Einārs Cilinskis

Biogrāfija

E. Cilinskis ir dzimis Rīgā, absolvējis Rīgas 50. vidusskolu. 1986. gadā beidzis Rīgas Politehniskā institūta Ķīmijas fakultāti, bet pēc tam ieguvis bakalaura un maģistra grādu ekonomikas specialitātē tai pašā augstskolā, kas saucās jau Rīgas Tehniskā universitāte. Strādājis Latvijas Zinātņu akadēmijas Organiskās sintēzes institūtā par laborantu, jaunāko zinātnisko līdzstrādnieku un asistentu, vairāku zinātnisku publikāciju autors.

Politiskā darbība

Trešās atmodas laikā E. Cilinskis iesaistījās Vides aizsardzības klubā, LNNK un Latvijas Tautas frontē kopš to pirmsākumiem. 1989. gadā ievēlēts Rīgas tautas deputātu padomē, bet 1990. gadā kā LTF kandidāts vienā no Rīgas vēlēšanu apgabaliem tika ievēlēts Augstākajā Padomē. 4. maijā balsojis par deklarāciju "Par Latvijas Republikas neatkarības atjaunošanu".
1993. gadā nesekmīgi kandidēja 5. Saeimas vēlēšanās no "Zaļā saraksta", taču 5. Saeimā darbojās kā LNNK deputāta Eduarda Berklava palīgs. Vēlākajos Saeimas sasaukumos bijis arī deputātu Jura Dobeļa un Aleksandra Kiršteina palīgs. 1994. gadā ievēlēts Rīgas domē no LNNK un Latvijas Zaļās partijas saraksta un nākamajā gadā bija arī Rīgas domes priekšsēdētāja vietnieka vietas izpildītājs. Nākamajās pašvaldību vēlēšanās 1997. gadā nesekmīgi kandidēja uz deputāta vietu Rīgas domē no Reformu savienības un Latvijas Konservatīvās savienības saraksta.
1998. gadā kļuva par Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas valsts sekretāra vietnieku, tai pat gadā nesekmīgi piedalījās 7. Saeimas vēlēšanās no "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" saraksta. Tāpat E. Cilinskim neizdevās iekļūt vēlētās institūcijās virknē nākamo vēlēšanu: 2001. gada Rīgas domes vēlēšanās, 2002. gada 8. Saeimas vēlēšanās, 2004. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās. Šai laikā divreiz kļuva par Rīgas domes deputātu citur ievēlētu partijas biedru vietā, līdz 2005. gadā pats tika ievēlēts galvaspilsētas pašvaldībā. 2006. gadā atkal neveiksmīgi kandidēja 9. Saeimas vēlēšanās.
2007. gadā "Tēvzemei un Brīvībai/LNNK" pēc Jurija Stroda demisijas izvirzīja E. Cilinski kā ekonomikas ministra kandidātu Aigara Kalvīša valdībā, tomēr viņš atteicās no kandidēšanas dēļ zemās sabiedrības uzticības valdībai. 2009. gadā E. Cilinskisnesekmīgi kandidēja Eiropas Parlamenta vēlēšanās, šai pašā gadā izstājās no „Tēvzemei un Brīvībai/LNNK”, kurā bija darbojies vairāk par 20 gadiem, un pievienojās partijai "Visu Latvijai!". 2010. gadā ievēlēts 10. Saeimā no Nacionālās apvienības saraksta un kļuva par tās Saeimas frakcijas priekšsēdētāju.
2011. gada rudenī Saeimas ārkārtas vēlēšanās ievēlēts arī 11. Saeimā. Tās darbības laikā darbojies kā Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas parlamentārais sekretārs un īslaicīgi 2014. gada sākumā arī kā Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrs Laimdotas Straujumas ministru kabinetā (amatu zaudēja, piedaloties Leģionāru piemiņas dienas pasākumos, pretēji Ministru kabineta lēmumam nepiedalīties). Pēc Romāna Naudiņa apstiprināšanas par ministru E. Cilinskis atgriezās Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas parlamentārā sekretāra amatā.
2018. gada 26. jūnijā E. Cilinskis kopā ar Gaidi Bērziņu paziņoja, ka nekandidēs 13. Saeimas vēlēšanās, lai dotu iespēju jauniem cilvēkiem, vienlaikus norādot, ka politiku nepametīs un darbu partijā turpinās.
E. Cilinskis ir apbalvots ar III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni un 1991. gada barikāžu dalībnieka piemiņas zīmi.