google/wiki40b huggingface dataset:
GIMP

Vēsture

GIMP projekts tika iesākts 1995. gadā. Sākotnēji tā nosaukums bija paredzēts kā akronīms no vārdiem General Image Manipulation Program. Tā autori, Spensers Kimbals and Peters Matiss, sāka GIMP kā viena semestra projektu Kalifornijas universitātē. 1997. gadā, pēc universitātes absolvēšanas, abi autori nolēma mainīt programmas nosaukumu uz GNU Image Manipulation Program, jo tā bija kļuvusi par oficiālu GNU projekta daļu. Otrā versija ar daudziem nozīmīgiem jaunievedumiem tika pabeigta 2006. gadā.

Izstrāde

GIMP lietotāja saskarne ir veidota, izmantojot GTK+, kas tika izveidots speciāli šai programmai. GTK+ jeb the GIMP Toolkit sākotnēji tika izstrādāts GIMP projekta ietvaros, bet vēlāk kļuva par patstāvīgu projektu, jo izrādījās ļoti noderīgs citu programmu veidošanā. GIMP un GTK+ sākotnēji bija paredzēts X logu sistēmai Unix tipa operētājsistēmām, bet vēlāk tika pielāgots darbībai arī Microsoft Windows, OS/2 un SkyOS.
Nākotnē plānots aizstāt GTK+ ar GEGL, lai paplašinātu GIMP iespējas, piemēram, CMYK krāsu atbalsta ziņā.
2003. gada Latvijas čempionāts šahā

2003. gada Latvijas šaha čempionāts - Latvijas šaha čempionāti vīriešiem un sievietēm.

Turnīra gaita

Latvijas 2003. gada šaha čempionāts vīriešiem notika no 5. līdz 13. martam Rīgā, Kongresu namā. Turnīrs noritēja pēc Šveices sistēmas 9 kārtās. Pirmo vietu dalīja divi dalībnieki: lielmeistars Jevgēņijs Svešņikovs, kurš no 2002. gada šaha sacensībās pārstāvēja Latviju, un starptautiskais meistars Rolands Bērziņš. Pēdējā kārtā Bērziņš labākā pozīcijā neuzvarēja pagājušā gada čempionu Ilmāru Starostītu, un viņu panāca Svešņikovs. Taču atšķirībā no iepriekšējiem gadiem papildus sacensībās par čempiona nosaukumu netika rīkotas, bet pēc labāka Buholca koeficienta par Latvijas čempionu kļuva Svešņikovs.
Latvijas 2003. gada šaha čempionāts sievietēm notika no 5. līdz 13. martam Rīgā, Kongresu namā. Nepiedaloties iepriekšējo gadu uzvarētājām Danai Reizniecei un Ingūnai Ernestei, pirmo reizi turnīrā uzvarēja Laura Rogule. Viņa kļuva par jaunāko čempioni visu Latvijas čempionātu vēsturē.
Aleksandrs Kerčs

Spēlētāja karjera

1987. gadā PSRS junioru izlases sastāvā piedalās pasaules junioru čempionātā Čehoslovākijā. 1988. gadā Rīgas "Dinamo" sastāvā kļūst par PSRS vicečempionu hokejā. 1993. gadā paraksta līgumu ar Nacionālā hokeja līgas klubu no Kanādas - Edmontonas "Oilers". Tā rindās Kerčs 1993. gada 29. oktobrī debitēja NHL. Sezonas gaitā "Oilers" sastāvā Kerčs aizvadīja piecas spēles, taču 1994. gada vasarā viņa līgums tika izpirkts. Līdz 1995. gada rudenim dzīvoja Kanādā. Pēc atbraukšanas no Kanādas spēlēja "Pārdaugavas" komandā, bet pēc tās izjukšanas - Latvijas Hokeja līgas klubā "Rīga Alianse".
Laika posmā no 1996. gada līdz 2006. gadam Kerčs spēlē dažādās Eiropas komandās: EV Landsberg (Vācija), Tappara Tampere (Somija), ECR Revier Löwen (Vācija), Berlin Capitals (Vācija), HK Rīga 2000 (Latvija), Sanktpēterburgas SKA (Krievija), Vilki (Latvija), Molot-Prikamie Perm (Krievija), IK Nyköpings NH 90 (Zviedrija), HK Gomel (Baltkrievija), REV Bremerhaven (Vācija) un Voskresenskas "Himik" (Krievija).
2006-07, kā arī 2007-08 sezonā viņš spēlēja Latvijas hokeja līgas kluba ASK/Ogre sastāvā. 2006-07. gada sezonā klubs, pateicoties arī Kerča veiksmīgajai spēlei, bija labākais regulārajā sezonā, bet izslēgšanas kārtā zaudēja vienīgi HK Rīga 2000. Viņš bija līgas rezultatīvākais spēlētais, guva visvairāk vārtus, kā arī īpašā balsojumā tika atzīts par līgas labāko uzbrucēju. 2007-08. gada sezonā ASK/Ogre ierindojās 2. vietā, bet arī šajā sezonā Kerčs bija līgas rezultatīvākais spēlētājs.
Latvijas hokeja izlasē spēlēja kopš tās izveidošanas 1992. gada rudenī līdz 2004. gada pavasarim (Pasaules čempionāts Čehijā). 1993. gadā kopā ar izlasi uzvarēja pasaules čempionātā C grupā un spēlēja olimpisko spēļu kvalifikācijas turnīrā Šefīldā. 1996. gadā ar izlasi uzvar pasaules čempionātā B grupā Eindhovenā, iekļūstot A grupā.

