google/wiki40b huggingface dataset:
Izmeklētājs Caps

Sērijas

Seriālam uzņemtas piecas sērijas:
1. sērija "Caps meklē" (1976)
Režisors Arvīds Noriņš, scenārija autori Aloizs Brenčs un Andrejs Skailis, operators Pēteris Trups, mākslinieks Ģedimins Kotello, mūzikas autors Ģederts Ramans. Izmeklētājs Caps palīdz ugunsdzēsēju brigādei atklāt pazudušās ugunsdzēsēju automašīnas noslēpumu, kura, kā izrādās, devusies glābt mežu no dedzinātājiem Leonardiņa un Vilibaldiņa.
2. sērija "Caps meklē atkal" (1977)
Režisors A. Noriņš, scenārija autors A. Skailis, operators P. Trups, mākslinieks Ģ. Kotello, mūzikas autors Romualds Kalsons. Caps palīdz atrast pazudušās Leonardiņa bikses, kuras, kā izrādās, nozaguši dzīvnieki, tā atriebjoties zēnam par pāridarījumiem.
3. sērija "Caps cīnās" (1979)
Režisors A. Noriņš, scenārija autors A. Skailis, operators P. Trups, mākslinieks Ģ. Kotello, mūzikas autors R. Kalsons. Leonardiņa tētis ziņo Capam, ka pilsētā parādījušies ērmi - krīta zīmējumi uz namu sienām ir atdzīvojušies. Caps atklāj, kurš tos zīmē, un atbrīvo pilsētu no ērmiem.
4. sērija "Caps ģībst" (1980)
Režisors A. Noriņš, scenārija autors A. Skailis, operators P. Trups, mākslinieks Ģ. Kotello, mūzikas autors R. Kalsons. Kad Leonardiņš un Vilibaldiņš neierodas uz pusdienām, viņu vecāki lūdz Capu atrast zēnus. Kad tie atrasti, abi paģībst. Caps noskaidro, ka abi zēni paģībuši no smēķēšanas, un arī pats nokļūst slimnīcā.
5. sērija "Caps un neredzamais" (1981)
Režisors A. Noriņš, scenārija autors A. Skailis, operators P. Trups, mākslinieks Ģ. Kotello, mūzikas autors R. Kalsons. Divu pensionāru dzīvi traucē neredzams ļaundaris, kas regulāri zvana pie viņu dzīvokļa durvīm. Caps sākotnēji tur aizdomās neredzamu ziloni, taču beigās izrādās, ka vainīgie atkal ir Leonardiņš un Vilibaldiņš. 
Seriāls ir pazīstamākais animācijas filmu režisora A. Noriņa darbs. Seriāla daļas apbalvotas vissavienības kinofestivālos. 2016. gadā Leļļu teātrī pēc seriāla motīviem iestudēta Ģirta Šoļa izrāde "Pēdu dzinējs Caps".
SKS 25. ekspedīcija

