google/wiki40b huggingface dataset:
Atēnas

Vēsture

Atēnu akropole bija apdzīvota jau no neolīta. Pilsēta bija viens no Mikēnu kultūras centriem. Leģenda vēsta, ka Atēnas bijis viens no retajiem Mikēnu kultūras centriem, kas necieta doriešu iebrukumā (ap 1200. gadu p.m.ē.), ko apliecina arheoloģiskie izrakumi. Tomēr pēc doriešu iebrukuma pilsēta panīka.
Pilsēta atdzima 8. gadsimtā p.m.ē. kā pilsētvalsts, viens no Senās Grieķijas politiskajiem centriem. Iesākumā Atēnās valdīja ķēniņi, bet sociālo nemieru un Solona reformu rezultātā Atēnās pamazām nostiprinājās demokrātija.
Par Atēnu "zelta laikmetu" uzskata laikmetu pēc 5. gadsimta p.m.ē. atēniešu uzvarām pār persiešiem Maratonas kaujā un Salamīnas kaujā. Šajā laikā Atēnas dominēja Senajā Grieķijā, pilsētā darbojās daudzas izcilas personības un notika lieli būvniecības darbi.
431. gadā p.m.ē. sākās Peloponēsas karš, kurā pilsēta zaudēja savam galvenajam konkurentam Spartai. Pēc laika Atēnas atguva savu ietekmi, tomēr 4. gadsimta otrajā pusē p.m.ē. par dominējošo spēku Senajā Grieķijā kļuva Maķedonija un 338. gadā p.m.ē. maķedoniešu ķēniņs Filips II Hēronejas kaujā sakāva Atēnu un Tēbu apvienoto karaspēku un Atēnas zaudēja savu neatkarību.
146. gadā p.m.ē. Atēnas iekļāva Romas lielvalsts sastāvā. Arī Romas laikos Atēnas bija svarīgs kultūras centrs, šeit vēl aizvien darbojās Platona izveidotā Akadēmija. Tomēr līdz ar kristietības izplatīšanos un kļūšanu par valsts reliģiju, Akadēmija ka pagāniskās domas centrs panīka un Bizantijas imperators Justiniāns I 529. gadā Akadēmiju slēdza.
Bizantijas laikos Atēnas kļuva par provinciālu pilsētu, daudzi mākslas darbi tika pārvietoti uz Konstantinopoli. 7. gadsimtā Peloponēsā iebruka slāvu ciltis, tomēr ap 9. gadsimtu grieķu valoda un kultūra atguva dominējošo stāvokli.
Pēc Ceturtā krusta kara, kad krustneši 1204. gadā ieņēma un izlaupīja Konstantinopoli un izveidoja Latīņu impēriju, Atēnas kļuva par Atēnu grāfistes centru. Iesākumā grāfistē valdīja burgundieši, bet 1311. gadā Atēnu grāfisti sagrāba kataloņi un ieviesa kataloņu valodu par valsts valodu Atēnās.
1458. gadā Osmaņu impērijas valdnieks Mehmeds I ieņēma Atēnas. Pilsēta pamazām panīka un 17. gadsimtā tās vietā bija tikai neliels ciematiņš.
1687. gadā pilsētai uzbruka venēcieši un bombardēja Partenonu. 1822. gadā grieķu nemiernieki ieņēma pilsētu, bet 1826. gadā turki to atkaroja. Tomēr 1833. gadā turki atkāpās un Atēnas tika izvēlētas par jaunās Grieķijas valsts galvaspilsētu.
Atēnu iedzīvotāju skaits lēcienveidīgi pieauga pēc Grieķu-turku kara 1921. gadā, kad vairāk kā miljons grieķu bēgļu no Mazāzijas pārvietoja uz mūsdienu Grieķijas teritoriju.
Otrā pasaules kara laikā Atēnas ieņēma vācu karaspēks. Pēc tā aiziešanas Grieķijas pilsoņu kara laikā Atēnās notika ielu cīņas. 
2003. gadā Atēnās tika parakstīts Eiropas Savienības paplašināšanās līgums.
Džūdija Grīra