Personīgā dzīve

1982. gadā Arhangeļskā pabeidz pamatskolu un pēc hokeja komandas "Latvijas bērzs" ielūguma pārceļas dzīvot un spēlēt hokeju Rīgā. Sāk mācīties Rīgas 13. profesionāli tehniskajā vidusskolā par elektrometinātāju santehniķi. Pēc trim gadiem mācības pabeidz.
1989.gadā apprecas ar Margaritu Novikovu. 1990. gadā piedzimst dēls - Aleksandrs Kerčs. Ir arī dēls no sievas pirmās laulības - Arnis Talešs.
18 gadu vecumā Kerču iesauc robežapsardzes dienestā un viņš spēlē hokeju Rīgas "Dinamo" komandā. 
Viņa dēls Aleksandrs arī ir profesionāls hokejists, kurš arī spēlē ASK/Ogres klubā.
Graudainā sviestbeka

Augšanas apstākļi

Priežu mikorizas sēne. Aug skuju koku mežos, īpaši pļaviņās, mežmalās un ceļmalās, priežu jaunaudzēs, īsā zālē, parasti grupās, no jūnija līdz oktobrim. Labāk aug sārmainās augsnēs. Līdz ar priežu stādījumiem izplatījusies arī Dienvidu puslodē. Tāpat kā dažas citas sviestbekas, ir veiksmīgi testēta ar metāliem piesārņotās augsnēs kā augsnes attīrītāja.

Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas. Nav ieteicama žāvēšanai, pirms gatavošanas jānovelk virsmiziņa. Sēne stipri cieš no sēņodiņu kāpuriem. Ārzemju sēņotāji bieži šo un daudzas citas sviestbeku ģints sēnes kritizē par lipīgo virsmiziņu un sēņodiņu pārpilnību, taču ir arī pretēji viedokļi — Izraēlas sēņotāju vietne to novērtē kā labāko no valstī atrodamajām. Tādēļ, ka virsmiziņas toksīni dažiem cilvēkiem radot gremošanas traucējumus, Francijā šo sēni pirms dažiem gadiem aizliedza pārdot svaigā veidā. Latvijā tiek ierindota starp labākajām ēdamajām sēnēm.

Līdzīgās sugas

Ļoti līdzīga parastajai sviestbekai, atšķiras no tās ar plīvura un gredzena trūkumu.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Smiltenes novadā

Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Smiltenes novadā.
 Kultūras pieminekļu karte
Šis saraksts tiek veidots no Vikidatiem, to periodiski atjaunina bots.
Edeaguss

Edeaguss (latīņu: aedeagus; no grieķu: αἰδοῖα (aidoîa) — ‘ģenitālijas’, άγος (agos) — ‘līderis’) ir kukaiņu tēviņu pārošanās orgāns ar piedēkļiem. Edeagusu vabolēm veido trīs daļas: vidusdaiva (penis), kas parasti ir ar diviem palīgizaugumiem, fallobāzes un paramēri, kas plēvspārņiem var nest distālus (attālinātus) irbuļus (latīņu: styli). Fallobāze un paramēri kopā veido tegmu, kas dažām vabolēm ap vidusdaivu veido veselu gredzenu.
Mehāniskās īpašības

Cikliskas slodzes iedarbībā

Materiāls mainīga virziena un lieluma slodzes apstākļos sagrūst pat tad, ja spriegumi ir ievērojami mazāki par materiāla stiprības un nosacīto tecēšanas robežu. Materiāla sagrūšanu mainīga sprieguma iedarbības rezultātā sauc par nogurumu. Materiāla pretestību nogurumam raksturo tā Ilgizturība. 
Vēl iespējams cikliski iedarboties uz materiālu ar berzi, tad svarīga materiāla nodilumizturība.