Lidojuma gaita

Maiņas pieņemšana no 24. ekspedīcijas notika 2010. gada 22. septembrī. Aleksandrs Skvorcovs nodeva stacijas komandēšanu Daglasam Vīlokam.
2010. gada 7. oktobrī no Baikonuras kosmodroma startēja kosmosa kuģis Sojuz TMA-01M. Tas ar SKS saslēdzās 10. oktobrī. Stacijā ieradās S. Kellijs, A. Kaleri, O. Skripočka.
2. novembrī tika atzīmēta 10 gadu jubileja, kopš Starptautiskās kosmosa stacija ir pastāvīgi apdzīvota.
2010. gada 15. novembrī Fjodors Jurčihins un Oļegs Skripočka veica iziešanu kosmosā. Slūžu kameras Pirs lūka tika atvērta 14:55 UTC. Kosmonauti veica eksperimentu Test, ņemot paraugus no moduļu Zvezda un Pirs virsmas, lai vēlāk veiktu toķīmisko, toksikoloģisko un mikrobioloģisko analīzi. Viņi moduļa Zvezda ārpusē uzstādīja universālo darba vietu, kurā vēlāk izvietos zinātniskās iekārtas. Tad kosmonauti demontēja Vācijas kosmosa aģentūaras DRL manipulatoru Rokviss, kas atklātā kosmosā darbojies no 2005. gada 22. marta līdz 2010. gada 2. novembrim. Ar 50 cm garo Rokviss robotroku tika veikti eksperimenti robota vadīšanai attālināti no zemes. Pie Pirs moduļa viņi piemontēja rokturi, pie Poisk moduļa — materiālu paraugu kasešu konteineru. Darbu beigās kosmonauti no Rassvet moduļa aktīvā saslēgšanās mezgla puses demontēja televīzijas kameru, kura tika izmantota saslēgšanās laikā, bet turpmāk šeit vairs nebija vajadzīga. Kameru viņiem vajadzēja uzstādīt Rassvet pasīvā saslēgšanās mezgla pusē, bet to neizdevās paveikt atšķirīgas pievienošanas ligzdas dēļ.
Lūka tika aizvērta 21:23 UTC; iziešanas ilgums bija 6 stundas 28 minūtes.
2010. gada 24. novembra pusnaktī notika maiņas nodošana 26. ekspedīcijai, kuras komandieris ir Skots Kellijs.
Mesapiešu valoda

Mesapiešu valoda ir izmirusi indoeiropiešu saimei piederoša valoda, kurā tika runāts mūsdienu Apūlijas reģionā Apenīnu pussalā.
Pastāv uzskats, ka mesapiešu valoda varētu būt radniecīga ilīriešu valodai.
Ēriks Hamps (Eric Hamp) 2007. gada grāmatā Comparative Studies on Albanian atbalstījis viedokli, ka albāņu valoda ir cēlusies no ilīriešu valodas un tā ir radniecīga mesapiešu valodai, kura, viņaprāt, ir agrāks ilīriešu dialekts.
Paraiba

Karogs

Paraibas karogs ir taisnstūris ar malu attiecību 7:10, kas vertikāli sadalīts ar melnu un sarkanu krāsu attiecībā 1:2. Sarkanās daļas centrā ir balts uzraksts NEGO, kas portugāļu valodā nozīmē "es noliedzu". Uzraksts ir atsauce uz Paraibas gubernatora Žuāna Pesoas atteikšanos pieņemt Žuliu Prestizu kā Brazīlijas prezidentu, par ko viņš tika nogalināts 1930. gada 26. jūlijā. Karoga sarkanā krāsa apzīmē Pesoas asinis, bet melnā — sekotāju sēras.
Vakcīna

Vakcīna ir medikaments, ar kuru tiek īstenota slimību profilakse. Vakcīnas sastāvā ietilpst aktīvā viela, kas ierosina imūnās sistēmas atbildes reakciju, kā rezultātā organismā veidojas antivielas. Sastopoties ar konkrētas infekcijas aģentu, antivielas to neitralizē. Katra vakcīna ir domāta noteiktai slimībai. Vakcīnas iedalās dzīvās (satur nekaitīgus novājinātus vīrusus vai mikrobus), nedzīvās (satur nogalinātus vīrusus vai mikrobus), ķīmiskās (satur ķīmiski izdalītus antigēnus) un mikroorganismu metabolītu vakcīnās.
Zaļaļģes

Vairošanās

Zaļaļģes ir eikariotiski organismi, kam novērojams vairošanās cikls ar paaudžu maiņu.
Seksuālā reprodukcija (dzimumvairošanās) ir bieži sastopama, vairojas ar gametām (dzimumšūnām). Labvēlīgos apstākļos tās vairojas bezdzimumiski — zaudē vicas un dalās — aseksuāla reprodukcija (bezdzimumvairošanās) ir šūnu dalīšanās (Protococcus), vairošanās ar zoosporām (saldūdens sugām 2 vicas, jūras sugām — 4) (Ulothrix, Oedogonium) un fragmentācija.

