google/wiki40b huggingface dataset:
Hanna Ēberga

Karjera

Ar biatlonu sākusi nodarboties 2005. gadā klubā Piteå skidskytteklubb, kuru izveidoja viņas tēvs un treneris Tomass Ēbergs. Pirmos starptautiskos panākumus guva 2012. gada Pasaules čempionātā junioriem Kontiolahti, izcīnot sudraba medaļu stafetē jauniešu (U-19) vecuma grupā. 
2015.—2016. gada sezonā sāka piedalīties IBU kausā. 2016. gada Pasaules čempionātā junioriem izcīnīja divas zelta medaļas — sprintā un iedzīšanas distancē. Stafetē kļuva par sudraba medaļas ieguvēju.
Pasaules kausa sacensībās debitēja 2016.—2017. gada sezonas 1. posmā Estešundā ar 6. vietu jauktajā stafetē. Tajā pašā posmā savās pirmajās PK individuālajās sacensībās ieguva 8. vietu 15 km distancē. 2018. gada janvārī Zviedrijas sieviešu stafetes komandas sastāvā izcīnīja 3. vietu PK posmā Rūpoldingā.
2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā 15 km individuālajā distancē, veicot šaušanu bez kļūdām, kļuva par olimpisko čempioni. Zviedrijas komandas sastāvā kļuva par sudraba medaļas ieguvēju stafetē.
2019. gada Pasaules čempionātā Estešundā izcīnīja 3 medaļas — zeltu 15 km individuālajā distancē, sudrabu stafetē un bronzu jauktajā pāru stafetē. 2018.—2019. gada sezonā sasniedza 5. vietu PK kopvērtējumā.
Džimijs Veilss

Biogrāfija

Džimijs Veilss ir dzimis 1966. gada 7. augustā Hantsvilā, Alabamas štatā. Viņa tēvs ir Džimijs Veilss, bet māte — Dorisa Anna Veilsa (dzimusi Dadlija). 1986. gadā Džimijs Veilss absolvēja Oburnas universitāti (Auburn University), kur ieguva bakalaura grādu finansēs. Pēc tam uzsāka doktora studijas Alabamas universitātē (University of Alabama), bet pēc tam turpināja tās Indiānas universitātē Blūmingtonā (Indiana University Bloomington). Doktora grāds netika iegūts.
No 1994. līdz 2000. gadam Veilss strādājā Čikāgā. Šajā laikā viņš uzkrāja naudu, kas ļāva uzsākt uzņēmējdarbību un dibināja interneta uzņēmumu Nupedia, kas bija Vikipēdijas priekštece. Projektu Nupedia varēja papildināt tikai par konkrētām lietām zinoši cilvēki, tādēļ projekta darbība bija lēna. 2001. gada 15. janvārī kopā ar Leriju Sendžeru darbībā palaida Vikipēdiju, kas balstījās uz wiki programmatūru. Atšķirībā no Nupedia, Vikipēdiju varēja papildināt ikviens un tā strauji ieguva popularitāti. 2003. gadā Džimijs Veilss dibināja bezpeļņas organizāciju Wikimedia Foundation, kuras uzdevums ir vadīt un koordinēt arī citus uz wiki balstītos projektus, piemēram, Vikivārdnīcu un Wikinews. 2004. gada oktobrī kopā ar Andželu Bīzliju (Angela Beesley) dibināja uzņēmumu Wikia, Inc.

Personīgā dzīve

Džimijs Veilss ir precējies trīs reizes. 20 gadu vecumā apprecējās ar Pamelu Grīnu (Pamela Green). 1993. gadā izšķīrās. Nākamās laulības tika noslēgtas 1997. gadā ar Kristīnu Roanu (Christine Rohan), kas viņam dāvāja vienu meitu. 1998. gadā pārcēlās uz dzīvi Sandjego, bet 2002. gadā — uz Sentpītersbērgu.
2012. gada oktobrī Džimijs Veilss apprecējās trešo reizi — ar Keitu Gērviju (Kate Garvey), un sāka dzīvot Apvienotās Karalistes galvaspilsētā Londonā. Keita dāvāja Veilsam vēl vienu meitu.
Suns Funs un vējš