Dinamiskās slodzes iedarbībā

Mašīnu un mehānismu detļām, kuras darbojas mainīga virziena spēku, vibrāciju, triecienu un citāda veida slodžu iedarbībā, rodas vajadzība noteikt materiālu dinamiskās īpašības. Viens no materiāla raksturotājiem dinamiskā slodzē ir Triecienizturība jeb stingrība;

Konstrukcijas stiprība

Materiālos vienmēr atrodas spriegumu koncentratori. To cēloņi var būt materiāla nevienmērīga struktūra (piemaisījumi, pastiprinošās fāzes), defekti (iekšējās vai ārējās plaisas), izstrādājuma konstruktīvais izpildījums (iegriezumi, nokāpes, urbumi u.tml.). Sagrūšanas mehānismi saistīti ar mikroplastiskām deformācijām, kuras attīstās spriegumu koncentratoru tuvumā un ar laiku izraisa plaisu rašanos. Svarīgākais parametrs konstrukcijas stiprībā ir kritiskais spriegumu koeficients plaisas virsotnē, jeb sagrūšanas viskozitāte. Tas ievērtē plaisas garumu un tās attīstības procesu. Šis koeficients palīdz aprēķināt maksimālo slodzi konstrukcijās ar tādu izmēru plaisām, pie kurām vēl nesākas plaisu ātra attīstība, līdz konstrukcija pilnībā sabrūk.

Atjaunošanās

Atjaunošanās ir pakāpe līdz kurai atjauno sākotnējo formu plastiski deformēts materiāls. Tāda atjaunošanās novērojama polimēru materiāliem, jeb dažāda veida plastmasām. Tā piemēram metāli plastiski deformējoties nesamazina deformācijas pakāpi (nesaraujas), bet plastmasas savas viskoelastīgās dabas dēļ daļēji tiecas samazināt postelastīgā deformācijā iegūto stāvokli, jeb citiem vārdiem saraujas par apmēram 30% atkarībā no plastmasas veida. Uz šīm plastmasām termins plastiskā deformācija nav īsti attiecināms, jo ir deformācija, kas notiek pēc elastīgās deformācijas ir daļēji atgriezeniska, taču pēc nelineāra likuma.
Goce Sedloskis

Klubos

Profesionāla futbolista karjeru sāka 1994. gadā Maķedonijas klubā Pobeda. Vēlāk pārgāja uz Horvātijas klubu Splitas "Hajduk", kurā aizvadīja pusotru sezonu. 1998. gadā pārstāvēja Anglijas klubu Sheffield Wednesday, pēc tam atgriezās Horvātijā, pievienojoties Zagrebas "Dinamo", kura sastāvā trīs reizes kļuva par Horvātijas čempionu. 
Karjeras turpinājumā spēlēja Japānas vienībā Vegalta Sendai un Turcijas klubā Diyarbakırspor. Spēlētāja karjeras pēdējās piecas sezonas aizvadīja Austrijā, pārstāvot SV Mattersburg.

Izlasē

Maķedonijas futbola izlasē debitējis 1996. gada 27. martā draudzības spēlē pret Maltu. Pirmos vārtus izlases labā guva 2002. gada 20. novembrī spēlē pret Izraēlas izlasi. No 2004. līdz 2009. gadam bija izlases kapteinis. Karjeru izlasē noslēdza 2010. gada 29. maijā draudzības spēlē pret Azerbaidžānu. Kopumā izlases rindās aizvadījis 100 spēles un guvis astoņus vārtus. Viņš ir rekordists aizvadīto spēļu skaita ziņā Maķedonijas izlasē.

