google/wiki40b huggingface dataset:
Melnas līgums

Melnas miera līgums (poļu: Pokój melneński) jeb Melno ezera miera līgums (vācu: Friede von Melnosee) bija 1422. gada 27. septembrī kara nometnē pie Melno ezera Kujāvijā (netālu no Toruņas) noslēgts miera līgums, kas izbeidza Goluba karu (poļu: Wojna golubska). Livonijas ordenis bija spiests atteikties no vairākām pierobežas zemēm (Kursas, Zemgales un Sēlijas dienvidu daļas) un samaksāt uzvarētājiem lielu kontribūciju.
1426. gada jūnija sākumā tika nosprausta jauna Livonijas ordeņa valsts un Lietuvas dižkunigaitijas robeža, kas 1921. gadā kalpoja par pamatu mūsdienu Latvijas—Lietuvas robežas izveidei.

Līguma saturs

Vācu ordenis un tā Livonijas atzars atteicās no tiesībām uz Žemaitijas hercogisti, bet saglabāja Klaipēdas pili. Polijas karalis ieguva Ņešavas zemi.
Huberts Gofs

Biogrāfija

Huberts Gofs dzimis 1870. gadā Londonā dižciltīgā angļu ģimenē ar senām militārām tradīcijām. Mācījās Ītonas koledžā, 1888. gadā sāka studijas Karaliskajā Militārajā akadēmijā, bet 1889. gadā iestājās armijā un piedalījās Britu Indijas karā ar puštunu ciltīm - Tīras operācijā (1897–1898) un Otrajā Būru kara laikā (1899-1902).
Pēc atgriešanās Anglijā Gofs bija instruktors militārajā koledžā (1904-1906), pēc tam tika iecelts par 16. ulānu pulka (16th The Queen's Lancers) komandieri. 1911. gadā viņš kļuva par brigādes ģenerāli un 3. Kavalērijas brigādes komandieri.
Pirmajā Pasaules karā ģenerālis Gofs komandēja Britu 7. kājnieku divīziju (1914), I korpusu (1915). Sommas kaujā 1916. gada jūlijā-novembrī viņš kā ģenerālleitnants jau komandēja Britu Rezerves armiju, kas 1916. gada oktobrī tika pārdēvēta par Britu 5. armiju. 1917. gada jūlijā piedalījās Trešajā kaujā pie Ipras.
Vācijas armijas ofensīvas (Michael-Schlacht) laikā 1918. gada martā Gofa komandētā armija atkāpās, taču noturējās pozīcijās pie Sommas upes. Šīs militārās neveiksmes dēļ ģenerālis Gofs tika atstādināts no amata.
Pēc Kompjeņas pamiera noslēgšanas ģenerālis Gofs piedalījās Antantes valstu militārajā misijā bijušajās Krievijas impērijas zemēs pie Baltijas jūras. No 1919. gada maija viņš uzturējās Somijā, bet pēc Strazdumuižas pamiera noslēgšanas 8. jūlijā misija no Helsinkiem pārcēlās uz Antantes spēku kontrolēto Rīgu. Viņš panāca Rīdigera fon der Golca komandētā Vācijas VI Rezerves korpusa izvešanu uz Vāciju un iecēla britu pulkvežleitnantu Haroldu Aleksanderu par Baltijas landesvēra komandieri. 7. augustā Gofs piespieda Ziemeļrietumu armijas pavēlnieku Nikolaju Judeņiču oficiāli atzīt Igaunijas Republikas tiesības uz neatkarību. Tā kā tas bija pretrunā ar Francijas ārpolitisko pamatlīniju - "vienotas un nedalāmas Krievijas atjaunošanu", tad ģenerālis Gofs tika atsaukts no Baltijas.
1920. gadā Gofs atgriezās Lielbritānijā un demobilizējās 1922. gadā. Vecumdienās rakstīja memuārus un bija Šemroka kluba (Shamrock Club) prezidents Londonā. Miris 92 gadu vecumā 1963. gadā.
HK 11A1

HK 11A1- Vācijas kompānijas Heckler & Koch ložmetēja HK 11 modifikācija. Tas ir tipisks vieglā ložmetēja piemērs, ko var pārnest un apkalpot viena persona. To parasti nelieto tuvā attālumā, telpu kaujās, bet tas lieliski der kā kājnieku atbalsta ierocis. Šis ir diezgan vērtīgs Heckler und Koch izstrādājums, kas ir apveltīts ar vairākām labām īpašībām, tāpat kā tā sencis HK 11. Faktiski HK 11A1 ir no magazīnām barojama ložmetēja HK 21A1 versija. Tas ir ievērojami vieglāks, ar īsāku stobru, un tiek barots no tādām pašām 20 ložu magazīnām, kā G3 kaujas šautene.

