google/wiki40b huggingface dataset:
Mārtiņš Brauns

Biogrāfija

Izglītību ieguvis Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolā un Jāzepa Vītola Latvijas Valsts konservatorijā.
No 1978. līdz 1986. gadam rokgrupas "Sīpoli" vadītājs, taustiņinstrumentālists un komponists.
Brauns ir sacerējis mūziku teātra izrādēm un filmām, arī vairākus skaņdarbus, kas tikuši atskaņoti Vispārējos latviešu Dziesmu un Deju svētkos, tai skaitā "Saule, Pērkons, Daugava".  Kopš 1986. gada viņš ir Latvijas Kinematogrāfistu savienības biedrs.

Apbalvojumi

Vairākas reizes saņēmis Lielā Kristapa balvu. 
Par mūziku dziesmai "Veltījums" saņēmis "Autortiesību bezgalības balvu 2017", jo dziesma ir atskaņota televīzijā, sabiedriskajos un komerciālajos radiokanālos un publiskā izpildījumā – koncertos Latvijā un Vācijā.
2001. gadā par darbu "Sapnis par Rīgu" viņš saņēma Kultūras ministrijas apbalvojumu. 
2018. gada 3. maijā saņēma IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni par "Par nopelniem kultūrā un izcilu, daudzpusīgu radošo ieguldījumu Latvijas mūzikā".
2019. gada 12. februārī Mārtiņš Brauns saņēma Mūzikas ierakstu gada balvu Zelta Mikrofons par mūža ieguldījumu Latvijas mūzikas attīstībā.
Nātrija sulfāts

Izmantošana

Nātrija sulfāts parasti ir visai lēts materiāls. To lieto par pildvielu veļas pulveriem, celulozes ražošanai (lai izšķīdinātu lignīnu) un stikla ražošanai, lai ievadītu nātriju (šeit to lieto tikai tāpēc, ka tas ir lēts — lietojot nātrija sulfātu, krāsns dūmgāzes satur sēra dioksīdu).
24. aprīlis

24. aprīlis ir gada 114. diena pēc Gregora kalendāra (115. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikusi 251 diena.
Baznīcas dziesma

Baznīcas dziesma vai himna ir reliģiska dziesma, kas īpaši uzrakstīta dievu, dievību, nozīmīgu cilvēku vai personifikāciju slavināšanai, dievināšanai un lūgšanām. Baznīcas dziesmu parasti izpilda dievkalpojumos vai reliģiskos rituālos. Baznīcu dziesmas parasti ir apkopotas dziesmu grāmatās.
Kandavas ģerbonis

Heraldiskais apraksts

Ģerboņa vairogā uz sudraba fona attēlots zaļš ozola zars ar trim lapām un trim zelta zīlēm, kas ir spēka simbols. Šis ģerbonis cildina Kandavas skaisto apkārtni, Abavas senleju un Ozolkalnu.
Pēteris Zālīte

