google/wiki40b huggingface dataset:
Florbols

Florbols ir komandu sporta veids, kas ir līdzīgs hokejam, un tiek spēlēts telpās ar plastikāta nūjām un bumbiņu. Spēles uzdevums ir trāpīt bumbiņu pretinieku vārtos.
Vislielākā popularitāte florbolam ir Zviedrijā, Somijā, Šveicē, Latvijā un Čehijā. Florbolu koordinē Starptautiskā Florbola federācija (IFF), kas tika dibināta 1986. gadā. IFF organizācijā un uzraudzībā šobrīd atrodas 49 valstis, vairāk nekā 3000 klubi un 270 000 reģistrēti spēlētāji visā pasaulē, no kuriem gandrīz puse - Zviedrijā.

Noteikumi

Florbola spēle ir radīta kā droša telpu hokeja forma. Traumas risks florbolā ir mazāks nekā citos hokeja paveidos, bet spēle joprojām no spēlētāja prasa gan ātrumu, gan izturību, gan īpašas spēles prasmes.
Šo spēli spēlē 2 komandās, katrai komandai laukumā vienlaicīgi ir seši spēlētāji, no kuriem viens ir vārtsargs. Atšķirībā no hokeja, florbolā vārtsargam nav nūjas. Komandai ir arī tiesības vārtsargu nomainīt pret sesto laukuma spēlētāju. 
Florbola laukuma izmērs ir 40x20 metri. Laukumam apkārt ir izvietotas apmales, kuru augstums sasniedz 50 centimetrus. Tāpat kā hokejā laukuma, stūri ir ieapaļi. Vārtu izmērs ir 160x115 cm.
Spēle ir sadalīta 3 periodos, katrs no tiem ilgst 20 minūtes (15 minūtes junioriem), un starp periodiem ir 10 minūšu pārtraukums. 
Florbolā ir aizliegts turēt pretinieku vai viņa nūju, ķeksēt ar nūju, klupināt vai bloķēt pretinieku, sist pretiniekam vai viņa nūjai, sist pa bumbiņu ar nūju vai kāju augstāk par ceļgalu, ķert bumbiņu rokās, palēkties ar abām kājām no zemes, spert bumbiņu ar kāju divas reizes pēc kārtas. Par noteikumu pārkāpšanu pretinieku komandai tiek piešķirts soda sitiens, rupjas noteikumu pārkāpšanas gadījumā spēlētājs var saņemt noraidījumu. Ja pārkāpums notiek vārtsarga laukumā, tiesnesim ir tiesības piešķirt soda metienu. Ja tiek veikts ļoti rupjš pārkāpums, tad tiesnešiem ir iespēja spriest par sarkanās kartītes piešķiršanu attiecīgajam spēlētājam.
Laukuma spēlētāji florbolā spēlē bumbiņu ar nūju. Nūjas parasti ir veidotas no viegliem un izturīgiem materiāliem; lētākas nūjas ir veidotas no plastmasas vai stiklašķiedras, bet dārgākas nūjas ir veidotas no  kompozīta materiāliem, kevlara vai karbona. Vidējs nūjas svars ir ap 270 gramiem. 
Florbola nūja, salīdzinot ar hokeja nūju, ir salīdzinoši īsa. Īsais nūjas garums nodrošina ātrāku manevrētspēju. 
Florbola bumbiņai ir speciāls dizains. Tā ir veidota no plastikāta un parasti ir baltā krāsā, 26 caurumi (katrs 1 cm plats) un tukšais bumbiņas vidus tai piešķir labas aerodinamiskās īpašības. Bumbiņas svars ir 23 grami, bet diametrs - 7,2 cm.
Nūjas un bumbiņas vieglais svars nodrošina ātrākus metienus. Florbola pasaules metiena spēka rekords ir 205km/h, bet hokeja - 184 km/h. Lielais metienu ātrums prasa no vārtsargiem ātru reakcijas laiku un arī spēju notvert metienus ar neapzinātiem refleksiem. Šī iemesla dēļ florbola spēlēs, salīdzinot ar hokeju, ir liels gūto vārtu daudzums.
Sventes pagasts

Upes

Daugava, Periliške, Silupe.