Fizioloģija

Zaļaļģes ir kalpojušas par eksperimentāliem organismiem, lai saprastu mehānismus membrānu jonu un ūdens caurlaidībā, osmoregulāciju, turgoru regulāciju, sāls toleranci, citoplazmas straumēšanu u.c.
2010. gada ziemas olimpiskās spēles (13. diena)

Vankūveras Olimpisko spēļu trīspadsmitajā dienā (24. februārī) sacīkstes norisinājās 8 disciplīnās un tika izcīnīti 6 medaļu komplekti.
Dižpīļu apakšdzimta

Dižpīles Latvijā

Latvijā ir sastopamas abas ziemeļu puslodes dižpīles: samērā parasta ligzdotāja ir Sāmsalas dižpīle, bet dažas reizes novērota arī rudā dižpīle. Latvijā ir novērota arī mandarīnpīle (Aix galericulata), kas šobrīd tiek sistematizēta peldpīļu apakšdzimtā, bet iespējams, ka tā pieder dižpīļu apakšdzimtai.

Sistemātikas diskusijas

Dižpīļu apakšdzimtā ir 24 mūsdienās dzīvojošas sugas, kas iedalītas 11 ģintīs. Par vairākām ģintīm zinātniekiem nav vienprātības. Ir vairākas ģintis, kuras zinātnieki rosina iedalīt peldpīļu apakšdzimtā (Anatinae), kā paugurknābja pīles (Sarkidiornis) un tvaikoņpīles (Tachyeres). Toties sārtausu pīles (Malacorhynchus) iedalīt zilknābju apakšdzimtā (Oxyurinae). Vēl viena diskutabla grupa ir zilspārnu zosis (Cyanochen), kuras tiek rosināts apvienot ar Hartlauba pīlēm (Pteronetta) no peldpīļu apakšdzimtas un izveidot jaunu apakšdzimtu.
Mūsdienās pīlēm tiek veikti dažāda rakstura ģenētiskie pētījumi, un daudzie atklājumi ir jau ieviesuši izmaiņas sistemātikā un nākotnes atklājumi ieviesīs jaunas izmaiņas. Jau šobrīd DNS pētījumi ir pierādījuši, ka starp dažādajām pīļu apakšdzimtām (kopumā astoņas), lai arī pastāv morfoloģiskas līdzības, ir lielas ģenētiskas atšķirības un samērā attāla radniecība.
Līča arābu valstu sadarbības padome

Līča arābu valstu sadarbības padome (arābu: مجلس التعاون لدول الخليج العربية‎, Majlis at taʿāwun li duwal al khalīj al ʿArabiyya; angļu: Cooperation Council for the Arab States of the Gulf, CCASG) jeb Līča sadarbības padome (LSP) (angļu: Gulf Cooperation Council, GCC) ir sešu Arābijas pussalas valstu sadarbības organizācija.
Līča sadarbības padomi 1981. gada 25. maijā Abū Dabī dibināja Apvienotie Arābu Emirāti, Bahreina, Katara, Kuveita, Sauda Arābija un Omāna. Tās sadarbojas ārpolitikā un militārajā jomā, 2005. gadā tās noslēdza muitas savienību un plānoja ieviest kopēju valūtu.
Gremošana

Gremošana ir mehānisks un ķīmisks process gremošanas orgānos, kura rezultātā pārtika tiek sasmalcināta un ķīmiski pārveidota vienkāršākos, šķīstošos savienojumos, ko organisms šūnas spēj pēc tam uzņemt.
2008. gada referendums par likumu "Par valsts pensijām"

