google/wiki40b huggingface dataset:
282-A. latviešu policijas bataljons

Izveidošana

282-A. latviešu policijas bataljonu saformēja kapteinis A. Jumis 1943. gada 2. augustā Rīgā no Kurzemes un Zemgales apriņķu policijas darbiniekiem un aizsargiem, lielākā daļa virsnieku bija ar Latvijas armijas dienesta pieredzi, taču pārējā daļa vīru bija jauna un nepieredzējusi vai arī gados vecāka. Izveidošanas brīdī bataljonā bija 24 virsnieki, 114 instruktori un 461 kareivis, bruņojumā bija beļģu šautenes un dažādi Pirmā pasaules kara ložmetēji. Bataljons lietoja vācu policijas formas tērpus ar rumāņu bruņu cepurēm.

Dienesta gaitas

Jau pēc nedēļas, 11. augusta naktī, bataljons kopā ar 280-B. policijas bataljonu devās uz Viļņu, kur bataljonu iesaistīja operācijā "K" — lopu rekvizēšanas un cilvēku arestēšanas operācijā kādā no Lietuvas apgabaliem. Šajā uzdevumā latviešu karavīri bieži izlikušies nemanām lietuviešu civiliedzīvotājus ar visu to mantību, pasargājot tos no vācu varas iestādēm. Viļņā bataljons uzņēma draudzīgus sakarus ar lietuviešu policijas bataljoniem. 28. oktobrī slimības dēļ kapteini Jumi komandiera amatā nomainīja kapteinis Krišs Blitte. Trūcīgās apgādes dēļ bija izplatīta dezertēšana, vīriem paslepus atgriežoties Latvijā.
Pēc šī uzdevuma apšaubāmās veikšanas 282-A. bataljonu līdz ar 280-B. bataljonu iesaistīja partizānu apkarošanas operācijā "Heinrich", kas bija plānota no 1. novembra, 282-A. bataljonam darbojoties Veļikajas rajonā, taču operāciju nācās pārtraukt jau 9. novembrī, Sarkanās armijas frontes pārrāvuma dēļ. Bataljons ieņēma aizsardzības pozīcijas pie Nevedro ezera. Šajās pozīcijās, atvairot mazākus ienaidnieka uzbrukumus, bataljons pavadīja novembra un decembra mēnesi. 1944. gada 12. janvārī notika smags ienaidnieka uzbrukums ar artilērijas atbalstu, nodarot būtiskus dzīvā spēka zaudējumus, ja kaujas sākumā bataljonā bija ap 600 vīru, tad pēc tam ierindā vairs bija vien 8 virsnieki un ap 210 kareivji. Caur Zilupi bataljons atgriezās Latvijas teritorijā, kur tika pārformēts, atdalot gados vecākos vīrus un par komandieri ieceļot pulkvežleitnantu Voldemāru Grāveli.
1944. gada 4. februārī 282-A. bataljonu pārsauca par 313-F. bataljonu, pēc tam iekļāva 2. Liepājas latviešu brīvprātīgo policijas pulkā kā III bataljonu.
Neits Robinsons