Trenera karjera

Trenera karjeru sāka 2010. gadā kā SV Mattersburg dublieru komandas spēlējošais treneris. 2012. gadā pievienojās kluba galvenās komandas treneru korpusam kā asistents. No 2011. līdz 2012. gadam paralēli strādāja par trenera asistentu arī Maķedonijas izlasē. Neilgu laiku bija izlases galvenā trenera pienākumu izpildītājs.
2013. gadā kļuva par Maķedonijas kluba Turnovo "Horizont" galveno treneri. 2013.—2014. gada sezonā izcīnīja sudraba medaļas Maķedonijas Pirmajā līgā (augstākais līmenis), sasniedzot lielāko panākumu kluba vēsturē. 2014. gadā pievienojās titulētākajam Maķedonijas klubam Vardar, kļūstot par tā sporta direkotoru. 2015. gadā nonāca komandas galvenā trenera amatā, divas reizes aizvedot to līdz Maķedonijas čempiontitulam.
2018. gada 27. janvārī tika apstiprināts par Latvijas Virslīgas kluba Riga FC galveno treneri. 25. maijā pēc neveiksmīgā snieguma sezonas sākumā kluba vadība nolēma atbrīvot Sedloski no amata.
Agita Balode

Biogrāfija

Ar zīmēšanu Agita Balode sāka aizrauties 3.klasē, iedvesmu gūdama no vējiem Latvijas kokos jau Kalngales pusē. Par savu pirmo skolotāju mākslas pasaulē viņa uzskata gleznotāju R.Šteinerti, pateicoties kurai, interese par gleznošanu neizsīka. Beidzot Carnikavas astoņgadīgo skolu 1977.g. un mācības turpinot Rīgas 45.vidusskolā. 1980.g. Agita Balode mācījusies Latvijas Mākslas akadēmijā un kopš 1984.g. darbojas glezniecības studijā „Umbra”. Māksliniece piedalījusies daudzās republikāniskās izstādēs Jūrmalā, Rīgā, Liepājā u.c., kā arī izstādē ASV, kas 1992.g. bija veltīta jauno mākslinieku atbalstam Latvijā.
Pirmā personālizstāde notika 2005.gadā Ādažu kultūras namā. Pēc tam VEF kultūras pilī, Salaspilī, Piņķos, Melngalvju namā un Carnikavā. Daudzi darbi atrodas privātajās kolekcijās ASV, Kanādā, Zviedrijā, Spānijā, Vācijā, Beļģijā un citviet. Mērķauditorija ir cilvēki, kuri meklē savu vietu dzīvē. Vairums darbu veltīti Latvijai. Tos noteikusi sāpe par Latviju, Tēvzemes mīlestība, nacionālā pašapziņa. Parasti pielietotas divas tehnikas — eļļa un pastelis. Pastelis vairāk tiek izmantots Latvijas garīgās atdzimšanas tēmai, risinot to mitoloģiski asociatīvā veidā. Bet eļļa — Portretos un Latvijas dabas atainojumam, kuri paplašina patriotisma caurausto vēstījumu, palīdzot izjust pastelī izstrādātās — reizēm pat izteikti netveramās apjausmas. Māksliniece uz pasauli lūkojas caur savu uzskatu prizmu, kuras pamatā ir kristīgās un vispārcilvēciskās vērtības. Daudzi darbi ir ezoterisko redzējumu rezultāts. Darbi ir profesionāli. Tie piesaista ar savu individuālismu un enerģētiku. Tie liek apstāties un aizdomāties par mūsu sūtību likteņa mestajos zigzagos. Agita Balode vienmēr paliek atvērta jaunām idejām un ļauj radoši izpausties savai iekšējai balsij, pārstāvot reālistiskās glezniecības stilu.
Dmitrijs Kaļiņins