Referendums par grozījumu likumā "Par valsts pensijām" notika 2008. gada 23. augustā. Likumprojekts paredzēja grozīt likuma pārejas noteikumu 34.punktu, nosakot, ka līdz 2009. gada 31. decembrim vecuma pensija nevarētu būt mazāka par valsts sociālā nodrošinājuma pabalstu (pamatlikme — 45 lati), kuram atkarībā no apdrošināšanas stāža tiktu piemēroti šādi koeficienti: 3,0; 3,5; 4,0 vai 4,5.
Likumprojekta ierosināšanas procedūru uzsāka Pensionāru un senioru partija kopīgi ar biedrību „Sabiedrība citai politikai un tiesiskai valstij”. 2008. gada 18. februārī tās iesniedza CVK 12 161 pilsoņu parakstīto likumprojektu. 2008. gada 16. aprīlī — 15. maijā notika CVK organizētā parakstu vākšana; kopā tika savākti 177 012 derīgi paraksti. Parakstu vākšanu atbalstīja JL, SC un PCTVL, no ārpusparlamentārām partijām — LSDSP. Saeima noraidīja likumprojektu 3. jūlijā, un 4. jūlijā CVK izvēlējas 23. augustu par tautas nobalsošanas datumu.
Referenduma rīkošana, pēc CVK priekšsēdētāja Arņa Cimdara prognozēm, izmaksātu 2—2,5 miljonus latu.
Tautas nobalsošanā pēc provizoriskiem datiem piedalījās 347 182 pilsoņi (kvorums — 453 730), un likumprojekts netika pieņemts. 96,35% no balsotājiem atbalstīja grozījumu.
Kickstarter

Kickstarter ir ASV sabiedriska labuma korporācija Bruklinā, Ņujorkā, kas uztur globālu pūļa finansējuma platformu. Uzņēmuma paustais mērķis ir "palīdzēt radošiem projektiem īstenoties". 2015. gadā tika ziņots, ka Kickstarter savā pastāvēšanas laikā 257 000 radošiem (ar kino, mūziku, izrādēm, komiksiem, žurnālistisko darbību, datorspēlēm, tehnoloģijām un pārtiku saistītiem) projektiem savācis vairāk kā 1,9 miljardus ASV dolāru no 9,4 miljoniem cilvēku.
Cilvēki, kuri finansiāli atbalsta Kickstarter projektus, apmaiņā par savu ieguldījumu var pieteikties uz taustāmiem labumiem. Šim modelim ir saknes mākslas patronāžas abonēšans modelī, kad mākslinieki dodas pa tiešo pie publikas, lai finansētu savu darbību.
2019. gada UEFA Eiropas U-21 čempionāts

Grupu turnīrs

Visi spēļu laiki ir norādīti pēc vietējā laika (UTC+2)
Vjačeslavs Dombrovskis

Biogrāfija

Vidējo izglītību ieguvis Rīgas 88. vidusskolā. Augstāko izglītību (bakalaura grādu ekonomikā un finansēs) ieguvis Latvijas Universitātē, pēc tam studējis Klārka universitātē ASV (Clark University), kur ieguvis ekonomikas zinātņu doktora grādu. Strādājis Baltijas Starptautiskajā ekonomikas politikas pētījumu centrā kā pētnieks, bijis Rīgas Ekonomikas augstskolas docents.
1997. gadā ieguvis Latvijas pilsonību naturalizācijas kārtībā.

Politiskā darbība

2011. gadā V. Dombrovskis iesaistījās politikā, kandidējot Saeimas ārkārtas vēlēšanās no Zatlera Reformu partijas saraksta Rīgas vēlēšanu apgabalā. Tika ievēlēts 11. Saeimā. Saeimā darbojās kā Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisijas priekšsēdētājs un vadīja Reformu partijas frakciju.
Priekšvēlēšanu laikā īslaicīgi, no 2011. gada 9. jūnija līdz 24. augustam, bija Sorosa fonda Latvijā valdes loceklis ar tiesībām pārstāvēt to kopā ar vismaz 5 citiem locekļiem.
2013. gada 2. maijā (pēc Roberta Ķīļa demisijas veselības problēmu dēļ) V. Dombrovskis tika apstiprināts par izglītības un zinātnes ministru Valda Dombrovska valdībā un jūnija sākumā uz amata pildīšanas laiku nolika Saeimas deputāta mandātu. Viņš kļuva par otro krievu tautības ministru Latvijas valdībās pēc Vladimira Makarova (TB/LNNK).
2014. gada janvārī kļuva par ekonomikas ministru Laimdotas Straujumas valdībā. 2014. gada martā tika ievēlēts par Reformu partijas valdes priekšsēdētāju.
2014. gadā kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās no "Vienotības" saraksta, nebūdams šīs partijas biedrs, tomēr netika ievēlēts. Par 12. Saeimas deputātu V. Dombrovskis kļuva uz laiku, kamēr no tā paša saraksta ievēlētais Jānis Reirs pildīja ministra pienākumus.
2015. gada aprīlī V. Dombrovskis paziņoja par aiziešanu no aktīvās politikas un nolika Saeimas deputāta mandātu.
2018. gadā iestājies politiskajā partijā "Saskaņa", un viens no partijas vadītājiem Nils Ušakovs paziņoja, ka ir gatavs izvirzīt V. Dombrovski kā partijas kandidātu valdības vadītāja amatam. Kandidēja 13. Saeimas vēlēšanās kā partijas "Saskaņa" Ministru Prezidenta kandidāts un tika ievēlēts Saeimā.
Stelpes pagasts

