google/wiki40b huggingface dataset:
Čiekurkalns

Etimoloģija

Nosaukums Čiekurkalns radies no čiekuriem bagātām priedēm, kas augušas uz kāpu pauguriem.

Vēsture

Čiekurkalns sāka veidoties ap 1870. gadu uz Šreienbušas muižas (Schreienbusch, no īpašnieka Rīgas namnieka Dītriha Šreija vārda) zemes. 1877. gadā Čiekurkalnu nodalīja no Rīgas patrimoniālā apgabala un tas pārgāja pilsētas pašvaldības iestāžu pārziņā. Rīgas pilsētas teritorijā oficiāli iekļauts kopš 1924. gada. Pēc Rīgas—Pleskavas dzelzceļa līnijas atklāšanas, Čiekurkalnā atklāja pasažieru un preču staciju. Čiekurkalna izaugsme un attīstība sākās 19. gadsimta 90. gados, kad savu darbību uzsāka vairākas lielas fabrikas — vagonu fabrika "Fēnikss", "Džutas manufaktūra", darbagaldu rūpnīca "Atlass", instrumentu tērauda rūpnīca "Salamandra" un citas ražotnes. 19—20. gadsimtu mijā, Čiekurkalns bija blīvi apdzīvots strādnieku rajons.

Izglītība

2017. gadā Čiekurkalna un Teikas apkaimēs bija četras vidusskolas (ieskaitot 37. vidusskolu, kurā vidusskolas posmā nebija neviena audzēkņa) ar 469 skolēniem. Ņemot vērā skolēnu dzīvesvietu izvietojumu un obligāto centralizēto eksāmenu (OCE) indeksu apkaimes skolās, tika ierosināts 45. vidusskolu (OCE indekss 42,6%) reorganizēt par pamatskolu, vidusskolēnus virzot vai nu uz Teikas vidusskolu (OCE indekss 60,4%, vidusskolēnu skaits 269) vai Jāņa Poruka vidusskolu (OCE indekss 49%).
Jāņa 3:16

Jāņa 3:16 ir Jāņa evaņģēlija trešās nodaļas 16. pants. Tas ir viens no citētākajiem pantiem no Bībeles, tāpat tas tiek saukts par Bībeles populārāko pantu. Vēl Jāņa 3:16 tiek saukts par "Evaņģēliju īsumā", jo to var uzskatīt par tradicionālās kristietības centrālo dogmu:
"Jo tik ļoti Dievs pasauli mīlējis, ka Viņš devis Savu vienpiedzimušo Dēlu, lai neviens, kas Viņam tic, nepazustu, bet dabūtu mūžīgo dzīvību."
Šo frāzi Jēzus izteica diskusijā ar farizeju Nikodēmu.
Hermanis Adolfi

Dzīvesgājums

Dzimis Jelgavā ārsta Vilhelma Adolfi ģimenē. No 1858. līdz 1861. gada mācījās Jelgavas ģimnāzijā. No 1861. līdz 1863. gadam strādāja par mājskolotāju Meijas muižā. No 1863. līdz 1866. gadam studēja tieslietas Tērbatas Universitātē. 
No 1878. līdz 1886. gadam bija Aizputes pilsētas galva. No 1886. līdz 1902. gadam - Liepājas pašvaldības vadītājs. Vadīja pilsētu laikā, kad tā strauji uzplauka. Šajā laikā tika uzceltas ap 400 kapitālu ēku. Tika padziļināta osta. Tika ierīkots ielu apgaismojums un izbūvēts gāzes vadu tīkls, ierīkota kanalizācijas sistēma. 1899. gadā Liepājā tika palaists Krievijas impērijā pirmais elektriskais tramvajs, 1899. gadā tika ierīkots Liepājas - Aizputes šaursliežu dzelzceļš. Pēc tam, kad amats tika zaudēts, Hermanim Adolfi nācās taisnoties par pilsētas resursu nelietderīgu izmantošanu.
Miris 1924. gadā.
Austrālijas karogs

