google/wiki40b huggingface dataset:
Daina Sirmā

Biogrāfija

Daina Sirmā (dzimusi Daina Luste) mācījusies Dikļu pamatskolā, pēc tam tagadējā Valmieras Valsts ģimnāzijā. Studējusi filoloģiju Latvijas Valsts universitātē. Strādā par literatūras skolotāju Valmieras Valsts ģimnāzijā. Viņas dzīvesbiedrs ir uzņēmējs Aivars Sirmais, ģimenē izaudzināti trīs bērni, viens no tiem pazīstams kā pavārs un TV kulinārijas raidījumu vadītājs Mārtiņš Sirmais.
D. Sirmā dzejoļus rakstījusi kopš jaunības. Viņas pirmā publikācija ar Dainas Lustes vārdu ir 1977. gada 19. janvārī Valmieras laikrakstā "Liesma". Turpmākajos gados līdz 1981. gadam viņas dzejoļi publicēti izdevumos "Karogs", "Literatūra un Māksla", "Draugs" un "Padomju Students". Seko vairākus gadus ilga pauze, pēc tam no 1990. gada seko dažas dzejas publikācijas Valmieras laikrakstā "Liesma", tajā regulāri publicēti arī D. Sirmās raksti par kultūras un izglītības aktualitātēm.
2011. gadā D. Sirmā apmeklē Literārās Akadēmijas Dzejas meistardarbnīcu Ronalda Brieža vadībā. Šajā laikā viņa strādā pie jauniem dzejoļiem, un 2012. gada pavasarī tiek izdota viņas debijas dzejas grāmata "Kailsals", kas gūst cildinošas atsauksmes kritikā. 2013. gada sākumā grāmata iegūst Literatūras gada balvu 2012 nominācijā "Labākā debija".
2014. gada Dzejas dienās izdota otrā D. Sirmās dzejas grāmata "Iekšpagalms", un arī tā tiek kritikā uzņemta atzinīgi. Kritiķe Anda Baklāne uzsver Sirmās prasmi oriģināli tēlot Latvijas vēstures dramatiskas epizodes. 2015. gada dzejas dienās "Iekšpagalms" saņem žurnāla "Latvju Teksti" balvu dzejā kā aizvadītā gada labākais krājums.
2017. gada novembra beigās iznāk autores trešais dzejoļu krājums "Dievaines". Tas nominēts laikraksta "Diena" gada balvai kultūrā, kā arī ieguvis Literatūras gada balvu kā labākais dzejoļu krājums. 2018. gada novembrī krājums saņem arī Ojāra Vācieša prēmiju.
Beatles for Sale

Dziesmu saraksts

Visas dziesmas sarakstīja Lenons/Makartnijs, izņemot, kur pieminēts.
Meditācija

Meditācija (no latīņu: meditatio — 'domāt, apcerēt') ir prakse, kurā praktizējošais indivīds paša spēkiem mēģina ierosināt prāta un apziņas stāvokļa izmaiņas, lai veicinātu garīgu labumu. Tā aptver dažādas garīgas disciplīnas un ir saistīta ar kādu reliģisku tradīciju vai mūsdienu terapiju.
Stoicisma filozofs Marks Aurēlijs nosauca savu galveno darbu "Meditācijas" (latīņu val. Meditaciones).

Reliģiskas un garīgas meditāciju formas

Hinduistu un budistu rakstos sanskrita djānu (angliski: dyana) tulko kā meditācija. Hinduismā meditācija ir saistīta ar vairākām jogas formām. Budismā meditācija ir nodarbība, kas veicina skaidru redzējumu par būtību.
Kristīgā meditācija ir saistīta ar mistiķu kontemplācijām un lūgšanām un mūku "dievišķo lasīšanu" (latīņu valodā: lectio divina).
19. gs. teozofi ar terminu "meditācija" apcerēja Austrumu kultūrvēsturiskus rakstus un savus garīgos vingrinājumus.
Sūfismā mistiķu dievbijīgās lūgšanas un fiziskus vingrinājumus apzīmē par meditācijām.