Dzīvesgājums

Dzimis 1864. gada 1. decembrī Raunas pagasta “Sīļos” zemnieka ģimenē. Mācījās Raunas pagasta skolā, pēc tam draudzes skolā un Cēsu apriņķa skolas augstākajā klasē (1885), izglītību turpināja Vidzemes guberņas ģimnāzijā Rīgā.
1889. gadā iestājās Jēnas universitātē un studēja filozofiju, teoloģiju un dabaszinātnes, ieguva filozofijas doktora grādu par darbu “Imanuēla Kanta mācība par brīvību”. Pēc Amerikas apceļošanas 1893. gadā atgriezās dzimtenē un pievērsās publicistikai - strādāja par redaktoru laikrakstos ,,Mājas Viesis’’ (1893-1903) ,,Dienas Lapa’’ (1895-1905). 1898. gadā Rostokā nāca klajā viņa darbs “Kanta mācības par gribas brīvību izklāsts un tās kritika”. 1900. gadā nokārtoja maģistra eksāmenu Pēterburgas universitātē. 1905. gada revolūcijas laikā Pēteris Zālīte 1906. gadā izstrādāja nosūtīšanai Stolipinam apskatu “Nemieru cēloņi Baltijā”, kurā bija 14 reformu punkti, kas paredzēja plašu nacionālo autonomiju. 1908. gadā viņš papildināja zināšanas Berlīnes universitātē.
Pirmā pasaules kara laikā Pēteris Zālīte Pēterburgas psihoneiroloģijas institūtā lasīja lekcijas par Kanta filosofiju. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gada sākumā viņš piedalījās Krievijas valsts domnieka J. Goldmaņa sasauktajā slepenajā apspriedē, lai pārrunātu Latvijas autonomijas problēmas, bet 1917. gada 16.-19. novembrī pārstāvēja Demokrātisko partiju Latviešu Nacionālās Padomes pirmajā sesijā Valkā, kur nolasīja referātu par tautu pašnoteikšanās tiesībām. Nacionālā Padome viņu ievēlēja Satversmes projekta izstrādāšanas komisijā.
1919. gadā Pēteris Zālīte sāka strādāt Latvijas Augstskolā, Bermontiādes laikā brīvprātīgi iestājās Rīgas aizstāvju rindās. 1921. gadā viņu ievēlēja par LU Filoloģijas un filosofijas fakultātes filozofijas profesoru.
Miris 1939. gada 18. augustā Rīgā, apglabāts Lielajos kapos. 
Savu mājas bibliotēku viņš novēlēja Latvijas Universitātei, liela daļa šīs literatūras atrodas LU Bibliotēkas Humanitāro zinātņu filiālē.
Ēbersvalde

Vēsture

Pirms vācu kolonizācijas šeit atradās slāvu apmetne. 1913. gadā Ēbervaldē tika atrasts bronzas laikmeta Ēbervaldes depozīts, kurā ietilpa 81 zelta priekšmets. Depozīts Otrā pasaules kara beigās tika nolaupīts, un pašlaik atrodas Puškina muzeja Maskavā krājumos.
Pilsētu 1254. gadā kā Ēversvoldi (Everswolde — "Mežakuiļu mežs") dibināja Askaniju markgrāfs Johans I. Dokumentos pirmoreiz tā minēta 1276. gadā, kad šeit apmeties markgrāfs Albrehts III. 1300. gadā Ēbervaldei piešķirtas tirgus tiesības. 1499. gadā pilsētu nopostīja ugunsgrēks.
Pēc atjaunošanas Ēbersvalde kļuva par Brandenburgas markgrāfistes ievērojamu rūpniecisko pilsētu ar attīstītu metalurģiju. No 1605. līdz 1620. gadam tika izbūvēts Fīnovkanāls, kas ir vecākais joprojām funkcionējošais mākslīgais ūdensceļš Vācijā. Pilsēta smagi cieta Trīsdesmitgadu kara laikā.
Ēbersvaldē izgatavoti pirmie Vācijā dzinēju katli. 1877. gada 23. novembrī ierīkota pirmā Vācijā telefona līnija, bet 1923. gadā no Ēbersvaldes pārraidīts Vācijā pirmais radiokoncerts. 1892. gadā Ēbervaldē tika nodibināta Starptautiska meža pētniecības organizāciju apvienība.
Otrā pasaules kara beigās 1945. gada 22. aprīlī pilsētu ieņēma Sarkanā armija, un pēc šīs ziņas saņemšanas Hitlers esot nolēmis izdarīt pašnāvību.
VDR laikos pie Ebervaldes atradās liela PSRS kara bāze. 1970. gadā Ēbersvalde apvienota ar Fīnovas pilsētiņu un līdz 1993. gadam dēvēta par Ēbersvaldi-Fīnovu (Eberswalde-Finow). Pēc Vācijas apvienošanās liela daļa no pilsētas rūpniecības, nespēdama konkurēt, ir panīkusi.

Transports

Ēbersvalde ir viena no trijām Vācijas pilsētām, kurā darbojas trolejbuss.