Karoga vēsture

1904. gadā Anglijas monarhs izsludināja konkursu par Austrālijas karoga izveidi. Galvenais noteikums bija tāds, ka karogā jābūt iekļautam Apvienotās Karalistes karogam. Konkursa uzvarētāja karogs jau iepriekš tika izmantots tikai flotes vajadzībām. Pirmajos piecdesmit gados plaši izmantoja tādu pašu karogu, tikai uz sarkana fona, kas bija kļuvis par neoficiālo Austrālijas karogu. Tikai 1954. gada 14. aprīlī zilā fona karogs kļuva par Austrālijas oficiālo karogu, bet tas neguva sabiedrības, kura bija pieradusi pie Lielbritānijas karoga, atbalstu līdz pat 1960. gadiem. Karogs uz zilā fona tika pieņemts tāpēc, ka otrs variants, kas bija uz sarkanā fonā, nederēja, jo sarkanā krasā simbolizēja komunismu.
Nobela prēmijas laureāti (organizācijas)

Šajā sarakstā ir uzskaitītas organizācijas, kas apbalvotas ar kādu no Nobela prēmijām (zviedru: Nobelpriset, norvēģu: Nobelprisen). Ikgadējās starptautiskās balvas pasniedz kopš 1901. gada — fizikā, fizioloģijā un medicīnā, ķīmijā, literatūrā un miera veicināšanā. Kopš 1969. gada tiek pasniegta arī Nobela prēmija ekonomikā (Zviedrijas Riksbankas prēmija ekonomikas zinātnēs Alfrēda Nobela piemiņai). Nobela prēmijas tiek pasniegtas 10. decembrī (Alfrēda Nobela nāves dienā). Laikā no 1901. līdz 2015. gadam pavisam 900 laureātiem ir pasniegta 573 Nobela prēmijas.26 reizes Nobela prēmija piešķirta organizācijām.
Šreienbušas muiža

Šreienbušas muiža (vācu: Schreyenbusch) jeb Čiekurkalna muiža bija Rīgas patrimoniālā apgabala muiža, kas atradās teritorijā starp Rīgas pilsētu un Ķīšezeru tagadējā Čiekurkalna apkaimē Rīgā.

Vēsture

Šreienbušas muižas nosaukums cēlies no tās īpašnieka Rīgas namnieka Dītriha Šreija (Schrey) vārda. Dibināta Zviedru Vidzemes laikā 1687. gadā kā Šreienhofas muiža uz Mazjumpravas muižas Dižkasu māju zemes. Vēlāk tās īpašnieks bijis Rīgas ostas izveidotājs pulkvedis barons Gustavs Veismanis fon Veisenšteins, kam piederējušas arī tuvējās Dreiliņmuiža un Lāču muiža. Ap 1870. gadu muižas pēdējais īpašnieks M. Mende zemi (ap 70 ha) sadalīja apbūves gabalos, kurus pārdeva. 1877. gadā muižas zemes nodalīja no Rīgas patrimoniālā apgabala un tās pārgāja pilsētas pašvaldības iestāžu pārziņā. 1895.-1896. gados uz muižas zemes uzcēla rūpnīcu "Fenikss", "Džutas manufaktūru", instrumentu tērauda rūpnīcu "Salamandra" u.c. fabrikas. Šreienbušā izveidojās plašs strādnieku ciemats, kurā līdz Pirmajam pasaules karam uzcēla aptuveni 800 dzīvojamo ēku, kurās dzīvoja vairāk nekā 22 000 iedzīvotāju. Rīgas pilsētas teritorijā oficiāli iekļauts kopš 1924. gada. 1920. gados Šreienbušu pārdēvēja par Čiekurkalnu.
Rihards Bukarts