Upes

Milupīte, Misa, Vārnupe.

Vēsture

Mūsadienu Stelpes pagasta teritorijā vēsturiski atradās Nīzeres muiža (Gut Neu-Sorgen, Nīzere), Stelpes muiža (Gut Stelpenhof, Vecstelpe)..
1935. gadā pagasta platība bija 70,4 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Stelpes un Nīzeres ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Stelpes ciemam pievienoja Nīzeres ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Vecumnieku novadā.

Apdzīvotās vietas

Nīzere, Stelpe (pagasta centrs), Beitiņi, Vecstelpe.
2008. gada Pasaules čempionāts hokejā

2008. gada Pasaules čempionāts hokejā A divīzijā norisinājās no 2008. gada 2. maija līdz 18. maijam Helifeksā un Kvebekā, Kanādā. Šis bija 72. Pasaules čempionāts hokejā, kā arī pirmais čempionāts kopš 1962. gada, kas nenotiek Eiropā. Šis Pasaules čempionāts ir ievērojams arī ar to, ka IIHF atzīmē savu 100. jubileju. Čempionātā uzvaru izcīnīja Krievijas hokeja izlase, kļūstot pirmo reizi par čempioniem kopš 1993. gada.
2008. gada Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās Grieķijas, kā arī Bosnijas un Hercegovinas izlases. Šī iemesla dēļ ir izveidots 3. divīzijas kvalifikācijas turnīrs, kuras uzvarētāja jau šinī pašā gadā piedalījās arī 3. divīzijas turnīrā. Bez Bosnijas-Hercegovinas un Grieķijas, šajā turnīrā piedalījās arī Armēnijas izlase, kas pagājušajā gadā, lai gan sacensībām 3. divīzijā bija pieteikta, tajās nepiedalījās. Arī turpmāk trešās divīzijas kvalifikācijas turnīros piedalīsies 3. divīzijas iepriekšējā gada vājākā komanda.
Salacas pils

Salacas pils (vācu: Schloß Salis) bija Rīgas arhibīskapijas nocietinājums Salacas upes labajā krastā Salacgrīvā, apmēram puskilometru no upes grīvas. Līdz mūsdienām saglabājušies vien cietokšņa zemes vaļņi.