Cilvēki

1929. gadā vācu ārsts Verners Forsmanis (Werner Forssmann, 1904 – 1979) Ēbervaldes slimnīcā pats sev caur vēnu ievadīja sirdī katetru, par ko 1956. gadā ieguva Nobela prēmiju. No 1947. līdz 1949. gadam vietējā PSRS kara bāzē ar vecākiem dzīvoja krievu mūziķis un aktieris Vladimirs Visockis.
Walt Disney Pictures

Walt Disney Pictures ir ASV producentu kompānija un Walt Disney Studios meitas uzņemums, kas ietilpst izklaides industrijas konglomerātā The Walt Disney Company. Kompānijas galvenā mītne atrodas Bērbankā, Kalifornijā un ir galvenais Walt Disney Studios spēlfilmu producents. Izveidota 1983. gadā, pirms tam Disneja studijas filmas tika izdotas zem Walt Disney Productions nosaukuma.
Walt Disney Pictures sevī ietver Walt Disney Feature Animation, kurā savukārt ietilpst studijas DisneyToon Studios un Pixar.
Kompānijas logotips sevī ietver Disnejlendas "Gulošās skaistules" pils siluetu. Zināmākai logotipa versijai, kas pastāvēja no 1985. gada, 2006. gadā to aizvietoja telpiskāks logotips, ko izveidoja Jaunzēlandes datorgrafikas studija Weta Digital, tas pirmo reizi tika parādīts 2006. gadā, filmas "Karību jūras pirāti: Miroņa lāde" ievadā.
Aizmiršana

Aizmiršana ir informācijas dzēšanās no atmiņas. Tas ir ļoti svarīgs psihofizioloģisks process, jo visu atcerēties nav iespējams un tas būtu pat kaitīgi.
Viens no pirmajiem aizmiršanas procesus pētījis vācu psihologs Hermanis Ebinghauss (Hermann Ebbinghaus) 1885. gadā. Viņa vārdā nosaukta "Ebinghausa līkne" - aizmirstā materiāla daudzuma atkarība no pagājušā laika. Aizmiršanas līkne raksturo informācijas reproducēšanas apjoma dinamiku laika periodā, tūlīt pēc iegaumēšanas un turpmākos secīgos laika intervālos. Sākumposmā līkne ir dilstoša un beigu posmā ir nedaudz augoša.
Pilnīgu atmiņas zudumu sauc par amnēziju, bet daļēju - par hipomnēziju. Atmiņas zudumam var būt dažādi cēloņi - traumas, vitamīnu trūkums (sk. Korsakova sindroms), smadzeņu slimības. Ļoti reti ir sastopama anomāla atmiņas saasināšanās (hipermnēzija), kad cilvēks tikai ar lielām pūlēm spēj kaut ko aizmirst. Atsevišķi izdalāma tā saucamā bērnības amnēzija, kas ir visiem cilvēkiem - ļoti agras bērnības notikumus nav iespējams atcerēties. Tas tiek izskaidrots ar nenobriedušu smadzeņu hipokampa nepilnīgu darbību vai atšķirīgiem atmiņas "kodēšanas" mehānismiem agrā bērnībā.
Google Earth

Debesis

Google SKY funkcija tika ieviesta Google Earth 4.2. versijā, 2007. gada 22. augustā, un ļauj lietotājiem apskatīt zvaigznes un citus debess ķermeņus.

Marss

Google Earth 5.0 versijā ietver Google Marss funkciju. Marsa režīmā var arī apskatīties Marsa krāterus.

Okeāns

Ieviests Google Earth 5.0 versijā, 2009. gada februārī. Google Ocean ļauj lietotājiem izpētīt okeānu 3D formātā. Google Ocean slāņi satur 20. slāņus
Sicīliešu gambīts

Vēsture

Šis gambīts pirmoreiz pieminēts itāļu rokrakstā 1623. gadā. 
No pasaules elites šahistiem šo atklātni spēlējuši Hosē Rauls Kapablanka, Aleksandrs Aļehins, Frenks Māršals, Pauls Keress, Dāvids Bronšteins un citi.