Dzīvesgājums

Džūdija Grīra ir izaugusi Mičiganā. Mācījusies Vinstona Čērčila skolā. 1997. gadā pabeigusi Depolas Universitātes teātra skolu. 2010. gadā apprecējusies ar producentu Dīnu Džonsonu. 2014. gadā izlaidusi savu autobiogrāfisko grāmatu I Don't Know What You Know Me From: Confessions of a Co-Star.
Nevalstiska organizācija

Nevalstiska organizācija (NVO) ir legāli nodibināta fizisko vai juridisko personu organizācija, kas darbojas neatkarīgi no valsts valdības. Termins cēlies no Apvienoto Nāciju Organizācijas un parasti tiek piemērots attiecībā uz organizācijām, kas nav daļa no kādām valstiskām struktūrām un nav tendētas uz peļņas gūšanu. Pilsoniskās sabiedrības organizāciju un neformālo grupu kopumu, kas pastāv līdzās valsts un biznesa sektoriem, mēdz saukt par trešo jeb nevalstisko sektoru.
Termins tiek piemērots organizācijām, kam ir vairāk sabiedrisks vai politisks aspekts, bet kas neatbilst politisko partiju kritērijiem. Dažādās valstīs var būt dažādi termini nevalstisko organizāciju apzīmēšanai, kā arī atšķirīgs politiskais un tiesiskais regulējums.
Pasaulē pastāv ap 40 000 starptautisku nevalstisko organizāciju. Nacionālo nevalstisko organizāciju skaits var būt ievērojami lielāks; Indijā 2009. gadā bija ap 3,3 miljoni NVO (1 uz katriem 400 Indijas iedzīvotājiem), Krievijā 2008. gadā — 277 000 NVO.
Nāmestovo

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1557. gadā. Tāpat kā visa Slovākija, gadsimtiem bijusi Ungārijas sastāvā, pilsētas ungāriskais nosaukums ir Nāmesto (ungāru: Námesztó). Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. Stipri nopostīta Otrā pasaules kara laikā. No 1941. līdz 1953. gadam tika uzcelta Oravas ūdenskrātuve. Rezultātā 2/3 pilsētas, ieskaitot tās centru, tika applūdināta. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.

Cilvēki

Pēc etniskā sastāva vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (98,65 %). Pēc reliģiskās piederības - katoļi (92,12 %), nereliģiozi (4,95 %).
De iure

De iure (latviešu: saskaņā ar likumu) ir no latīņu valodas cēlies izteiciens, kas juridiskajā terminoloģijā norāda uz situācijas formālo pusi. Parasti lieto kā antonīmu terminam "de facto".
Terminus "de iure" un "de facto" lieto gadījumos, kad jānorāda uz atšķirību starp formālo un praktisko lietu stāvokli. Ja cilvēki seko noteikumiem, kas nav noteikti ar likumu, šie noteikumi ir spēkā de facto. Savukārt, ja formāli spēkā esoši likumi praksē netiek ievēroti, tad tie pastāv tikai de iure.
Acer