Karjera

N. Robinsonam bija veiksmīga universitātes karjera Vašingtonas Universitātes basketbola komandas "Huskies" sastāvā. Universitātes laikā viņš spēlēja arī amerikāņu futbolu.
2005. gada NBA draftā N. Robinsonu Fīniksas "Suns" izraudzījās pirmajā kārtā ar kopējo 21. kārtas numuru. Taču spēlētājs tika aizmainīts uz Ņujorkas "Knicks". Jau debijas sezonā viņš svinēja uzvaru slam-dunk konkursā. Kopumā "Knicks" sastāvā spēlēja piecas sezonas. Individuāli veiksmigākā viņam bijusi 2008.—2009. gada sezona, kad piedalījās 74 spēlēs, kurās vidēji spēlē guva 17,2 punktus, soda metienus meta ar 84,1% lielu precizitāti, savāca 3,9 atlēkušās bumbas un atdeva 4,1 rezultatīvu piespēli.
2009.—2010. gada sezonas vidū viņu aizmainīja uz Bostonas "Celtics", kurā spēlēja līdz 2011. gada februārim. Pēc tam N. Robinsons tika aizmainīts uz Oklahomasitijas "Thunder". 2010. un 2011. gadā ar saviem klubiem kvalificējās NBA izslēgšanas spēlēm. 2011.—2012. gada sezonu aizvadīja Goldensteitas "Warriors" sastāvā, pēc tam tika aizmainīts uz Čikāgas "Bulls". "Bulls" sastāvā nospēlēja 2012.—2013. gada sezonu, pēc kuras pievienojās Denveras "Nuggets".
Pēc divām sezonām Denverā N. Robinsons nospēlēja mazāk nekā 10 spēles Losandželosas "Clippers" un Ņūorleānas "Pelicans" sastāvā, taču abās komandās nostiprināties nespēja. Pēc tam spēlējis Izraēlā, NBA Attīstības līgā, Venecuēlā un Libānā, bet šobrīd spēlē trīs pret trīs basketbola līgā Big3.
Ganas administratīvais iedalījums

Ganas administratīvo iedalījumu veido 10 reģioni, kas sīkāk iedalās 138 distriktos.
Spēles labākais spēlētājs

Spēles labākais spēlētājs sportā ir ievērojamākais spēlētājs, gandrīz vienmēr tas, kas rada vislielāko ietekmi parastā spēlē vai sērijās. Viņš var būt no abām komandām, bet parasti no uzvarētājkomandas.
Abhāzijas administratīvais iedalījums

Abhāzijas administratīvo iedalījumu veido 7 rajoni un 1 pilsēta. Šobrīd Abhāzija ir starptautiski neatzīta valsts - de facto Abhāzijas Republika. Pēc vairuma pasaules valstu, arī Latvijas, viedokļa - Gruzijas sastāvdaļa. Krievija, kuras karaspēks atrodas Abhāzijā, un dažas citas valstis atzīst Abhāziju de iure
Benzofenons

Iegūšana

Benzofenonu iegūst benzola reakcijā ar tetrahloroglekli, hidrolizējot radušos difenildihlormetānu.
Var iegūt arī Frīdela-Kraftsa acilēšanas reakcijā no benzola un benzoilhlorīda.
Grep

Vēsture

Grep izstrādāja Kens Tomsons, un pirmoreiz tā parādījās Unix 4. versijā kā atsevišķa utilītprogramma, atvasinot to no regulāro izteiksmju parsētāja ed redaktoram (kam Tomsons arī bija autors). Ed redaktorā komanda g/re/p izdrukāja visas rindas, kas atbilda iepriekš noteiktam šablonam.

Izmantošana

grep meklē failos, kurus norāda kā argumentus, bet ja to nenorāda, tad meklēšana notiek programmas standarta ievadē. Pēc noklusējuma atbilstošās rindas tiek drukātas standarta izvadē, bet ar komandrindas parametriem iespējams norādīt arī citādāku darbības režīmu.
Šis ir vienkāršs bieži izmantots grep piemērs. Teksta failā augļu_saraksts.txt tiek meklētas teksta rindas, kurās ir teksts ābols:

$ grep ābols augļu_saraksts.txt
Atbilstības tiek atrastas, kad tiek atpazīta konkrēta burtu virkne, piemēram, rinda, kurā ir teksts granātābols, tiek izdrukāta, jo vārdu robežas netiek ņemtas vērā. Tomēr norādītais šablons pēc noklusējuma ir reģistrjutīgs, tāpēc šī piemēra izvads neatgriež rindas, kuras satur tekstu Ābols (ar lielo Ā), ja vien tās nesatur arī tekstu ābols. Meklēšanu bez reģistrjutības var veikt, komandrindā papildus norādot argumentu -i (ignorēt reģistru).
Argumentu sarakstā var norādīt arī vairākus failus. Piemēram, ja komandu interpretators atbalsta aizstājējzīmju izmantošanu, var norādīt visus failus direktorijā ar paplašinājumu .txt, izmantojot zvaigznīti kā daļu no faila nosaukuma:

$ grep ābols *.txt
Lai atrastu atbilstības sarežģītākiem teksta šabloniem, var izmantot regulārās izteiksmes. Šī komanda izdrukā visas rindas failā, kuras sākas ar burtu b, kam seko viens jebkāds simbols, kam seko burtu virkne mbieris.