Stratēģiskā ideja

Gambīta ideja — aizvilināt no centra bandinieku c5.
Āzijas āpsis

Izplatība

Līdz ar sugas sadalīšanos trīs sugās, ir sadalījusies to apdzīvotā teritorija. Robeža starp Eiropas āpsi un Āzijas āpsi ir Volgas upe. Uz rietumiem no Volgas dzīvo Eiropas āpsis (Meles meles), bet uz austrumiem Āzijas āpsis (Meles leucurus). Tas ir sastopams Krievijas austrumdaļā, Kazahstānā, Mongolijā, Ķīnā, Korejā, Urālu kalnos, Tjanšana kalnos un Tibetas plakankalnē.
Āzijas āpsis patīk dzīvot stepēs, retos, sausos priežu mežos vai krūmājos, kas mijas ar stepēm, un tam patīk apmesties upju vai ezeru krastos. Novērojami liecina, ka āpsis nekad neizvēlas dzīvot biezajos taigas mežos.

Izskats

Āzijas āpsis ārēji ir ļoti līdzīgs Eiropas āpsim. Ķermenis ir masīvs, drukns. Galvas kopējā forma saplacināta, bet slaida, purna daļa ir relatīvi gara. Kājas īsas, ar platām pēdām, katrai pēdai 5 pirksti. Ausis nelielas, apaļas, acis mazas, novietotas ieslīpi. Āzijas āpsim atšķirībā no Eiropas āpša ir lielāka galva, tā dzerokļi ir garāki un šaurāki. Tāpat kā Eiropas āpsim kažoka mats ir divkrāsainas, apakšējā daļa ir melna vai brūna, bet augšējā pelēka. Tā seja ir balta ar divām kontrastainām melnām svītrām, ausis melnas ar baltiem ausu galiem. Tomēr abām sugām atšķiras sejas meln-baltais svītrojums. Baltais matojums uz vaigiem Āzijas āpsim ir īss, bieži nesasniedzot galvas pamatni un izzūdot kakla apmatojumā. Melnās svītras uz sejas šaurākas kā Eiropas āpsim. Āzijas āpsi var apskatīt šeit. Tā aste ir balta, un Krievijā to sauc arī par baltastes āpsi.

Barība

Āzijas āpsis ir visēdājs, tas pamatā medī kukaiņus, kā dažādas vaboles, sienāžus un podnieklapsenes, bet reizēm medī arī kurmjus, ežus un grauzējus. No grauzējiem visbiežāk tiek medītas strupastes. Āpsis ēd arī saknes, ogas, augļus un sēklas.
Elizejas lauki

Elizejas lauki (franču: les Champs-Élysées) ir avēnija Parīzē, Francijā. Tās garums ir 1910 metri, bet platums — 70 metri. Tā stiepjas no Konkordijas laukuma līdz Šarla de Golla laukuma (kur atrodas Triumfa arka). Pazīstama ar teātriem, kafejnīcām, ikgadējo Bastīlijas dienas militāro parādi, Tour de France finišu. Īres maksa gadā var sasniegt pat 1,2 miljonus ASV dolāru par 92,9 m². Tiek uzskatīta par vienu no pasaulē pazīstamākajām avēnijām pasaulē.
Ostadvares bāka

Ostadvares bāka (lietuviešu: Uostadvario švyturys, vācu: Kuwertshof) atrodas Lietuvas Šilutes rajonā Rusnes salā, Atmatas upes kreisajā krastā, ~5 km uz ziemeļrietumiem no Rusnes. Ietilpst Nemūnas deltas reģionālajā parkā.
Darbu sāka 1876. gadā. Bāku veido ~13 m augsts oktagonāls sarkanu ķieģeļu mūris, kurš savienots ar bākas uzrauga māju. Bāka pašreiz nav aktīva. Tā ir tehnikas vēstures piemineklis. 2003. gadā Lietuvas pasts izdeva pastmarku ar bākas attēlu.
Martijans Bekasovs

Biogrāfija

1968. gadā beidzis Rēzeknes 2. vakara vidusskolu. 1973. gadā pabeidzis Kaļiņingradas speciālo milicijas vidusskolu. 1983. gadā absolvējis Minskas augstāko milicijas skolu jurista specialitātē.