Darbības principi

HK 11A1 darbojas ar aizslēga galvas aizmugurējās kustības palēnināšanu pārlādēšanas cikla sākumposmā, šaušanu no aizslēgta aizslēga. Tas ir lielstobra, ar gaisu dzesināms (notiek ātra stobra caurules nomaiņa) vieglais ložmetējs, spējīgs šaut pusautomātiski un pilnīgi automātiski. Tas lieto tās pašas 20 ložu magazīnas, ko G3 šautene. Stobra caurules nomaiņa ir ātra un vienkārša. Šis ierocis ir viegli, bez instrumentiem izjaucams lauka apstākļos.

Izgatavošana

Auksti kaltā dzelzs stobra caurule ir ražota no īpašas izturības tērauda, tās kamera un stobra kanāls ir izklāti ar hromu, lai paildzinātu darbības laiku. Visas citas metāla detaļas arī ir veidotas no īpaša tērauda, savukārt pistoles spals un laide ir veidoti no augstas izturības plastmasas. Vienkāršā darbošanās un ekspluatācija, augstā precizitāte un uzticamība, daudzpusība un vieglā transportēšana padara šo ieroci ideālu bruņotajiem spēkiem. Šobrīd ierocis ir vairāku DA Āzijas valstu bruņojumā (Singapūrā, Bangladešā, Malaizijā), ar licenci to ražo Grieķijā.

Aprīkojums

Mērķēšanas sistēma iekļauj diskveida tēmēkli ar objektīva diametru, kas ir pielāgojams šāviņa novirzei vēja ietekmē un tēmēšanas leņķim. Teleskopiskā vai nakts redze arī var tikt vienkārši pievienota. Vieglais divkājis, kas nodrošina lielāku stabilitāti šaušanai guļus stāvoklī, var tikt piestiprināts un noņemts acumirklī. Veltņu nodrošinātā aizslēga galvas aizmugurējās kustības palēnināšana pārlādēšanas cikla sākumposmā un atsitiena amortizators dod lielu ieguldījumu precizitātē, jo šāvējs izjūt ļoti vāju atsitienu un minimālu stobra purna celšanos, īpaši pilnīgi automātiskajā režīmā. HK 11A1 vieglais ložmetējs ir viegls, bet rupjš ierocis, spējīgs dot arī lielāka apmēra ciešu uguni līdz maksimālajam efektivitātes tālumam, kas ir 1200 m, ar augstu precizitāti un uzticamību. Tas ir apgādāts ar nesamo siksnu un pilnīgu lauka-darbības komplektu.
Aukstasiņu zirgi

Jēdziens "aukstasiņu zirgi" tiek lietots konkrēta zirga tipa apzīmējumam, kas izpaužas zirgu šķirnes izcelsmē, fiziskajās īpašībās un raksturā. Bieži cilvēki kļūdās, iedomājoties, ka šis jēdziens ir saistīts ar asiņu temperatūru. Zirgiem izšķir divus pamattipus: karstasiņu zirgus un aukstasiņu zirgus jeb vilcējus.
Aukstasiņu tipa zirgiem ir raksturīga lēna gaita, smagnēja ķermeņa miesas būve, mierīgs nosvērts raksturs un liela ķermeņa masa un augums. Tie var sasniegt skaustā pat 2,10 m, piemēram, Šairas zirgi, un ķermeņa masu līdz 910 kg. Aukstasiņu zirgiem ir augsts skausts, kas rada priekšrocības smagumu vilkšanai. Tiem ir īsas muguras un ļoti spēcīgi krusti. Aukstasiņu zirgi ir slaveni ar savu lielo spēku, un to galvenais pielietojums pagātnē bija lauksaimniecības un preču pārvadājumu darbi. Mūsdienās izmainoties zirgu pielietojumam, vilcēju ikdienas loma ir mazinājusies. Tomēr zirgu audzētāji lepojas ar savu valstu darba zirgu šķirnēm un cenšas tās saglabāt.
Tiek uzskatīts, ka aukstasiņu zirgi ir Eiropas seno meža zirgu un savvaļas poniju pēcnācēji. Aukstasiņi zirgi ir ļoti dažādi savos augumos: no lielā Šairas zirga līdz mazajam Skotu ponijam. Visas aukstasiņu zirgu šķirnes ir labi piemērotas Eiropas ziemeļu klimatam, kas var būt gan auksts, gan mitrs. Katram darba veidam tika attīstītas atšķirīgas šķirnes.
Populārākās aukstasiņu zirgu šķirnes ir Šairas, Peršeronas, Klaidesdeilas, Ardeņa zirgi u.c.
Krāsu filtru masīvs