Ezeri

Sasaļu ezers, Sventes ezers.

Vēsture

Pēc 1920. gada zemes reformas Sventes muižu (Swenten) sadalīja 130 vienībās 1629 ha kopplatībā, Arones (Arohnen) muižu 50 vienībās 558 ha kopplatībā, Grendzes muižu (Grendsen) 19 vienībās 367 ha platībā, Odiņu muižu 8 vienībās 209 ha platībā. Sadalīja arī Šiškovas (Schischkow) un Urbānu (Urbanišķu)  pusmuižas.
1935. gadā Ilūkstes apriņķa Sventes pagasta platība bija 107,18 km² un tajā dzīvoja 2706 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Grendzenes, Sventes un Vecsventes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Sventes ciems ietilpis Ilūkstes (1949-1962) un Daugavpils (pēc 1962. g.) rajonos. 1954. gadā Sventes ciemam pievienoja likvidēto Vecsventes ciemu, 1959. gadā - Raudas ciema padomju saimniecības «Daugava» teritoriju. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Sventes pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Daugavpils novadā.

Iedzīvotāji

Ievērojama daļa iedzīvotāju ir poļi (tas ir vienīgais Latvijas pagasts, kur poļi veido iedzīvotāju relatīvu vairākumu).

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Svente (pagasta centrs), Driksnišķi, Kaķīši.
Aizupe, Apses, Arone, Atpūta, Bučāni, Bundišķi, Buras, Ezeriņi, Ginovka, Jaunā Križovka, Kalni, Lugovaja, Melāņi, Meža ciems, Nīcgale, Pērlīte, Pičuļi, Piedaugava, Pilači, Pīlādži, Plikais kalns, Podbornaja, Rimšas, Skrudaliena, Svirki, Šiškova, Timšāni, Urbanišķi, Vecā Križovka, Vecsvente, Zemgale.
Laura Pauzīni

Biogrāfija

Laura Pauzīni ir dzimusi Faencā (Faenza), Itālijā. Bērnību viņa pavadīja Solarolo ciemā, Emīlijas-Romanjas reģionā. Jau 8 gadu vecumā Laura Pauzīni muzicēja piano-bāros kopā ar savu tēvu. Tad arī tika izdots viņas pirmais albums - I sogni di Laura -, kas bija pusprofesionāls Lauras tēva projekts. Atpazīstamību viņa ieguva 1993. gadā, kad viņa uzvarēja Sanremo mūzikas festivālā ar dziesmu La Solitudine. Tajā pašā gadā iznāca arī viņas albums ar nosaukumu Laura Pausini, kas īsā laikā ieguva popularitāti Itālijā un Francijā. 1994. gadā izdotais albums Laura guva tik lielus panākumus, ka viņas ierakstu kompānija Warner Music Italy piedāvāja iedziedāt dziesmas arī spāņu valodā, lai iekarotu Spānijas un Latīņamerikas mūzikas tirgu. Kopš tā laika viņa izdod visus albumus gan itāliskā, gan spāniskā versijā. Ir tikuši izdoti albumi arī portugāļu un angļu valodā (attiecīgi 1996. un 2002.gadā).
Lauras Pauzīni albumi kopumā ir tikuši pārdoti vairāk nekā 32 miljonos eksemplāru visā pasaulē, viņas mūzikas karjeras laikā Lauras Pauzīni albumi 170 reizes ir ieguvuši Platīna albuma un vienu reizi arī Dimanta statusu.
Lībekas iela (Rīga)

Vēsture

Pirmo reizi iela ir minēta Rīgas adrešu grāmatās 1906. gadā ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā netika mainīts, izņemot laika posmu no 1915. līdz 1917. gadam, kad ielas nosaukums bija Oņegas iela. 1932. gadā  Lībekas ielai pievienoja Lībiešu ielu.
Niantic, Inc.