Politiskā darbība

1990. gadā ievēlēts LR Augstākajā Padomē kā PSKP biedrs. Balsojis pret Latvijas neatkarības deklarāciju. Vēlāk iestājies partijā "Līdztiesība", no kuras 1993. gadā ievēlēts 5. Saeimā. Darbojies Aizsardzības un iekšlietu komisijā, Mandātu un iesniegumu komisijā, kā arī vairākās parlamentārās izmeklēšanas komisijās. 1995. gadā bija Latvijas Sociālistiskā partijas dibinātāju skaitā, no tās saraksta ievēlēts 6. Saeimā. Bijis "Līdztiesības" frakcijas biedrs tās pastāvēšanas laikā (frakcija nepastāvēja no 1995. gada decembra līdz 1996. gada novembrim un sākot no 1997. gada maija). Saeimas pilnvaru termiņa beigās darbojies Aizsardzības un iekšlietu komisijā, Mandātu un iesniegumu komisijā, kā arī vienā parlamentārās izmeklēšanas komisijā. 1996. gadā parakstījis vēstuli ar lūgumu Valsts prezidentam Guntim Ulmanim no cietuma atbrīvot Alfrēdu Rubiku.
1998. gadā ievēlēts 7. Saeimā no Tautas Saskaņas partijas saraksta, kas sastāvēja no visām apvienībā "PCTVL" ietilpstošajām partijām. Arī šajā sasakumā darbojies Aizsardzības un iekšlietu komisijā, Mandātu un iesniegumu komisijā un vienā parlamentārās izmeklēšanas komisijā. Bijis frakcijas sekretārs. 2002. gadā ievēlēts 8. Saeimā no PCTVL saraksta. Līdz brīdim, kad Latvijas Sociālistiskās partijas deputāti (tai skaitā Bekasovs) izstājās no PCTVL, bija frakcijas sekretārs. Saeimas pilnvaru termiņa beigās bijis Aizsardzības un iekšlietu komisijas biedrs, kā arī Mandātu, ētikas un iesniegumu komisijas priekšsēdētāja biedrs.
2004. gadā, pēc Latvijas iestāšanās Eiropas Savienībā, bijis deputāts-novērotājs Eiropas parlamentā. Par "nepatiesas informācijas izplatīšanu par minoritāšu stāvokli Latvijā" Saeima plānoja atsaukt Bekasovu no parlamenta. Togad politiķis bija arī Latvijas Sociālistiskās partijas saraksta līderis Eiroparlamenta vēlēšanās, tomēr saraksts nepārvarēja 5% barjeru.
2006. gadā kandidējis 9. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Saskaņas Centrs" saraksta, tomēr sākotnēji nav ticis parlamentā. Pēc deputāta Aleksandra Golubova nāves 2010. gadā kļuvis par 9. Saeimas deputātu. Ir bijis Pilsonības likuma izpildes komisijas, kā arī Valsts pārvaldes un pašvaldības komisijas biedrs. 10. Saeimas vēlēšanās nekandidēja.

Privātā dzīve

Martijans Bekasovs ir dzimis 1949. gada 1. novembrī Rēzeknes pilsētā. Precējies.
Bijis iesaistīts vairākos kriminālos notikumos. 1997. gadā kāds Ludzas iedzīvotājs Bekasovu ir mēģinājis nošaut, bet 1998. gadā viņš ir sakāvies ar kādu citu ludzānieti.
Zemūdens zemestrīce

Zemūdens zemestrīce ir zemestrīce, kura notiek atklātā jūrā dziļi zem ūdens virsmas. Bieži šādas zemestrīces izraisa cunami viļņus. Atskaitot cunami vilni, šādas zemestrīces parasti neizraisa lielus postījumus. Viena no traģiskākajām zemūdens zemestrīcēm notika 2004. gada 26. decembrī Indijas okeānā, kuru zinātnieki nosaukuši par Sumatras-Andamanu zemestrīci.