Krāsu filtru masīvs jeb krāsu filtru mozaīka ir nelielu krāsu filtru mozaīka, kas tiek izvietota virs fotokameras attēla sensora pikseļiem, lai iegūtu krāsu informāciju. 
Krāsu filtri ir nepieciešami, jo tipiskie fotosensori nosaka gaismas intensitāti ar pavisam nelielu vai vispār bez viļņa garuma vērtības, tāpēc nevar atdalīt krāsas informāciju.
Tā kā sensori tiek izgatavoti no pusvadītājiem, uz tiem attiecas cietvielu fizikas principi.
Krāsu filtri gaismu filtrē pēc viļņa garuma tā, lai iegūtais rezultāts saturētu informāciju par gaismas krāsu. Piemēram, Baiera filtrs (attēlā pa labi) dod informāciju par sarkano, zaļo un zilo (RGB) viļņa garumu reģioniem. Attēla sensora iegūtos izejas datus pēc tam pārveido par pilnkrāsu attēlu (katrā pikselī attēlojot visu triju pamatkrāsu intensitāti), izmantojot algoritmu, kas pielāgots katram krāsu filtra veidam. Krāsu atveidošanu nosaka šis algoritms kopā ar filtru masīva elementu caurlaides koeficientu.

RGBW sensors

RGBW matrica (no sarkans, zaļš, zils, balts: (angļu: Red, Green, Blue, White) ir krāsu filtru masīvs, kas iekļauj baltos jeb caurspīdīgos filtra elementus, kas ļauj foto diodei reaģēt uz visu krāsu gaismu. Tas ļauj noteikt lielāku gaismas apjomu salīdzinājumā ar Baiera matricu. 2005. gadā patentu šādam filtru masīva izkārtojumam iesniedza uzņēmums Sugiyama. 2007. gadā Kodak paziņoja par vairākiem saviem patentiem RGBW šabloniem, visos kuros bija iekļauta īpašība, kas ļāva gadījumā, ka baltās šūnas tiek ignorētas, atlikušie krāsu filtri ir izkārtoti tādā veidā, lai to datus varētu apstrādāt ar standarta Baiera matricas algoritmu.
Pie baltas lapas

"Pie baltas lapas" ir viena no grupas "Pērkons" pirmā albuma "Mākslas darbi" dziesmām ar Jura Kulakova mūziku un Māra Melgalva vārdiem. 
Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātes studenta M. Melgalva dzejolis "Pie baltas lapas" bija nopublicēts 1980. gada maijā žurnālā "Liesma" un iekļauts viņa pirmajā grāmatā "Meldijās iešana".
1981. gadā dziesma "Pie baltas lapas" izskanēja grupas "Pērkons" pirmajos koncertos. 
1983. gadā PSKP ģenerālsekretāra Andropova varas laikā "Pērkona" darbību aizliedza, bet tās dalībnieki mājas apstākļos ierakstīja albumu "Mākslas darbi", kas magnetofona lentēs nelegāli izplatījās visā Latvijā. 1985. gada vasarā grupai "Pērkons" atkārtoti aizliedza uzstāties, bet dziesma "Pie baltas lapas" izskanēja Jura Podnieka dokumentālajā filmā "Vai viegli būt jaunam" (1986).
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1992. gadā dziesma "Pie baltas lapas "Mikrofona aptaujas" skatītāju balsojumā tika atzīta par 1983. gada iecienītāko dziesmu, jo 1983. gadā šīs aptaujas veikšana nebija atļauta. Tikai 1994. gadā šīs dziesmas studijas ieraksts tika izdots kasetē "Mākslas darbi" un diskā "Dziesmu izlase #1".
2018. gadā „Pie baltas lapas" ieguva 45. vietu Radio SWH rīkotajā LVtop100 aptaujā.
S-ryhmä