Vēsture

1976. gadā Stans Šī, viņa sieva Karolīna Jē un vēl pieci citi Hsinchu City dibināja uzņēmumu Multitech International. Sākotnēji tas nodarbojās ar rokā turamu elektronisko spēļu izstrādāšanu. Vēlāk pievērsās pusvadītāju elektronisko komponenšu izplatīšanai un mikroprocesoru tehnoloģiju izmantošanas konsultācijām. Drīz sāka izgatavot datorus. 1981. gadā izlaists 8 bitu dators MicroProfessor-II uz mikroprocesora MOS Technology 6502 bāzes. Uzņēmums iesaistījās IBM PC savietojamo datoru tirgū un vēlāk kļuva par nozīmīgu personālo datoru ražotāju. 1987. gadā uzņēmums pārdēvēts par Acer, kas latīņu valodā nozīmē "kļava". 1988. gadā Acer sāka akciju kotēšanu Taivānas fondu biržā. 1988. gada ASV nopirkts minidatoru ražotājs Counterpoint Computers. 1989. gadā nopirkts Nīderlandes datoru ražotājs Kangaroo Computer B.V., kas kļuva par Acer lielāko ražotāju Eiropā.
1990. gadā nopirkts daudzlietotāju sistēmu ražotājs Altos Computer Systems. 1997. gadā no Texas Instruments nopirkts klēpjdatoru bizness. 1998. gadā Acer tika reorganizēts piecās grupās: Acer International Service Group, Acer Sertek Service Group, Acer Semiconductor Group, Acer Information Products Group un Acer Peripherals Group.
Lai kliedētu klientu sūdzības, ka Acer konkurē ar saviem produktiem un lai atvieglotu konkurenci starp zīmola precēm un pēc līguma ražotajām precēm, 2000. gadā līgumdarbu bizness tika atdalīts uzņēmumā Wistron Corporation. 2001. gadā Acer atbrīvojās no tās ražošanas vienībām Benq (bijušais Acer Communications & Multimedia) un Wistron, turpmāk fokusējoties un produktu izstrādi un pārdošanu. 2007. gadā Acer par 710 miljoniem USD nopirka ASV uzņēmumu Gateway, Inc. 2008. gadā nopirkti 75 % Nīderlandes uzņēmuma Packard Bell kapitāldaļu, Acer kļūstot par pasaulē trešo lielāko datoru piegādātāju. 2008. gadā iegādāts Taivānas mobilo ierīču ražotājs E-TEN. 2008. gadā izlaists klēpjdators Aspire One, kas optimizēts mobilā interneta lietošanai. 2009. gadā izlaists klēpjdators Aspire Timeline, īpaši plāns un viegls ar lielu baterijas darba ilgumu; izlaists augstas klases Liquid viedtālrunis. 2009. gadā Acer iegādājās Itālijas datoru ražotāja Olidata 29,9 % kapitāldaļu.
2010. gadā sākta sadarbība ar Founder Tech personālo datoru mārketingam Ķīnas tirgū. 2011. gadā par 320 miljoniem USD nopirkts ASV uzņēmums iGware, kas nodarbojās ar mākoņskaitļošanas risinājumiem. 2015. gada septembrī iegādāts velosipēdu GPS datoru zīmols Xplova; arī veiktas investīcijas robotikas jaunuzņēmumā Jibo. 2016. gada martā Acer veica investīcijas uzņēmumā grandPad, kas nodrošina risinājumus veciem cilvēkiem. 2016. gada jūnijā nolemts veidot kopuzņēmumu StarVR ar Zviedrijas Starbreeze, lai attīstītu virtuālās realitātes galvas displejus. 2016. gadā iegādāts suņu bezvadu kameru ražotājs Pawbo. 2017. gadā Acer kļuva par elektronikas ražotāja AOPEN lielāko kapitāldaļu turētāju. 2017. gada oktobrī Acer palielināja dalību StarVR līdz 66,7 %.
Dombes putnu parks