"Suns Funs un vējš" ir režisores Rozes Stiebras 1978. gadā uzņemta animācijas filma pēc Imanta Ziedoņa "Krāsaino pasaku" motīviem. Multfilmā skan komponista I.Zemzara mūzika, lomas ierunājis Edgars Liepiņš.
Kivi (auglis)

Kivi ir subtropu auglis ar brūnu, pūkainu mizu un zaļu mīkstumu, pēc formas atgādina olu. To iegūst no aktinīdiju ģints (Actinidia) augiem. Šo augu dabiskais izplatības areāls ir Ķīnas dienvidi. 1950. gados šie augļi tika nosaukti par kivi savas ārējās līdzības dēļ ar kivi putniem. Pirms tam tie angļu valodā runājošajās zemēs bija zināmi ar nosaukumu Ķīnas ērkšķogas (Chinese gooseberry).
2011. gadā vislielākā kivi raža tika novākta Itālijā un Jaunzēlandē. Nākamās valstis pēc iegūtās ražas bija Čīle, Grieķija un Francija.
XXIII Vispārējie latviešu Dziesmu un XIII Deju svētki

Divdesmit trešie Vispārējie latviešu Dziesmu un trīspadsmitie Deju svētki notika no 2003. gada 27. jūnija līdz 6. jūlijam. Kopkora koncerti notika Rīgas Mežaparka Lielajā estrādē, bet „Daugavas” stadionā un Sporta manēžā notika Deju svētki. Pirmo reizi kopā ar Latvijas popmūziķiem svētkos dziedāja 43 Latvijas jauniešu kori Normunda Šnē vadībā.

Dalībnieki

Kopkorī bija 12 380 dziedātāji, bet deju svētku koncertos piedalījās 13 400 dejotāji. Svētkos piedalījās apvienotais pūtēju orķestris (1800 dalībnieku), apvienotais simfoniskais orķestris, folkloras kopas (786 dalībnieki), tautas mūzikas ansambļi (254 dalībnieki), vokālās un instrumentālās grupas, viesu kolektīvi. 
Virsdiriģenti bija Aira Birziņa, Ivars Cinkuss, Agita Ikauniece, Sigvards Kļava, Guntars Ķirsis, Anda Lipska, Jēkabs Ozoliņš, Gunta Paškovska, Arvīds Platpers, Edgars Račevskis, Romāns Vanags un Jānis Zirnis. Goda virsdiriģenti Terēzija Broka, Ausma Derkēvica, Jānis Dūmiņš, Gido Kokars, Imants Kokars, Pauls Kvelde, Roberts Zuika.
Deju virsvadītāji: Ilmārs Dreļs, Jānis Ērglis, Arta Melnalksne, Jānis Purviņš, Gunta Skuja. Goda virsvadītāji: Marga Apsīte, Aija Baumane, Ojārs Grasis, Imants Magone, Zigurds Miezītis, Vilis Ozols, Ingrīda Saulīte, Uldis Šteins, Osvalds Štrauss, Uldis Žagata.

Norise

Kopkoris uzstājās divos koncertos ("Teiksma par latvieti", "Sirdsbalsība"), bet deju kolektīvi Deju svētku lieluzvedumā tiek izdejoja četras stihijas - Zemi, Ūdeni, Gaisu un Uguni.
Notika arī garīgās mūzikas koncerts Rīgas Domā, vokāli simfoniskās mūzikas koncerts Doma laukumā, simfoniskās mūzikas koncerts Nacionālajā operā.