Niantic, Inc. ir amerikāņu programmatūras izstrādes uzņēmums, kas atrodas Sanfrancisko, Kalifornijā. Uzņēmums 2010. gadā kā Google iekšējo jaunuzņēmumu dibināja Džons Henks ar nosaukumu Niantic Labs. 2015. gadā tas tika atdalīts no Google kā pilnvērtīgs uzņēmums.
Niantic, iespējams, vislabāk pazīstams kā paplašinātās realitātes mobilo spēļu Ingress (2012) un Pokémon Go (2016, kopā ar The Pokemon Company) izstrādātājs.
Ūpji

Izskats un īpašības

Ūpji ir liela auguma putni un kopumā tie ir lielākie visā pūču dzimtā. Tie ir masīvi veidoti, spēcīgiem nagiem un knābjiem. Divas sugas - ūpis un zivjūpis  (Bubo blakistoni) ir lielākie ūpju ģintī. To ķermeņa garums ir 65 – 70 cm, svars mātītei var sasniegt 3 kg (mātītes ir lielākas nekā tēviņi). Zivjūpju mātītes var sasniegt pat 4 kg svaru. Viens no mazākajiem ir Filipīnu ūpis (Bubo philippensis), kura ķermena garums ir 38 – 42 cm, un punktainais ūpis (Bubo africanus), kura ķermeņa garums ir 45 – 46 cm.
Apspalvojums ūpjiem ir brūni vai pelēki raibs, vai dzeltenbrūns, maskējošs. Acis lielas, kas atrodas vienā plaknē un redz vienā virzienā, bet ūpjiem ir ļoti elastīgi kakla skriemeļi, tāpēc tie spēj pagriezt galvu pa 270 grādiem. Virs galvas lielākajai daļai sugu ir spalvu pušķi – "austiņas", kas kalpo dekorācijai.
Valda aplams uzskats, ka ūpji dienā nekā neredz. Ūpji redz, turklāt labāk nekā cilvēks un naktī redz daudz reižu labāk nekā cilvēks dienā. Tomēr medījot ūpji pamatā izmanto dzirdi. To īstās ausis nav redzamas, tās atrodās sejas spoguļa malās, kā ļoti garas, plašas atveres, turklāt tās nav simetriskas - viena auss atrodas zemāk, otra augstāk, lai varētu noteikt precīzu trokšņa izcelšanās vietu. Galvenais iemesls, kāpēc ūpji nemedī dienā, ir ienaidnieki.

Sistemātikas izmaiņas

Saskaņā ar pēdējo gadu DNS pētījumiem, pūču dzimtas sistemātikā ir veiktas izmaiņas. Ir likvidēta monotipiskā balto pūču ģints (Nyctea) un baltā pūce mūsdienās tiek sistemtizēta ūpju ģintī. Arī zivjūpju ģints (Ketupa) ir likvidēta un visas četras zivjūpju sugas tiek sistematizētas ūpju ģintī. Ūpju ģinti papildina arī otras zivjūpju ģints (Scotopelia) visas trīs sugas.
Rabdofans-(La)

Izmantošana

Kaut arī šis minerāls ir diezgan rets, tas satur ļoti retus elementus (lantāns, cērijs, neodīms) un dažreiz tiek izmantots to ieguvei.
Amerikas pilsoņu karš