Ekspozīcijas

Zoodārzā izvietotas aptuveni divdesmit ekspozīcijas. Parka centrā plešas ezers, kuru apdzīvo dažādas ūdensputnu sugas. Arī nelielāki dīķi un ūdensteces caurvij lielu daļu parka teritorijas. Zoodārza tālākajā daļā izvietots atsevišķs nostūris "Mazā Dombe" (La petite Dombes) ar apvidum raksturīgo floru, plašu dīķi un aprakstiem, kas iepazīstina ar vietējo augu un dzīvnieku valsti.
Pantanalas kompleksā (La voliére du Patanal) pārstāvētas vairākas sugas, kas raksturīgas Pantanalai — plašam, upēm un mežiem klātam reģionam Dienvidamerikā. Dažas no aviārijā pārstāvētām sugām ir Čīles flamings, sārtais ibiss (Eudocimus ruber), laivknābju gārnis, Jamaikas zilknābis.
Ekspozīciju "Austrālijas krūmājs" (Le bush Australien) ietver plašs brīvdabas iežogojums, kurā mitinās emu, melnie gulbji un citi ūdensputni un ķenguri, kā arī aviārijs ar mazākiem putnu pasaules pārstāvjiem.
Parkā ēkās izvietotās ekspozīcijās aplūkojami papagaiļveidīgie, tukāni, dažnedažādi citi tropisko reģionu pārstāvji. Katrai no tām dots savs nosaukums — "Papagaiļu pilsēta" (La cité perroquets), "Lori voljērs" (La voliére des lorris), "Putnu māja" (La maison oiseaux), "Putnu dārzs" (Le jardin des oiseaux) , "Audzētava" (Nurserie).
Arī brīvdabas novietnes un aviārijus raksturo to spilgtie epiteti — "Kubas līcis"(La baie de Cuba), "Tropu mežs" (La fôret tropicale), "Kondoru voljērs"(La voliére condors), "Nandu pampa" (La pampa nandous), "Stārķu lauks" (Le champ cigognes), "Āfrikas savanna" (La plaine Africaine), "Āfrikas degunragputnu zeme", (Les terres de calaos Africains), "Āfrikas voljērs" (La voliére Africaine), "Āzijas degunragputnu zeme" (Les terres de calaos Asiatiques), "Pelikānu dīķis" (L'etang des pélicans), "Dzērvju sala" (L'île aux échassiers), "(Bambusu) labirints" (Le labyrinthe), "Pingvīnu ielīcis" (La crique manchots),
Ezera malā iekārtota skatuve, kur noteiktā laikā tiek demonstrēti ibisu, papagaiļu, pelikānu, vainagdzērvju un citu putnu lidojumi.
Gardarīke

Gardarīke (sennorvēģu: Garðaríki, arī Garðaveldi) ir sens Austrumeiropas ziemeļu daļas apzīmējums, kas sastopams skandināvu sāgās jau no 7. gadsimta.

Vārda izcelsme

Uzskata, ka vārds „Gardarīke” ir cēlies no divu vārdu salikteņa — Garðr“ („pilskalns”, vēlāk „pilsēta”) un ríki („zeme”, vēlāk „valsts”). Domājams, ka Gardarīke bijusi īpaša ar saviem daudzajiem nocietinātajiem pilskalniem, kas tai devis apzīmējumu mutvārdu sāgās. No vārda „garðr“ ir cēlies arī krievu vārds „gorod“ (pilsēta).
Ar vārdu Gardar vikingu teikās ir tikušas apzīmētas visas zemes uz austrumiem no Skandināvijas, kas sauktas arī par Austrumu zemēm (Austrríki vai Austrlönd) vai „Austrumu ceļu” (Austrvegr), tāpat kā Norvēģijas nosaukums ir cēlies no vārda Norð vegri („Ziemeļu ceļš”).

Vēsture

7. gadsimta beigās liela daļa no Baltijas jūras austrumu piekrastes zemēm un lielie ūdens ceļi nokļuva meslu atkarībā no Skones ķēniņa Ivara. Viņa skarbās valdīšanas metodes esot izraisījusi iedzīvotāju pārcelšanos uz citām zemēm. Arheoloģisko izrakumu dati Grobiņā liecina, ka šajā laikā dibināts arī Rimberta hronikā pieminētā ezera pilsēta — Zēburga (Seeburg). 
8. gadsimta beigās kurši ir ieņēmuši pilsētu un padzinuši varjagus. Zināms, ka aptuveni šajā laikā senkrievu hronikās pieminētā rūsu cilts ir pārcēlusies uz Ladogas ezera krastiem, no kurienes tie gar upēm izplatījušies pa visu mūsdienu Krieviju, Baltkrieviju un Ukrainu, dibinot nocietinātus pilskalnus lielo upju krastos. Varjagu tirgotāji un karavīri sākotnēji par galveno upju ceļu ir izmantojuši Daugavas-Dņepras „Ceļu no varjagiem uz grieķiem”, bet 9.-11. gadsimtā par galveno ir kļuvis Ņevas-Ladogas-Volhovas-Lovates-Dņepras ceļš.
Nikolajs Neilands