Brīdināšana

Zemūdens zemestrīces un tai sekojošais cunami krastus sasniedz tikai pēc kāda brīža. Šajā laika sprīdī var paspēt brīdināt iedzīvotājus par nelaimes tuvošanos. ANO sadarbībā ar attiecīgo valstu reģioniem strādā pie spiediena mērītāju tīkla izveides Indijas okeānā, Vidusjūrā un Karību jūrā. Spiediena mērītājus novieto ūdenstilpes dibenā aptuveni 5 kilometru dziļumā. Tie ir tik jutīgi, ka spēj uztvert pat vienu centimetru augstu cunami vilni. Tiklīdz tiek fiksēta cunami pārvietošanās, spiediena mērītājs dod signālu bojai, kura atrodas virs ūdens. Tālāk signāls tiek pārraidīts uz satelītu, kas izsūta brīdinājumu.
1999. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā

1999. gada Pasaules čempionāts šosejas riteņbraukšanā notika Trevizo un Veronā, Itālijā, no 3. līdz 10. oktobrim. Čempionāts sastāvēja no grupas un individuālā brauciena vīriešiem, sievietēm, vīriešiem līdz 23 gadu vecumam, jauniešiem un jaunietēm.
No Latvijas sportistiem augstvērtīgāko rezultātu uzrādīja Raivis Belohvoščiks, kurš vīriešu individuālajā braucienā uzrādīja ceturto labāko rezultātu.
Sērsna

Sērsna ir blīva un cieta sniega virskārta, kas rodas pēc neliela atkušņa vai silta laika perioda ziemā, sasalstot mitram sniegam. Sērsna, kas izveidojusies virs sniega segas, nelabvēlīgi ietekmē mežos dzīvojošās zīdītāju sugas. Nagaiņiem — stirnām, briežiem, meža cūkām — šādi laika apstākļi ir ļoti nelabvēlīgi, jo virs sniega segas izveidojusies ledus kārta neiztur viņu svaru. Dzīvniekiem salaužot plāno ledus kārtu, tiek savainotas kājas, tādējādi apgrūtinot pārvietošanos.

Raksturojums

Parasti sērsna rodas pavasara pusē, kad dienas jau kļuvušas garākas un saule jūtami silda. Siltas saules un augstas temperatūras ietekmē sniega sega virspusē sāk kust, ūdens sūcas dziļāk un padara sniega virsējo kārtu mīkstu, pat slapju. Nākamajā naktī temperatūra krīt un slapjais sniegs sasalst, veidojot vienlaidu garozu, kas ir cieta. Šo sasalušo sniega virsējo kārtu tad arī sauc par sērsnu.
Atkarībā no kušanas un vēlāk sasalšanas intensitātes, sērsnai var būt ļoti dažādas stingrības pakāpes. Parasti sērsna ir trausla vai vidēji cieta kārtiņa, kas iztur tikai nelielu zīdītāju svaru vai salūst pie pirmā pieskāriena, tomēr ir gadījumi, kad sērsna veidojas īpaši izturīga un pa to var droši staigāt, reizēm pat braukt ar kamanām. Tomēr slēpot pa sērsnu nevar nemaz — slēpes slīd vairāk uz sāniem, nekā uz priekšu. Lai varētu slēpot, sērsnai ir jāapsnieg ar pāris centimetrus biezu sniega kārtu.
Līdzenumu tapirs