Vēsture

Salacas pils ir celta senā Salacas līvu pilskalna vietā.
Pirmo reizi Salacas pils pieminēta 1391. gadā Lībekas hronikā kā Saltze. Kad 1474. gadā Rīgas arhibīskaps Silvestrs Stodevešers sabiedrojās ar Zviedrijas karali pret Livonijas ordeni, 1477. gadā Salacgrīvā izcēlās zviedru desants, bet 1479. gadā Salacas pili ieņēma ordeņa karavīri, kas to paturēja savā kontrolē līdz 1485. gadam. 1529. gadā to savā īpašumā ieguva Rīgas arhibīskapa koadjutors, vēlākais arhibīskaps Brandenburgas Vilhelms. 
Livonijas kara laikā Salacas pili 1575. gadā ieņēma Livonijas ķēniņa Magnusas karaspēks, 1577. gadā Krievijas caristes karaspēks, bet 1581. gadā Zviedrijas karaspēks. 
1582. gada Jamas Zapoļskas miera līgumā Salacas pils pieminēta kā Салац vai Салач, pēc līguma noslēgšanas Salacas pilsnovadu iekļāva Polijas-Lietuvas kopvalstij piederošās Livonijas Pārdaugavas hercogistes Pērnavas vaivadijā.  
Poļu-zviedru kara laikā 1621. gadā pili ieņēma zviedru karaspēks un ap to uzbēra trīs smilšu bastionus.   
Lielā Ziemeļu kara laikā 1702.-1703. gadā viduslaiku pili uzspridzināja un tā vairs netika atjaunota. 1780. gada Broces zīmējumā vēl pamanāmas divu pils mūru paliekas, bet pils apsekojumā 1908. gadā Kārlis fon Lēviss of Menārs atradis vienīgi pils torņa pamatni ar 2,3-2,5 metrus bieziem mūriem.

Apraksts

Salacas viduslaiku pils bija uzcelta uz senāka pilskalna Salacas upes krastā, ap to bija izrakti aizsarggrāvji. Pils pamati veidoja 52х60 metrus lielu taisnstūri. 17. gadsimtā ap pili uzbērti smilšu bastioni.
Manolo Gabiadini

Karjera

Savā karjeras sākumā ir spēlējis tādos Itālijas komandās kā Bergamo "Atalanta", A.S. Cittadella, Turīnas "Juventus", Bologna F.C. 1909, Dženovas "Sampdoria" un SSC Napoli. 2017. gadā pievienojās Anglijas Premjerlīgas komandai Southampton FC. 2019. gada janvārī Gabiadini atkal pievienojās Dženovas "Sampdoria".
Itālijas futbola izlases sastāvā debitēja 2012. gada 15. augustā spēlē pret Angliju.
Viedtālrunis

Viedtālrunis (angļu: Smartphone) ir pilnvērtīgs mobilais telefons, kas papildināts ar datoram līdzīgu funkcionalitāti. Vairums viedtālruņu ietver kameru, pilna apjoma e-pasta funkcionalitāti, kā arī plānotāju. Galvenā viedtālruņa īpašība ir iespēja papildināt tā funkcionalitāti, uzstādot trešās puses lietojumprogrammas. Viedtālruņiem mēdz būt QWERTY tastatūra un/vai skārienjutīgs ekrāns.
Psihoanalītiskā literatūras kritika

Psihoanalītiskā literatūras kritika ir literatūras kritikas virziens, kas konceptuāli un metodoloģiski balstās Zigmunda Freida aizsāktajā psihoanalīzes tradīcijā. Psihoanalītisks skatījums uz tekstu izveidojās jau pašos psihoanalīzes pirmsākumos (ap 19.-20.gs. miju, bet pamatā 20.gs. sākumā), un 20.gs. gaitā psihoanalītiskā literatūras kritika pakāpeniski attīstījusies par ļoti daudzveidīgu un ietekmīgu literatūras kritikas un teorijas virzienu. Līdzās Freidam kā ļoti nozīmīgas personības psihoanalītiskās kritikas attīstībā minami Karls Gustavs Jungs (kura uzskati un ieviestā tradīcija gan radikāli atšķiras no Freida), Alfreds Ādlers, vēlāk - Žaks Lakāns, Žils Delēzs, Jūlija Kristeva un citi.
Vienkāršākajā psihoanalītiskās kritikas līmenī tās objekts ir teksta autora vai tēla psihoanalīze, taču sarežģītākos līmeņos teksts tiek aplūkots neatkarīgi no tā autora; iespējams pievērsties, piemēram, teksta vēstījuma un poētiskās struktūras aplūkošanai psihoanalītiskā aspektā vai arī kā literārus tekstus interpretēt pašus psihoanalīzes pamattekstus. Tāpat kā psihoanalīze, psihoanalītiskā kritika pieņem, ka eksistē zemapziņa/bezapziņa, kuras darbība, autoram vairāk vai mazāk to neapzinoties, izpaužas literārā tekstā, taču - atšķirībā no pishoanalīzes - psihoanalītiskā kritika, protams, nav pielietojama vai vismaz pamatā netiek pielietota terapijai.
Pāvuls Jurjāns