Dzīvesgājums

Dzimis 1930. gadā Rīgā. Mācījās Rīgas 22. vidusskolā, studēja Latvijas Valsts universitātes Juridiskajā fakultātē un PSRS Ārlietu ministrijas Diplomātiskajā skolā (vēlāk PSRS Ārlietu ministrijas Diplomātiskā akadēmija). Strādāja prokuratūrā Liepājā un Rīgā. 
1969. gadā Neilands tika iecelts par Latvijas PSR radioraidījumu un televīzijas Valsts komitejas priekšsēdētāja vietnieku, no 1970. līdz 1972. gadam bija šīs iestādes priekšsēdētājs, vairākus gadus bija padomju preses aģentūras APN nodaļas vadītājs Zviedrijā, kā arī diplomātiskajā darbā turpat. No 1980. līdz 1990. gadam - Latvijas PSR ārlietu ministra vietnieks. Bijis politiskais komentētājs Latvijas Televīzijas raidījumā "Globuss". 1989. gadā tika ievēlēts par PSRS tautas deputātu 292. Dārzciema nacionāli teritoriālajā vēlēšanu apgabalā, darbojās Starpreģionālajā deputātu grupā.
Bija PSKP biedrs, bet 1990. gadā, šķeļoties LKP, N. Neilands pievienojās Latvijas Neatkarīgajai komunistiskajai partijai, ko vēlāk pārdēvēja par Latvijas Demokrātisko darba partiju. No tās dibināšanas 1994. gadā līdz savai nāvei Neilands bija Tautas saskaņas partijas biedrs. Sabiedriskās organizācijas "Baltijas forums" dibinātājs un vadītājs. 
Miris no vēža 2003. gada 21. oktobrī Gaiļezera slimnīcā.
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Jelgavas novadā

Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Jelgavas novadā.
 Kultūras pieminekļu karte
Šis saraksts tiek veidots no Vikidatiem, to periodiski atjaunina bots.
Inerce

Inerce ir jebkura ķermeņa īpašība saglabāt relatīvu miera stāvokli, vai vienmērīgu taisnvirziena kustību, ja uz to neiedarbojas citi ķermeņi. Šis ir pirmais dinamikas jeb pirmais Ņūtona likums.

Vēsture

Inerces jēdziens ir svešs Aristoteļa fizikā, kas bija kustības standarta modelis līdz pat XVII gadsimtam. Aristotelis uzskatīja, ka ķermeni kustībā var uzturēt tikai pastāvīgs ārējs spēks. Starp 1589. un 1592. gadu Galileo Galilejs atklāja inerci savos ķermeņu kustības pētījumos, bet pirmo dinamikas likumu noformulēja I.Ņūtons. Faktiski jēdzienu "inerce" ieviesa Johanness Keplers savā "Epitome Astronomiae Copernicanae" (1618.-1621.). Taču Keplera inercei bija savādāka nozīme nekā mūsdienās, viņš to definēja kā pretestību kustībai.

Inerces mērīšana

Inercei ir tāda pati mērvienība kā masai, tas ir kilograms (kg) SI sistēmā, grams CGS sistēmā. Līdz šim veiktie eksperimenti parādīja, ka gravitējošā masa un inerces masa ir skaitliski vienādas ar lielu precizitāti. Tomēr šīs masas teorētiski ir divi dažādi lielumi, kas raksturo atšķirīgas parādības — attiecīgi gravitāciju un inerci.

Inerce ikdienā

Katru dienu mums nākas sastapties ar inerci un tādēļ šai parādībai mēs nepievēršam lielu uzmanību. Ļaudis var izmantot terminu "inerce" pie griešanās, pie pretestības objekta,daudzuma, pie ātruma maiņas un dažbrīd tā ir inerce, atkarībā no konteksta (piemēram "šim objektam ir inerces loze"). Inerce dzīvē parādās gandrīz visur, uz katra soļa un mūsu izdarītās kustības.

Inerce mākslā

Par Inerci Imants Ziedonis ir uzrakstījis dzejoli.
Kompaktdisks

Vēsture

1969. gadā Philips izstrādāja videodisku, bet to vēl nelaida komercpārdošanā. Tas savas iestrādes apvienoja ar MCA, un 1972. gadā publiski tika demonstrēts lāzerdisks.
1970. gadu beigās Philips sāka sadarboties ar Sony kompaktdiska izstrādē, un 1982. gadā tas kļuva pieejams komerciāli.