{{Hokejista infokaste v2
|           vārds = Rihards Bukarts
|      vārds_orig = 
|          attēls = 
|         att_izm = 
|        paraksts = 
|     pilns vārds = 
|          dz_dat = 1995. gada 31. decembrī
|         dz_viet =  Jūrmala, Latvija
|         mir_dat = 
|        mir_viet = 
|          garums = 179 cm
|           svars = 84 kg
|         iesauka = Buky
|             poz = Malējais uzbrucējs
|        tvēriens = Labais
|         kar_sāk = 2008
|        kar_beig = 
|       izglītība = 
|             kom = {{valsts dati Vācija} Düsseldorf ‘DEG’ 
| Valsts flaga2 | valsts nosaukums = Vācija} Düsseldorf ‘DEG’ 
 | variants =  | izmērs =  | nosaukums = }}
Rihards Bukarts (dzimis 1995. gada 31. decembrī Jūrmalā) ir latviešu hokejists, spēlē malējā uzbrucēja pozīcijā,  Ir Latvijas hokeja izlases spēlētājs pārstāvējis Latviju: 3 Pasaules Čempionātos ,Vācijā,Dānijā un Slovākija   . Pašlaik (2019) pārstāv Vācijas hokeja līgas vienību Düsseldorf DEG .
Riharda brāļi Roberts un Rodžers Bukarti arī ir profesionāls hokejisti. Jaunākais brālis Rodžers pārstāv: GKC/ZSC-Lions-Cīrihe.

Spēlētāja karjera

Junioru vecumā spēlējis sporta skolas "Sāga" sastāvā, taču tad pievienojies MHL vienībai Stupino "Kapitan", kuras sastāvā aizvadīja 2011.—12. gada sezonu. Nākamajā sezonā spēlēja HK Rīga rindās, taču tad pārcēlās uz Ziemeļameriku. No 2013. līdz 2016. gadam uzbrucējs spēlēja Rietumu hokeja līgas klubos Brendonas "Wheat Kings" un Portlendas "Winterhawks", 2015.—16. gada sezonas nogalē aizvadot arī savu debijas spēli AHL.
2016.—17. gada sezonas lielāko daļu aizvadīja ECHL, taču 14 spēlēs laukumā devās arī Amerikas hokeja līgas vienības Springfildas "Thunderbirds" sastāvā.
KazEOSat-1

Lidojuma gaita

KazEOSat-1 tika palaists 2014. gada 30. aprīlī 01:35 UTC ar nesējraķeti Vega no Gviānas kosmiskā centra Franču Gviānā. Tas ievadīts solārsinhronā orbītā ar slīpumu 98,5°.
Pēdējais vakarēdiens (Tintoreto)

Pārskats

Tintoreto pēdējo vakarēdienu mākslinieka karjeras laikā attēlojis vairākkārt. Viņa agrākās gleznas Sanmarkuolas (1547) un Sanfeličes baznīcai (1559) ainu attēlo no frontālas perspektīvas, tēliem sēžot pie galda, kas novietots paralēli attēla plaknei. Šādi pēdējais vakarēdiens gleznots visbiežāk, kā zināmākais piemērs ir Leonardo da Vinči 1490. gadu beigas sienas gleznojums Milānā, Itālijā.
Tintoreto 1592.—1594. gada glezna, kas tapusi viņa dzīves pēdējos gados, ievērojami atkāpjas no šīs kompozīcijas. Ainas centru aizņem nevis apustuļi, bet otršķirīgi tēli, tādi kā sieviete, kas nes ēdienu un kalpi, kuri paņem šķīvjus no galda. Galds, pie kura sēž apustuļi, pa stāvu diagonāli atvirzās attēla dziļumā. Tintoreto ar gaismas attēlojumu radījis personīgu atmosfēru, tai nākot gan no griestu lampas, gan Jēzus oreola. Virs ainas lidinās vairāki eņģeļi.
Tintoreto "Pēdējais vakarēdiens" izmanto manierisma paņēmienus, īpaši tas manāms kompleksajā un radikāli asimetriskajā kompozīcijā. Savā dinamiskumā un uzsvarā uz ikdienišķo aina ir līdzīga Venēciešu krogus ainām — gleznā manāma pāreja uz baroku. "Šīs dramatiskās ainas spēja aizraut skatītājus, kā arī pieturoties kontrreformācijas ideāliem un katoliskās baznīcas ticības reliģiskās mākslas didaktiskajai dabai."
Džahandars Azadelijevs

