle, mazāka HV polarizācija.

Kartogrāfija

SAR attēlus kartogrāfijā izmanto, lai veidotu tematiskās kartes, piemēram, ledāju kartes, kuras mainas sezonāli. Šāda veida datiem ir iespējams sekot ledāju izmaiņām. Polarizācijas izkliede ir mazāka pie taisniem leņķiem, kuri veidojas pie cilvēku veidotiem objektiem, tādā veidā iespējams veidot pilsētu kartes kur ir bieži sastopami 90 grādu leņķi.

Militārā

SAR attēlus iespējams izmantot militārām vajadzībām. Iespējams sekot līdzi kuģu, lidaparātu un sauszemes aprīkojuma kustībai. Antiradaru iekārtas tiek veidotas, lai būtu pēc iespējas lielāka polarizācijas izkliede atgriežot mazāku signālu, tādā veidā paslēpjot attiecīgo aparatūru.
Ivans Krilovs

Dzīvesgājums

Dzimis 1769. gada 13. februārī Maskavā virsnieka Andreja Krilova ģimenē. Pēc tēva nāves kā pusaudzis 1780. gadā sāka strādāt kancelejā un daudz laika veltīja pašizglītībai, apguva franču un itāļu valodas. 1782. gadā kopā ar māti pārcēlās uz dzīvi Pēterburgā. 1784. gadā Krilovs sacerēja operas libretu Кофейница, kuru viņam tipogrāfijā izdevās iemainīt pret Rasina, Moljēra un Bualo darbu izdevumiem. To iespaidā viņš sacerēja virkni lugu. Šajā laikā Ivans Krilovs uzsāka strādāt Katrīnas II Ķeizariskajā kancelejā un 1789. gadā sāka izdot satīrisku žurnālu "Garu pasts" (Почта духов), kas abonentu trūkuma dēļ iznāca tikai divās burtnīcās. 1790. gadā viņš atvaļinājās no darba kancelejā un iegādājās savu tipogrāfiju, kur no 1792. gada iespieda žurnālu "Skatītājs" (Зритель), ko 1793. gadā pārdēvēja par "Sanktpēterburgas Merkuru" (Санкт-Петербургский Меркурий). 1793. gadā Krilovs devās prom no Pēterburgas un 1797. gadā Maskavā iepazinās ar kņazu Sergeju Goļicinu un pārcēlās uz dzīvi viņa muižā Zubrilovkā, kur turpināja rakstīt lugas.
Kad 1801. gadā kņazu Goļicinu iecēla par Rīgas ģenerālgubernatoru, Ivans Krilovs pārcēlās uz dzīvi Rīgā, kur bija ģenerālgubernatora kancelejas vadītājs. Vēlāk Rīgas rātes loceklis Bulmerinks rakstīja savos memuāros: «Kņazs pats, bet biežāk viņa kanceleja, iejaucās rātes lietās un neskopojoties, izteica dusmu pilnus vārdus». Šajā laikā viņš uzrakstīja lugu "Pīrāgs" (Пирог), kuras pirmizrāde notika Rīgas pilī.
Pēc Goļicina atvaļināšanas no Rīgas ģenerālgubernatora amata 1803. gadā Ivans Krilovs atstāja valsts dienestu un vairākus gadus pelnīja uzturu kā kāršu spēlmanis. 1805. gadā viņš iepazīstināja draugus ar Lafontēna fabulu atdzejojumiem. 1806. gadā Ivans Krilovs publicēja trīs savas fabulas, bet 1807. gadā satīriskās lugas. 1809. gadā viņš izdeva fabulu grāmatu un 1810. gadā fabulu rakstniekam tika piešķirta pensija 1500 rubļu gadā un viņš uzsāka darbu Imperatora publiskajā bibliotēkā. 1811. gada 16. decembrī Ivanu Krilovu ievēlēja par Krievijas Zinātņu Akadēmijas locekli, bet 1823. gadā viņš saņēma no Akadēmijas zelta medaļu par nopelniem literatūrā.
Miris Pēterburgā 1844. gada 21. novembrī.
Latvijas Astronomijas biedrība