Koncepcija

"Ko domā sirdsbalsīgi ļaudis, dziedot “Par zemi šo mums galva jānoliek”? Ne par partiju ķīviņiem, ne par vadoņu vienprātību. Par miglu, rasu, kur pazuda kumeliņis, par pili, kas augšām celsies, par puišiem, meitām, kas apdziedāsies, par saulīti, kas vakarā noripos, rītu- celsies, par brālīti, kurš aizies karā un nepārnāks, par māsiņu - karodziņa rakstītāju, par vanadziņu - vaska spārniņiem, par dravenieka līgaviņu, par zemīti - Dievzemīti."
Garlapu gundega

Raksturojums

Augums liels 50 — 150 cm. Stumbrs stāvs, dobs, gandrīz kails, praktiski nezarojas. Lapas ir sēdošas, šauri lancetiskas. Lapu garums 10 — 30 cm, platums 1 — 4 cm. Ziedi pa vienam stumbra galā. Ziedi zeltaini dzelteni, lielums 1,5 — 4 cm. Kauslapas divreiz īsākas par vainaglapām. Zied no jūlija līdz septembrim. Augļi — riekstiņi kopauglī. Riekstiņiem mugurpusē ir šaura, plēvjaina apmale. Riekstiņa knābītis līks.
Jēkabpils iela (Rīga)

Vēsture

19. gadsimtā iela veda uz vecticībnieku kapiem, pirmo reizi 1844. gadā minēta ar nosaukumu Mazā Mirušo iela (vācu: Kleine Todtenstrasse, krievu: Малая Мертвая улица). 1859. gadā to pārdēvēja par Jēkabmiesta ielu (Jakobstädtische Strasse, Якобштадтская улица ). Kopš 1923. gada to sauc par Jēkabpils ielu.
Satraps

Satraps bija provinces pārvaldnieks mīdiešu un akadiešu (persiešu) impērijās, kā arī šo valstu mantiniecēs, piemēram, Sasanīdu impērijā. Mūsdienās šis termins nereti tiek lietots noniecinošā nozīmē pret tiem valstu vadītājiem, kuri rīkojas spēcīgākas valsts interesēs.
Aklais Valentīns

Izcelsme

Par Johana Lībeka tautību un izcelsmi noteiktas ziņas nav saglabājušās. Tā kā viņa vārds un uzvārds nav sastopams Kurzemes hercogistes ievērojamāko muižnieku un namnieku sarakstos, pastāv uzskats, ka viņš ir cēlies no latviešu zemnieku vai brīvcilvēku vidus, bet jaunībā apstākļu spiests vai piedzīvojumu kāres mudināts karojis kā algotnis dažādās armijās — sākumā Zviedrijas, bet vēlāk Polijas, kur uzdienējis līdz leitnanta pakāpei.

Piedalīšanās karadarbībā

Kad Kurzemes hercogs Jēkabs sācis veidot savu algotņu karaspēku, Lībeks iestājies tā dienestā. Pēc Zviedrijas karaspēka iebrukuma viņš nevis stājies muižnieku pulka rindās, bet sācis formēt partizānu vienības no latviešu zemniekiem.
1658. gada ziemu Lībeka partizāni pavadīja Kurzemes mežos, vingrinoties kara mākslā un uzbrūkot mazākām zviedru vienībām. Lībeks no stihiski veidojušām ar rungām un dakšām bruņotām latviešu partizānu grupām izveidoja daudzas nelielas dragūnu vienības. Ieroči, zirgi un ekipējums tika atņemti Zviedrijas karaspēkam, kā arī iepirkti Lietuvā. Pavasarī Lībeka partizāniem pievienojās Polijas karavīri pulkveža Švarckofa vadībā un korpusā nu bija ap 1000 jātnieku, no kuriem vismaz divas trešdaļas sastādīja latvieši. Lībeka partizānu vienību uzbrukumu rezultātā drīz vien Zviedrijas vara Kurzemē nesniedzās ārpus cietokšņu mūriem.