Norise

1861. gada 4. februārī septiņi atšķēlušies Dienvidu štati (Dienvidkarolīna, Misisipi, Florida, Alabama, Džordžija, Luiziāna un Teksasa) izveidoja savu valdību Montgomeri, Alabamas pavalstī un piedāvāja sākt diplomātiskas sarunas ar ASV par suverēnas valsts izveidi. ASV valdība no sarunām atteicās. 1861. gada 12. aprīlī sākās karadarbība, kad konfederātu karaspēks uzbruka ASV armijas garnizonam Samtera fortā Dienvidkarolīnā. Ziemeļu štati, kas palika lojāli Savienotajām Valstīm, izsludināja armijas mobilizāciju. Tas izraisīja arī četru citu vergturu štatu (Tenesī, Ārkanzasa, Ziemeļkarolīna un Virdžīnija) atšķelšanos no ASV un pievienošanos Konfederācijai. 1861. gada 30. maijā Konfederācijas galvaspilsētu pārcēla uz Ričmondas pilsētu Virdžīnijas pavalstī.
1862. gada pavasarī ASV armija ģenerāļa Džordža Maklelana vadībā iebruka Virdžīnijā un sasniedza konfederātu galvaspilsētu Ričmondu, bet tika sakauta Septiņu dienu kaujā, kas risinājās no 25. jūnija līdz 1. jūlijam. Otru sakāvi ASV armija cieta Ziemeļvirdžīnijas kampaņā 1862. gada augustā un septembrī. Panākumu iedvesmots, Konfederācijas armijas virspavēlnieks ģenerālis Roberts Lī ar 45 000 karavīriem iebruka Mērilendas pavalstī, bet cieta sakāvi kaujā pie Entitemas (Antitem). Izmantojot šo pavērsienu, 1862. gada septembrī ASV prezidents Abrahams Linkolns parakstīja Emancipācijas proklamāciju, kas atcēla verdzību Dienvidu štatos. Pēc tam ģenerāļa Lī vadītā Konfederācijas armija guva vairākus militāros panākumus, bet 1863. gada 1.-3. jūlijā cieta smagu sakāvi kaujā pie Getisburgas Pensilvānijas pavalstī pret ģenerāļa Džordža Mīda vadīto karaspēku. Šajā laikā Savienoto Valstu armijai ģenerāļa Ulisa Granta vadībā izdevās ieņemt Misisipi upes krastus pie Viksburgas un sašķelt Konfederācijas teritoriju.
Izšķirošu pārsvaru Savienoto Valstu armija ieguva tikai 1864. gadā, kad tai ģenerāļa Tekumeša Šermana vadībā izdevās ielauzties Džordžijas pavalstī un 2. septembrī pēc vairāku mēnešu kaujām ieņemt Atlantas pilsētu un sasniegt Atlantijas okeāna piekrasti pie Savannas pilsētas. Tad ASV armija virzījās uz ziemeļiem un 1865. gada aprīlī ieņēma Konfederācijas galvaspilsētu Ričmondu. Konfederātu armijas pavēlnieks ģenerālis Lī kapitulēja 1865. gada 9. aprīlī. Atriebjoties par zaudējumu, 1865. gada 14. aprīlī Vašingtonā konfederātu aģents aktieris Džons Vilkss Būts nogalināja ASV prezidentu Linkolnu, bet tas nemainīja kara iznākumu.
1865. gada 23. jūnijā Oklahomas teritorijā padevās pēdējās konfederātu karaspēka vienības.
Bengāļu valoda

Ģeogrāfiskā izplatība

Bengāļu valodas izplatības areāls ir Dienvidāzijas austrumu reģions Bengālija, kuru veido Bangladešas valsts un Indijas štats Rietumbengāle. Gandrīz 99% no Bangladešas iedzīvotājiem prot bengāļu valodu. Tā ir ne tikai Bangladešas valsts valoda, bet arī viena no 23 Indijas valsts valodām. Tā ir oficiālā valoda Indijas štatos Rietumbengālē un Tripurā, kā arī atzīta par oficiālo valodu Asamas štata trīs apgabalos un Indijas apvienotajā teritorijā Andamanu un Nikobaru Salās.
Vendels Klārks

