Pīters Bišops

Personāža vēsture

Pīters Bišops piedzima 1978. gadā zinātnieka Voltera Bišopa (Volternatīva no paralēlās realitātes) un viņas sievas Elizabetes Bišopas ģimenē. 1985. gadā, septiņu gadu vecumā Pīters saslimst ar ļoti retu ģenētisku slimību, un viņa tēvs izmisīgi mēģina radīt zāles tās uzveikšanai.
Taču brīdī, kad viņam tas izdodas, viņa uzmanību novērš Novērotājs Septembris, un zinātnieks nepamana, ka sintezējis pareizās zāles. To caur "transrealitātes logu" redz viņa dubultnieks Volters no mūsu visuma, kura dēls jau ir miris no šīs slimības. Viņš sintezē vajadzīgās zāles pats un rada iekārtu, kas ļauj ne tikai redzēt paralēlo visumu, bet arī uz to pārvietoties, pārved Pīteru uz mūsu visumu un izārstē to. Taču pēc tam viņš neatrod spēku aizvest Pīteru atpakaļ.
Pīters, izārstējies no nāvējošās slimības, sākumā nepieņem Volteru un Elizabeti kā savus vecākus. Pamazām viņš aizmirst, ka bijis slims, lai gan pat līdz deviņpadsmit gadu vecumam viņu turpina mocīt nakts murgi. 
1991. gadā viņa tēvu ievieto psihiatriskajā slimnīcā, kur Pīters ne reizi viņu netika apmeklējis.
Līdz 2008. gadam Pīters ir paguvis tikt atskaitīts no Masačūsetsas Tehnoloģiju institūta, viltot savu diplomu, nopublicēt pāris zinātniskos darbus, pirms tapis atmaskots, iedzīvoties kāršu parādos un ar tiem saistītos ienaidniekos, iesaistīties pāris afērās uz robežas ar krāpniecību.
Kad viņš atradās Bagdādē, lai noslēgtu kārtējo darījumu, pie viņa vērsās FIB aģente Olīvija Danhema ar lūgumu kopā ar viņu apmeklēt Pītera tēvu psihiatriskajā slimnīcā (apmeklēt Volteru Bišopu bija atļauts tikai radiniekiem). Pīters izrakstīja tēvu no slimnīcas, uzņemoties par viņu aizgādību.   
Pīters negrasījās palikt Bostonā, jo tur viņu varētu uzmeklēt kāds Lielais Edijs, kam Pīters bija parādā, taču dīvainie notikumi, kurus izmeklēja vienība "Viņpus", viņu ieinteresēja, un viņš nolēma palikt, līdz radīs atbildes uz saviem jautājumiem.   
Kad Volters izstāsta Pīteram par paralēlo pasauli, Pīters neatminas, ka būtu ar to saistīts. Nododot vienības "Viņpus" vadītājam Filipam Broilsam iekārtu, ar kuras palīdzību aģenti Vilkači no paralēlā visuma var mainīt izskatu, Pīters nodrošina vienības tālāku pastāvēšanu un kopā ar Volteru un Olīviju turpina cīnīties ar paranormālajiem draudiem.  
Pamazām Pīterā atgriežas jūtas pret Volteru, kuru viņš agrāk tika vainojis visās viņu ģimenes nelaimēs. Kad Vilkači nolaupa Volteru, Pīteru pārņem šausmas, domājot, ka viņš var vairāk neieraudzīt tēvu.  
Volters nolemj izstāstīt Pīteram, ka tas ir no paralēlā visuma, taču nepagūst to izdarīt. Pēc tam, kad izdzīvojis, atveroties koridoram starp pasaulēm, Pīters to nojauš pats. Viņš atsvešinās no Voltera un aizbrauc no Bostonas. Pa ceļam viņu pārtver Vilkaču barvedis, kas atvēris koridoru un nogādājis mūsu visumā Volternatīvu. Kopā ar viņu Pīters dodas uz paralēlo visumu, kur satiekas ar savu īsto māti.   
Volternatīvs lūdz Pītera palīdzību darbā pie iekārtas, kura, pēc viņa vārdiem, varēs "izārstēt" paralēlo visumu, kurš sācis pamazām sairt kopš laika, kad Volters nokļuva tajā un nolaupīja Pīteru. Pētot iekārtu, Pīters nonāk pie slēdziena, ka viņš ir šīs iekārtas galvenā komponente, neatkarīgi no tā. kam šī mašīna domāta.  
Mūsu visumā Volters un Olīvija kaļ plānus panākt Pītera atgriešanos, jo uzskata, ka iekārta — Mašīna Pīteru nogalinās, bet Volternatīvs viņam to nestāsta. Kad viņi nokļūst paralēlajā visumā, Olīvija atrod Pīteru, skūpsta to un lūdz atgriezties viņas dēļ.      
Pie atgriešanās Olīvija tiek nomainīta ar Viltuslīviju, viņas dubultnieci no paralēlā visuma. Starp Viltuslīviju un Pīteru sāk veidoties attiecības, kaut gan Pīters brīžiem pamana neatbilstības viņas uzvedībā. Atklāsme iestājas, kad Pīters naktī saņem telefona zvanu.
Sarunā ar dubultnieci viņš iepin frāzi grieķu valodā "na eínai kalýtero ánthropo apó ton patéra sou (tou)" (latviešu: esi labāks, nekā tavs tēvs), kuru noteikti zinātu īstā Olīvija, un tādā veidā viņu atmasko. 
Olīvija atgriežas mājās, taču ilgi nevar piedot Pīteram par to, ka viņš nav atpazinis dubultnieci. Pīters ar visiem spēkiem cenšas atgūt mīļotās uzticību, un beidzot viņam tas izdodas. 