Fiziskais formāts

Kompaktdisks ir 1,2 mm biezs polikarbonāta disks, kas sver ~16 gramus. Standarta kompaktdiska diametrs ir 12 cm, lai arī ir sastopami mazāki. 120 mm disku ietilpība parasti ir 650 vai 700 MB (74 vai 80 min audio). Otrs izplatītākais izmērs (kas ir ievērojami mazāk izplatīts par 120 mm) ir 80 mm, tam ietilpība ir 21 min vai 184 MB. Atstarojošais slānis parasti sastāv no alumīnija, virs kura ir lakas aizsargslānis, virs kura ir apdrukas slānis. Gandrīz viss kompaktdiska tilpums sastāv no plastmasas. Datu ieraksta slānis atrodas uz plastmasas virsmas (tajā pašā pusē, kur apdrukas slānis). Skrāpējumi apdrukas slāņa pusē var radīt nelabojamus bojājumus. Mazi skrāpējumi gludajā pusē var neradīt nekādas problēmas (jo gaismas stars nefokusējas uz to virsmu), bet lielus skrāpējumus teorētiski var aizpildīt ar caurspīdīgu plastmasu, kurai ir tāds pats gaismas laušanas koeficients kā polikarbonātam.
Datu bitus CD ieraksta kā padziļinājumus spirālveida celiņā. Katrs padziļinājums ir ~100 nm dziļš, 500 nm plats un 850-3500 nm garš. Attālums starp celiņiem ir 1,6 um. Kompaktdiskus nolasa, fokusējot 780 nm lāzera staru uz caurspīdīgās pamatnes otras puses. Augstumu atšķirība starp padziļinājumiem un vietām starp padziļinājumiem rada atstarotās gaismas intensitātes atšķirību, kuru mēra ar fotodiodi.
Padziļinājumi un gludās vietas tiešā veidā neatbilst ierakstītajiem datiem, dati ir iekodēti, lai varētu izlabot nelielas nolasīšanas kļūdas.

Loģiskais formāts

Mazākā loģiskā datu iedalījuma vienība kompaktdiskā ir kadrs (frame). Tas ir 33 baitus garš. Šos kadrus grupē sektoros (sector). Katrs sektors satur 98 kadrus. Audio kompaktdiskus atskaņo ar ātrumu 75 sektori sekundē, kas atbilst 176,4KB/s. Sektora izmērs ir 2352 baiti. Tas ir mazāk kā 98 kadru izmērs, jo tur vēl ir kļūdu korekcija un subcode. Datu kompaktdiskiem vēl ir papildus kļūdu korekcija, kā rezultātā sektora izmērs ir 2048 baiti (2KiB). Video kompaktdiskiem lieto mazāku kļūdu korekciju kā normāliem datus diskiem un tur sektora ietilpība ir 2336 baiti.
Jānis Cibuļskis

Biogrāfija

Dzimis zemnieku ģimenē. 1933. gadā absolvējis Aglonas ģimnāziju. 1932. gadā sāka publicēties. Kopā ar Vladislavu Loci Loča dzīvoklī Daugavpilī iekārtojuši Latgaļu izdevniecību.
No 1942. līdz 1944. gadam strādājis Nautrēnu sešgadīgajā pamatskolā, pēc tam līdz 1949. gadam — Raņķu septiņgadīgajā skolā. No 1949. gada augusta līdz 1955. gada septembrim atradies ieslodzījumā, strādājis Volgas—Donas kanāla būvdarbos. No 1955. gada dzīvojis Rīgā. Pēdējos desmit dzīves gados sastādījis latgaliešu skaidrojošo vārdnīcu. 1995. gadā apbalvots ar piektās šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.
Miris 1997. gadā. Apbedīts Ulbrokas Svētā Rafaela kapos, kur nākamajā gadā uzstādīts tēlnieka B. Buļa veidots kapa piemineklis.
Centrālamerikas tapirs