Meditācijas solījums un stāja

Ar meditācijas palīdzību notiekošo varam ieraudzīt tādu, kāds tas patiešām ir. 
Teravādas budistu Vipassanas meditācijas rezultāti ir prāta miers, skaidrs redzējums, pašsajūtas un veselības uzlabošana, spēku atgūšana un atklāšana.
Dzenbudismā sēdēšanas meditācija (dzadzens) parasti notiek pa pusstundai un tiek izmantota klasiskā meditācijas poza: kājas sakrustotas, rokas saliktas Mahāmudrā un prāts seko elpošanai.
Latvijā ar kontemplatīvo meditāciju biedrība "Elijas nams" sola palīdzēt visiem, kas vēlas sevi garīgi pilnveidot, atjaunot garīgos spēkus, atrisināt garīgu satricinājumu vai "izdegšanas" radītās problēmas.  Biedrības mērķis ir "aktualizēt kristīgās mistikas tradīciju".
Rietumu medicīnā meditatīvas terapijas novērš stresu un sāpes.
Kas tas ir — kolhozs?

Sižets

Animācijas filmā tiek parādīts, kā rodas kolhozs un kāda ir tā būtība.
Baltinavas novads

Vēsture

Līdz 1224. gada Tālavas un Adzeles dalīšanai mūsdienu Baltinavas novada teritorijā atradās Adzeles zemes Ābelenes pilsnovads (Abelen). 13.-16. gadsimtā tas atradās Rīgas arhibīskapijas Marienhauzenas pilsnovada, 17.-18. gadsimtā Inflantijas vaivadijas Viļakas stārastijas, 19. gadsimtā Vitebskas guberņas Ludzas apriņķa teritorijā. 
Līdz 1920. gada zemes reformai novadā atradās Baltinavas muižas zemes.
1935. gadā Jaunlatgales apriņķa Baltinavas pagasta platība bija 149,5 km² un tajā dzīvoja 8195 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Baltinavas, Bukstu, Demerovas, Kukovas, Kvašņevas, Obeļevas un Pazlaukas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Baltinavas ciems ietilpis Viļakas apriņķī (1945—1949) un Kārsavas (1949—1962) un Balvu (pēc 1962. gada) rajonos. Baltinavas ciemam 1959. gadā pievienoja Demerovas ciema kolhoza «Novij putj» teritoriju, 1960. gadā — likvidē Obeļovas ciema padomi ar kolhozu "Ezermala", Pazlaukas ciema padomi ar kolhozu "Dzintars" un Kvašņevas ciema padomi, apvienojot Baltinavas ciema padomē un izveidojot padomju saimniecību «Baltinava». Kolhoza «Daugava» teritoriju pievienoja Kalniešu ciemam. 1971. gadā kolhoza «Novij putj» teritoriju pievienoja Upītes ciemam. 1977. gadā Baltinavas ciemam pievienoja daļu likvidētā Upītes ciema, daļu Malnavas ciema, bet daļu teritorijas pievienoja Salnavas ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Baltinavas pagastu reorganizēja par Baltinavas novadu.
Pirs (SKS)

Pirs (krievu: Пирс — 'muliņš'), artikula numurs 240ГК N 1л, ir Starptautiskās kosmiskās stacijas (SKS) krievu segmenta slūžu kamera un saslēgšanās nodalījums (sākotnējais nosaukums SO-1, krievu: Стыковочный отсек). Modulis palaists 2001. gada septembrī, un tagad tas ir pievienots pie Zvezda moduļa. Pie tā var pieslēgties kosmosa kuģi Sojuz un Progress. Pamatfunkcija modulim ir kalpot kā slūžu kamerai, no kuras kosmonauti veic iziešanu kosmosā Orlan skafandros, bet tas arī nodrošina pietiekamu attālumu no stacijas bāzes moduļa kosmosa kuģu tuvošanās un saslegšanās operācijās. Sākotnējā stacijas projekta bija paredzēts analoģisks otrs saslēgšanās nodalījums SO-2, bet 2001. gada pārplānošanas tas tika atcelts. Bez Pirs SKS amerikāņu segmentā ir otra slūžu kamera Quest. Modulis izgatavots Krievijas korporācijā Eņergija.

