Jānis Akermanis

Biogrāfija

Dzimis Rundāles pagasta kalēja ģimenē, tēvs - Dāvids, māte Elizabete. 1915. gadā beidzis Jelgavas reālskolu un iestājies Rīgas Politehniskā Institūta Mehānikas fakultātē. Kara dēļ RPI tiek evakuēts uz Ivano - Vozņesensku, un Jānis dodas līdzi. 1916. gadā viņš brīvprātīgi pieteicās Krievijas impērijas armijā un tika nosūtīts uz Ķeizariskā tehniskā institūta Aeronautikas skolu Maskavā. Aviācijas teorijas studijas vada profesors Žukovskis.  Pēc kursu beigšanas 1916. gada decembrī viņā ieguva virsnieka pakāpi un ar Žukovska rekomendāciju tika nosūtīts uz Franciju mācību turpināšanai. 
1916. - 1917. gadā Francijas Avordā un Kozo apguva pilnu pilota - iznīcinātāja kursu. 1917. gada vasaras beigās apakšvirsnieks Akermanis kā eksperts tika nosūtīts uz Itāliju lidmašīnu iegādei un transportēšanai uz Krieviju. Pēc Oktobra revolūcijas Akermanis tika ieskaitīts franču izlūku - iznīcinātāju eskadriļā. 
1918. gadā pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas Akermanis emigrēja uz ASV. Sākotnējis viņš strādāja Ford autobūves rūpnīcā Detroitā, bet paralēli mācījās koledžā. 1925. gadā absolvēja Mičiganas universitātes aviācijas nodaļu kā bakalaurs, 2 gadus vēlāk kā maģistrs. Līdz 1928. gadam strādāja inženiera amatā uzņēmumā Stout-Ford All Metal Aircraft Corporation. 1928. gadā neilgu brīdi bija uzņēmuma Hamilton Metalplane Corporationgalvenais inženieris, no 1929. gada — atbildīgais inženieris uzņēmumā Mohawk Aircraft Corporation. 
1928. gadā kļuva par Minesotas universitātes profesoru (līdz 1961. gadam) un nodibināja ASV pirmo aviācijas tehnikas katedru, kas vēlāk tika pārveidota par aviācijas tehnikas fakultāti. Laikā no 1931. līdz 1959. gadam bija Aeronautikas fakultātes dekāns. Nodibinājis ASV ziemeļrietumu aviācijas klubu  studentiem. 1931. gadā Madras Rotor Power Company konsultants, kur strādāja pie Flettnera rotora projekta. 1934. gadā kļuva par Minnesotas štata aeronautikas komisāru. No 1934. gada strādāja par kompānijas Mohawk galveno konstruktoru un direktoru. 1935. gadā Akermanis apmeklēja Maskavu, kur viņam piedāvāja kļūt par jauna aeronautikas izpētes centra vadītāju, taču viņš atteicās. 
1935. gadā apmeklē Latviju, konsultēja VEF rūpnīcu par jaunās lidmašīnas JDA-10M izstrādi. 1937. gadā rūpnīca VEF sāka darbu pie Akermaņa konstruētās divmotoru lidmašīnas VEF JDA-10M būves. 1936. gada 24. jūnijā palaists viņa izgatavots gaisa balons stratosfēras pētījumiem, kurš pēc stundas atradies jau 16km augstumā. 1938. gadā pēc Akermaņa rasējumiem VEF uzbūvēja nelielu vēja tuneli. 1939. gadā viesojas Latvijā, iepazinās ar JDA-10M izmēģinājumiem, tikās ar armijas vadību, lai konsultētu par kara aviāciju. 
1940. gadā kļuva par padomnieku lidojumu pētniecības daļā uzņēmumā Boeing. 1942. gadā dibināja uzņēmumu Dtrada Equipment Corporation, kas nodarbojās ar lidmašīnu instrumentu un pilotu tērpu konstruēšanu un ražošanu. Laikā no 1942. līdz 1945. gadiam atradās ASV Nacionālās aizsardzības padomē. 1944. - q945. gados bija ASV Gaisa spēku speciālais padomnieks Eiropā. Vadīja Rozmauntas aeronautikas laboratoriju (1946 — 1962). Pēc Otrā pasaules kara viņš kļuva par ASV nacionālās aeronautikas padomes priekšsēdētāju.
Visu 1971. gadu pavadīja Tobāgo, lai vāktu liecības par šo kādreizējo Kurzemes koloniju. Sniedza arī visāda veida palīdzību tautiešiem, kuriem bija izdevies izbēgt no PSRS uz „brīvo pasauli”.

Darbi

Akermanis bija pirmās vienlaidmetāla satiksmes lidmašīnas ASV autors, pirmās ASV divmotoru lidmašīnas, kas lido ar vienu motoru, autors, kā arī vairāku citu projektu autors. Viņš izstrādāja lidmašīnu spārnu konstrukcijas vairākām Boeing lidmašīnām.
Akermanis ir vairāk nekā 20 zinātnisku rakstu autors, ir 12 patenti.
1979. gadā viņa vārdā tika nosaukta Minesotas universitātes katedra, tāpat nodibināts fonds. Smitsona muzejā Vašingtonā, kur tikuši kolekcionēti visi ievērojamākie ASV izgudrojumi, atrodas viņa konstruētā X-14880 lidmašīna.