Spēlētāja karjera

Savu karjeru Klārks aizsāka Rietumu hokeja līgā, kur no 1983. līdz 1985. gadam spēlēja Saskatūnas "Blades" rindās, taču, tiekot izvēlēt ar kopējo pirmo numuru 1985. gada NHL draftā, jau nākamajā sezonā Vendels ne vien iekļuva, bet arī nostiprinājās NHL kluba Toronto "Maple Leafs" sastāvā. Ja juniora gados Klārks spēlēja kā aizsargs, jau ar 1985. gada rudeni viņš ieņēma uzbrucēja pozīciju.
1987.—88. sezonas ievadā Klārks vienā no spēlēm guva būtisku muguras savainojumu, kas ierobežoja viņa kā spēlētāja attīstību. Nākamajās trīs sezonās dažādu traumu dēļ Klārks aizvadīja vien aptuveni trešdaļu "Maple Leafs" spēļu. 1991. gadā Klārks kļuva par Toronto kluba kapteini. 1992.—93. sezonā Klārks kopā ar komandu sasniedza konferences finālu, kur gan piekāpās Losandželosas "Kings" vienībai. 1993.—94. sezona bija rezultatīvākā Klārka NHL karjerā - tajā viņš 64 spēlēs atzīmējās ar 76 punktiem.
1994.—95. sezonā Vendels bija pievienojies Kvebekas "Nordiques" rindām, taču 1995.—96. sezonu uzsāka jau Ņujorkas "Islanders" sastāvā, sezonas gaitā gan atgriežoties "Maple Leafs". 1998. gada vasarā Klārks pievienojās Tampabejas "Lightning" komandai, sezonas vidū tiekot aizmainīts uz Detroitas "Red Wings". 1999.—2000. sezonu Klārks uzsāka Čikāgas "Blackhawks" rindās, taču sezonas gaitā tika aizmainīts uz Toronto, sezonas beigās noslēdzot arī savu profesionālā spēlētāja karjeru.
Maiami "Heat"

Vēsture

"Heat" tika dibināta 1988. gadā, kad notika NBA paplašināšana. Lai gan komanda zaudēja savas pirmās 17 spēles, sezonu tā pabeidza ar 15 uzvarām. 1989. gada NBA draftā "Heat" ar kopējo 4. numuru izvēlējās Glenu Raisu. Viņš palīdzēja vienībai iekļūt izslēgšanas spēlēs 1992. un 1995. gadā, kur bija jāsacenšas ar Čikāgas "Bulls". Miami komanda sasniedza jaunas virsotnes 1990. gadu vidusdaļā, kad organizācijai pievienojās ģenerālmenedžeris un treneris Pets Railijs. Railijs panāca, ka Raiss tiek aizmainīts uz Šarlotas "Hornets" apmaiņā pret Alonzo Mourningu. Tajā pašā laikā "Heat" pievienojās arī Tims Hārdavejs. Ar šo basketbolistu palīdzību Maiami komanda iekļuva izslēgšanas mačos sešus gadus pēc kārtas.
Sākoties jaunajai tūkstošgadei, "Heat" kļuva par vienību, kas neizcīna vairāk par 40 uzvarām sezonā. Tas palīdzēja draftā iegūt nākamo NBA zvaigzni — Dveinu Veidu. Apmaiņas darījumā vienībai pievienojās arī Šakils O'Nīls. Šādā sastāvā "Heat" 2006. gadā triumfēja NBA čempionātā, finālā uzveicot Dalasas "Mavericks". Veids tika atzīts par finālu vērtīgāko spēlētāju. Pirms 2010.—2011. gada sezonas uz "Heat" pārgāja Lebrons Džeimss un Kriss Bošs, kuri kopā ar D. Veidu izveidoja vienu no spēcīgākajiem trio visā līgā. 2010.—2011. gada sezonā klubs kvalificējās finālsērijai, tomēr tajā zaudēja Dalasas "Mavericks", tomēr jau nākamajā sezonā tika izcīnīts čempiontituls. Arī 2013. gadā tika izcīnīta uzvara finālā, šoreiz ar 4—3 pret Sanantonio "Spurs".
Stendes pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. Līdz 1925. gada teritoriālajai reformai Stendes pagasta teritoriju veidoja baronam fon der Brigenam piederošie īpašumi Stendes muiža ar Ģibuļu, Kārgadas, Mazstendes, Muneju un Vīcežu pusmuižām. Zemes reformas gaitā muiža sadalīta 240 saimniecībās. 1925. gadā Stendes pagastam pievienoja Pastendes pagasta Kalešus.
1945. gadā Stendes pagastā izveidoja Ģibuļu, Kalešu un Stendes ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Ģibuļu un Kalešu ciemi vēlāk apvienojās un, pievienojot bijušos Spāres un Pastendes pagastus, izveidoja tagadējo Ģibuļu pagastu. Stendesciems 1949. gadā ieguva pilsētciemata statusu un nosaukumu Stende, bet Stendes ciems tika pārveidots par Stendes lauku teritoriju. 1979. gadā šo teritoriju iekļāva Lībagu pagastā.
Oto Grigalka