Biogrāfija

Divus gadus pēc kārtas bijis otrais Azerbaidžānas jauniešu šaha čempionātos U08 vecuma grupās (2017, 2018).
2018. gadā uzvarējis Maskavas starptautiskā šaha festivāla "Moscow Open" U09 vecuma grupas turnīrā.
Pārstāvējis Azerbaidžānu Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos. 2018. gada augustā Rīgā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā O08 vecuma grupā. 2019. gada augustā Bratislavā izcīnījis bronzas medaļu Eiropas jauniešu šaha čempionātā O10 vecuma grupā.
Nikardipīns

Nikardipīns (latīņu: Nicardipine; zināms kā Kardens®) ir II. paaudzes dihidropiridīnu kalcija kanālu blokators. Galvenokārt paplašina smadzeņu asinsvadus. Pēc struktūras un darbības tuvs nifedipīnam. Uzrāda mērenu hipotensīvu darbību. Nekavē sirds vadīšanas sistēmu.

Indikācijas

Preparātu lieto arteriālas hipertensijas (paaugstināts asinsspiediens) ārstēšanā.

Kontrindikācijas

Lietošana pie spriedzes un miera stenokardijas ir apšaubāma.
Aleksandra Kosteņuka

Biogrāfija

Šahu iemācījusies spēlēt piecu gadu vecumā. 1994. gadā uzvarējusi Eiropas meiteņu čempionātā šahā U10 vecuma grupā, bet 1996. gadā bijusi pirmā Pasaules meiteņu čempionātā U12 vecuma grupā.
2001. gadā Pasaules sieviešu šaha čempionātā Maskavā tikusi līdz finālam, kur zaudējusi Džu Čeņai. 2004. gadā Drēzdenē ieguvusi zelta medaļu Eiropas sieviešu čempionātā šahā. 2004. gadā FIDE piešķīrusi Aleksandrai Kosteņukai starptautiskā vīriešu lielmeistara nosaukumu (GM). 2005. gadā uzvarējusi Krievijas sieviešu šaha čempionātā Samarā, kā arī dalījusi 2. vietu kopā ar Sjui Juihua prestižajā FIDE turnīrā «Ziemeļu Urālu kauss». 2018. gada septembrī Čeļabinskas apgabala Satkas pilsētā dalījusi 5.-6. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā.
2008. gadā uzvarējusi Pasaules sieviešu šaha čempionātā Naļčikā (Krievija), finālā uzvarot Hou Jifaņu. 2010. gadā šķīrusies no Pasaules čempiones titula pēc zaudējuma 3. raundā.
Kopš 1998. gada regulāri pārstāv Krievijas izlasi dažādos Pasaules un Eiropas komandu čempionātos. Pasaules šaha olimpiādēs komandas sastāvā izcīnījusi 3 zelta (2010, 2012, 2014), 2 sudraba (2002, 2006) un bronzas (2004) medaļu, kā arī zelta (2014) un sudraba (1998) medaļu individuālajā ieskaitē. Pasaules komandu šaha čempionātos izcīnījusi zelta (2017), 3 sudraba (2011, 2015, 2019) un bronzas (2013) medaļas komandu ieskaitē, un bronzas medaļu (2013) individuālajā ieskaitē. Eiropas komandu čempionātos šahā izcīnījusi 5 zelta (2007, 2009, 2011, 2015, 2017), sudraba (2013) un 2 bronzas (2003, 2005) medaļas komandu ieskaitē, kā arī 5 zelta (2003, 2009, 2011, 2013, 2017), sudraba (2007) un 2 bronzas (2007, 2015) medaļas individuālajā ieskaitē.
2015. gadā Sočos Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas 3. kārtā zaudēja Indijas šahistei Dronavalli Hārikai ar 1½:2½. 2016. gadā Novosibirskā uzvarējusi Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Sabrinu Latreši, 2. kārtā uzvarējusi Innu Gapoņenko, 3. kārtā uzvarējusi Pīa Kramlingu, ceturtdaļfinālā uzvarējusi Ni Šicjuņu, bet pusfinālā zaudējusi Annai Muzičukai. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Danicu Vaskesu, 2. kārtā uzvarējusi Ni Šicjuņu, 3. kārtā uzvarējusi Dronavalli Hāriku, ceturtdaļfinālā uzvarējusi Annu Muzičuku, bet pusfinālā zaudējusi Dzjui Veņdzjuņai.
2019. gada februārī Sentluisā izcīnījusi 2. vietu Cairns Cup izcīņā (turnīrā uzvarējusi Valentīna Guņina). 2019. gada augustā Iževskā ieņēmusi 8. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā.
2019. gadā Kazaņā ierindojusies 7. vietā pretendenšu turnīrā (uzvarēja Aleksandra Gorjačkina). 2019. gada septembrī Skolkovā (Maskavas apgabals) dalījusi 8.-9. vietu FIDE sieviešu Grand Prix izcīņas posmā.