Uzbūve

Pirs konstruēts, maksimāli izmantojot transportkuģa Progress M konstrukciju. Kravas un degvielas nodalījumu vietā tam ir slūžu kamera. Dzinēju un iekārtu nodalījums, kas bija identisks Progress nodalījumam, tika izmantots tikai, lai nogādātu moduli uz SKS; pēc tam tas tika atvienots un novadīts no orbītas. Moduļa masa ir 2882 kg (kopā ar atvesto kravu — 3676 kg), garums 4,1 m (kopā ar saslēgšanās mezgliem — 4,9 m), diametrs 2,6 m, hermētiskās telpas tilpums 13 m³. Kopā ar Progress dzinēju nodalījumu tā masa bija 7130 kg, garums 6,4 m. Tā kā izgatavotā moduļa diametrs bija pārāk liels, lai tas ietilptu zem Progress standarta raķetes plūsmvirža, tad daļa siltumizolācijas netika uzlikta, bet sarullēta atradās līdzās; pirmajā iziešanā kosmonauti to uzlika. Pirs modulis ir apgādāts ar diviem saslēgšanās mezgliem: vienu aktīvo un vienu pasīvo. Tam ir arī
divas izejas lūkas 1000 mm diametrā, katrā lūkā ir iluminators 228 mm diametrā. Lūkas ir veramas uz iekšu, kas samazina nodalījuma derīgo telpu, toties nodrošina hermētiskumu iekšējā spiediena dēļ. Moduļa ārpusē ir vietas diviem kravas celtņiem, kuri tika uzmontēti vēlāk. Pirs ir degvielas vadi un savienojumi, kā arī cita aparatūra, kas ļauj pārsūknēt degvielu no transportkuģa uz stacijas degvielas tvertnēm. Moduļa iekšienē ir iekārtas termoregulēšanai, sakariem, vadībai, slūžu kameras darbības nodrošināšanai, u.c. Pirs nodrošina vienlaicīgu iziešanu kosmosā diviem kosmonautiem.

Starptautiskajā kosmiskajā stacijā

2001. gada 14. septembrī no Baikonuras kosmodroma tika palaista nesējraķete Sojuz-U ar Progress M-SO-1 (Прогресс М-СО-1), kura derīgā krava bija Pirs modulis.
2001. gada 16. septembrī Progress M-SO-1 saslēdzās ar SKS pie Zvezda moduļa.
2001. gada 26. septembrī 15:36 UTC Progress M-SO-1 dzinēju un aparatūras nodalījums atdalījās no Pirs. Atdalīšanās notika, izmantojot piropatronas. Vēlāk 23:30 UTC kuģis tika novadīts no orbītas, un sadega atmosfēras blīvajos slāņos. Pirs palika pievienots pie Zvezda moduļa.
Purpura alveja

Apraksts

Daudzgadīgs sukulentu augs. Ziedi aug uz taisna stumbra, kas var sasniegt līdz pat 3 m augstumu. Tas sugu atšķir no tuvi radniecīgās Ganerskveinas alvejas, kura stumbrs ir ložņājošs. Vienam un tam pašam augam var būt gan dzelteni, gan sārti ziedi.
Stumbra augšdaļā blīva garu un šauru, vairāk nekā 20 lapu rozete. Salīdzinājuma ar Ganerskveinas sugu, lapas plānākas un mazāk gaļīgas, vairāk ieliektas un sarkanīgākas, to malu klāj sarkani dzeloņi.