Latvijas Astronomijas biedrība (LAB) ir sabiedriska organizācija, kas apvieno interesentus par astronomiju — amatierus, profesionāļus, skolēnus un studentus. LAB pirmsākumi saistās ar 1947. gada 18. novembri, kad tika dibināta Vissavienības Astronomijas un ģeodēzijas biedrības (VAĢB) Rīgas, vēlāk Latvijas nodaļa. 1993. gada 1. decembrī VAĢB Latvijas nodaļa pārveidojās par Latvijas Astronomijas biedrību.
LAB biedri vēsturiski ir nodarbojušies ar sudrabaino mākoņu izpēti, organizējuši Saules aptumsumu novērojumu ekspedīcijas, organizējuši astronomijas nometnes.
Edīte Praisa

Biogrāfija

Piecas reizes uzvarējusi Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātos (1922, 1923, 1924, 1928, 1948). Pirmo reizi šajā turnīrā piedalījusies 1912. gadā, kad finišējusi otrā. 1920. un 1921. gadā dalījusi pirmo vietu, bet piekāpusies papildu mačos par čempiones nosaukumu. Praisas uzvara 1948. gada Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātā 76 gadu vecumā ilgāku laiku palikusi kā savdabīgs rekords, jo bijusi gados vecākā šahista uzvara savas valsts nacionālajā čempionātā. Tikai 2009. gadā šo rekordu pārspēja Viktors Korčnojs, kad 78 gadu vecumā uzvarēja Šveices šaha čempionātā. Pēc diviem gadiem Korčnojs vēl vairāk uzlaboja savu rekordu, kad 2011. gada Šveices šaha čempionātā uzvarēja 80 gadu vecumā.
Divas reizes piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātos. 1927. gadā Londonā palikusi 6. vietā, bet 1933. gadā Folkstonā izcīnījusi otro vietu, atpaliekot tikai no tā laika spēcīgākās šahistes Veras Menčikas.
Lauri Markanens

Karjera

Izaudzis Jiveskilē, kur trenējies basketbolā un spēlējis vietējā junioru komandā. Viņa vecāki Peka un Rīka Markaneni ir bijušie basketbolisti, savukārt brālis Ēro Markanens ir profesionāls futbolists. L. Markanens ir spēlējis Somijas profesionālajā komandā HBA-Märsky.
2016. un 2017. gadā L. Markanens spēlēja Arizonas Universitātes komandā "Wildcats". Pēc vienas labas sezonas NCAA basketbolā viņš pieteicās NBA draftam un 2017. gada NBA draftā L. Markanenu ar kopējo 7. kārtas numuru izraudzījās  Minesotas "Timberwolves". Pēc drafta spēlētājs kopā ar Zaku Lavīnu un Krisu Dannu tika iekļauts maiņas darījumā pret Džimiju Batleru un nokļuva Čikāgas "Bulls".
Debijas spēlē NBA 2017. gada 19. oktobrī L. Markanens guva 17 punktus. 2018. gada 10. janvārī viņš guva 33 punktus, iemetot 8 trīspunktu metienus, pagarinājuma uzvarā pret Ņujorkas "Knicks" (122-119), kas ir spēlētāja karjeras rezultativitātes rekords. Iemetot 100 trīspunktu metienus pirmajā 41 NBA spēlē L. Markanens kļuvis par spēlētāju, kas to paveicis īsākajā laikā.

Somijas izlase

L. Markanens ir spēlējis Somijas U-18 izlasē, pārstāvējis to 2015. gada Eiropas čempionātā. 2016. gada Eiropas U-20 čempionātā viņš bija turnīra rezultatīvākais spēlētājs ar 24,9 punktiem vidēji spēlē.
Somijas pieaugušo basketbola izlasē debitēja 2017. gada Eiropas čempionātā, kura apagšgrupu sacensības notika arī Somijā. L. Markanens bija komandas rezultatīvākais spēlētājs ar 19,5 punktiem un 5,7 atlēkušajām bumbām vidēji 6 aizvadītajās spēlēs.
Mohameds el Modīahkī

