Sekstants

Uzbūve

Sekstanta detaļas montētas uz rāmja G (skatīt zīmējumu zemāk), kas sastāv no apmēram ¹/₆ loka un rādiusiem. Uz loka augšpuses, ko sauc arī par limbu T, uznestas grādu iedaļas. Grādu iedaļas uznestas arī līdz 5° pa labi no nulles iedaļas. Uz kreisā rādiusa atrodas nekustīgs mazais spogulis S₁, kura viena puse ir no parasta stikla un gaismas filtru komplekti B₁ un B₂. Rādiusu krustpunktā piestiprināts kustīgais rādiuss, ko sauc par alidadi A, uz tās nostiprināts lielais spogulis S₂. Alidades lejas daļā ir lodziņš N ar indeksu mērījumu nolasīšanai, skrūve ar rullīti Sch₁, kurš sadalīts 60 minūtēs un actiņa L. Alidadi var pārvietot pa limbu atbrīvojot skrūvi Sch₂. Pie sekstanta labā rādiusa piestiprināts tālskatis F.

Regulēšana

Ja sekstants ir ilgi nelietots, to vispirms jāpārbauda un, ja vajadzīgs, jānoregulē. Tāpat tas jādara, ja sekstants dabūjis kādu triecienu vai novērojumos mana kādas novirzes. Regulēšanu veic noteiktā kārtībā.

Tālskata paralelitātes limba plaknei pārbaude

Nostāda sekstantu nekustīgi uz horizontāla pamata. Uz limba galiem novieto dioptrus tā, lai tie būtu paralēli tālskatim. Izvēlas kādu priekšmetu, ne tuvāku par 50 metriem, kura kāds elements sakrīt ar līniju, kas savieno abu dioptru galus. Pēc tam uz to pašu priekšmetu skatās caur tālskati. Ja priekšmets atrodas uz horizontālās līnijas, kas iet caur tālskata centru, tālskatis ir paralēls limba plaknei. Ja tā nav, ar skrūvgriezi griež augšējo un apakšējo regulēšanas skrūvi uz tālskata turētāja gredzena, kamēr priekšmets nebūs redzams uz tālskata centra līnijas. Vienu skrūvi pievelk, otru atskrūvē.

Lielā spoguļa perpendikularitātes limba plaknei pārbaude

Noņem tālskati un nostāda alidadi apmēram uz 40° atzīmes. Uz limba novieto dioptrus tā, lai skatoties no 30 līdz 40 cm attāluma zem asa leņķa uz lielā spoguļa labo malu, aiz tā redzētu pusi no pirmā dioptra. Otru dioptru pārbīda pa limbu tā, lai vienlaicīgi spoguļa labajā malā redzētu pusi no tā attēla. Tieši redzamā un atstarotā dioptra augšmalām jāsakrīt. Ja tā nav, ar regulēšanas atslēgu groza lielā spoguļa korekcijas skrūvi, līdz dioptru malas sakrīt.

Mazā spoguļa perpendikularitātes limba plaknei pārbaude

Nostāda alidadi uz 0° un skatās caur tālskati uz kādu spīdekli vai attālu priekšmetu. Būs redzams tieši redzamais attēls un divkārt atstarotais. Griežot rullīti pārvieto divkārt atstaroto attēlu pa vertikāli uz augšu un leju. Ja divkārt atstarotais attēls iet caur tieši redzamo, spogulis ir perpendikulārs limba plaknei. Ja divkārt atstarotais attēls ir novirzījies uz sāniem, grozot mazā spoguļa augšējo regulēšanas skrūvi, panāk vajadzīgo.

Redzamā horizonta noliece

Spīdekļa augstums tiek mērīts virs redzamā horizonta, bet aprēķiniem nepieciešams spīdekļa augstums virs patiesā horizonta. Patiesā horizonta plakne ir svērteniskajai jeb vertikālajai līnijai perpendikulāra plakne. Leņķis pie novērotāja acs starp patieso horizontu un virzienu kādā redzams horizonts, ir redzamā horizonta noliece d. Tās lielums ir atkarīgs no acu augstuma e, jo lielāks e, jo lielāka d. Horizonta nolieci d atrod tabulās, kas dotas jūrniecības rokasgrāmatās, tā vienmēr ir ar "-" zīmi. Izmērīto augstumu, kurš izlabots ar d, sauc par redzamo augstumu - hᵣ.

Astronomiskā refrakcija

Zemes atmosfēras blīvums samazinās līdz ar augstumu no Zemes. Gaismas stars no debess spīdekļiem, šķērsojot dažāda blīvuma atmosfēras slāņus, tiek lauzts. Šī gaismas stara laušana ir lielāka pie Zemes virsmas. Gaismas stars nonāk novērotāja acī no virziena, kas īstenībā ir augstāks par patieso spīdekļa augstumu par leņķi ρ, ko sauc par refrakcijas leņķi. Labojot augstumu ρ vienmēr būs ar "-" zīmi. Refrakcijas leņķis ir atkarīgs no gaisa temperatūras, atmosfēras spiediena un mērāmā augstuma - jo mazāks mērāmais augstums, jo lielāks refrakcijas leņķis. Refrakciju atrod jūrniecības rokasgrāmatās vidējiem atmosfēras apstākļiem pēc redzamā augstuma - hᵣ. Citiem atmosfēras apstākļiem pieskaita papildus korekcijas gaisa temperatūrai Δhₜ un atmosfēras spiedienam ΔhB.

Spīdekļa pusdiametrs

Saulei un Mēnesim tiek mērīts vai nu apakšējās vai augšējās malas augstums, bet jūrniecības astronomiskajā gadagrāmatā koordinātas ir dotas šo spīdekļu centriem. Tātad izmērītajam malas augstumam vai nu jāpieskaita vai jāatņem pusdiametrs (rādiuss). Šo lielumu Mēnesim un Saulei atrod no jūrniecības astronomiskās gadagrāmatas ikdienas tabulām. Saulei pusdiametrs mainās lēnāk nekā Mēnesim.