Izplatība

Sastopama sausos mežos, sausās klinšainās nogāzēs, augstkalnu plato. Pirms kolonizācijas bija visā Maurīcijā izplatīta suga.
Nacionālais vēstures piemineklis

Nacionālais vēstures piemineklis (angļu: National Historic Landmark, NHL) ir ēka, objekts vai struktūra, ko ASV federālā valdība atzinusi par vēsturiski nozīmīgu.
No vairāk nekā 85 tūkstošiem Nacionālajā vēsturisko vietu reģistrā iekļautajiem objektiem vienīgi apmēram 2500 ir tikuši atzīti par nacionālajiem vēstures pieminekļiem. Nacionālā vēstures pieminekļa statuss tiek piešķirts kopš 1960. gada, visi šajā sarakstā iekļautie pieminekļi tiek automātiski iekļauti Nacionālajā vēsturisko vietu reģistrā.
Apmēram pusei objektu īpašnieki ir privāti. Gandrīz 25% visu objektu atrodas trijos štatos: Pensilvānijā, Masačūsetsā un Ņujorkā. Katrā no šiem trim štatiem ir viena pilsēta, kurā iekļauto objektu skaits ir lielāks nekā 40 ASV štatiem: Bostona, Filadelfija un Ņujorka. Ņujorkā iekļauto objektu skaits ir lielāks nekā 45 ASV štatos.
Palīgpašmats

Palīgpašmats (angļu: helpselfmate, help-compel mate, vācu: Hilfsselbstmatt, krievu: кооперативно-обратный мат) ir šaha kompozīcija: baltie sāk un melnie līdz pēdējam balto gājienam palīdz izveido pozīciju, kurā baltie, izdarot pēdējo gājienu, piespiež melnos sev pielikt matu.

Palīgpašmata uzdevumu notācija

Pierakstot palīgpašmata uzdevumu ir pieņemts lietot šādu saīsinājumu: vispirms raksta latīņu burtus "hs" , tad mata zīmi # un saīsinājumu noslēdz uzdevuma atrisināšana paredzētais gājienu skaits, piemēram: "hs#2" nozīmē "palīgpašmats 2 gājienos"; hs#3,5 — palīgpašmats 3,5 gājienos (šādos pusgājiena uzdevumos pirmie gājienu izdara melnie).

Palīgpašmata būtība

Uzdevumā hs#n (palīgpašmats "n" gājienos) abas puses "n-1" gājienu laikā palīdz viena otrai izveidot pozīciju, kurā baltie realizē pašmatu vienā gājienā. Citiem vārdiem, n-1 gājienus spēlei ir kooperatīvs raksturs. Taču pirms pēdējā (n gājiena) spēles raksturs kardināli mainās un tagad baltajiem jārealizē pašmats 1 gājienā pēc šī žanra noteikumiem. Var teikt, ka palīgpašmata uzdevumam ir divas fāzes: pirmā kooperatīvā fāze, kuras garums ir n-1 gājiens, otrā pašmata fāze viena gājiena garumā.
Godvil

Vēsture

Klubs tika atklāts 2008. gada 12. decembrī. Klubs izvietojies bijušajā VEF teritorijas ēkā. Ēka ir 1914. gada arhitektūras piemineklis. Līdz Pirmajam pasaules karam šajā ēkā atradās elektromehāniskā rūpnīca "Unions", kas vēlāk tika pārveidota par "VEF".
Vīru koris Gaudeamus