Uzvaras (1659-1660)

Savu ievērojamāko uzvaru Lībeka partizāni izcīnīja ap 1659. gada Jāņiem Bauskas apkaimē, netālu no Lietuvas robežas, kur Lībeka un Švarckofa korpuss ievilināja slazdos no Vidzemes atvesto ap 1000 vīru lielu Zviedrijas armijas korpusu ģenerāļa Fabiana fon Aderkasa vadībā. Kaujā krita ap 300 zviedru kareivju, aptuveni tikpat krita gūstā.
1659. gada 23. jūlijā Lībeka partizāni ieņēma Jelgavu, nogalināja un sagūstīja ap 200 zviedru kareivju, atbrīvoja sagūstītos Kurzemes hercoga padomniekus, sabojāja pils lielgabalus un aizejot uzspridzināja pils vārtus. Šajā kaujā krita Švarckofs un pulka vadība pilnībā nonāca Lībeka rokās. Jau nākamajā dienā partizāni uzbruka Rīgai, izlaupot linu un labības noliktavas, kā arī lopu kūtis Pārdaugavā.
Vasaras beigās Kurzemē ieradās Polijas armijas papildspēki, kas pamazām, piedaloties arī Lībeka partizāniem, izdzina no pilīm Zviedrijas karaspēku.
1660. gada 3. maijā tika noslēgts Olivas miera līgums un 9. jūlijā Kurzemē atgriezās sagūstītais hercogs Jēkabs. Taču pilnīgs miers Kurzemē vel neiestājās, jo Polijas karaspēks atteicās atstāt ieņemtās pilis un nodot tās atpakaļ hercoga pārvaldījumā. Rezultātā izcēlās sadursmes starp Lībeka partizāniem un Polijas karaspēku. Tikai 31. augustā poļi atdeva Jelgavas pili, bet pilnībā no Kurzemes izvācās tikai 1665. gadā.
1660. gada 25. septembrī hercogs Johanam Lībekam "par drošsirdīgo dienestu Mūsu prombūtnes laikā" uz mūžīgiem laikiem izlēņoja Bērzes muižu pie Dobeles ar 28 zemniekiem, un dāvināja 30 000 guldeņus naudā.

Karš pret Krieviju

1662. gadā Lībeks un daļa citu pulka dragūnu iestājās Polijas karaļa dienestā. Pulks piedalījās cīņās pret krieviem pie Pleskavas un Polockas. Johans Lībeks krita 1664. gada maijā kaujā pie Polockas. 1669. gadā viņa mirstīgās atliekas tika pārapbedītas Bauskas baznīcā.
Lāzerprinteris

Lāzerprinteris — viens no datora printera veidiem, kas spēj uz papīra ātri un augstā kvalitātē izdrukāt tekstu un grafiskus attēlus, izmantojot elektrostatiskās reprodukcijas tehnoloģiju.