Biogrāfija

1986. gadā izcīnījis pirmo panākumu starptautiskajā arēnā, ieņemot 4. vietu Pasaules junioru šaha čempionātā (U-12) Sanhuanā (Puertoriko). 1990. gados kļuvis par Kataras šahistu līderi, bet 1998. gadā par pirmo Kataras šahistu, kuram FIDE piešķīrusi starptautiskā lielmeistara nosaukumu (GM). 
Kataras izlases sastāvā no 1988. līdz 2014. gadam 12 reizes piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs, kur ieguvis 4 individuālās medaļas: 2 zelta (1996, 1998) un 2 bronzas (1994, 2002). Pārstāvējis savu valsti arī Āzijas komandu šaha čempionātos, kur izcīnījis 2 individuālās medaļas: zeltu (1993) un sudrabu (1995).
Četras reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas (1999, 2000, 2001, 2004), bet visos cietis zaudējumus jau 1. kārtā. Četras reizes uzvarējis Arābu valstu šaha čempionātā (1994, 1997, 2000, 2002). 2003. gadā kļuvis par Āzijas vīriešu šaha čempionāta bronzas laureātu.
2014. gada marta beigās Rīgā piedalījās Latvijas dzelzceļa organizētajā starptautiskajā ātrā šaha turnīrā "Latvian Railway Open", kurā spēcīgā lielmeistaru konkurencē ieņēma 13. vietu.
Precējies ar Ķīnas šahisti Džu Čeņu, kura bija Pasaules čempione šahā (2001–2004).
Denjels Džirardi

Spēlētāja karjera

Juniora gados četrarpus sezonas Džirardi aizvadīja dažādos Ontario hokeja līgas klubos. 2003.—04. gada sezonā Gelpas "Storm" sastāvā hokejists kļuva par līgas čempionu. Nākamajā sezonā, spēlējot jau Londonas "Knights" rindās, Džirardi panākumu izdevās atkārtot, vēlāk izcīnot arī Memoriālo kausu.
2005.—06. gada sezonā Džirardi uzsāka profesionāļa karjeru. Lielāko sezonas daļu hokejists aizvadīja Amerikas hokeja līgas vienībā Hartfordas "Wolf Pack". Jau nākamajā sezonā aizsargs debitēja NHL, taču Ņujorkas "Rangers" rindās nostiprinājās vien 2007.—08. gada sezonā. 2011.—12. gada sezonā Džirardi spēlēja NHL Visu Zvaigžņu spēlē. 2011.—12. gada sezonā viņš izcēlās arī ar vislielāko spēles laiku "Rangers" vienībā, savukārt 2013.—14. gada sezonā kopā ar komandu sasniedza Stenlija kausa finālu, tajā gan piekāpjoties Losandželosas "Kings" hokejistiem. Pēc 11 "Rangers" sastāvā aizvadītām sezonām, 2017. gada vasarā Džirardi noslēdza divu gadu līgumu ar Tampabejas "Lightning". 2019. gada 20. septembrī Džirardi paziņoja par spēlētāja karjeras beigšanu.
Somijas karaliste

Vēsture

Somija kopš 1809. gada bija autonoma Somijas lielhercogiste Krievijas impērijā. Pēc tam, kad 1917. gada pavasarī atkāpās Krievijas imperators un rudenī varu Krievijā sagrāba boļševiki, 1917. gada 6. decembrī Somijas parlaments (Eduskunta) pasludināja neatkarību, par valsts pārvaldes formu izvēloties republiku.
Somijas pilsoņu karā cīņā pret sarkanajiem iesaistījās Vācijas karaspēks, kas Somijā palika arī pēc kara beigām.
Pēc kara 1918. gada maijā parlamentā bija palicis tikai viens sociāldemokrāts, un vairākums labējo partiju pārstāvju bija monarhijas atbalstītāji.
18. maijā Eduskunta par reģentu izvēlējās Pēru Ēvindu Svīnhūvudu.
18. augustā parlaments aicināja Senātu veikt sagatavošanās darbus, lai Somijā varētu iedibināt monarhiju.
9. oktobrī Eduskunta ar 41 balsi no 64 ievēlēja karali. Tā kā jauna konstitūcija nebija pieņemta, lēmums balstījās uz 1772. gada Zviedrijas pārvaldes formas likumu, kad Somija bija Zviedrijas sastāvā un bija spēkā lielhercogistes laikā. Likuma 38. pants ļāva ievēlēt jaunu karali, ja valdošā dzimta pārtrūktu. Par karali ievēlēja Vācijas imperatora Vilhelma II brālēnu firstu Frīdrihu Karlu fon Hessenu. Līdz karaļa ierašanai Somijā un kronēšanai valsts galvas pienākumus pildīja reģents Svīnhūvuds.
Novembrī Vācija tika sakauta karā un Vācijā notika revolūcija. 9. novembrī Vilhelms II aizbēga uz Nīderlandi un Vācija pasludināta par republiku. 11. novembrī Vācija kapitulēja.
27. novembrī tika atlaists Vācijai un monarhijai simpatizējošais Pāsikivi senāts un izveidota Valsts Padome (ministru kabinetu) Lauri Ingmana vadībā.
12. decembrī no reģenta titula atteicās Svīnhūvuds, un par reģentu tika ievēlēts ģenerālis Karls Gustavs Mannerheims.
14. decembrī ievēlētais karalis Frīdrihs Karls fon Hessens atteicās no troņa.
16. decembrī Vācijas bruņotās vienības pēc svinīgās parādes Helsinkos kuģos atstāja Somiju.
1919. gada 3. martā notika Eduskuntas velēšanas, un parlamentā trīs ceturtdaļas ieguva republiku atbalstošās partijas.
17. jūlijā tika pieņemta konstitūcija ar republikas pārvaldes formu.
Ferdināns de Sosīrs