Vīru koris Gaudeamus ir Rīgas Tehniskās universitātes koris un dibināts 1959. gadā . Tā pirmais mākslinieciskais vadītājs ir diriģents Edgars Račevskis. 
Kopš 1996. gada kora Gaudeamus mākslinieciskais vadītājs ir diriģents Ivars Cinkuss.
Kora repertuārā ir ietverta dažādu žanru, laikmetu un tautu mūzika. Īpaši tiek kopta a cappella dziedāšanas tradīcija. 
Gaudeamus ir sniedzis vairāk kā 750 koncertus 20 pasaules valstīs, ieskaitot ASV, Austrāliju, Dienvidāfriku un Ķīnu. Kopš 1960. gada Gaudeamus ir piedalījies visos Latvijas Dziesmu svētkos un Baltijas Studentu svētkos. Kopš 1989. gada koris ir piedalījies daudzos starptautiskajos konkursos (Itālijā, Francijā, Grieķijā, Īrijā, Ungārijā un Anglijā), kuros ir ieguvis dažādas balvas un godalgas. 2006. gadā Gaudeamus ieguva Zelta medaļu pasaules koru olimpiādē Ķīnā vīru koru grupā.
Koris ir vairākkārt sadarbojies ar Latvijas Nacionālo simfonisko orķestri. Kā arī kopš 1999. gada kori saista regulāra muzikāla sadarbība ar Liepājas simfonisko orķestri. 
Pēdējo gadu nozīmīgākie kora Gaudeamus atskaņojumi: Luidži Kerubini Rekviems , Kurta Veila Berlīnes rekviems Latvijas pirmatskaņojums, Jāņa Lūsēna Magnifikāts pasaules pirmatskaņojums, Jura Kulakova Mīlestībā viļņo krūts. Gaudeamus viens no mērķiem ir jaunas vīru koru mūzikas radīšanas stimulēšana Latvijā, koris ir pasūtījis jaundarbus komponistiem: Maijai Einfeldei, Uģim Prauliņam, Edgaram Račevskim, Andrejam Selickim, Nikam Gothemam un Jurim Kulakovam. 
Par radošajām aktivitātēm koris Gaudeamus un diriģents Ivars Cinkuss ir saņēmis Rīgas domes 2005. gada Balvu kora mūzikā. 
Gaudeamus pareizticīgo mūzikas albums "Manas dvēseles tērpu apskaidro" 2006. gadā tika izvirzīts kā labākais akadēmiskās mūzikas albums Latvijas mūzikas ierakstu kompāniju Gada balvai.
Klāvs Siliņš

Dzīvesgājums

Dzimis 1904. gada 3. septembrī Bīriņu pagasta Lejasteteros zemnieka ģimenē. Viņš mācījās Jērkules pagasta skolā (1913-1916), O. Veicmanes un E. Plataces privātajā proģimnāzijā (1916-1918), Pabažu pamatskolā (1918-1920), Rīgas Valsts 1. ģimnāzijā (1920) un Rīgas Kultūrtehniskajā skolā (1920-1924). 
Studēja Latvijas Universitātes teoloģijas fakultātē (1924-1937), līdztekus strādāja Zemkopības ministrijas kultūrtehniskajā daļā. No 1938. gada periodikā publicēja rakstus par ģenealoģiju.  
Otrā pasaules kara beigās Klāvs Siliņš bija skolotājs Rīgas un Liepājas skolās, 1943. gadā nolasīja referātu "Radu pulcēšana". 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, taču pēc kara beigām atgriezās dzimtenē. Strādāja par sagādes aģentu, par skolotāju Celtniecības tehnikumā, piedalījās Kazahstānas neskarto zemju apguvē un meliorācijas vēstures apkopošanā. 
Dzīvoja kopā ar savu sievu tektilmākslinieci Natāliju Siliņu Mežaparka savrupmājā Stendera ielā 15. 1965. gadā pensionējās un pilnīgi nodevās personvārdu vākšanai. Publicējis rakstus periodikā (Literatūra un Māksla, Zvaigzne, Skolotāju Avīze, Lauku Dzīve, Padomju Jaunatne u.c.).
Miris 1984. gada 9. decembrī, apglabāts Meža kapos.

Darbi

Pēc K. Siliņa nāves iznāca "Latviešu personvārdu vārdnīca" (1990), kurā apkopotas ziņas par apmēram 8000 personvārdiem, to izcelsmi, izplatību. 
Manuskriptā palika grāmata "Es un mans laikmets. Klāva Siliņa dzimtas attīstība un ar to saistītās parādības". Publicētas "Atmiņas par dzejnieci Austru Skujiņu" (Karogs, 1984, 2). Rakstījis arī dzejoļus, lugas (palikušas manuskriptā).
Cefeīda

Cefeīda — pulsējoša maiņzvaigzne, kuras starjauda ir stingri atkarīga no perioda. Cefeīdu klase nosaukta par godu zvaigznei Cefeja δ. Vispazīstamākā cefeīda ir Polārzvaigzne.
Koptu pareizticīgā baznīca