Izskats un ieradumi

Līdzenumu tapirs ir tumši brūnā krāsā, ar baltiem ausu galiem, un tam ir īsas, vertikāli stāvošas krēpes. Un kā visiem tapiriem tam ir īsa, strupa aste un kustīgs snuķis, kas ir visīsākais starp dažādajām tapiru sugām. Tā ķermeņa garums ir 1,8 m - 2,5 m, aste 5-10 cm gara, svars 270 kg, augstums skaustā 77 - 108 cm. Mātītes ir nedaudz lielākas par tēviņiem. Priekškājām ir 4 pirksti, pakaļkājām 3 pirksti. Lai arī tapiri ir izteikti vientuļnieki, līdzenumu tapirus reizēm var sastapt pa pāriem.
Līdzenumu tapiri barojas ar koku un krūmu lapām, jaunajiem dzinumiem, augļiem un dažādiem augiem un zālēm, tie labprāt ēd maigos ūdensaugus. Līdzenumu tapiri pamatā uzturas upju tuvumā un ir lieliski peldētāji un nirēji, bet tie var diezgan ātri pārvietoties arī pa sauszemi, veikli pārvarot upju stāvos krastus, kā arī kāpelēt pa klintīm. Līdzenumu tapiri ir nakts dzīvnieki, un katru vakaru tie dodas ganībās pa iestaigātām takām, priekšroku dodot zaļajiem augiem.
Galvenie tapiru ienaidnieki ir aligatori, jaguāri un pumas. Kad tapiram uzbrūk plēsējs, tas slēpjas ūdenī.

Reprodukcija

Mātīte meklējas ik pēc 2-3 mēnešiem, grūsnība ilgst 400 dienas, un parasti piedzimst viens mazulis, kas sver apmēram 6,8 kg. Mazuļiem ir brūns apspalvojums ar baltām strīpiņām un baltiem lāsumiņiem, šāds apspalvojums sapludina mazuli ar meža gaismas un ēnas spēli. Septiņu mēnešu vecumā apspalvojums ir nomainījies un ieguvis pieauguša tapira krāsojumu. Mātes savus mazuļus baro ar pienu 6-8 mēnešus. Ap šo laiku tapiru mazuļi ir pieauguši. Jaunais tapirs paliek kopā ar māti apmēram līdz divu gadu vecumam. Tapiri dzīvo 25-30 gadus.
Pilīdijs

Pilīdijs jeb Dezora kāpurs ir nemertīntārpu kāpura stadija. Nosaukums veidots no grieķu vārda πίλιδιον, kas nozīmē ‘filca cepure’. Pilīdijs pēc formas ir līdzīgs bruņu ķiverei vai lietussargam ar divām lēverveidīgām daivām, tāpēc arī tāds nosaukums — ķiverveidīgais kāpurs. Kāpura ķermeni klāj sīkas skropstiņas, gar lietussarga malām ir izvietotas lielāka izmēra skropstiņas, bet virsotnē raksturīgs skropstiņu pušķis — paura orgāns. Kāpura ķiveres malās nokarājas divas platas lēverveidīgas daivas. Starp tiem atrodas mutes atvere, kas tālāk pāriet barības vadā un zarnu kanālā. Anālās atveres nav.
Kāpuram ir planktonisks dzīvesveids. Pēc kāda laika pidīlijā notiek īpatnēja pārvēršanās, kuras rezultātā tā iekšienē zem ādas izveidojas pieaugusi nemertīna, kas, plīstot pilīdija ķermeņa apvalkam, izkļūst ārā.
Markuss Šmits

Izglītība

No 1986. gada līdz 1987. gadam mācījies "Kontakstudiengang Popularmusik" Hamburgā, un no 1989. līdz 1993. gadam klasiskās ģitāras spēli Hamburgas Konservatorijā.

Karjera

Instrumentāli pavadījis tādus māksliniekus kā Rio Reiser, Joachim Witt, George Baker Selection, Hot Chocolat!
Pašlaik spēlē bandžo un ģitāru grupā Texas Lightning. Grupa 2005. gadā izdeva singlu Like a Virgin (Madonnas populārās dziesmas kantrī versija) un albumu Meanwhile, Back at The Ranch, kas galvenokārt satur daudzas kantrī stilā pārveidotas, pazīstamas popa un roka dziesmas.
2006. gadā Texas Lightning kopā ar Vikiju Leandrosu un Tomasu Andersu tika nominēti Vācijas reģionālā TV kanāla NDR Vorentscheid 2006 (Vācija Eirovīzijas dziesmu konkursā 2006), kurā izvēlas gada dziesmu, kas dodas pārstāvēt Vāciju lielajā Eirovīzijas dziesmu konkursā. Texas Lightning uzstājās ar dziesmu No no never ("Nē, nē, nekad"), kurai vārdus sarakstīja un mūziku sakomponēja Džeina Komerforda. Dziesma kļuva par skatītāju favorīti un grupa devās uz Atēnām, lai pārstāvētu konkursā Vāciju. Finālā Texas Lightning ar 36 punktiem ieguva 15.vietu ar 36 punktiem, bet dziesma No no never jau bija sasniegusi 1. vietu Vācijas mūzikas topos.
2006. gada vasarā Markuss ar grupu apceļoja Vāciju popularizējot grupas albumu Meanwhile, Back at The Ranch "No No Never" tūrē.