$ grep ^b.mbieris augļu_saraksts.txt
Džanni Moskons

Karjeras sākums

Moskons uzauga Itālijas ziemeļos, Trento provincē, Trento apkārtnē. Ģimene nodarbojās ar ābolu audzēšanu. Tā viņš ieguva iesauku Il Trattore (traktors).

Team Sky (2016—pašlaik)

2015. gada 15. septembrī tika paziņots, ka viņš parakstījis profesionāļa līgumu ar Team Sky. Komandai viņu bija ieteicis Fausto Pinarello, kura uzņēmums piegādā komandas velosipēdus. Viņš bija vērojis Moskona uzvaras amatieru sacensībās un par Moskonu runājis ar Sky sporta direktoru Dario Čoni.
Moskons pirmo uzvaru kā profesionālis guva 2016. gada Arctic Race of Norway sacensībās, uzvarot posmā ar lielākajiem kalniem. Moskons uzvarēja arī šo sacensību kopvērtējumā un jauno braucēju klasifikācijā. Komanda viņu iekļāva sastāvā startam 2017. gada Vuelta a España un 2018. gada Tour de France.
2018. gada sezonas noslēgumā uzvarēja Tour of Guangxi daudzdienu sacensību kopvērtējumā, uzvarot arī to ceturtajā posmā.

Disciplīnas pārkāpumi

2017. gada Tour de Romandie laikā Moskons Francijas riteņbraucējam Kevinam Rezam veltīja rasistiskus izteicienus. Komanda Moskonu diskvalificēja uz sešām nedēļām. Komanda norādīja, ka turpmāki pārkāpumi novedīs pie līguma laušanas.
2017. gada Tre Valli Varesine sacensībās Moskonu apsūdzēja par tīšu kritiena izraisīšanu, kurā cieta FDJ braucējs Sebastjēns Reihenbahs, lai arī izmeklēšana tika pārtraukta pierādījumu trūkuma dēļ.
Moskonu diskvalificēja no 2018. gada Tour de France pēc tam, kad viņš 15. posmā iesita Fortuneo–Samsic braucējam Elī Žebēram.
Brūnās plīvurpūces

Kopīgās īpašības

Brūnās plīvurpūces izskatās līdzīgi pārējām plīvurpūcēm, bet ir mazākas augumā. Tām ir maskai līdzīgs sejas disks un "V" veida pieres vairogs ar īsām spalviņām. Sejas disku maliņu veido stīvi augošas spalvas. Sejas muskulatūra, dažādi savelkot disku maliņu, spēj radīt sejai dažādas izteiksmes. Acis lielas un tumši brūnas. Spārni noapaļoti un īsi, arī kāju stulmi relatīvi īsi. Ausu pušķi ir īsi un gandrīz nemanāmi. Aktīvas nakts laikā. Apspalvojums uz muguras tumši brūns, seja un vēders gaiši.
Superkauss XLVII