Aleksandrijas koptu pareizticīgā (arī ortodoksālā) baznīca (koptu: Ϯⲉⲕ'ⲕⲗⲏⲥⲓⲁ 'ⲛⲣⲉⲙ'ⲛⲭⲏⲙⲓ 'ⲛⲟⲣⲑⲟⲇⲟⲝⲟⲥ / ti.eklyseya en.remenkimi en.orthodoxos ente alexandrias) ir lielākā kristīgā baznīca Ēģiptē. Šī baznīca pieder pie Austrumu baznīcu saimes. Saskaņā ar leģendu baznīcu ir dibinājis Svētais evaņģēlists Marks Aleksandrijā 1. gadsimtā. Tas aprakstīts Oksirinkhosā atrastajos papirusos.
Ēģiptes koptu baznīca atšķēlās no pārējās baznīcas 5. gadsimta vidū pēc Halkēdonas koncila, jo tā nepiekrita koncilā pieņemtajai deklarācijai par Jēzus Kristus divējādo dabu.
Velārs līdzskanis

Latviešu valodā

Latviešu valodā velārie līdzskaņi ir velārs nazāls līdzskanis /ŋ/ (ortogrāfijā "n" pirms "g" vai "k"), velārie eksplozīvie slēdzeņi /k/ un /g/ (ortogrāfijā attiecīgi "k" un "g"), nebalsīgs velārs berzenis /x/ (ortogrāfijā "h").
Medrese

Medrese (arābu: مَدْرَسَة, madrasa) ir arābu valodas vārds, ar kuru apzīmē jebkura veida izglītības iestādi. Rietumu pasaulē ar šo terminu saprot musulmaņu augstāko garīgo skolu. Tā var atrasties atsevišķā ēkā, bet nereti atrodas mošejas sānu ailē.
Rīgas Horeogrāfijas skola

Vēsture

2017. gadā Latvijas Republikas Ministru kabinets pieņēma lēmumu likvidēt Rīgas Horeogrāfijas vidusskolu un Emīla Dārziņa mūzikas vidusskolu un pievienojot tās profesionālās izglītības kompetences centram "Nacionālā Mākslu vidusskola" kā struktūrvienību ar nosaukumu Rīgas Horeogrāfijas skola.

Izglītības programma

PROFESIONĀLĀS VIDĒJĀS IZGLĪTĪBAS PROGRAMMA „DEJA”  (kods 33 212 101).
Tilpuma apgaismojums

Tilpuma apgaismojums ir metode, kas tiek izmantota 3D datorgrafikā,  lai pievienotu apgaismojuma efektus attēlotajā ainavā. Tas ļauj skatītājam redzēt gaismas starus apkārtejā vidē, piemēram, saules stari caur atvērtu logu ir tilpuma apgaismojums, arī zināmi par krēslas stariem. Termins, šķiet, ir ievests no kino, un tagad ir plaši pielietots 3D modelēšanā un renderēšanā, it īpaši 3D spēļu laukā. 
Tilpuma apgaismojumā, gaismas konuss, ko izstaro gaismas avots, ir veidots kā caurredzams objekts un tiek uzskatīts kā tilpne: tā rezultātā gaismai ir spēja dotu efektu, kas tā iet cauri reālai trīsdimensiju videi (piemēram, migla, putekļi, dūmi, vai tvaiks), kura atrodas iekš šīs tilpnes, tāpat kā reālajā pasaulē.

Kā tilpuma apgaismojums strādā

Tilpuma apgaismojumam ir nepieciešami divi elementi: gaismas telpas ēnu karte un dziļuma buferis. Sākot tuvākajā kameras plaknē, visa aina ir izsekota un paraugvērtības tiek uzkrātas ievades buferī. Katram paraugam tiek noteikts, vai paraugs tiek izgaismots ar gaismu no telpas ēnu kartes. Tikai šie apgaismotie paraugi ietekmēs galīgo pikseļu krāsu.
Šī pamata metode strādā, bet ir vajadzīga optimizācija, lai tā varētu darboties reālajā laikā. Viens veids, kā optimizēt tilpuma apgaismojuma efektu, ir padarīt apgaismojuma tilpnes izšķirtspēju daudz rupjāku par to, kas ir izmantota grafikas kontekstā. Tas rada apgaismojuma artifaktus,kuri ir viegli maskējami ar miglošanas otu (motion blur).
Var arī izmantot trafareta buferi, piemēram kā ēnu apjoma tehnika.
Ir vēl viens paņēmiens, ko var izmantot, lai sniegtu apmierinošus rezultātus. Algoritms nomiglo gaismas objektus, kas ir tālāk no galvenā gaisma avota centra. Pārsvarā, pārredzamība pakāpeniski samazinās ar katru miglošanas soli, it īpaši vairāk apgaismotās ainavās. Jāņem vērā, ka šī metode pieprasa ekrānā redzamu gaismas avotu.
Orgānu sistēma