Pārskats

Lāzerprinteris pieder pie elektrostatiskajiem printeriem, jo informācija uz papīra tiek atveidota ar lāzera stara palīdzību, izmantojot elektrostatiskās reprodukcijas tehnoloģiju. Tāpat kā kopētāji, lāzerprinteri izmanto kserogrāfisko drukāšanu, taču atšķiras ar to, ka attēls tiek ģenerēts ar lāzera stara tiešo skenējumu, kas atrodas aiz printera fotoreceptora.
Lāzerprinteriem ir lielas priekšrocības pār cita veida printeriem. Atšķirībā no sitienprinteriem, lāzerprinteri spēj viena lapā izdrukāt tekstu ar attēliem, iekļaujot daudzveidīgus fontus un burtu izmērus, kā arī pustoņa attēlus. Pretēji termoprinteriem, kuru attēli var tikt bojāti saskarsmē ar kādu siltuma avotu, lāzerprinteriem nav nepieciešams īpašs papīrs. Ja tintes printeri lieto šķidru tinti, tad lāzerprinteri izmanto toneri - melnu vai krāsainu pulveri, kas sastāv no elektriski pretēji lādētām krāsvielas daļiņām. Šī veida printera priekšrocība pār tintes printeri ir tāda, ka par katru lapu ir mazāk izdevumu, drukāšanas ātrums ir lielāks, un attēls (vai teksts) tiek uzklāts vienlaicīgi, nevis pa atsevišķām strīpām. Lāzerprinteris vienmēr veido rastra bildes un, izņemot augstas kvalitātes modeļus, nav spējīgs izveidot nepārtrauktu toņu attēlus, kā, piemēram, fotogrāfijas.
Lēnākie lāzerprinteri drukā ap 4 lappusēm minūtē (ppm - angļu: pages per minute) un ir relatīvi lēti. Printera ātrums var krasi atšķirties, lai gan parasti tas ir atkarīgs no daudziem faktoriem, ieskaitot apstrādātā darba grafisko intensitāti. Ātrākie modeļi spēj izdrukāt vairāk nekā 200 melnbalto A4 lapu minūtē (12 000 lapu stundā). Ātrākais krāsainais lāzerprinteris spēj drukāt vairāk nekā 100 lapu minūtē (6000 lapu stundā). Ļoti augstas kvalitātes printeri tiek izmantoti personalizētu dokumentu masveida izveidei, piemēram, kredītkartes vai uzņēmumu rēķini, un pat spēj konkurēt ar fotolitogrāfiju. Šīs tehnoloģijas izmaksas ir atkarīgas no papīra izmaksām, tonera, ruļļa, kā arī citu detaļu nomainīšanas vai, piemēram, attēla fiksētāja un lapu pārneses montāžas.
Printeris ar dupleksoru (Dubultprinteris, dupleksprinteris) spēj apdrukāt lapu no abām pusēm, kas samazina uz pusi lapu patēriņu, samazina ietilpību paredzētajai vietai lapām un kopējo masu. Šie printeri ir lēnāki lapas sarežģītā veiktā ceļa dēļ.
Mijoko Vatai

Personīgā dzīve

Kopš 1973. gada tikusies ar amerikāņu pasaules šaha čempionu Bobiju Fišeru. 2011. gadā Islandes tiesa apmierināja Mijoko Vatai prasību atzīt, ka viņa no 2004. gada līdz Fišera nāvei 2008. gadā ir bijusi precējusies ar Bobiju Fišeru.
Valsts maksājumu bilance

Tekošo kontu

Tekošais konts atspoguļo pārskata periodā veikto preču un pakalpojumu importa un eksporta datus, ienākumus un izdevumus, kārtējos pārvedumus – nodokļi, pensijas u.c., kas nav paredzēti ieguldījumiem.

Kapitāla un finanšu kontu

Kapitāla konts sastāv no diviem posteņiem "Kapitāla pārvedumi" un "Neproducētie nefinanšu aktīvi". Kapitāla pārvedumos rezidents nerezidentam bez atlīdzības piešķir finanšu vai nefinanšu aktīvus, kas paredzēti ieguldījumiem. Neproducētie nefinanšu aktīvi atspoguļo darījumus, kas saistīti ar aktīviem, kuri nepieciešami ražošanā vai pakalpojumu sniegšanā, bet paši netiek radīti, kā arī darījumus, kas saistīti ar nemateriāliem aktīviem.
Finanšu kontā uzskaita darījumus ar finanšu aktīviem un pasīviem starp rezidentiem un nerezidentiem. Šis konts ietver piecas resursu grupas: tiešās investīcijas (Latvijā un ārvalstīs), portfeļieguldījumi, atvasinātie finanšu instrumenti, citi ieguldījumi un rezerves aktīvi.

Statistisko novirzi

Statistiskā novirze ir starpība starp tekošo kontu un kapitāla un finanšu kontu. Novirze var veidoties, ja datu apkopošanā izmantoti dažādi avoti, kas sniedz pretrunīgu informāciju, kā arī atsevišķas bilances pozīcijas iespējams novērtēt aptuveni.
Žoržs Tikmers