Super Bowl XLVII bija amerikāņu futbola spēle, kurā Amerikas futbola konferences komanda Baltimoras "Ravens" un Nacionālās futbola konferences komanda Sanfrancisko "49ers" noskaidroja 2012. gada sezonas Nacionālās futbola līgas (NFL) čempionu. Spēle notika 2013. gada 3. februārī Mercedes-Benz Superdome Ņūorleānā, Luiziānas štatā. Spēlē un otro reizi Superkausa izcīņā uzvarēja "Ravens" ar 34—31. Par spēles vērtīgāko spēlētāju tika atzīts "Ravens" spēlētājs Džo Flako.
Šī bija pirmā Superkausa izcīņa, kurā abu komandu galvenie treneri ir brāļi — "Ravens" trenē Džons Harbo, savukārt "49ers" trenē Džims Harbo. "Ravens" šī ir otrā dalības reizes Superkausa izcīņā, pirmoreiz klubs piedalījās Superkausa XXXV izcīņā, kurā tika gūta uzvara. "Ravens" spēlētājs Rejs Lūiss ir paziņojis, ka beigs karjeru pēc Superkausa izcīņas. "49ers" šī bija sestā dalības reizes Superkausa izcīņā, iepriekš tika gūtas piecas uzvaras.
Spēli ASV translēja CBS televīzijas kanāls. Maksa par 30 sekunžu reklāmu bija 4 miljoni ASV dolāru, kas ir augstākā cena Superkausa vēsturē. Puslaika šovā uzstājās amerikāņu mūziķe Bejonse Noulza.
Korijs Perijs

Spēlētāja karjera

2003. gada NHL draftā "Mighty Ducks" Periju izraudzījās ar kopējo 28. kārtas numuru. Pirms karjeras NHL, viņš pārstāvēja Londonas "Knights" OHL līgā. "Knights" sastāvā viņš aizvadīja labu karjeru, bija viens no komandas līderiem. 2004.—2005. gada sezonā viņa pārstāvētais klubs kļuva par līgas čempioniem.
NHL viņš debitēja 2005.—2006. gada sezonā. Jau nākamajā sezonā izcīnīja Stenlija kausu. Divas reizes piedalījies NHL Visu zvaigžņu spēlē (2008, 2011). 2010.—2011. gada NHL sezonā K. Perijs bija viens no regulārās sezonas rezultatīvākajiem spēlētājiem, kā arī sezonā visvairāk vārtus guvušais spēlētājs, par ko saņēma Morisa Rišāra balvu. Sākot ar 2013. gadu Perijs pilda "Ducks" kapteiņa palīga funkcijas. 2019. gadā Perijs kā brīvais aģents pārgāja uz Dalasas "Stars".
Kanādas hokeja izlases rindās kļuvis par 2010. un 2014. gada Olimpisko čempionu, kā arī triumfēja 2005. gada Pasaules U20 čempionātā.
Aleksandrs Sakovskis

Biogrāfija

Mācījies Rīgas 57. vidusskolā (beidzis 1982. gadā). 1989. gadā absolvējis Latvijas Valsts universitāti ekonomista specialitātē. Pēc tam uzsācis darba gaitas Rīgas pilsētas Maskavas rajona izpildkomitejā, ilgu laiku darbojies privātajā sektorā. Laikā no 2004. līdz 2005. gadam bijis Rīgas pašvaldības uzņēmuma "Kurzemes namu apsaimniekotājs" valdes loceklis, no 2007. līdz 2009. gadam bijis Rīgas Kurzemes rajona izpilddirektora palīgs, no 2009. līdz 2010. gadam — Rīgas Pārdaugavas izpilddirekcijas direktora vietnieks, savukārt kopš 2010. gadā bija "Kurzemes namu apsaimniekotājs" valdes priekšsēdētājs.

Politiskā darbība

1998. gadā. A. Sakovskis pirmo reizi kandidēja parlamenta vēlēšanās, kad netika ievēlēts 7. Saeimā no Tautas Saskaņas partijas. Pēc tam neveiksmīgi kandidējis vēl virknē vēlēšanu — Rīgas domes vēlēšanās 2001. (no PCTVL saraksta) un 2005. gadā (no nesen izveidotā "Jaunā Centra" saraksta), 8. Saeimas (no PCTVL) un 9. Saeimas vēlēšanās (no apvienības "Saskaņas Centrs" saraksta). 2007. gadā kļuva par Rīgas pilsētas Kurzemes rajona izpilddirektora palīgu, tomēr tas nepalīdzēja tikt ievēlētam Rīgas domē 2009. gada Rīgas domes vēlēšanās (no "Saskaņas Centra" saraksta). Pēc vēlēšanām saglabāja amatu pilsētas izpildvarā, kļūstot par Rīgas Pārdaugavas izpilddirekcijas direktora vietnieku.
2010. gadā pirmo reizi guva vēlētāju uzticību, tika ievēlēts 10. Saeimā Rīgas vēlēšanu apgabalā. 2011. gada ārkārtas vēlēšanās tika ievēlēts arī 11. Saeimā.
2014. gadā nesekmīgi kandidēja 12. Saeimas vēlēšanās no partijas "Saskaņa" saraksta. Tāpat vēlētāju atbalstu neguva 2017. gada Jūrmalas domes vēlēšanās un 13. Saeimas vēlēšanās 2018. gada rudenī.
Virsma