Orgānu sistēma (latīņu: systema organa) ir orgānu un citu veidojumu kopums, kuriem ir kopēja izcelsme, uzbūves kopējais plāns un kuri veic vienotu funkciju organismā. Izšķir kaulu, muskuļu, gremošanas, elpošanas orgānu, urīnorgānu, dzimumorgānu, asinsvadu, limfātisko, kopējo ķermeņa segumu un nervu sistēmas.
Žoseps Oms Paļise

Biogrāfija

1993. gadā uzvarējis Spānijas junioru šaha čempionātā un pārstāvējis Spāniju Eiropas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā Valensijā (1996), Saragosā (1998, 1999), Seviljā (2000), Barselonā (2008). 2000. gadā dalījis 2. vietu Katalonijas šaha čempionātā. No 2003. līdz 2006. gadam četras reizes pēc kārtas uzvarējis Andoras šaha čempionātos. 2004. gadā dalījis trešo vietu Spānijas šaha čempionātā.
Pārstāvējis Andoras komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 2 reizes (2004-2006). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2006) medaļu.
Par panākumiem turnīros FIDE 1997. gadā Paļisem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2007. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.
Tempera

Tempera (no itāļu: tempera, temperare — jaukt krāsas) ir glezniecības tehnika, kurā izmanto īpašas dabisko saistvielu un ūdens emulsijas krāsas. Par temperu sauc arī šādā tehnikā darinātu stājglezniecības mākslas darbu - gleznu.
Tempera ir viens no ūdens krāsvielu glezniecības veidiem, kuras saistvielā pārsvarā ir dzīvnieku līme un saistviela vienmēr sastāv no emulsijas. Tās ir galvenās temperas krāsu atšķirības no akvareļa un līmes krāsām, kuras arī ir ūdens krāsvielas, bet akvarelim kā saistvielai nekad nav emulsijas, turklāt akvareļa saistvielas sastāvā pārsvarā ir augu, bet līmes krāsvielās — tikai dzīvnieku līmes.
Lielākā daļa no viduslaikiem saglabājušos temperas stājgleznu ir darinātas uz koka, to raksturīgais zelta fons gleznām piešķir mirdzumu, kuras kļūst tikpat spilgtas kā miniatūras.
Gleznotāji dažādās darbnīcās izmantoja atšķirīgas saistvielas un temperas pigments vārēja tikt sajaukts ar olas dzeltenuma emulsiju, eļļu, dzīvnieku vai augu līmi. Emulsijai vai līmei mēdza pievienot arī citas vielas: medu, kazeīnu, vīģu pienu. Ziemeļeiropā līdz van Eika laikam un Itālijā līdz pat apmēram 1460. gadam tempera bija visizmantotākā tehnika, kurai bija nepieciešama rūpīgi sagatavota pamatne: uz ģipša kārtiņas klāja vairākus verdošas līmes slāņus, ko pēc nožūšanas rūpīgi noslīpēja ar pumeku. Tas bija viens no darbiem, ko uzticēja mācekļiem.
Izidors Gunsbergs

Jaunība

Gunsbergs piedzima Budapeštā. Šahista gaitas sāka spēlējot par imitēto šaha mašīnu  «Mephisto», bet vēlāk kļuva par profesionālu šahistu. 1876. gadā pārcēlās uz dzīvi Anglijā, bet 1908. gadā naturalizējās par Apvienotās Karalistes pilsoni.