Vēsture

Kooperatīvs Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta dibināts 1904. gadā, lai kopēji veiktu iepirkumus un sniegtu konsultācijas. laikā no 1914. līdz 1916. gadam Helsinkos tika atvērtas pirmās kooperatīva ražotnes (adīšanas darbnīca, otu fabrika, cigoriņu, kafijas grauzdēšanas un tējas iepakošanas ražotne).
1916. gadā SOK darbība tika sadalīta kapitālistu un strādnieku klases darbībās.
No 1920. līdz 1950. gadam S grupa kļuva par Somijas vienu no lielākajiem vairumtirgotājiem un dibināja nozīmīgu skaitu uzņēmumu.
Pēckara gados S grupa pilsētu centros sistemātiski atvēra veikalus un viesnīcas.
1952. gadā Helsinkos tika atvērts pirmais Sokos universālveikals. Vēlāk Sokos kļuva par grupas populārāko zīmolu.
1972. gadā atvērts pirmais lielveikals Prisma. 1970. gadu beigās izveidota veikalu ķēde S-market.
1980. gados kooperatīvs piedzīvoja zaudējumus, tādēļ tika veiktas grupas strukturālas reformas. Pārdotas ražošanas aktivitātes un izveidots reģionālo kooperatīvu tīkls.
1991. gadā izveidots uzņēmums Inex Partners, kas nodrošināja visu grupas veikalu preču loģistiku un sadali.
1995. gadā S grupa izgāja starptautiskā tirgu, Tallinā, Igaunijā atverot veikalu Citysokos.
1998. gadā atvērta pirmā degvielas uzpildes stacija ABC.
2006. gadā Inex Partners nokļuva SOK pilnīgā īpašumā. 2010. gadā tam pievienots sagādes uzņēmums Intrade Partners.
2000. gados izveidota jauna veikalu ķēde Kodin Terra interjera dekorācijām un dārza piederumiem.
2007. gadā grupa sāka banku darbību, dibinot banku S-Pankki. 2014. gadā tai pievienota banka LähiTapiola Panki
2000. gados S grupa paplašinājās Baltijas valstīs un Krievijā.
2017. gadā slēgti Prisma veikali Latvijā un Lietuvā.
2017. gada 30. jūnijā paziņots, ka S grupa pirks Stockmann piederošo Delicatesssen delikatešu biznesu Somijā. Darījums pabeigts 31. decembrī.
Omāna

Vēsture

No 1507. līdz 1650. gadam Maskata bija Portugāles lielvalsts cietoksnis pie jūras ceļa gar Austrumāfrikas krastu uz Indiju. 1690. gados Omānas sultāns uzveica portugāļus un līdz 19. gadsimtam Omānas sultanāts bija viena no Indijas okeāna rietumu daļas lielvarām, kuras bagātības pamatā bija vergu tirdzniecība. No 1820. līdz 1970. gadam pastāvēja Maskatas and Omānas sultanāts, kas apvienoja relatīvi neatkarīgas valsts daļas - Maskatas sultanātu piekrastē un Omānas imamātu iekšzemē. Sultāns Sajjids Saids bin Sultans al-Busaids 1840. gadā pārcēla savu galvaspilsētu no Maskatas Omānā uz Zanzibāras Akmens pilsētu.  Tomēr 1861. gadā viņa dēli sadalīja lielvalsti, Sajjids Madžids bin Saida al-Busaids kļuva par Zanzibāras sultānu, bet viņa brālis Sajjids Thuvaini bin Saids al-Saids par Omānas sultānu. 
19. gadsimta beigās Omāna pakāpeniski nokļuva Britu impērijas ietekmes zonā, tomēr formāli saglabāja neatkarību. 1970. gadā sultāns Kābūss ibn Saīds al Saīds ar britu militaro atbalstu gāza no troņa savu tēvu sultānu Saīdu ibn Teimūru, konsolidēja valsti un modernizēja to.

Ģeogrāfija un klimats

Atrodas Arābijas pussalas dienvidaustrumu daļas izvirzījumā, ko agrāk dēvēja par Omānas pussalu. Ģeoloģiski to veido dienvidu Persijas kroku kalnāju turpinājums otrpus Persijas līča. Omānas kalnāja lielākie augstumi sasniedz 3000 m virs jūras līmeņa (Džebel Ahdars 3020 m, Džebel Nahls 2360 m). 
Omāna atrodas tropu joslas malā uz Vēža tropa. Ne ziemā, ne vasarā nokrišņu nepietiek sulīgākai, kuplākai veģetācijai, tāpēc Omānas lielākai daļai tuksnešains raksturs, atskaitot daļās izdevīgi apslacītas kalnu nogāzes, apūdeņojamas oāzes pie kalnu pamatnes un jūrmalu. Jūras malā paisuma-bēguma joslā dažviet ir mangroves, uz pietiekoši mitriem jūrmalas smiltājiem vietām aug kokospalmas. Pie kalnāja pamatnes, kur izvird avoti un sasniedzami gruntsūdeņi, ir apūdeņojamas oāzes ar banānkokiem, opuncijām, dateļpalmām un citiem augļu kokiem. Auglīgākais piekrastes gabals ir Batineh krasts ziemeļrietumos no Maskatas, arī Dhofaras krasts līdz Jemenas robežai. Iekšzemi līdz Sauda Arābijas robežai aizņem tuksnesis.