Biogrāfija

Izglītību ieguvis LVFKI, kur ieguvis bakalaura grādu, savukārt Latvijas Universitātē ieguvis maģistra grādu.
1975. gada Pasaules čempionātā junioriem izcīnījis 3. vietu. Panākumus guvis Pasaules čempionātā pieaugušajiem. Četriniekā ar stūrmani izcīnījis 4. vietu (1977), 2. vietu (1979), 3. vietu (1981). 1982. gadā izcīnījis 3. vietu Pasaules čempionātā astoņniekā, 1983. gadā izcīnījis 2. vietu bezstūrmaņa četriniekā. Vienīgais Latvijas airētājs, kas divas reizes uzvarējis PSRS Tautu spartakiādē, četras reizes uzvarējis PSRS čempionātā. 1980. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Maskavā kopā ar Dimantu Krišjāni, Artūru Garonski, Dzintaru Krišjāni un stūrmani  Juri Bērziņu izcīnīja sudraba medaļu četriniekā ar stūrmani.
Pēc sportista karjeras pievērsies sporta darbinieka, nedaudz arī ierēdņa darbam. Laikā no 1992. līdz 1994. gadam Ž. Tikmers pildīja Latvijas Sporta departamenta direktora pienākumus, laikā no 1992. līdz 2012. gadam bija Latvijas Olimpiskās komitejas viceprezidents. 2012.g. un 2016.g. pārliecinoši tika  ievēlēts Latvijas Olimpiskās komitejas ģenerālsekretāra amatā.1994. gada 27. jūnijā kļuva par Valsts kancelejas direktoru, amatā bijis līdz 1998. gada 16. februārim.
Laikā no 1994. līdz 2002. gadam bijis Latvijas Biatlona federācijas prezidents, pašlaik ir Latvijas Futbola federācijas viceprezidents, ir ievēlēts Latvijas Basketbola savienības valdē.
Latvijas Olimpiešu sociālā fonda padomes priekšsēdētājs.
Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijas Valsts eksāmenu komisijas priekšsēdētājs.
8 reizes bijis Latvijas delegācijas vadītājs Olimpiskajās spēlēs: 1994. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, 2006. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, 2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, 2016. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Vajadzības izteiksme

Vajadzības izteiksme jeb debitīvs (vācu: Debitiv, cēlies no latīņu: debitivus) latviešu valodā ir viena no piecām darbības vārda izteiksmēm un viena no četrām neīstenības izteiksmēm. Darbības vārds vajadzības izteiksmē izsaka vajadzību, nepieciešamību; tiek lietots, ja tiek norādīts uz nepieciešamu darbību, kas obligāti jāīsteno, piemēram, Uzdevumu nosacījumi jāizlasa uzmanīgi. Šis uzdevums bija jāveic piecās minūtēs. Pēc tam būs jāuzraksta recenzija. Šī ir vienīgā izteiksme latviešu valodā, kam ir paveidi: atstāstījuma un vēlējuma paveids.
Vajadzības izteiksmē ir trīs vienkāršie gramatiskie laiki: vienkāršā tagadne, vienkāršā pagātne un vienkāršā nākotne. Vajadzības izteiksmē vienkāršajos laikos darbības vārdu formās ir divi vārdi. Darbības vārds vajadzības izteiksmē pastāv gan vienkāršajos, gan saliktajos laikos darāmajā kārtā, ciešamajā kārtā tas nepastāv.

Veidošana

Darbības vārds vajadzības izteiksmē tiek veidots no darbības vārda tagadnes trešās personas formas, kam pievienots priedēklis jā-, un palīgdarbības vārda būt attiecīgajā trešās personas laika formā. Tomēr ir izņēmums būt, kam vajadzības izteiksmē priedēklis jā- tiek pievienots nenoteiksmes formai.

Paveidi

Darbības vārdam vajadzības izteiksmē ir divi paveidi - atstāstījuma un vēlējuma paveids.
Sanktpēterburgas SKA