Šahista karjera

1880. gadu beigās un 1890. gadu sākumā Gunsbergs izvirzījās par vienu spēcīgākajiem šahistiem pasaulē. 1885. gadā viņš pārliecinoši uzvarēja Londonas nacionālajā turnīrā, bet pēc dažām nedēļām ieņēma 4. vietu prestižajā 4. Vācu šaha kongresā Hamburgā. 1887. gadā Gunsbergs atkārtoti uzvarēja Londonas šaha turnīrā, bet 1888. gadā arī Bredfordas šaha turnīrā. 1887. gadā mačā ar 7:5 (+4 -2 =6) tika pieveikts Džozefs Blekbērns, viens no Anglijas tālaika labākajiem šahistiem. 1890. gadā Havannā tika nospēlēts neizšķirti mačs ar krievu šaha līderi Mihailu Čigorinu 11½:11½ (+9 -9 =5). Pēc šiem panākumiem toreizējais Pasaules šaha čempions Vilhelms Steinics izsauca Gunsbergu uz maču. Mačs tika sarīkots gadumijā no 1890. uz 1891. gadu Ņujorkā, aizritēja sīvā cīņā un noslēdzās ar Steinica uzvaru 10½:8½ (+4 -6 =9).
Pēc šīs neveiksmes Gunsberga rezultāti turnīros kļuva vājāki. Tā 1895. gada Hastingsas šaha turnīrā viņš dalīja tikai 15. vietu 22 dalībnieku konkurencē.

Dzīves nogale

Pēc aktīvas šahista karjeras beigām strādājis kā šaha žurnālists. Sadarbojies ar Londonas avīzi «London Daily News». Kļuvis slavens, ka 1916. gadā uzvarējis tiesas procesu, kurā Apvienotās Karalistes Augstākā tiesa bija nospriedusi, ka Gunsberga avīzē publicētajās analīzēs nav pārskatīšanās kļūdu.
Par Gunsberga mūža pēdējiem gadiem ir zināms vienīgi tas, ka viņš ir miris trūkumā.
Gada vārds Latvijā

Gada vārds Latvijā ir Rīgas Latviešu biedrības Latviešu valodas attīstības kopas kopā ar Latvijas Rakstnieku savienību un Latvijas Zinātņu akadēmijas Terminoloģijas komisiju rīkota anketēšana par gada vārdu, nevārdu un spārnoto teicienu latviešu valodā. Aptauja tiek rīkota kopš 2003. gada katra gada beigās.
Šādas akcijas tiek rīkotas, lai rūpētos par latviešu valodas attīstību un pievērstu uzmanību nevēlamu vārdu ienākšanai latviešu valodā. Tiek iesaistīta sabiedrība, kas var izteikt domas, iesūtot savus priekšlikumus attiecīgās kategorijās. Kad iesūtītie materiāli ir apkopoti, žūrija, kurā piedalās RLB LVAK, LRS un LZA TK pārstāvji, izvērtē sabiedrībā plaši un aktuāli novērojamas vēlamas un nevēlamas leksiskas un frazeoloģiskas parādības, kā arī spārnoto teicienu klāstu. Žūrija pavēstī savu vērtējumu sabiedrībai, tādējādi iesacīdama veiksmīgus, latviešu valodā derīgus jaunvārdus un citus aktualizējušos vārdus, vai gluži pretēji — norādīdama un paskaidrodama, ko būtu jāatzīst par nevēlamu. 
Aptaujas rezultātus paziņo īpašā konferencē nākamā gada janvārī.

Trīs nominācijas

Kategorijā gada vārds var izvirzīt gada spilgtāko, trāpīgāko vārdu, kas pirmo reizi izskanējis, popularitāti iemantojis vai atguvis attiecīgajā gadā un veidots pēc latviešu valodas likumībām.
Gada nevārds ir nejēdzīgākais vārds, nejēdzīgākais vārda lietojums vai nejēdzīgākais liekais svešķermenis, kas parādījies, kļuvis manāmi dzirdamāks vai jauno, tam neiederīgo nozīmi iemantojis attiecīgajā gadā.
Savukārt spārnotais teiciens ir trāpīgākais, negaidītākais, izteiksmīgākais izteiciens, kas īpaši bieži lietots vai sevišķi pamanīts attiecīgajā gadā.