Virsma ir jēdziens, ko lieto ģeometrijā, lai apzīmētu divdimensionālu varietāti. Virsmu bieži vien var iztēloties kā trajektoriju līnijai, kas pārvietojas telpā. Piemēram, taisnstūri var iztēloties kā trajektoriju nogrieznim, kurš pārvietojas no vienas taisnstūra malas uz pretējo. Nereti virsma atbilst trīsdimensionāla objekta robežai vai daļai no tās. Piemēram, sfēra ir lodes virsma.
Virķēni

Vēsture

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Virķenu muižas (Würken) centru. Muiža izveidota 1520. gadā, kad Ordeņa mestrs izlēņoja Kudlinam dažus zemes gabalus. 1921. gada 19. martā muižas centrs piešķirts Rūjienas Zemkopības biedrībai lauksaimniecības skolas ierīkošanai un visu šo laiku līdz pat 2006. gadam te atradās profesionālā vidējās izglītības iestāde. Virķēnu muižas apbūve un parks ir vietējas nozīmes kultūrvēstures piemineklis.
Virķēni no 1997. gada, kad tika atklāta jaunā sporta zāle, līdz pat 2005. gadam bija viens no nozīmīgākajiem basketbola centriem Vidzemē, kur basketbola spēles un nometnes aizvadīja gan Valmieras un Rūjienas jaunatnes basketbola komandas, gan arī Latvijas Basketbola līgas komandas Valmieras "ŠANA" un "Valmiera/Rūjiena" (1999./2000. un 2000./2001. gada sezona). Šajā laikā arī vairākas Latvijas jaunatnes basketbola U-16 un U-18 nacionālo izlašu sagatavošanās nometnes pirms Eiropas čempionātiem tika aizvadītas tieši Virķēnos.
Stienīšu lampa

Stienīšu lampa jeb stieņlampa - ļoti miniatūra elektronu lampa (pentode) stikla balonā ar lokaniem izvadiem un stienīšveida elektrodiem.

Uzbūve

Stienīšu lampas pēc ārējā izskata maz atšķiras no citām miniatūrajām lampām. To elektrodu sistēma ievietota nelielā stikla balonā ar lokaniem izvadiem balona apakšdaļā (parasti tām ir viens papildus izvads balona augšdaļā). Atšķirībā no citām radiolampām, stienīšu lampām elektrodi (tīkliņi) izveidoti nevis stieples spirāļu, bet tievu paralēlu stienīšu veidā (no tā cēlies ierīces nosaukums). Stienīši var būt ar apaļu vai taisnstūrveida šķērsgriezumu. Stienīšu lampām ir tiešās kvēles katods un pazemināts kvēles spriegums (parasti 1 V). Arī anodspriegums stienīšu lampām ir daudz mazāks, sākot pat no 6 V, tādēļ ekonomiskuma ziņā stienīšu lampas maz atšķīrās no tranzistoriem.

Darbības princips

Stienīšveida elektrodi darbojas kā elektrostatiskas lēcas, formējot elektronu plūsmu lampā un uzlabojot strāvas sadalījumu tajā. Ar to izskaidrojums stienīšu lampu mazais enerģijas patēriņš, salīdzinājumā ar spirālveida tīkliņu lampām, jo stienīši daudz mazāk traucē elektronu plūsmai un nevēlamās "tīkliņstrāvas" stienīšu lampās ir mazākas.