Spēlētāja karjera

Savas profesionālā spēlētāja gaitas Kaļiņins uzsāka dzimtajā Čeļabinskā, 1996.—97. sezonā aizvadot savas pirmās spēlē Krievijas Superlīgas kluba Čeļabinskas "Traktor" rindās. 1998. gada NHL draftā Dmitriju ar augsto 18. numuru izvēlējās Bufalo "Sabres", un jau vasarā spēlētājs pārcēlās uz Ziemeļameriku, lai nākamajā sezonā spēlētu Kvebekas Junioru līgas kluba Monktonas "Wildcats" sastāvā. 1999.—2000. sezonā Kaļiņins debitēja arī Nacionālajā hokeja līgā, aizvadot četras spēles "Sabres" rindās. Jau nākamajā sezonā viņš bija izcīnījis vietu Bufalo komandas pamatsastāvā. 2004.—05. gada NHL lokauta laikā Kaļiņins atgriezās Eiropā, sezonu aizvadot Magņitogorskas "Metallurg" rindās, taču pēc lokauta aizsargs atgriezās NHL.
2008. gada 1. jūlijā Dmitrijs kļuva par neierobežoto brīvo aģentu un jau divas dienas vēlāk parakstīja līgumu ar Ņujorkas "Rangers". Sezonas gaitā viņš tika aizmainīts uz Fīniksas "Coyotes" vienību, taču 2009. gada vasarā atgriezās Krievijā, pievienojoties Kontinentālās hokeja līgas kluba Ufas "Salavat Julajev" rindām. Kaļiņins spēlēja arī 2010. gada KHL Zvaigžņu spēlē. 2010.—11. sezonā Kaļiņins kopā ar komandu izcīnīja Gagarina kausu.
2011. gadā Kaļiņins pievienojās Sanktpēterburgas SKA rindām. Tās sastāvā 2014.—15. gada sezonā izcīnīja savu otro Gagarina kausa titulu. 2016. gada vasarā Kaļiņins pievienojās Maskavas "Spartak" rindām.
Krievijas izlases rindās spēlējis 2010. gada olimpisko spēļu turnīrā, kā arī septiņos Pasaules čempionātos, 2008. un 2009. gadā izcīnot zelta medaļas.
Pārtikas piedevas

Pārtikas piedevas ir dabīgas vai mākslīgas izcelsmes ķīmiskās vielas, ko neatkarīgi no to uzturvērtības parasti nelieto uzturā atsevišķi kā pārtiku vai raksturīgas uztura sastāvdaļas, bet apzināti pievieno pārtikai apstrādes, pārstrādes, ražošanas, iesaiņošanas, uzglabāšanas vai pārvadāšanas laikā, minētajām vielām vai to blakusproduktiem kļūstot par pārtikas produktu sastāvdaļu.
Didzis Gavars

Izglītība

1984. gadā Didzis Gavars pabeidza Rīgas 1. vidusskolu. 1992. gadā viņš absolvēja Latvijas Medicīnas akadēmijas Ārstniecības fakultāti. 1993. gadā LMA ieguvis sertificēta laboratorijas ārsta kvalifikāciju.

Profesionālā darbība

Kopš 1993. gada Didzis Gavars ir "E. Gulbja laboratorijas" direktora vietnieks, bet kopš 2004. gada — arī valdes loceklis. Kopš 2010. gada aprīļa viņš ir Veselības aprūpes darba devēju asociācijas valdes loceklis. No 1998. līdz 2009. gadam Ģimenes ārstu asociācijas rīkotajās apmācības programmās viņš ģimenes ārstiem lasīja lekcijas par laboratorisko diagnostiku.
Didzis Gavars ir ticis iekļauts vairāku plašsaziņas līdzekļu veidotajos Latvijas miljonāru sarakstos.

Politiskā darbība

Didzis Gavars ir kandidējis 2001. gada Jūrmalas domes vēlēšanās no Latvijas Zaļās partijas saraksta, taču nav ievēlēts. 2010. gada 13. maijā viņš kļuva par veselības ministru Valda Dombrovska vadītajā valdībā. Par Gavaru balsoja 49, pret — 25, bet atturējās 16 deputāti. Viņš bija amatā līdz 3. novembrim, kad jaunā — 10. Saeima — apstiprināja jaunu valdību. Kopš tā laika Gavars politikā nav darbojies.

