Eriks Ādamsons

Biogrāfija

Eriks Ādamsons dzimis Rīgā grāmatveža ģimenē.
Mācījies Rīgas pilsētas elementārskolā Raņķa dambī, pēc tam Rīgas 1. vidusskolā, kur literatūru pasniedza Vilis Plūdons. 1924. gadā pirmā publikācija - komēdija "Amora apburtā lapene". 1926. gadā Jaunākās Ziņas iespiež viņa pirmo dzejoli. Uzsācis tieslietu studijas Latvijas Universitātē, kuras pameta 1928. gadā. No 1929. līdz 1930. gadam dienēja Daugavpils cietoksnī. Darbojies biedrībā "Zaļā vārna". Trīsdesmitajos gados nodevies tikai literārajam darbam. Dzīvoja Rīgā Indrānu ielā. 1937. gada viņa pirmā noveļu krājuma Smalkās kaites vāku ilustrēja Anšlavs Eglītis. Bija precējies ar radio diktori un rakstnieci Mirdzu Ķempi, tomēr laulība izjuka īsi pirms 2. pasaules kara. Vācu okupācijas laikā strādāja grāmatnīcā un meža darbos, publicējies ar pseidonīmu kā Ēriks Rīga. 1942.—1944. gados Ādamsona darbus publicēja Latvju Mēnešraksts, ko vadīja Kārlis Skalbe. 1943. gadā sācis vākt materiālus, lai rakstītu grāmatu par Kārli Padegu. Šī ideja nekad netika realizēta. 1944. gadā rakstniekam piešķirta Raiņa un Aspazijas piemiņas fonda prēmija. Tai pašā gadā Ādamsons apprecēja Kārļa Padega atraitni Elvīru, kas arī no agras jaunības sirga ar plaušu tuberkulozi. Abiem 1945. gadā piedzima dēls Askolds, kurš pēc pāris mēnešiem mira. Eriks Ādamsons, vācu laikā saslimis ar tuberkulozi, 1946. gadā mira Biķernieku sanatorijā. Apbedīts Raiņa kapos Rīgā. 1981. gadā literārā mantojuma gadagrāmatā "Varavīksne" publicētas rakstnieka māsas Lilijas Ādamsones-Vilkas atmiņas "Visu mūžu līdzās nāk brālis Eriks".

Literārā darbība

Ādamsona darbus bieži uzskata par ornamentālisma literatūru, jo autors smalki apraksta detaļas. Tiem raksturīga arī groteska un ironija. Savos darbos Ādamsons pievērsies tīrās mākslas principiem, bija smalks estēts gan dzīvē, gan literārajos darbos. Tēlojumā viņš savija nopietno un komisko, izmantoja neslēptu ironiju.
Ādamsona dzeju mēdz stilistiski saistīt ar dekadenci, baroku, rokoko vai jūgendstilu; tai raksturīgs estētiskums un manierīgums, dažkārt arī erotika. Tematiskā ziņā tā ir eksotiska (aprakstītas vai pieminētas dažādas zemes un kultūras — piemēram, dzejoļos "Tlantlakvakapatli", "Nāves koks", "Balāde par sapņu dūmu"). Ādamsons priekšroku dod klasiskajām dzejas formām, kā elēģijai vai balādei.
Prozā Ādamsona nozīmīgākais darbs ir noveļu krājums "Smalkās kaites". Katrā no novelēm aprakstīta kāda varoņa neirotiska psiholoģiska īpatnība. Ādamsona stilu raksturo, piemēram, šāds fragments no noveles "Bada spēle": ..Juris ne brīdi vairs nevarēja savaldīties — lauza maizes klaipus, koda sieru, strēba ķilku sulu, ēda lielos gurķus. Īsā laikā viņš apēda divas olas, puskilogramu baltmaizes, 100 grammus siera, pusbundžu šprošu, daudzas ķilkas, divus skābus gurķus. Bet ar visu to vēl nenieka nepietika. Juris steidzīgi, ar izmisumu, ar asarām, ar gavilēm, bez sāta, bez mēra, bez kauna turpināja apmierināt izsalkumu, pilns baiļu, ka to dara vēl pārāk atturīgi un nepilnīgi. Pie tam viņš smēķēja papirosu pēc papirosa un dzēra glāzi pēc glāzes remdenā dzeltānā alus un asi dedzinošā un reizē nejauki saldā, ūdenī atšķaidītā spirta, kaut gan pilns neizprotama uztraukuma dusmojās, ka dzērieni un papirosi maitāja un padarīja rūgtus ēdienus, kurus beidzot viņš gribēja izbaudīt līdz augstākai iespējamībai.
1939. gadā Kultūras fonds piešķīra E. Ādamsonam godalgu par stāstu "Lielas spodrības gaismā", kas publicēts 1937. gadā. 
Eriks Ādamsons uzrakstījis tikai vienu romānu — "Sava ceļa gājējs".
Starp autoriem, no kuriem rakstnieks, iespējams, ietekmējies, var minēt Oskaru Vaildu, Knutu Hamsunu un Šarlu Bodlēru.
Tulkojis Bairona, Henrika Ibsena, Oskara Vailda, Radjarda Kiplinga, Alfrēda Tenisona, Roberta Brauninga un V.B. Jeitsa darbus.

Komponētie dzejoļi

E. Ādamsona dzeju komponējuši vairāki pazīstami autori. Marģera Zariņa skaņuplatē "Skaņdarbi korim a capella" (1968) iekļautas trīs kora dziesmas ar E. Ādamsona vārdiem ("Odu deja", "Dzeguze ābelē" un "Madrigāls par vecmodīgu tēmu"). Viņš komponējis arī kora dziesmu "Madrigāls pie četrām svecēm". Uldis Stabulnieks komponējis dziesmu "Zviedru vārtu romance".
Raimonds Pauls komponējis dziesmas ar E. Ādamsona vārdiem, tās iekļautas Imanta Skrastiņa albumā "Sapņu pīpe" (1982): "Vēju pavalstnieks", "Odu romance", "Par labu dzīvošanu" un "Pirmā mīla".
Niks Gothams komponējis kora dziesmu ciklu ar E. Ādamsona vārdiem "Sapņu pīpe" (2008), tajā iekļauti dzejoļi "Sapņu pīpe", "Vilka dziesma", "Dažreiz tik skaisti suņi rej", "Vēju pavalstnieks".