Izmantošana

Stienīšu lampas izmantoja elektroniskā aparatūrā, kas paredzēta barošanai no akumulatoriem vai baterijām. Tās varēja darboties maztrokšņojošos signālu pastiprinātājos līdz pat 200 MHz frekvencei, jaucējos, heterodīnos, mazjaudas radiostaciju izejas pakāpēs. Šādas lampas sāka ražot 20. gadsimta 50. gados, taču īpaši lielu izplatību tās neguva, jo nespēja konkurēt ar tranzistoriem (tomēr PSRS tika saražoti vismaz 200 miljoni šī tipa lampu). Vēl ilgi pēc tranzistoru parādīšanās stienīšu lampas pielietoja speciālas nozīmes (militārajā, kosmiskajā) aparatūrā, kur vienlaicīgi ar ekonomiskumu bija nepieciešama izturība pret radiāciju.

Interesanti fakti

Pirmā mākslīgā Zemes pavadoņa Sputņik-1 radioraidītāji bija uzbūvēti, izmantojot stienīšu lampas. Šo radioraidītāju izejas pakāpē bija stienīšu lampa - pentode 1П24Б. Ar tās palīdzību cilvēcei tika noraidīti vēsturē pirmie radiosignāli no kosmosa. Arī pirmais kosmonauts - Jurijs Gagarins - ar Zemi sarunājās, lietojot radioraidītāju ar tādām pašām lampām.
Kadzuo Išiguro

Biogrāfija

Viņš dzimis 1954. gada 8. novembrī Japānas pilsētā Nagasaki okeanogrāfa Šidzuo un viņa sievas Šidzuko Išiguro ģimenē. Piecu gadu vecumā (1960. gadā) ģimene, kurā ir vēl divas meitas, pārcēlās uz Angliju, Sarejas grāfisti. 1978. gadā Kentas universitātē (University of Kent) Išiguro ieguva bakalaura grādu angļu valodā un filozofijā un 1980. gadā maģistra grādu Īstanglijas Universitātē (University of East Anglia). Pašreiz Išiguro dzīvo Londonā ar savu sievu un meitu.
Katrs viņa romāns ir vai nu ticis apbalvots ar, vai arī nominēts kādai prestižai balvai. Par nozīmīgu ieguldījumu literatūrā franči rakstniekam piesķīra Chevalier de l'Ordre des Arts et des Lettres ordeni, bet itāļi — Premio Mantova.
Afrikāneri

Vēsture

Cēlušies no 17. gadsimta beigās Labās Cerības ragā Nīderlandes Austrumindijas kompānijas izveidotās apmetnes, kurā pārsvarā bija izceļotāji no Nīderlandes, kā arī hugenoti no Francijas, vācieši, zviedri, dāņi, flāmi un citi. 19. gadsimta vidū, pretojoties Lielbritānijas spiedienam, eiropiešu ieceļotāji, tolaik saukti lielākoties par būriem (no boer — ‘zemnieks’), pārceļoja tālāk iekšzemē (Lielais treks), izveidojot vairākas no britiem neatkarīgas republikas (Oranjes Brīvvalsts, Transvāla, Natāla u.c.). Paralēli veidojās grikvu vai basteru kopiena, kas bija cēlusies no baltādaino ieceļotāju laulībām ar vietējām sievietēm un kas arī runāja afrikāneru valodā, kas tāpat veidoja savas valstiskās struktūras (Rietumu un Austrumu Grikvalendas).
Pēc 2. būru kara (1899-1902), kad būru republikas iekaroja un pakļāva Lielbritānija, daudzi no tiem emigrēja uz Meksiku, Argentīnu, Keniju un citām zemēm, kā arī izceļoja uz kaimiņos esošajām Rodēziju, Angolu un tagadējo Namībiju, kur joprojām ir ievērojamas afrikāneru kopienas.
Ainārs Podziņš