Privātā dzīve

Didzis Gavars ir dzimis 1966. gada 18. novembrī. Precējies.
Edijs Brahmanis

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā spēlētāja karjeru Brahmanis uzsāka 1999. gadā, kad spēlēja Latvijas hokeja līgas klubā Rīgas "Prizma", kā arī aizvadīja 10 spēles HK Ogres "Essamika" rindās. 2000.—01. gada sezonā aizvadīja trīs spēles HK Rīgas 2000 sastāvā, lai gan līdz pat 2001.—02. gada sezonas beigām spēlēja "Prizmā". 
2001.—02. gada sezonas noslēgumā Brahmanis devās uz Ziemeļameriku, kur spēlēja EJHL līgā. Turpat viņš uzsāka arī 2002.—03. gada sezonu, bet tad, pēc 24 aizvadītām spēlēm, atgriezās Latvijā, pievienojoties ASK/Zemgales rindām. No 2003. līdz 2005. gadam Brahmanis spēlēja ASK/Ogres rindās, 2004.—05. gada sezonā gūstot visvairāk vārtus Latvijas hokeja līgā. 
2005.—06. gada sezonu Edijs aizvadīja Lielbritānijas klubā Bizonas "Basingstoke", bet 2006.-07. sezonā, spēlējot Latvijas hokeja līgas kluba HK Rīga 2000 sastāvā, kļuva par Latvijas čempionu. Sezonas izšķirošajā finālspēlē piedalījās kautiņā un saņēma diskvalifikāciju no Latvijas hokeja federācijas līdz 2007. gada 15. oktobrim. 2007.-08. sezonā Brahmanis atkal spēlēja ASK/Ogres rindās.
2008.-09. gada sezonu hokejists aizvadīja Baltkrievijas un Latvijas hokeja līgas klubā HK Liepājas Metalurgs, kļūstot par Latvijas čempionu. Viņš kļuva arī par Baltkrievijas Ekstralīgas labāko vārtu guvēju un trešo rezultatīvāko spēlētāju. Sezonas gaitā Brahmanis aizvadīja arī četras spēles KHL kluba Rīgas "Dinamo" rindās.
2011. gada vasarā hokejists pārcēlās uz Kazahstānu, pievienojties Karaghandi "Sary-Arka" rindām. Tās sastāvā hokejists izcīnīja Kazahstānas bronzas medaļas. 2012.—13. gada sezonu aizvadīja Temirtau "Arystan" rindās, taču tad pievienojās Baltkrievijas Ekstralīgas klubam HK Gomeļa. 2015. un 2016. gadā kļuva par līgas labāko vārtu guvēju. 2017.—18. gada sezonā bija Gomeļas komandas kapteinis.
Latvijas izlases sastāvā viņš piedalījies divos Pasaules čempionātos junioriem un divos Pasaules čempionātos U-18 jauniešiem.
Rīgas Juglas vidusskola

Vēsture

Juglas apkaimē kopš 1840. gada darbojās Strazdumuižas pamatskola, kuras ēkā 1919. gadā noslēdza Strazdumuižas pamieru. Vēlāk skolu pārcēla uz ēku Brīvības gatvē 162 un pārdēvēja par 6. Rīgas pilsētas pamatskolu, bet 1937. gadā to pārdēvēja par Rīgas pilsētas Juglas pamatskolu. Ievērojams skolas absolvents bija latviešu tēlnieks Burkards Dzenis. 
1946. gadā atklāja Juglas 6. nepilna laika vidusskolas ēku. 1967. gadā Kvēles ielā 64 tika atklāta Rīgas 39. vidusskolas jaunā ēka, līdz 1970. gadam tajā bija arī klases ar krievu valodu kā galveno apmācības valodu. 1977. gadā skolai piešķīra VDR funkcionāra Kurta Bartela (Kurt Barthel) vārdu, 1984. gadā izveidoja klases ar padziļinātu vācu valodas, bet 1989. gadā ar padziļinātu angļu valodas mācīšanu. 1991. gadā skolai pievienoja ēku Juglas ielā 27a  1.- 4. klašu skolēnu mācībām.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1991. gadā skolu pārdēvēja par Juglas ģimnāziju, bet 2001. gadā par Rīgas Juglas vidusskolu. Kopš 2001. gada skola piedāvā iespēju 9. un 12. klašu skolēniem iespēju kārtot vācu valodas eksāmenu (DSD) un iegūt DSD I un DSD II pakāpes vācu valodas diplomu, kas tiek atzīts kā centralizētais eksāmens Latvijā un kā vācu valodas prasmes eksāmens, stājoties Vācijas augstskolās.
Debesu ugunis

Sižets

"Debesu ugunis" ir pētnieku grupa, kas pētī virkni krāsainu gaismu parādīšanos debesīs un ar to saistīto cilvēku, dzīvnieku un dažādu priekšmetu pazušanu no iedomātas ASV pilsētas - Frīportas, Arizona. Starp citplanētiešu nolaupītajiem ir suns, karavīru pulks un jauna meitene vardā Liza, kuras pazušana izraisa viņas mātei sirdslēkmi. Citplanētiešu laupījumu iemesls ir zooloģiskā dārza izveide uz viņu planētas Altaris.
Astrahaņas hani