Biogrāfija

1950. gadā sportists pārcēlās uz dzīvi Maskavā. Startējis divās Olimpiskajās spēlēs (1952, 1956). 1952. gadā Helsinkos viņš izcīnīja 4. vietu lodes grūšanā un 6. vietu diska mešanā, pēc četriem gadiem Melburnā izcīnījis 5. vietu diska mešanā.
Ar panākumiem startējis Eiropas čempionātā, kur 1950. gadā ar rezultātu 15,14 m izcīnīja bronzu lodes grūšanā, 1954. gadā — ar 16,69 m tālu grūdienu izcīnīja sudrabu lodes grūšanā, tāpat šajā gadā tika ieņemta 6. vieta diska mešanā (50,60 m). Septiņas reizes kļuvis par PSRS čempionu, no 1952. līdz 1954. gadam lodes grūšanā, savukārt no 1953. līdz 1956. gadam — diska mešanā. 1946. gadā izcīnīja uzvaru Latvijas PSR čempionātā augstlēkšanā.
Tāpat veiksmīgi startējis Starptautiskajās universitāšu spēlēs lodes grūšanā, 1955. gadā izcīnījis uzvaru ar 17,05 m tālu grūdienu, vēl trīs reizes izcīnījis bronzas medaļu: 1949. gadā ar 14,76 m, 1951. gadā — 15,59 m un 1953. gadā — 16,23 m.
Pēc sportista karjeras beigām kļuvis par treneri, 1960. gados trenējis PSRS izlasi. Starp viņa audzēkņiem bija divi Olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēji: Eduards Gušins un Tatjana Lesova. 1980. gadu beigās atgriezies Latvijā.
Bija precējies ar vieglatlēti Mariju Pisarevu.
Mamuti

Etimoloģija

Vairums valodās mamutu ģints nosaukums ir cēlies no krievu valodas vārda mamant (мамант), mūsdienās mamont (мамонт). Savukārt, šis vārds ir cēlies no senkrievu valodas vārda mammot (маммот), kas ir aizgūts no mansu valodas vārda mang ont. Burtiskā tulkojumā tas nozīmē "zemes rags". Tā tas tika nosaukts, jo pirmos mamutu kaulus ("ragus") atrada pazemes ejās un līdz ar to uzskatīja, ka tie dzīvo zem zemes tāpat kā kurmji. Tā kā mansi nekad nebija redzējuši dzīvu eksemplāru, tika uzskatīts, ka šie dzīvnieki nomirst, nonākot Saules gaismā.