Dzīvesgājums

Dzimis Ērgļos, muzikāli izglītojās Harkovas mūzikas skolā, kur par skolotājiem strādāja viņa brāļi Andrejs un Juris, kā arī studēja dziedāšanas un kormeistaru klasēs Sanktpēterburgas konservatorijā. Pēc mācībām strādāja Rīgā, pasniedza dziedāšanu, koncertēja kā mežraga virtuozs un kā solodziedātājs, vadīja korus. 
Bija V Vispārējo latviešu Dziesmu svētku virsdiriģents. No 1904. līdz 1915. gadam strādāja par Rīgas Ķeizariskās mūzikas skolas dziedāšanas skolotāju un operas klases vadītāju, nodibināja un vadīja Latviešu operu.
Bija pirmās latviešu operas dibinātājs un diriģents. 1912. gada 27. decembrī notika operas "Jevgenijs Onegins" pirmizrade, kurā uzstājās tikai latviešu dziedātāji. 
No 1919. gada vadīja dziedāšanas klasi Latvijas Konservatorijā.

Darbi

Viņa veikums ir 12 simfoniskie darbi, 5 vokāla instrumenta darbi, 3 kameransambļi, 11 solo dziesmas, 2 tautas dziesmu apdares solo balsij, 14 oriģināldziesmas jauktajam korim un 15 oriģināldziesmas vīru korim.
Koldica

Vēsture

Koldica rakstos pirmoreiz minēta 1046. gadā. 1158. gadā tika sākta Koldicas pils celtniecība. No 17. gadsimtā pilsēta attīstījās kā tekstilrūpniecības centrs. No 18. gadsimta māls no pilsētas apkārtnes tika izmantots Meisenes pocelāna ražošanā. Gan Pirmā, gan Otrā pasaules kara laikā pils tika izmantota kā karagūstekņu nometne. Otrā pasaules kara beigās pilsētu ieņēma ASV spēki, tomēr, pamatojoties uz Jaltas konferences lēmumiem, tā iekļāvās PSRS okupācijas zonā, bet vēlāk – VDR.
Latvijas PSR Valsts Jaunatnes teātris

Vēsture

Teātris tika nodibināts drīz pēc Latvijas PSR nodibināšanas 1941. gadā. Teātra repertuārā pārsvarā bija izrādes bērniem un jaunatnei. Pirmaie teātra režisori bija Rūdolfs Baltaisvilks un Emīlija Viesture. Rūdolfs Baltaisvilks bija arī teātra direktors un galvenais mākslinieciskais vadītājs.
Otrā pasaules kara laikā teātris nedarbojās. Pēc kara tas atsāka darbību. No 1946. gadā teātrī darbojās divas trupas — latviešu un krievu, kurām bija savstarpēji neatkarīgi iestudējumi.
Sākotnēji teātrim savu telpu nebija. 20. gadsimta 40. gadu beigās teātris ievācās bijušās Lielās sabiedriskās sinagogas telpās Lāčplēša ielā 39, bet 1979. gada 6. februārī Jaunatnes teātra latviešu trupa pārcēlās uz ēku Lāčplēša ielā 25 (kad šīs telpas atbrīvoja Dailes teātris pēc jaunas ēkas uzcelšanas).
Visilgāko laika periodu teātra galvenais režisors bija Ādolfs Šapiro (1964—1992). 20. gadsimta 70. un 80. gados tika iestudētas ne tikai bērniem, bet arī pieaugušajiem domātas izrādes, no kurām daudzas guva ievērību. Tika iestudētas Alekseja Arbuzova un Gunāra Priedes lugas. Plašu ievērību guva Čehova lugas "Ivanovs" iestudējums 1975. gadā, kā arī 80. gadu izrādes "Trešās impērijas bailes un posts", "Sniegotie kalni", "Rīt bija karš" un "Centrifūga".
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1991. gadā teātris tika pārdēvēts par Latvijas Jaunatnes teātri. 1992. gadā tas tika reorganizēts un faktiski likvidēts. Pēc tam teātra telpās darbību uzsāka Jaunais Rīgas teātris.
Ādolfa Šapiro vadītais Latvijas PSR Valsts Jaunatnes teātris tika iekļauts Latvijas kultūras kanonā.
Zilenīšu cilts