Izskats

Centrālamerikas tapirs ir tumši brūnā vai pelēkbrūnā krāsā, ar smilšu krāsas purnu un pakakli, tam uz katra vaiga ir tumšs laukumiņš, kā arī tādi ir zem acīm. Centrālamerikas tapirs ir lielākais no Amerikas tapiriem, kā arī lielākais zīdītājs, kas dzīvo savvaļā Meksikā un citur Dienvidamerikā. Centrālamerikas tapira ķermeņa garums ir apmēram 2 m, augstums skaustā tam ir 1,20 m, svars 240 - 400 kg. Kā visiem tapiriem tam ir īsas un resnas astes, un lokani snuķi. Priekškājām ir 4 pirksti, bet pakaļkājām 3 pirksti.

Reprodukcija

Mātītei grūsnības periods ilgst 400 dienas, parasti piedzimst viens mazulis (dvīņi piedzimst ļoti reti). Kā visiem tapiru mazuļiem tam ir sarkanbrūns apspalvojums ar baltiem lāsumiem un svītrām, kas lieliski maskē mazo tapiru meža gaismēnu spēlē. Lēnām apspalvojums mainās un kļūst tāds pats kā pieaugušajiem tapiriem. Pirmo nedēļu pēc piedzimšanas mātes mazuli paslēpj meža biezoknī, kamēr pati dodas ganībās. Māte atgriežas ik pa laikam, lai pabarotu mazuli ar pienu. Pēc nedēļas mazulis sāk mātei visur sekot. Trīs nedēļu vecumā mazais tapirs var jau peldēt. Māte pārtrauc mazuli zīdīt pēc viena gada. Dzimumbriedumu tapirs sasniedz apmēram 1,5 - 2 gadu vecumā. Centrālamerikas tapirs var nodzīvot vairāk kā 30 gadus.

Ieradumi

Centrālamerikas tapirs var būt aktīvs jebkurā diennakts laikā, bet pamatā tas ir nakts dzīvnieks. Centrālamerikas tapiri barojas ar koku un krūmu lapām, jaunajiem dzinumiem un nokritušiem augļiem. Zem biezā pameža zariem tapirs izveido zig-zag veida takas, kuras tas diendienā pārstaigā. Tapirs vienmēr cenšas uzturēties ūdens tuvumā, labprāt peldoties un nirstot, īpaši karstās dienās tapirs stundām uzturas ūdenī, tikai galvu turot laukā. Tapiri ļoti labi spēj rāpties pa stāvām upju krastu kraujām un spēj nepieciešamības gadījumā ātri skriet. Lai arī tapiri ir vientuļnieki, tomēr ne tikai mazie tapiri, bet arī jaunuļi turas kopā ar māti. Tapiri savā starpā sazinās ar spalgiem svilpieniem un spiedzieniem.
Centrālamerikas tapiru ienaidnieki ir jaguāri un pumas. Tapiram uz muguras, kakla un krustiem ir ļoti bieza āda, kas to sargā no plēsējiem. Ja Centrālamerikas tapiru izbiedē, tas meklē glābiņu ūdenī. Tomēr galvenais Centrālamerikas tapira ienaidnieks ir cilvēks, kas to gan medī, gan izcērt mežus, kuros dzīvo tapiri. Meksikā, Belizā, Gvatemalā, Kostarikā un Panamā Centrālamerikas tapiru ir aizliegts medīt ar likumu, bet tos joprojām turpina medīt malu mednieki, kā arī aizliegums medīt neiespaido intensīvo mežu izciršanu.
Ungārijas Nacionālā banka

Pārvalde

Ungārijas Nacionālās bankas vadītāju ieceļ Ungārijas prezidents pēc Ungārijas premjerministra priekšlikuma uz sešu gadu termiņu. Vissvarīgākos lēmumus Ungārijas Nacionālajā bankā pieņem Valūtas padome. Tās ēka atrodas Budapeštas vecpilsētā.

