Latvijas baltkrievi

Latvijas baltkrievi ir otrā lielākā mazākumtautība pēc Latvijas krieviem. 2012. gadā Latvijā dzīvoja vairāk kā 76 tūkstoši baltkrievu, bet Baltkrievijas pilsoņu skaits bija tikai 2261. Aptauju un tautas skaitīšanu dati liecina, ka lielākā daļa Latvijas baltkrievu nesarunājas dzimtajā valodā un maz interesējas par nacionālo kultūru.  
Salīdzinājumā ar citām minoritātēm, oficiālais baltkrievu skaits Latvijā dažādos laikos ļoti krasi mainījās (1897. — 80 tūkstoši, 1935. — 27 tūkstoši, 1989. — 120 tūkstoši, 2012. — 76 tūkstoši), jo dažādos periodos viņi tika pieskaitīti gan krieviem, gan poļiem, gan latviešiem.

Vēsture

Baltkrievu izcelsme notika slāvu un baltu etnisko kultūru sintēzes rezultātā. Vecbaltkrievu valoda ap 5. gadsimtu atdalījusies no kopīgā slāvu valodu zara un, tāpat, ka tas notika ar citām slāvu valodām – ukraiņu, poļu u.c., sākusi savu attīstību. 
Latvijas baltkrievu vēsture ciešāk saistīta ar Latgales vēsturi. No aizvēsturiskiem laikiem krivičus un letgaļus apvienoja Daugava, kas bija kopīgais satiksmes un tirdzniecības ceļš. 
Baltkrievu ieceļošana Latvijā sākās pēc Livonijas ordeņa valsts likvidēšanas 1562.gadā, kad izzuda politiskā robeža starp baltkrievu apdzīvoto Lietuvas lielkņazistes, vēlāk Žečpospolitas teritoriju un Latgali.  
Lietuvas Lielkņazistes laikos oficiālā valsts valoda bija vecbaltkrievu, un šī loma saglabājusies līdz 17.gadsimtam, kad to nomainīja poļu valoda. Lietuvas Lielkņazistes laiks bija labvēlīgs vecbaltkrievu valodas un kultūras attīstībā. 
19.gadsimtā notika baltkrievu atmoda, kad parādījušies tādi baltkrievu autori, kā Janka Kupala, Maksims Bogdanovičš, Jakobs Kolass. Atmoda iespaidoja arī Latvijas baltkrievus, daudzie no kuriem brauca izglītoties uz Polocku, Vitebsku, lai vēlāk atgrieztos Latvijā un izglītot citus. Tikai tajā laikā notika reāls darbs, lai veicinātu nacionālo identitāti. Migrāciju pastiprināja dzimtbūšanas atcelšana Krievijā un liels pieprasījums pēc darbaspēka Rīgā 19. gadsimta beigās.
Latvijas neatkarības gadi pēc Pirmā pasaules kara baltkrieviem bija ļoti labvēlīgi, jo Latvijas baltkrieviem piešķīra mazākumtautības statusu. Baltkrievu inteliģence tikusi pie valsts finansējuma, nodibināja kultūras un izglītības biedrību „Tēvija” („Бацькаўшчына”) un atvēra vairāk nekā 50 baltkrievu skolu, kā arī ģimnāzijas. Šajā laikā publicēja preses izdevumus baltkrievu valodā, nodibināja baltkrievu biedrības, teātris. Šajā laika periodā baltkrievi sāka rūpēties par savas valodas aizsardzību un attīstību. 
1934.gadā baltkrievu skolas likvidēja, sākās Latgales latviskošana. Dažas skolas no jauna tika atvērtas vācu okupācijas laikā, lai 1944.gadā tās atkal slēgtu. 
20.gadsimta 50.—80.gados notika ievērojami liels baltkrievu migrācijas vilnis Latvijā, un tas jau bija saistīts ar padomju totalitārā režīma laiku.

Baltismi baltkrievu valodā

Baltkrievi ir ļoti ietekmējusies no baltu tautām (latviešu, lietuviešu) dažādu vēstures kontaktu periodos. To pierādījumi atrodami gan antropoloģijā, gan valodas materiālos. Baltkrievu valoda ir mantojusi tā saucamos baltismus, kas izpaužas, piemēram, vietvārdos, hidronīmos, kā arī baltkrievu uzvārdos. Jāpiebilst, ka baltismi baltkrievu valodā vēl joprojām nav pietiekami izpētīti (baltkrievu valodā var atrast gan vecos baltismus, gan jaunākos, jau mūsdienu kontaktu rezultātus). Neskatoties uz ciešiem un ilgstošiem kontaktiem, šīs valodas nesaplūda vienā. Balto slāvu kontakti turpinās jau vairākus gadsimtus, un šajā laikā ne vienu reizi vien mainījās arī šo tautu vēsturiskie un socioloģiskie apstākļi, mainījās valsts valodas, dēļ kā baltkrievu valoda netika pienācīgi sargāta.