Spēlētāja karjera

A. Podziņš ir dzimis Jūrmalā, bet viņa bērnībā ģimene izceļoja uz Maskavu, kur nodarbojās ar uzņēmējdarbību. Ilgāku laiku A. Podziņam bija Krievijas pase, un viņš ir spēlējis arī vairākās Krievijas junioru izlasēs. 2010. gada vasarā A. Podziņš atguva Latvijas pilsonību, tomēr turpināja pārstāvēt Krievijas hokeja izlases. 
2009. gada KHL draftā viņu Rīgas "Dinamo" izvēlējās ar kopējo 59. numuru. "Dinamo" pārstāvēja laikā no 2010. līdz 2012. gadam. 2012.—2013. gada sezonā klubs izlēma Podziņu nosūtīt uz Baltkrievijas Ekstralīgas vienību HK Liepājas Metalurgs, kura sastāvā uzbrucējs spēlēja līdz decembra nogalei. 2012. gada decembrī līgumu ar Rīgas "Dinamo" lauza, pēc tam pārgāja uz Čehovas "Vitjaz". "Vitjaz" rindās nākamajās divās sezonās kopā aizvadīja 24 KHL spēles.
Ingeborga Dapkūnaite

Biogrāfija

Ingeborga Dapkūnaite 1963. gadā piedzima Viļņā, Lietuvas PSR, diplomāta un meteoroloģes ģimenē. Vecāki ilgu laiku strādāja Maskavā, bet meita uzauga Viļņā pie vecvecākiem, kas veicināja viņas interesi par mākslu. Viņas vecmāmiņa bija Viļņas Operas un baleta teātra administratore, tāpēc jau četru gadu vecumā meitene izgāja uz skatuves operā Madam Butterfly galvenā varones dēla lomā. Jaunībā gan viņa ne tik daudz nodarbojās ar skatuves mākslu vai mūziku, kā ar sportu. Viņa nodarbojās ar daiļslidošanu, spēlēja basketbolu. Tomēr 1985. gadā pabeidza Lietuvas Mūzikas un teātra akadēmiju un uzsāka darbu Kauņas Valsts drāmas teātrī. 
Dapkūnaite atveidojusi lomas vairāk nekā 70 filmās. Tēlojusi galveno lomu Rīgas kinostudijas filmā "Apstākļu sakritība" (1987). Attēlojusi galveno sieviešu lomu krievu režisora Ņikitas Mihalkova filmā "Saules nogurdinātie" (1994). Lielākos panākumus un Krievijas kinomākslas akadēmijas balvu "Nika" (Ника) guvusi kā labākā aktrise filmā Подмосковные вечера (1994). Šai balvai nominēta arī kā labākā aktrise otrā plāna lomā par filmu Шик (2003). Bijusi nominēta Krievijas filmu kritiķu ģildes balvām par lomām filmās Война (2002), Морфий (2008), "Matilde" (Матильда, 2017).
Piedalījusies nelielās lomās tādās pazīstamās Holivudas filmās kā "Neiespējamā misija" (1996), "Septiņi gadi Tibetā" (Seven Years in Tibet, 1997), Hannibal Rising (2007), "Sarkanais zvirbulis" (2018). Norvēģijas TV seriālā "Okupācija" (Okkupert, 2015—) tēlojusi Irinas Sidorovas lomu (Krievijas vēstnieci Norvēģijā).

Privātā dzīve

Dapkūnaite precējusies trīs reizes. Otrais vīrs bija britu režisors. Dapkūnaite ieguvusi Lielbritānijas pilsonību. Ir strādājusi teātrī Londonā.  2009. gadā izšķīrās ar vīru. Vēlāk apprecējās ar krievu juristu un uzņēmēju Dmitriju Jampoļski. Laulībā ar trešo vīru 2017. gadā piedzimis dēls Aleksis.
Zaļzoda kolibri

Izplatība

Zaļzoda kolibri sastopams Meksikas dienvidos, Belizē, Salvadorā, Gvatemalā un Hondurasā un Nikaragvā. Tas ir nometnieks un pamatā mājo siltajos un mitrajos tropu un subtropu kalnu mežos līdz 2200 metriem virs jūras līmeņa. To var novērot arī ielejās, bet ne zemāk par 1000 m.