Vēsture

Austroungārijas ērā Austroungārijas Banka bija monarhijas centrālā banka, bet pēc Pirmā pasaules kara, tā tika sadaļīta un jauna Karaliskā Ungārijas Valsts banka tika dibināta. Pirmā neatkarīgā Ungārijas Centrālā banka, Ungārijas Nacionālā banka, uzsāka darbības 1924. gada 24. jūnijā. Ungārijas Centrālās bankas akts dibināja Ungārijas Nacionālo banku.
Ungārijai bija jāpievienojas eirozonai 2010. gadā, kas rezultātā atņemtu MNB kontroli pār  control of valūtas politiku, bet centrālās bankas līderi kritizēja plānu, apgalvojot, ka stingrie fiskālie nosacījumi bremzētu izaugsmi. 2011. gada decembrī divas no trim nozīmīgajām kredīta reitinga aģentūrām pazemināja Ungārijas ilgtermiņa valūtas parādu uz "grabažas statusu", ko daļēji ietekmēja izmaiņas Ungārijas konstitūcijā, radot šaubas par centrālās bankas neatkarību.
Nervu sistēma

Nervu sistēma (latīņu: systema nervosum) ir dzīvnieku un cilvēka organisma struktūru kopums, kas apvieno un koordinē visu orgānu un sistēmu darbību; nodrošina organisma kā veselas vienības funkcionēšanu, realizē saistību ar ārējo vidi un pielāgošanos tās mainīgajai sistēmai. Nervu sistēmu veido nervaudi, kuru pamatvienība ir nervu šūna, jeb neirons.

Primitīvās nervu sistēmas

Primitīvākā ir difūzā nervu sistēma — to veido nervu šūnas, kas ir savstarpēji saistītas ar izaugumiem. Difūzā nervu sistēma ir, piemēram, zarndobumaiņiem. Nervu sistēmai komplicējoties, izveidojas nervu šūnu sakopojumi, jeb gangliji. Plakantārpiem gangliji koncentrējas ķermeņa priekšgalā un veido primitīvu nervu centru, no kura iziet nervu stiegras. Posmtārpiem, posmkājiem gangliji izvietoti visā ķermeņa garumā un galvas gangliji ir saistīti ar receptoriem — maņu orgāniem. Dažādu segmentu, kā arī 1 segmenta ganglijus savieno nervu stiegras (konektīvi, komisūras). Daļai posmtārpu un posmkāju nervu stiegras un gangliji ir satuvināti un veido ventrālo jeb vēdera nervu ķēdīti. Saplūstot ķermeņa segmentiem, notiek nervu sistēmas elementu koncentrēšanās.
Bauskas elevators

Bauskas elevators ir 1932. gadā atklāta graudu glabātuve Bauskas pievārtē Pilsmuižā pie šaursliežu dzelzceļa Bauska-Meitene galastacijas. Elevatora tilpums ir 1000 tonnas, septiņus stāvus augstajā ēkā bija iebūvēti 24 torņi, katrs ar aptuveni 60 tonnu tilpumu.

Vēsture

1930. gada septembra beigās zemkopības ministrs un ministru prezidenta vietas izpildītājs Vilis Gulbis svinīgā ceremonijā iemūrēja jaunbūvējamā elevatora pamatakmeni. Ēkas būve izmaksāja apmēram Ls 112 000 bet no Austrijas iegādātās tehniskās iekārtas vēl ap Ls 44 000.
1932. gada 3. septembrī elevators sāka pieņemt labību. Elevators nodarbojās ar graudu tīrīšanu, šķirošanu un žāvēšanu. Kalte dienā izkaltēja ap 24 tonnām graudu. Elevatora pirmais pārzinis no 1932. gada līdz 1934. gada oktobrim bija Rūdolfs Līdaks.
Salaspils ģerbonis

Heraldiskais apraksts

Ģerboņa vairogs sadalīts divās daļās, augšējā daļa ir zelta krāsā un tajā attēlots zaļš asns ar divām lapām. Asns simbolizē botānisko dārzu. Apakšējā daļā uz zila fona attēlota sudraba ķieģeļu mūris ar vārtu aili. Zilā krāsa simbolizē Daugavas dzelmi, bet mūris ir pils simbols, kas atradusies uz Mārtiņsalas.