Personīgā dzīve

2015. gada vasarā apprecējusies ar Krievijas šaha lielmeistaru Pāvelu Tregubovu.
Biovara

Biovara. A. Negrī un M. Harts

Harta un Negrī darbā „Impērija” biovara ir visaptverošs jēdziens. Viņuprāt visas mūsdienu politika ir biopolitika, veids, kā kontrolēt sabiedrību no iekšienes. Viņi savu ideju par biovaru, kā Impērijas drošības un integritātes uzturētāju, sapludina ar Ž. Delēza ideju, par to, ka kontroles sabiedrībā nepieciešamo uzvedības modeļu iedēstīšana nenotiek vairs tikai ar disciplinārām institūcijām — slimnīcām, skolām, darba vietām, - bet šīs pārveidošanas stratēģijas ir imanentas pašai eksistencei kontroles sabiedrībā. Par biovaras subjektu cilvēks kļūst ikdienā, katrs ikdienas solis ir biovaras noteikts un ar netiešām kontroles procedūrām novadīts nepieciešamajiem mērķiem. Tādēļ Negri un Harta izpratnē biopolitika ir vērsta uz to, lai vara izplatītos caur indivīda apziņu un ķermeni.
Harts un Negri atklāj, ka šī vara tiek īstenota transnacionālo korporāciju uzturēšanai, kuras ir nolēmušas pasauli sadalīt biopolitiski un biovaras kulminācija ir attiecināma uz kapitālistisku sabiedrību. Šādā sabiedrībā kapitālistiskā ražošana, radot dažādas vajadzības, atraisa indivīdu enerģiju, kuri pūlas šīs vajadzības sasniegt un šo enerģiju ekonomiskie monopoli izmanto savās interesēs. Darba "Impērija" revolucionāro patosu veido K.Marksa un Ž. Delēza idejas, kas apvienotas kristietības leģendu par Asīzes Francisku, kurš atsacījās no disciplinārās sabiedrības, tā vietā izvēloties prieka pilnu dzīvi. Harts un Negrī uzsver, ka arī šobrīd mēs esam līdzīgā situācijā, kad pret varas ļaunumu mums ir jāvēršas atsakoties un izvēloties alternatīvu dzīves modeli. Lai veicinātu attālināšanos no šīs uzspiestās varas, Harts un Negrī aicina uz ķermeņa dumpi, kas izpaustos, kā establišmenta racionalizēta ķermeņa pārveidošana, veicot tetovējumus, durot pīrsingu u. c. veidos, izmantojot sava ķermeņa potenciālu, sarautu saites ar represīvo varu. Harts un Negrī atzīst, ka indivīdu ķermenis satur milzīgu potenciālo enerģiju, kas var tikt izmantota, lai atbrīvotos no represīvajām procedūrām. Šobrīd ar šo potenciālu manipulē milzīgie ekonomiskie konglomerāti, bet pastāv iespēja revolucionizēt šo represīvo stāvokli un atbrīvoties no tā. Atšķirībā no Fuko, šis biovaras traktējums uzsver tās represīvo dabu un redz to, kā draudīgu, ar indivīda laimi nesavienojamu spēku, no kura ir jāatsvabinās.
Iecava (stacija)