Pēc Mašīnas izpētes Pīters um Massive Dynamic pārstāvji nolemj, ka Mašīnu nepieciešams aktivizēt, pirms Volternatīvs nav iznīcinājis mūsu visumu. Pīters piekrīt to darīt, kaut arī neviens nezina, kas tādā gadījumā ar viņu notiks.
Uz neilgu laiku viņš nokļūst nākotnē. Tur viņš redz, ka paralēlā visuma iznīcināšana novedusi arī pie mūsu visuma sabrukšanas. Nākotnē viņš ir "Viņpus" aģents, precējies ar Olīviju, un visiem spēkiem cenšas saglabāt visuma balansu. Viņš nožēlo savu rīcību. 
Kad Volternatīvs nogalina Olīviju, lai pēc iespējas vairāk nodarītu pāri Pīteram, tas ir satriekts un slīcina savas bēdas alkoholā. Volters ierosina radīt mašīnu, kas pagātnes Pīteram varētu parādīt nākotni, un tādā veidā viņš varētu no tās izvairīties. 
Tādā veidā Pīteram izdodas noskaidrot Mašīnas jēgu un tagadnē viņš izmanto to abu pasauļu apvienošanai un tilta radīšanai starp tām. Pēc tam Pīters pazūd no laika līnijas, par viņu vairs neatminas neviens, kas bija viņu pazinis pēc 1985. gada.
Taču Pīters, pateicoties laika paradoksam, parādās no nekurienes ar atmiņām un emocijām no iepriekšējās laika līnijas.
Olīvijai korteksifāna ietekmē sāk mainīties atmiņas, tagadējās nomaina atmiņas no iepriekšējās laika līnijas. Kad Pīters ir gatavs aiziet, lai netraucētu viņai dzīvot citu dzīvi, viņa to atceras un atkal iemīl.
Izmantojot iekārtu, kas joprojām reaģē tikai uz viņu, Pīters aizver tiltu starp pasaulēm, kad mūsu visuma pastāvēšanu sāk apdraudēt Viljama Bella darbības. Seriāla ceturtās sezonas beigās Olīvija dara Pīteram zināmu, ka gaida bērnu.
2015. gadā. kad notiek Novērotāju iebrukums, Pīters un Olīvija zaudē savu meitu Henrietu. Meitas meklēšanai Pīters ziedo attiecības ar Olīviju. Volters izstrādā plānu Novērotāju iebrukuma novēršanai, lai to realizētu, visa "Viņpus" komanda tiek ieslēgta "dzintarā". 2036. gadā viņus atrod un atgriež dzīvē Henrieta Bišopa, pretošanās kustības dalībniece. Kad Henrieta iet bojā, Pīters, neprātīga naida un bēdu pārņemts, nogalina Novērotāju, ko sagūstījusi pretošanās kustība un ievieto sev viņa čipu. Uz kādu laiku viņš iegūst Novērotāju spējas. bet Olīvija pārliecina viņu pieņemt sāpes un nekļūt bezjūtīgam kā Novērotāji. Pīters negribīgi samierinās ar to, ka Novērotāju iebrukuma novēršanai viņam būs jāšķiras no Voltera.
Kad laika līnijas pārstartēšanas plāns izdodas, Pīters un Olīvija 2015. gadā atgriežas mājās un atrod vēstuli no tēva — aploksni ar baltu lapiņu, uz kuras uzzīmēta balta tulpe — Voltera Bišopa grēku izpirkšanas simbols.

Kinoproves

Pateicoties darbībai ievērojamos projektos, Džošua Džeksons bija vispazīstamākā persona starp galveno lomu tēlotājiem. Viņš bija viens no pirmajiem, kas tika izmēģināts Pītera lomai, taču vienlaikus pēdējais lomai apstiprinātais no aktieru pamatsastāva. 
Seriāla izpildproducents Džefs Pinkners atzīmēja, ka tad, kad pēc Džeksona tika vērtēti pārējie lomas kandidāti, kļuva skaidrs, ka vajadzīgs tieši Džeksons. "Vēl viena fantastiska Pītera rakstura iezīme ir tā, ka viņš, tāpat kā viņa personāžs, ir ļoti gudrs. Tas piedod dziļumu un pamatotību visam, ko viņš dara" — pasvītroja Pinkners.