Latvijā

Latvijā sastopamas 20 zilenīšu cilts sugas. Viena no tām — drudzeņu zilenītis (Phengaris alcon) — tika atklāta 2013. gadā. Visbiežāk Latvijas pļavās var novērot parasto zilenīti (Polyommatus icarus), bet lielā mārsila zilenīša (Phengaris arion) izplatība pēdējos gados ir dramatiski samazinājusies, kaut kādreiz tas bija bieži sastopams sausos priežu silos. 2015. gadā lielais mārsilu zilenītis izvēlēts par Gada kukaini 2015.

Sistemātikas diskusijas

Saskaņā ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem vairākas ģintis likvidētas un savstarpēji apvienotas, bet par vairākām ģintīm zinātniekiem joprojām nav vienprātības, vai tās pieder zilenīšu ciltij, vai nepieder. Ir nepieciešams veikt padziļinātus pētījumus, lai atbildētu uz šiem jautājumiem. Īpaši daudas ģintis savienotas ar divām holarktiskajām ģintīm: zilenīšu (Polyommatus) un vainadzīšu zilenīšu (Plebeius) ģintīm. Lai būtu vieglāk orientēties šajā lielajā tauriņu grupā, zinātnieki to mēdz dalīt sekcijās. Arī no Latvijā sastopamajām ģintīm viena — viltus zilenīši (Pseudophilotes) — iekļauta pārbaudāmo ģinšu sarakstā. Latvijā no šīs ģints sastopama viena suga — mazais mēslu zilenītis (Pseudophilotes vicrama).
Lazdonas draudzes novads

Lazdonas draudzes novads (vācu: Kirchspiel Lasdohn) bija viens no 16 Vidzemes guberņas Cēsu apriņķa draudzes novadiem.

Vēsture

1699. gadā pēc zviedru Vidzemes ģenerālgubernatora Ērika Dālberga projekta Lazdonā tika uzcelta krustveida luterāņu baznīca.
1710. gada mēra epidēmijā Lazdonas draudzes novadā no 1372 iedzīvotājiem nomira 500 (36,4%).
Patstāvīgs Lazdonas draudzes novads izveidots 18. gadsimta beigās, nodalot tā teritoriju no Ļaudonas draudzes novada. Tas aptvēra Lazdonas, Praulienas, Sarkaņu, Patkules, Madonas, Kujas muižas un to zemnieku sētas un daļu no Aizkujas muižas zemnieku sētām.
Tagadējā Lazdonas luterāņu baznīca celta no 1802. līdz 1805. gadam, iesvētīta 1806. ga­dā. Pēc tam, kad pareizticībā pārgājušais brāļu draudzes priesteris Dāvis Balodis Ļaudonā nodibināja pirmo latviešu pareizticīgo draudzi, 1863.-1866. gadā uzcēla arī Lazdonas Sv. Trijādības pareizticīgo baznīcu.
Nikolajs Rjabiņins

Šaha kompozīcija

Sastāda etīdes no 1980. gada. No 2017. gada lielmeistars šaha kompozīcijā.
Apogi

Kopīgās īpašības

Apogi ir neliela auguma pūču dzimtas putni ar brūnibaltu, raibumotu apspalvojumu, dzeltenām acīm un baltām uzacīm. Tiem nav ausu pušķu. Spārni noapaļoti, aste relatīvi īsa. Apogi medī gan naktī, gan dienā, bet mājas apogs galvenokārt dienas laikā.