Vēsture

Stacija atklāta 1904. gadā kā dzelzceļa līnijas Ventspils—Maskava stacija un sākotnēji saukta par Groß-Eckau. Padomju laikos stacijā tika uzbūvēti vairāki pievedceļi, tajā skaitā armijas vajadzībām. Sākotnējā stacijas ēka ir saglabājusies līdz mūsdienām. 2006. gadā vecās pārbrauktuves vietā tika uzbūvēts jauns dzelzceļa tilts pāri autoceļam A7, tilta montāžas laikā piecas dienas posmā Jelgava - Krustpils nekursēja vilcieni.
MQTT

MQTT (MQ Telemetry Transport jeb Message Queuing Telemetry Transport) ir publicēt — parakstīties ziņojumapmaiņas protokols. Tas ir lietojumslāņa protokols, kas darbojas virs TCP/IP.
MQTT ir kļuvis populārs mašīna mašīnai (M2M) un lietu interneta risinājumos.
MQTT protokols ir maksimāli vienkāršots, ar minimālu paketes izmēru. Tai pat laikā katram ziņojumam var norādīt, cik garantēti tas jānogādā. Tādējādi ar to var pārsūtīt datus no ierīcēm ar ierobežotu atmiņas apjomu vai zemu datu pārraides ātrumu vai nestabilu sakaru kanālu, kā arī ļauj izveidot ierīces ar zemu elektroenerģijas patēriņu.
Protokolu 1999. gadā izstrādāja IBM inženieris Endijs Stenfords-Klārks un Arcom (tagad Eurotech) inženieris Arlens Nipers.
Standarts ir atvērts. 2014. gadā standartu organizācija OASIS MQTT Version 3.1.1. publicēja kā standartu. Starptautiskā standartizācijas organizācija (ISO) un Starptautiskā elektrotehniskā komisija (IEC) šo standartu publicēja kā ISO/IEC 20922:2016.
Sensoru bezvadu tīkliem, kas neizmanto TCP/IP (piemēram, ZigBee), izstrādāts protokols MQTT-SN.
Pāvels Tregubovs

Biogrāfija

1999. gadā kopā ar Simenu Agdesteinu un Mihailu Gureviču dalījis pirmo vietu Francijas starptautiskajā šaha festivālā Cappelle-la-Grande. 2000. gadā Itālijā uzvarējis pirmajā Eiropas individuālajā šaha čempionātā un Ņūdelī piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 2. kārtā zaudējis Rustamam Kosimdžonovam. Tajā pašā gadā kopā ar Mihailu Gureviču un Ivanu Sokolovu dalījis pirmo vietu Amsterdamas starptautiskajā šaha turnīrā. 2007. gadā dalījis pirmo vietu Parīzes starptautiskajā šaha turnīrā. 2008. gadā dalījis pirmo vietu Odesas starptautiskajā šaha turnīrā Pivdenny Bank Chess Cup. 2009. gadā Hantimansijskā piedalījies Pasaules šaha kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas un 1. kārtā zaudējis Varužanam Akopjanam.
Par panākumiem turnīros FIDE 1994. gadā Tregubovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1993. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. FIDE vecākais treneris no 2012. gada. Aktīvi piedalās Starptautiskās šaha profesionāļu asociācijas (angļu: Association of Chess Professionals (ACP)) darbā un ieņem vadošos amatus šajā organizācijā.

Personīgā dzīve

2015. gada vasarā apprecējies ar Krievijas šaha lielmeistari Aleksandru Kosteņuku.
Mofo

Pienvedēja Piedzīvojumi

Pienvedēja Piedzīvojumi ir rokgrupa no Latvijas, kas dibināta 1994. gadā Sabilē. Grupas pamatsastāvs nav mainījies kopš tās dibināšanas. Māris Žigats (vokāls, bass), Aldis Lunde (ģitāra) un Pēteris Lunde (sitamie instrumenti).

Mona de Bo

Rīgas eksperimentālās roka grupas "Mona de Bo" pamatā ir Edgars Rubenis (ģitāra) un Edgars Eihmanis (bungas). Izdevusi trīs albumus.

