Alpu vārna

Izplatība

Alpu vārna ir sastopama kalnos un klinšainos apvidos Eiropas dienvidos un rietumu krastā, Ziemeļāfrikā un Centrālāzijā, sākot ar Īrijas un Lielbritānijas klinšainajām piekrastēm un beidzot ar Indiju un Ķīnu. Etiopijā ir divas nošķirtas Alpu vārnu populācijas. Līdz ar lauksaimniecības attīstību Alpu vārnu populācija Eiropā ir sadrumstalota, lai gan kopumā izmiršana tai nedraud.
Alpu vārnas dzīvo kalnos 2000—2500 metrus virs jūras līmeņa Ziemeļāfrikā, bet Himalajos 2400—3000 metrus virs jūras līmeņa, lai gan vasaras periodā tās ir novērotas arī 6000 metru augstumā. Rekordaugstums Alpu vārnai ir bijis 7950 metrus virs jūras līmeņa. Britu salās Alpu vārna apmetas piekrastes klintīs. Pirms vairākiem gadiem tā bija izplatīts putns Eiropas rietumu piekrastē, bet izmirusi līdz ar barošanās vietu samazināšanos. Kopumā Alpu vārna apmetas uz dzīvi zemāk kalnos kā tās radinieks Alpu kovārnis.
Alpu vārna ir attēlota vairāku valstu pastmarkās. Menas salā ir pat izdotas vairākas markas ar šī putna attēliem, bet Gambijā Alpu vārna vispār nedzīvo, lai arī grezno vienu no pastmarkām.

Izskats

Pieaugusi nominālpasugas (P. p. pyrrhocorax) Alpu vārna ir 39—40 cm gara, tās spārnu platums ir 73—90 cm, svars apmēram 310 g. Tās apspalvojums ir samtaini melns, ar zaļganu spīdumu, tai ir koši sarkans knābis un sarkanas kājas. Abi dzimumi ārēji ir līdzīgi viens otram, lai gan tos var atšķirt, izmantojot ķermeņa garuma un knābja platuma attiecības. Jaunajiem putniem pirmajā gadā līdz rudenim ir oranžs knābis un rozā kājas, kā arī zaļganais spīdums ir vāji izteikts.
Ārēji vislīdzīgākais putns Alpu vārnai ir tās vistuvākais radinieks Alpu kovārnis, tomēr Alpu kovārnim ir dzeltens knābis un kājas. Arī lidojumā abas sugas labs novērotājs var atšķirt, jo Alpu vārnas izplestie spārni ierakstās taisnstūra formā, salīdzinot ar Alpu kovārni.

Uzvedība un barība

Alpu vārna ir veikla lidotāja un izceļas ar spēju gaisā veikt akrobātiskus trikus. Tā barojoties bieži veido lielus barus, kas pārmeklē kalnu pļavas un klinšainās nogāzes, meklējot kukaiņus. Alpu vārnas nemigrē, un visu mūžu dzīvo vienā teritorijā.
Alpu vārna pamatā barojas ar kukaiņiem, zirnekļiem un citiem bezmugurkaulniekiem. Vieni no iemīļotākajiem kukaiņiem ir skudras. Centrālāzijas Alpu vārna (P. p. centralis) mēdz pārmeklēt liellopu muguras, barojoties ar ādas parazītiem. Lai gan galvenā barība ir dažādi bezmugurkaulnieki, Alpu vārna barojas arī ar nobriedušiem graudiem. 
Vislabprātāk Alpu vārnas ganās pļavās ar īsu zāli. Tās visbiežāk ir aitu, trušu vai liellopu ganības, bet tās var būt arī dabīgas pļavas, kādas aug nabadzīgās augsnēs vai sāļo jūras vēju appūstās klintīs. Alpu vārnas garais un nedaudz liektais knābis lieliski piemērots kukaiņu satveršanai un augsnes pārmeklēšanai. Tā tiek pārrakta apmēram 2—3 cm dziļumā, lai gan reizēm Alpu vārna augsni uzrok pat 10—20 cm dziļumā.

Ligzdošana

Alpu vārnas dzimumbriedumu sasniedz 3 gadu vecumā, un tās veido pārus uz mūžu. Ligzda tiek būvēta kādā alā, iedobē vai uz klinšu dzegas, lietojot augu saknes, stiebrus un žagariņus. No iekšpuses izklāta ar vilnu vai matiem. Mīkstā smilšakmens iezī Alpu vārna alu spēj izkašāt pati. Tā var būt līdz vienam metram dziļa. Apdzīvotās vietās Alpu vārna izmanto augstas ēkas. Dējumā 3—5 krēmbaltas olas ar pelēkiem vai brūniem raibumiņiem. Tās ir 3,9 x 2,8 cm lielas un sver apmēram 15,7 g, lai gan izmērs var atšķirties. Kamēr mātīte 17—18 dienas perē olas, tēviņš to baro. Pēc izšķilšanās mātīte pirmās 10 dienas putnēnus silda un atrodas tiem visu laiku blakus, bet tēviņš turpina barot ģimeni. Pēc tam mazuļus baro abi vecāki. Jaunās Alpu vārnas izlido 31—41 dienas vecumā.
Pirmajā gadā izdzīvo apmēram 43% putnēnu, bet kopumā Alpu vārnas dzīvo apmēram 7 gadus, lai gan ir datēta arī 17 gadus veca Alpu vārna. Slapjās vasarās putnēnu mirstība ir augstāka nekā sausās vasarās.

Evolūcija

Alpu vārnai ir zināma viena fosila pasuga P. p. primigenius, kas dzīvoja ledus laikmetā. Šīs pasugas fosilijas tika atrastas Francijas dienvidos 1875. gadā. 
Analizējot Alpu vārnu dziesmas un saucienus, zinātnieki nonākuši pie secinājuma, ka Āzijas un Etiopijas pasugas atdalījās no rietumu pasugām ļoti sen, sugas evolūcijas pašos pirmsākumos, kā arī Itālijā dzīvojošās Alpu vārnas ir tuvākas radinieces Ziemeļāfrikas Alpu vārnām, nekā pārējām Eiropā dzīvojošām Alpu vārnām.