Apraksts

Mamuti pieder pie snuķaiņu kārtas ziloņu dzimtas. Viņi bija daudz lielāki par mūsdienās dzīvojošajiem ziloņiem. Lielākie no mamutiem bija milzu mamuti (M. imperator), kuru skausta augstums sasniedza vismaz 5 metrus. Šo mamutu masa svārstījās no 6 līdz 8 tonnām. Tiek pieļauts, ka lielo tēviņu masas sasniedza pat 12 tonnas. 2005. gadā ASV Ilinoisas štatā tika atrasts 3,3 metrus garš mamuta ilknis. Eksistēja arī mamutu sugas, kuri bija mazāki par mūsdienu ziloņiem, piemēram, pundurmamuts (M. exilis).
Blakšu kārta

Morfoloģija

Šīs kārtas visiem kukaiņiem ir dūrejsūcējtipa mutes orgāns posmota snuķīša veidā, kas veidots no caurulītes formas apakšlūpas un 2 stiletveida žokļu pāriem. Snuķītis piestiprināts pie galvas virspuses un atdalīts no tās pamatnes ar kakla plātnīti. Taustekļiem ir 4 vai 5 (retāk 1-3) posmi. Parasti ir divi pāri spārnu, bet bieži ir novērojami reducēti spārni vai pat bezspārnu formas. Visi četri spārni var būt membrānas veida, piemēram, augutīm un cikādēm, vai arī priekšspārni var būt daļēji cieti, piemēram blaktīm. Spārnus šīs kārtas kukaiņi tur plakanus virs muguras (blaktis) vai saliktus kā jumtiņu (augutis un cikādes). Visām sugām aizmugurējie spārni ir membrānas veida, parasti īsāki kā priekšējie spārni. Blakšu kārtas sugām parasti ir labi attīstīti smirddziedzeri, kuru atvere pieaugušajiem īpatņiems atrodas krūšu apakšējā daļā, bet jauniem kukaiņiem - uz vēdera. Dziedzeru izdalījumiem ir pretīga smaka, un blaktis tos lieto, lai atvairītu savus ienaidniekus vai piesaistītu savas sugas pretējā dzimuma pārstāvjus. Attīstība no oliņas līdz pieaugušiem īpatņiem notiek ar nepilnīgu pārvēršanos (nav kūniņas stadijas).

Ekoloģija

Lielākā daļa blakšu kārtas kukaiņu dzīvo uz sauszemes, bet neliela daļa dzīvo ūdenī vai arī uz ūdens virsmas. Uz ūdens dzīvojošie pateicoties tam, ka tiem nesamirkst kājiņas, spēj brīvi skraidīt pa ūdens virsmu (piem. ūdensmērītāji). Arī tropos sastopamās ģintis — Halobaies un Halobalodes dzīvo uz ūdens virsmas okeāna piekrastē. Dažas sugas dzīvo zem zemes vai skudru pūžņos. Lielākā daļa sugu pārtiek no augu barības, t.i. no ziedaugu sulām, kuras tie izsūc ar snuķīša palīdzību. Tas var radīt dažādus augu daļu izkropļojumus, pangas u.c. Dažas sugas pārtiek no sūnu, sēņu un paparžu sulām. Ir formas kas pārtiek gan no augu, gan dzīvnieku barības, piemēram, Podisus, Stiretrus un Rhaphigaster ģintis. Daudzas plēsīgās sugas izsūc dzīvnieku iekšējo šķidrumu, īpaši no kukaiņu kāpuriem. Ir arī sugas, kas izsūc beigtus kukaiņus. Visbeidzot, ir daļa sugu, kas dzīvo pastāvīgu (utis) vai periodisku (gultas blaktis) parazītisku dzīvesveidu. Blakšu kārtas sugas ir izplatītas visās pasaules daļās, bet vislielākā sugu dažādība sastopama Amerikā, īpaši Dienvidamerikā. Šajā ģeogrāfiskajā reģionā ir arī vislielākās blakšu sugas.
Viesturu pagasts

Upes

Īslīce, Kapupe, Lielupe, Liepars, Sesava, Svitene, Upele.