Vēsture

Komanda tika dibināta 1946. gadā, tai piedaloties jau pašā pirmajā PSRS čempionāta sezonā. Sezonu klubs gan noslēdza pēdējā vietā, augstākās divīzijas čempionātā atgriežoties vien 1950.—51. gada sezonā. Padomju ērā SKA divreiz (1970.—71. un 1986.—87. gada sezonās) izcīnīja līgas bronzas medaļas, kā arī divreiz (1968. un 1971. gadā) sasniedza PSRS kausa finālu.
1970., 1971., 1977. un 2010. gadā komanda izcīnīja Špenglera kausu.
1993.—94. gada sezonā SKA sasniedza Starptautiskās hokeja līgas pusfinālu, tajā piekāpjoties vēlākajai čempionei Toljati "Lada". Turpmākajos gados gan klubs nebija tik sekmīgs Krievijas Superlīgas pastāvēšanas laikā līgas izslēgšanas kārtā spējot iekļūt vienīgi četras reizes.
Kontinentālās hokeja līgas izveide iezīmēja jaunu ēru SKA vēsturē. Komanda kļuva par vienu no spēcīgākajām līgas vienībām. 2011.—12. un 2012.—13. gada sezonā SKA sasniedza Gagarina kausa konferences finālu. 2012.—13. gadā komanda uzvarēja regulārajā sezonā, iegūstot Kontinenta kausu.
Pēc Vjačeslava Bikova atkāpšanās no trenera amata, 2015. gadā uz diviem gadiem tika noslēgts līgums ar Andreju Nazarovu.
Šveices hokeja līgas rezultatīvākais spēlētājs

Šveices hokeja līgas rezultatīvākais spēlētājs (jeb PostFinance Top Scorer) ir hokeja apbalvojums, kuru pasniedz katras sezonas rezultatīvākajam Šveices hokeja līgas spēlētājam. Balva tiek pasniegta kopš 2002. gada.
Škeidica

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 981. gadā.

Ekonomika

Pie Škeidicas atrodas Leipcigas/Halles Starptautiskā lidosta. Citu starpā lidostā bāzējas kravas aviokompānijas "AeroLogic" un "DHL" piederošā "European Air Transport Leipzig".
Kupišķi

Vēsture

Atrodas vēsturiskās Sēlijas zemes dienvidu daļā, kas 13.-15. gadsimtā bija strīdus teritorija starp Livonijas ordeni un Lietuvas dižkunigaitiju.  
Kupišķi rakstos minēti 1529. gadā kā Sigismunda I Vecā īpašums. 1616. gadā tika uzcelta pirmā baznīca. Pilsētas attīstību labvēlīgi ietekmēja Daugavpils - Šauļu - Liapājas dzelzceļa izbūve.

Cilvēki

Kupisķu pievārtē, Terpeiķu ciemā, dzimis diska metējs Virgīlijs Alekna (Virgilijus Alekna, 1972).
Sibīrijas federālais apgabals

Sibīrijas federālais apgabals ir viens no Krievijas federālajiem apgabaliem. Tas atrodas Krievijas Federācijas vidusdaļā. Izveidots 2000. gada 13. maijā. Tas aizņem 5 114 800 km² lielu platību un tajā dzīvo 19 553 000 iedzīvotāju. Apgabala teritorijā atrodas 132 pilsētas.
Elektromagnētiskā lauka enerģija

Pointinga vektors

Vektoru  sauc par elektromagnētiskā lauka enerģijas plūsmas blīvuma vektoru jeb Pointinga vektoru. Vektora  modulis  ir elektromagnētiskā lauka enerģijas plūsmas blīvums. Tā dimensija ir .

Džoula siltums

Džoula siltums ir enerģijas zudumi, kurus izraisa elektromagnētiskā lauka darbs (laika vienībā) , plūstot strāvai pa vadu.  ir Džoula siltums, bet jaudas blīvumu  dēvē dažreiz par īpatnējo Džoula siltumu.

Pointinga vienādojums

Pointinga vienādojums ir šāds: . Šo diferenciālvienādojumu iegūst, kad, salīdzinot zemintegrāļa izteiksmes, enerģijas bilances vienādojuma kreisās un labās puses integrācijas apgabals  ir patvaļīgs, ar elektromagnētisko lauku "pildīts" tilpums.