Izskats

1,75 cm garš. Acis gaiši brūnā krāsā.

Hobiji

Patīk spēlēt Pedal Steel Guitar - havajiešu ģitāru.

Jaunumi

Kopā ar grupu Texas Lightning Markuss ieraksta jaunu albumu un grupas jaunā dziesma "Seven Ways/Septiņi Ceļi" būs iekļauta filmas "Winetoons - the legend of the treasure in Silversea" skaņuceliņā.
Baktērijas

Baktēriju atklāšana

1676. gadā pirmo reizi baktērijas optiskajā mikroskopā ieraudzīja un pēc tam aprakstīja nīderlandiešu dabas pētnieks Antonijs van Lēvenhuks. Tāpat kā visus citus līdz tam atklātos mikroskopiskos organismus, arī šos Lēvenhuks nosauca par animalcules. Terminu "baktērija" 1828. gadā ieviesa vācu dabas pētnieks Kristiāns Gotfrīds Ērenbergs. 1850. gados franču mikrobiologs Luijs Pastērs uzsāka baktēriju fizioloģijas un vielmaiņas pētījumus, kā arī atklāja to, ka baktērijas izraisa daudzas slimības. Turpmākajā mikrobioloģijas attīstībā nozīmīgu devumu deva vācu mikrobiologs Roberts Kohs. Viņš izdalīja Sibīrijas mēra, tuberkulozes un holēras ierosinātājus. 1884. gadā formulēja un 1890. gadā publicēja Koha postulātus. Savukārt 1905. gadā par tuberkulozes pētījumiem viņš saņēma Nobela prēmiju fizioloģijā vai medicīnā.
Baktēriju uzbūves pētīšana sākās ap 1930. gadu, kad tika izgudrots elektronmikroskops. 1937. gadā tika ierosināts visus organismus sadalīt prokariotos, pie kuriem piederēja baktērijas, un eikariotos. Un visbeidzot 1977. gadā prokarioti tika sadalīti arhejos (arhebaktērijās) un baktērijās.
Iekaisums

Klīniskā aina

Iekaisuši audi ir hiperēmiski (sasārtuši paplašināto asinsvadu dēļ), tiem raksturīga paaugstināta temperatūra (lielāka iekaisuma gadījumā var būt paaugstināta visa ķermeņa temperatūra) un audu tūska (hiperosmijas — paaugstināta osmotiskā spiediena — dēļ). Tā kā iekaisuma rajonā ir pazemināta skābekļa padeve (hipoksija), tad audiem piemīt paaugstināts skābums (vietēja acidoze). Iekaisuma perēklis parasti ir sāpīgs, jo tūskas dēļ tiek saspiesti nervu gali. Iekaisušā orgāna funkcijas ir traucētas.

Iekaisumu tipi

Iekaisums var būt akūts (līdz 2 nedēļām) un hronisks (pat visas dzīves ilgumā, ar periodiskiem saasinājumiem un remisijām).
Katram iekaisumam mēdz būt 3 stadijas: alterācijas stadija (audu un šūnu bojājums), eksudācijas stadija (šķidruma un asins šūnu nonākšana no asinsvadiem audos) un proliferācijas jeb produktīvā stadija (šūnu vairošanās un audu veseluma atjaunošanās).
Eksudatīvos iekaisumus sīkāk iedala serozos, fibrinozos, strutainos, hemorāģiskos, katarālos u.c. veidos.

Prognoze

Prognoze ļoti atkarīga no iekaisuma veida un laicīgas medicīniskās palīdzības.