Vēsture

Mūsdienu Viesturu pagasta teritorijā vēsturiski atradās Grāvendāles muiža (Gut Grafental, Grāvendāle), Lielbērsteles muiža (Gut Groß-Bersteln, Bērstele).
1945. gadā Bauskas apriņķa Mežotnes pagastā nodibināja Viesturu ciema padomi, nosaucot par godu zemgaļu valdniekam Viestartam (Viesturam). Bauskas rajona Viesturu ciemam 1962. gadā pievienoja likvidēto Bērsteles ciemu, 1963. gadā kolhoza «Svitene» teritoriju pievienoja Svitenes ciemam, bet 1977. gadā pievienoja daļu Svitenes ciema teritorijas. 1987. gadā daļu Viesturu ciema teritorijas pievienoja Pilsrundāles ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Viesturu pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Rundāles novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Bērstele (pagasta centrs), Viesturi, Vairogi, Galzemji, Grāvendāle, Pērnavieši.
Sēļi (Sēļu pagasts)

Vēsture

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Sēļu muižas (Sehlen) centru. Muiža izveidota 16. gadsimta otrajā pusē, savu vārdu ieguvusi no Sēlpils kunga Kaspara Ziborga von Vislingena, kas muižu saņēma kā dāvanu no karaļa Augusta Sigismunda. Apdzīvotā vieta izaugusi padomju gados kā kolhoza «Ziemeļi» ciemats. Sēļos atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, feldšerpunkts, pasts, veikals. Sēļu vējdzirnavas ir vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis.
Kristiāns Hūns

Dzīvesgājums

Dzimis 1716. gadā 14. janvārī Zalvē luterāņu mācītāja Pētera Hūna un viņa sievas Juliānas ģimenē. No 1735. gada studēja teoloģiju Kēnigsbergas universitātē.  Pēc atgriešanās dzimtenē strādāja par mājskolotāju, 1745. gadā strādāja pie G. Manceļa "Jaunās latviešu sprediķu grāmatas" (Lettische Postille) atkārtota izdevuma korektūras, vēlāk bija mācītājs Vircavas draudzē (1751–1759). 
1759. gadā iecelts par Jelgavas vācu draudzes mācītāju un Kurzemes un Zemgales hercogistu superintendentu.
1766. gadā ar prenumerācijas palīdzību organizēja Kurzemes latviešu luterāņu dziesmugrāmatas izlaidi.
Miris 1784. gada 13. decembrī Jelgavā.
Albēra I Zeme

Ģeogrāfija

Krasta līnija stipri izrobota ar līčiem un fjordiem, no kuriem ievērojamākie ir 10 km garais Smērenburgas fjords un Magdalēnas fjords. Ziemeļrietumu piekrastē vairākas salas, lielākās no kurām ir Danskeja, Amsterdamas sala un Nūrvestejanes. Reljefs kalnains, augstākais kalns ir Jēderina kalns (1149 m vjl). Iekšzemē daudz ledāju. Visa Albēra I Zeme ietilpst Ziemeļrietumu Špicbergenas nacionālā parka teritorijā.

Vēsture

Albēra I Zemes piekraste 17. gadsimta sākumā tika intensīvi apgūta vaļu medību atbalstam. Krastā tika izveidotas vairākas mednieku apmetnes, lielākā no kurām bija holandiešu Smērenburga Amsterdamas salā, kur tās ziedu laikos vasaras sezonās darbojās ap 400 vīru no 15 medību kuģiem. Citās piekrastes salās un pašā Albēra I Zemes piekrastē bija vēl vairākas dāņu, holandiešu, angļu, krievu, norvēģu un vācu vaļu mednieku apmetnes, kas visas beidza pastāvēt gadsimta vidū līdz ar vaļu medību norietu Svalbāras piekrastē.
No 1912. līdz 1914. gadam Ebeltofta līča krastā zemes dienvidaustrumos darbojās vācu ģeofiziskā observatorija Ebeltofthāfene, kuru vadīja polārpētnieks Kurts Vegeners.
Gabala

Sports

Pilsētā bāzēts futbola klubs PFK Qəbələ, kas 2006. gadā uzvarējis Azerbaidžānas čempionātā.
Viendīgļlapji

Sistemātiskais iedalījums

Latvijā 18 dzimtas, ~230 sugas.