Astrahaņas hani (tatāru: Әстерхан ханнары, krievu: ханы астраханские) jeb Astrahaņas cari (krievu: цари Астороханскiе) bija Lielās Ordas valdnieku dinastijai piederīgi tatāru hani, kas no 1466. līdz 1556. gadam valdīja Astrahaņas hanistē Volgas lejtecē (tagadējā Astrahaņas apgabalā).
Pēc tam, kad Krievijas cars Ivans IV sagrāva Astrahaņas hanu (caru) valsti, viņš savam titulam pievienoja arī "Astrahaņas cara" (царь Астороханскiй) nosaukumu, bet Astrahanas caru ģerboni iekļāva Krievijas impērijas ģerbonī.

Astrahaņas hanistes dibināšana

Zelta Ordas sabrukuma periodā tās centrālajās stepju teritorijās starp Dņepras un Jaikas upēm, ar galvaspilsētu Sarajā pie tagadējās Volgogradas, valdniekam Kiči Muhamedam (Көчек Мөхәммәт, Кичи-Мухаммед, 1428, 1432—1459) bija divi dēli Mehmuds (Мәхмүд, Mahmud bin Küchük, 1459–1465) un Ahmeds (Әхмәт, Ahmed Khan, 1465–1481). Pēc Dižās Ordas valdnieka nāves viņa jaunākais dēls Ahmeds valdīja Sarajā, bet vecākais Mehmuds Hadžitarhanā (Хаджи-Тархан) 12 km no tagadējās Astrahaņas pilsētas.      
Hans Ahmeds atkārtoti 1474. un 1476. gadā aicināja Maskavas lielkņazu Vasīliju III kļūt par viņa vasali, tomēr Maskavas kņazs atteicās maksāt meslus. Pēc hana Mehmuda nāves Hadžitarhanā valdīja hans Kasims (1476—1495).

Karagājiens uz Maskaviju

1480. gada oktobrī Dižās Ordas karaspēks cauri Lietuvai pakļautajām zemēm virzījās uz Maskavu, bet tika apstādināts pie Ugras upes, tā laika Lietuvas-Maskavijas robežas (tagadējā Kalugas apgabalā). Tur tatāri vairāk kā mēnesi veltīgi gaidīja Lietuvas dižkunigaitijas karaspēka ierašanos, kas tajā laika atvairīja Krimas hanistes karaspēka iebrukumu. Sakarā ar ziemas iestāšanos hana Ahmeda karaspēks atkapās uz Saraju, kurai 1481. gada janvārī uzbruka Nogaju Ordas karaspēks un hanu nogalināja. Krievijas vēsture ar laiku šo "stāvēšanu uz Ugras upes" sāka uzskatīt par mongoļu-tatāru jūga beigām. Astrahaņas hani šajā laikā bija Dižās Ordas hanu vasaļi.

Astrahaņas hani ārvalstu atkarībā

Pēc tam, kad Krimas hans 1502. gadā sagrāva Dižās Ordas karaspēku, Astrahaņas hani kļuva suverēni. Tomēr viņi bija spiesti piedalīties Krimas hanu karagājienos un naidojās ar austrumos esošo Nogaju Ordu. 1537. gadā nogajiešiem izdevās par Astrahaņas hanu iecelt viņiem lojālo Dervišali, tomēr Krimas hans viņu gāza no troņa un 1539. gadā tronī iecēla hanu Akkubeku. Padzītais hans Dervišali bēga uz Maskaviju, kur viņu 1548. gadā iecēla par Zveņigorodas vietvaldi.   
Kad pēc ilgstošiem kariem Krievijas cars Ivans IV 1552. gadā pilnīgi sagrāva Kazaņas hanisti, viņš 1554. gadā nosūtīja 30 000 karavīru, kas uzvarēja Astrahaņas hanu Jamgurči un panāca Dervišali atjaunošanu tronī. Tomēr 1556. gadā cars Ivans IV pārmeta viņam sakaru uzturēšanu ar Krimas hanu un nosūtīja savu karaspēku I. Čeremisinova (Черемисинов) vadībā, kas 1556. gada 2. jūlijā ieņēma Hadžitarhanu un padzina visus tās iedzīvotājus. Astrahaņas hanu valdījumus pilnībā inkorporēja Krievijas caristes sastāvā.