Valodas definīcija

Sosīrs uzsver nepieciešamību skatīt valodu nevis tās vēsturiskajā attīstības perspektīvā, bet gan kā sistēmu. Valodniecībai jākoncentrējas ap loģisko un psiholoģisko attiecībām valodā, kas saista kopā līdzās pastāvošus terminus un veido sistēmu runātāju kolektīvajā apziņā.
Valoda nav tikai cilvēka runa — tā ir tikai tās neatņemama sastāvdaļa, valoda ir patstāvīgs veselums un klasifikācijas princips, tā ir noteiktu zīmju sistēma, kas vēstī noteiktas idejas. Valoda ir savstarpēji atkarīgu terminu sistēma, kur atsevišķo zīmju vērtību nosaka tikai citu zīmju klātbūtne: katra vienība pastāv kā identa, tikai pateicoties tam, ka pastāv attiecības ar citām identitātēm.
Sosīrs iedalīja valodu divās daļās. Pirmā sastāv no vispārējiem noteikumiem un valodas sistēmas kodiem, ar kuriem visiem tās lietotājiem ir jādalās, lai uzturētu saziņu. Šo valodas sistēmu viņš sauc par langue, tā ir valodas sociālā daba. Tam pretstatīta ir langage, kas ir dabiskā, cilvēku lietotā valoda.
Runu, kas ir saistīta ar individuālajām langue realizācijām, Sosīrs nosauc par parole.
Veins Rūnijs

Karjera

Kopš 2002. gada spēlēja Liverpūles "Everton", kura jaunatnes komandā trenējies no 10 gadu vecuma. 2004. gadā V. Rūnijs tika pārdots uz Manchester United par 25,6 miljoniem mārciņu, kas bija visu laiku lielākā transfēru summa, kas samaksāta par padsmitgadnieku. Kopā ar "United" 3 reizes uzvarējis Premjerlīgā un Čempionu līgā, bet divreiz izcīnījis Anglijas Līgas kausu. 2010. gadā tika atzīts par Gada futbolistu Anglijā gan spēlētāju, gan žurnālistu aptaujās.
2017. gadā atgriezās savā pirmajā klubā Liverpūles "Everton" un aizvadīja vienu sezonu. 2018. gada jūnijā pievienojās MLS klubam D.C. United.
Anglijas futbola izlasē debitēja 2003. gadā. Spēlējis 2006., 2010. un 2014. gada Pasaules kausa finālturnīros un 2004., 2012. un 2016. gada Eiropas čempionātā. 2017. gada augustā paziņoja par karjeras beigām izlasē. 2018. gada 15. novembrī pret ASV aizvadīja atvadu spēli izlasē, nākot uz maiņu spēles 58. minūtē. Ar 53 gūtiem vārtiem 120 Anglijas izlases sastāvā aizvadītajās spēlēs V. Rūnijs ir visu laiku rezultatīvākais tās spēlētājs.
Drakonīdas

Drakonīdas (sauktas arī Džakobinīdas) ir meteoru plūsma oktobra sākumā. Tā ilgst no 6. oktobra līdz 10. oktobrim. Maksimums vērojams 9. oktobrī. Plūsmas radiants atrodas Pūķa zvaigznājā. Plūsma ir ļoti nepastāvīga. Parasti tā ir mazaktīva, bet 1933. un 1946. gadā bija vērojams meteoru lietus, kad varēja redzēt pat līdz 6000 meteoru stundā. Drakonīdas izraisa Džakobini-Cinnera komēta.
Zdeņeks Mahs

Šaha kompozīcija

No 1894. gada publicējis vairāk nekā 400 ortodoksālā stila uzdevumu (galvenokārt trīsvilčus), kā arī daudz pašmata un pasaku šaha uzdevumu.