Izskats un īpašības

Zaļzoda kolibri ir maza auguma kolibri ar īsu, taisnu knābi. Ķermeņa garums ir 7—7,5 cm, svars 2,7—2,8 g. Apspalvojums ir ļoti krāšņs, ar metālisku spīdumu. Mugura zaļa, ar sārtu bronzas spīdumu. Aiz acs tam ir balts punkts. Zods un krūšu augšējā daļa — smaragdzaļi, no kā kolibri ir ieguvis savu nosaukumu. Pavēdere — pelēka. Astes centrālās spalvas ir zilas, bet pārējās gandrīz melnas, ar pelēkām malām. Knābis melns. Abi dzimumi izskatās līdzīgi, tikai mātītes pavēdere ir pelēcīgāka, salīdzinot ar tēviņu.

Uzvedība

Zaļzoda kolibri barojas ar rubiju (Rubiaceae), verbēnu (Verbenaceae) un naktssveču dzimtas (Onagraceae) augu ziedu nektāru. Lai to iegūtu, kolibri izmanto savu garo, salmiņam līdzīgo mēli. Nektāra laizīšanas (13 reizes sekundē) laikā putns plivinās gaisā uz vietas. Barojas tuvu zemei. Nelielos daudzumos mēdz ķert arī nelielus kukaiņus un zirnekļus. Kukaiņi galvenokārt tiek noķerti idojumā. Olbaltumvielas ir īpaši svarīga ligzdošanas laikā (mātīte ligzdošanas sezonā dienas laikā noķer apmēram 2000 kukaiņu). Tēviņi nostiprina barošanās teritoriju, kas ir bagāta ar nektāraugiem un kuru agresīvi apsargā. Padzīti tiek ne tikai citi kolibri tēviņi, bet arī lielāki kukaiņi, piemēram, kamenes. Zaļzoda kolibri mēdz apmeklēt arī mākslīgās barotavas ar cukurūdeni.

Ligzdošana

Zaļzoda kolibri ir vientuļnieki, tie neveido pārus un tēviņš mātītei nepalīdz ne būvēt ligzdu, ne rūpēties par mazuļiem. Tēviņš ar mātīti satiekas tikai, lai sapārotos. Ligzdošanas sezona ilgst no februāra līdz martam. Riesta laikā, lai piesaistītu mātītes uzmanību, tēviņi veido nelielas grupas. Tie kopīgi dzied un veic "U" veida lidošanu ikvienas mātītes priekšā, kas pietuvojas. Viens tēviņš saparojas ar vairākām mātītēm, kā arī mātīte sapārojas ar vairākiem tēviņiem.  
Ligzdai ir dziļa kausa forma, būvniecībai tiek izmantoti zāļu stiebri, lapas un sūnas. No iekšpuses tā izklāta ar smalkākiem stiebriņiem, dzīvnieku vilnu un spalvām, konstrukcija tiek nostiprināta ar zirnekļu pavedieniem. Tādējādi ligzda ir elastīga un, putnēniem augot, pastiepjas lielāka, spējot izstiepties pat divas reizes lielāka. Ligzda atrodas uz kāda krūma vai koka horizontāliem zariem 1—3 metru augstumā, labi apslēptā vietā. Dējumā parasti ir 2 baltas olas. Inkubācijas periods ilgst 14—19 dienas, perē tikai mātīte. Mazuļi izšķiļas akli, nevarīgi un bez pūkām. Māte tos galvenokārt baro ar daļēji sagremotiem kukaiņiem, kurus atrij mazuļiem mutēs. Pirmo nedēļu vai ilgāk māte putnēnus silda, pēc tam tie ligzdā paliek vieni pat aukstākās naktīs. Ligzdu jaunie putni atstāj 7—10 dienu vecumā.