Kuba

Grupa sastāvēja no Toma Ostrovska, Mareka Amerika, Jāņa Žildes, Martineza Gonzalesa un Arņa Račinska.
2002. gadā izdotais albums "15 Episodes Of Kuba" 2003. gadā saņēma divas Latvijas mūzikas ierakstu Gada balvas (labākais debijas un labākais instrumentālās mūzikas ieraksts). 2005. gada novembrī iznāca grupas radio singls "Baku".
2006. gada augustā iznāca grupas radio/TV singls "Aukstu tēju". Dziesmai tiek izveidots arī video, kura autors ir režisors Roberts Kuļenko. 2006. gadā pēc 5 gadu pastāvēšanas grupa paziņoja par muzikālās darbības pārtraukšanu.

Satellites LV

Satellites LV ir latviešu mūzikas grupa, kuras sastāvā šobrīd ir apvienības dibinātāji Jānis Žilde un Edgars Žilde, kā arī Toms Ostrovskis, Mareks Ameriks un Ervings Znotiņš. Grupa 1990. gadu otrajā pusē, kā The Satellites, ieguva popularitāti ar vairākiem veiksmīgiem singliem un uzvaru mūzikas festivālā "Liepājas Dzintars" 1997. gadā. Gan grupas pirmais britpopa albums "Piens", gan arī 2001. gadā izdotais postroka ieraksts "Kind of Glue" ir uzskatāmi par pirmajiem savā stilā izdotiem albumiem Baltijas valstīs.

Raadio

Jānis Žilde (Konstruktoriņš) un Arnis Račinskis (Laborants) izveidoja projektu "Raadio", par kura galvenajām ietekmēm min 1980. gadu popmūziku un tā dēvēto elektronisko "datapop" mūzikas stilu. 2004. gada nogalē tika ierakstīti divi jauni elektroniski skaņdarbi, no kuriem viens ar nosaukumu "Automāts" kļuva par radiosinglu. Dziesma ar Edmunda Jansona videoklipu tika nominēta arī Gada balvai.
Latvijas Basketbola savienība

Latvijas Basketbola savienība (LBS) ir galvenā par basketbolu atbildīgā organizācija Latvijā. Tā organizē Latvijas čempionātu basketbolā vīriešiem un sievietēm, kā arī to pārstāv nacionālā vīriešu un sieviešu izlase. Tās galvenā mītne atrodas Rīgā. LBS tika dibināta 1923. gada 26. novembrī. Kopš 2011. gada 2. februāra LBS vadītājs ir Valdis Voins.
Viļa Ģelbes iela

Sabiedriskais transports

Visas Viļa Ģelbes ielas garumā kursē 16. un 48. maršruta autobusi, kā arī 13., 14. un 17. maršruta trolejbusi (virzienā no Brīvības gatves). Visiem maršrutiem Viļa Ģelbes ielā ir pietura "Biķernieku iela".
Sauja ložu

Sižets

Ivara un viņa krusttēva Freda dzīvē pēkšņi ierodas Liene. Veco ieroču rūpnīcā sāk veidoties attiecību trijstūris starp cilvēkiem, kas nevar pielāgoties pienākušajiem laikiem.
UTC-6

UTC-6 ir identifikators laika nobīdei no UTC par -6. Šo laiku izmanto:
Blontu pagasts

Upes

Čodorānu upe, Rūbežneica.

Ezeri

Rojevkas ezers

Vēsture

1945. gadā Mērdzenes pagastā tika izveidota Blontu ciema padome. 1954. gadā Blontu ciemam pievienoja likvidēto Degļevas ciemu. 1979. gadā daļu Blontu ciema teritorijas pievienoja Goliševas un Zvirgzdenes ciemiem. 1990. gadā ciems tika reorganizēts par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ciblas novadā.
Labradoras pussala

Labradoras pussala ir liela pussala Kanādas austrumos. To apskalo Hudzona līcis rietumos, Hudzona šaurums ziemeļos, Labradoras jūra austrumos un Sentlorensa līcis dienvidaustrumos. Pussalā atrodas Labradoras reģions, kas ir daļa no Ņūfaundlendas un Labradoras provinces, kā arī vairāki Kvebekas provinces reģioni. Pussalas platība ir 1 400 000 kvadrātkilometri.