Pointinga vienādojuma interpretācija

Telpas elementi , kuros laikā mainās elektromagnētiskā lauka enerģijas blīvums (), ir enerģijas plūsmas vektora  līniju izteču un noteču vietas vai arī tajos elektromagnētiskais lauks, pārvietojot lādiņus, laika vienībā veic darbu  (šis lielums, kā jau teikts, ir zudumu jaudas blīvums).
Daugavpils ledus halle

Vēsture

Ledus halles celtniecība sākās 1997. gada maijā, taču 1997. gada novembrī tā tika pabeigta. Pēc halles pabeigšanas šeit savu mājvietu rada DHK Latgale līdz pat 2012. gadam.

Mūsdienas

Tās celtniecības tika uzsākta 1999. gadā, bet atklāta halle tika tā paša gada 16. novembrī. Tajā ir 1234 sēdvietu un 750 stāvvietu. To kā mājas halli kopš 2005. gada izmanto Latvijas hokeja līgas klubs DHK Latgale. Hallē mēdz notikt arī sacensības daiļslidošanā.
Gajāna olimpiskajās spēlēs

Medaļu tabulas

Skatīt arī: Olimpisko medaļu skaits pēc valsts
Upsāla

Vēsture

Vecā Upsāla (Gamla Uppsala) atrodas dažus kilometrus uz ziemeļiem no mūsdienu pilsētas. Ādams no Brēmenes rakstīja, ka Vecajā Upsālā atradās Upsālas templis – Zviedrijas galvenā svētvieta. Arī pirmie droši zināmie Zviedrijas karaļi bija no Upsālas dinastijas.
Pēc kristietības ieviešanas Zviedrijā Upsālas templis kādu laiku vēl pastāvēja, tomēr 11. gadsimtā karalis Inge Vecākais to nopostīja. Lai uzvarētu pagānismu, Upsāla tika pārveidota par Zviedrijas baznīcas galveno centru – 1164. gadā tika radīta Upsālas arhibīskapija.
1477. gadā pāvests Siksts IV izdeva bullu, kurā atļāva dibināt Upsālas Universitāti.
1702. gadā pilsēta cieta ugunsgrēkā. 20. gadsimta 60. un 70. gados daudzas vēsturiskās celtnes tika pārbūvētas.
Sasmakas Elku liepa

Nosaukums

Sasmakas Elku liepas nosaukumu savā grāmatā „Nezināmā Latvija” komentē dabas pieminekļu pētnieks Guntis Eniņš:
(..) Sasmakas dīvainā milzene dabas rakstos, sarakstos un bildēs tiek pieminēta arvien biežāk ar vārdiem „Valdemārpils elku liepa”, kaut patiesībā tā ir tikai Sasmakas dižliepa. Dendoloģisko brīnumu ierakstīja arī arheoloģisko pieminekļu sarakstā kā aizsargājamo kulta koku. Iznāk galīgi aplam. Kā varēja būt tajos muižu laikos labi aprūpēta elku liepa ar ķēdēm un vēsturisko lielgabalu tieši barona pils priekšā?
— Guntis Eniņš „Nezināmā Latvija”

Vēsture

Rakstiskos avotos Sasmakas Elku liepa pirmoreiz pieminēta Kārļa Vanga 1937. gada ceļvedī „Tūristu maršruta Talsu novadā”. 1967. gada rudens viesuļvētrā nolūzt puse vai trešdaļa no koka vainaga, un stumbrā paveras liels dobums. 1969. gadā koku uzmēra un pirmais šo informāciju publicē dendrologs Raimonds Cinovskis. 2010. gada pavasarī Sasmakas Elku liepai nolūzt milzīgs, 5 metru augstumā augošs zars, kas krītot salauž arī vienu no apakšējiem zariem. Vadoties pēc Jāņa Cepīša 1995. gada 1. maijā dižliepas uzmērītā 7,95 m apkārtmēra un paša 2014. gada rudenī veiktajiem mērījumiem (8,65 m), Guntis Eniņš aprēķina, ka koka vidējais stumbra resnuma augšanas ātrums ir ap 3,5 cm gadā, bet vecums — aptuveni 247 gadi, tātad liepa iestādīta ap 1770. gadu.