Atrašanās vieta un ģeogrāfija

Pussalu no visām pusēm ieskauj jūra, izņemot dienvidrietumu daļu, kur tā savienojas ar sauszemi. Pussalas ziemeļrietumu daļa veido vēl vienu, nelielāku pussalu, ko sauc par Ungavas pussalu, ko ieskauj Hudzona līcis, Hudzona šaurums un Ungavas līcis. Ungavas pussalas tālākais ziemeļu punkts, Volstenholma rags, ir arī Labradoras pussalas un Kvebekas provinces tālākais ziemeļu punkts.
Pussala veido plakankalni, kurā izveidojušās upju ielejas. Ir vairākas kalnu grēdas. Torngata kalni atrodas pussalas ziemeļu daļā; tajos atrodas pussalas augstākā virsotne — Kobviks, kas ar 1652 metru augstumu ir augstākā Kanādas virsotne uz austrumiem no Albertas. Kalnos atrodas arī Torngata kalnu nacionālais parks, vienīgais Kanādas nacionālais parks Labradoras pussalā.
Astes spura

Astes spura ir peldspura, kas atrodas ūdensdzīvnieku ķermeņa aizmugurējā galā un kalpo par galveno pārvietošanās orgānu ūdenī. Astes spuras ir zivīm, bezžokļaiņiem, dažiem jūras zīdītājiem (vaļveidīgajiem, sirēnām), kā arī dažiem izmirušajiem jūras rāpuļiem (ihtiozauriem). No bezmugurkaulniekiem astes spura ir augstākajiem vēžiem.

Citu mugurkaulnieku astes spuras

Nepāra spuras astes daļā bez skeleta ir abinieku kāpuriem, kā arī pieaugušajiem astainajiem abiniekiem (piemēram, tritoniem). Rāpuļiem astes spuras ir zināmi tikai izmirušām formām (piem. ihtiozauriem). Tiem astes spuras skelets ir izvietots apakšējā daivā. Vēl astes spura ir raksturīga arī daudziem jūras zīdītājiem, tādiem kā vaļiem, delfīniem un sirēnām. Zīdītāju astes spuras ir simetriskas, taču atšķirībā no citiem tās atrodas horizontāli, nevis vertikāli. Tas ir tāpēc, ka to senči, atgriežoties ūdens vidē, saglabāja zīdītājiem raksturīgo spēju pārvietoties, lokot savu ķermeni vertikālā plaknē.

Vēžveidīgo astes spuras

Arī vēži ir pielāgojušies pārvietoties ūdenī ar horizontālas astes spuras palīdzību, turklāt, izmantojot šo spuru tie peld atmuguriski. Vēžu astes spuru veido vairogveidīgs anālais segments jeb telsons (telson), t.i. vēdera septītais segments, un vēdera sestā segmenta kāju pāris, kas ir pārvērties par astes spuras platajām sānu daļām — pleznām jeb uropodiem. Pleznās pārveidojušās sestā segmenta kājas ir saglabājušas savu sākotnēji divzaraino uzbūvi.

Astes spuras mitoloģijā

Jau no seniem laikiem ir zināmas mitoloģiskas būtnes, kas tiek attēlotas ar astes spurām. Parasti tās ir himērveidīgas būtnes, kuru apakšējo daļu veido zivs astes daļa. No tām mūsdienās pazīstamākās ir nāras, kas savā būtībā ir sievietes ar zivs asti. Bet senos laikos to skaits bija lielāks. No tādām būtnēm var minēt sengrieķu mitoloģiskos hipokampus, zirgus ar zivs asti. Bet šādas himēriskas būtnes ir sastopamas arī Mezopotāmijas kultūrā (Derketo).
2010. gada ziemas olimpiskās spēles (atklāšanas diena)

Vankūveras Olimpisko spēļu atklāšanas dienā notiks priekšsacīkstes tramplīnlēkšanā un spēļu atklāšanas ceremonija.