Iedzīvotāji

Pēc 2010. gada tautskaites datiem Omānā dzīvoja 2 773 479 iedzīvotāji, no tiem 1 957 336 bija Omānas pilsoņi. Nepilsoņu skaits 2010. gadā sasniedza 816 000 (29,4% no kopējā iedzīvotāju skaita)  un pēc tam turpināja palielināties.
2010. gadā lielākā daļa imigrantu bija no Indijas (465 660), Bangladešas (107 125), Pakistānas (84 658), Ēģiptes (29 877), Indonēzijas (25 300), Filipīnām  (15 651), Šrilankas (10 178). Omānā dzīvoja arī 8 541 imigranti no Eiropas valstīm un 1 540 no ASV.
8. jūlijs

8. jūlijs ir gada 189. diena pēc Gregora kalendāra (190. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 176 dienas.
Patriks Laine

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Laine sāka 2014.—15. gada sezonā, kad 16 gadu vecumā aizvadīja sešas spēles viņa dzimtās pilsētas Tamperes "Tappara" sastāvā SM līgā. Nākamajā sezonā Laine jau bija nostiprinājies "Tappara" pamatsastāvā, regulāro sezonu noslēdzot kā piektais komandas rezultatīvākais spēlētājs. Kopā ar "Tappara" uzbrucējam izdevās izcīnīt Somijas čempiona titulu. Laine tika atzīts par izslēgšanas kārtas vērtīgāko spēlētāju, viņš ieguva arī līgas labākā debitanta balvu.
2016.—17. gada sezonu uzsāka NHL vienībā Vinipegas "Jets", kļūstot par vienu no komandas vadošajiem uzbrucējiem. Jau savā debijas sezonā Laine piedalījās arī NHL Visu Zvaigžņu spēlē.
Somijas hokeja izlases rindās izcīnījis sudraba medaļas 2016. gada Pasaules čempionātā. Laine tika atzīts par turnīra vērtīgāko spēlētāju un kā turnīra labākais uzbrucējs tika iekļauts arī tā simboliskajā izlasē.
Džeisons Teitums

Koledžas karjera

Pirms 2016.-17. Gada sākuma Teitums nokavēja 8 spēles kājas traumas dēļ.    2016. gada 3. decembrī Djūkas debijas laikā Teitums guva 10 punktus 94-55 uzvarā pār Meinu.  2016. gada 6. decembrī Teitum guva 22 punktus un savāca 8 atlēkušās bumbas 84-74 uzvarā pār Floridu .  2016. gada 21. decembrī Teitums ieguva 18 punktus, 8 atlēkušās bumbas un 4 blokus 72-61 uzvarā pār Īlonu .  2017. gada 4. janvārī Teitums guva 19 punktus 110–57 uzvarā pār Džordžijas Tehnoloģijas institūtu . 7. janvārī viņš guva 22 punktus un 6 atlēkušus uzvaru pār Bostonas koledžu . 21. janvārī Tatum ieguva 14 punktus 70–58 uzvarā pār Maiami .  15. februārī viņš ieguva sezonas rekordu 28 punktus un 8 atlēkušās bumbas 65-55 uzvarā pret Virdžīniju .

Boston Celtics (2017. – šodien)

2017. gada NBA vasaras līgas pasākumā Jūtā viņš parādīja savas spējas, vidēji sasniedzo 18,7 punktus, 9,7 atlēkušās bumbas un 2,0 rezultatīvās piespēles gandrīz 33 minūtēs. Vēlāk, Lasvegasā, Teitums guva līdzīgus rezultātus, vidēji sasniedzot 17,7 punktus, 8,0 atlēkušās bumbas, 1,0 rezultatīvās piespēles un 0,8 blokus gandrīz 32 minūšu laikā trijās spēlēs.   
Viņa NBA debijas laikā Teitums guva 14 punktus un 10 atlēkušās bumbas 102–99 zaudējumā pret Klīvlendas "Cavaliers" .
Santomes un Prinsipi administratīvais iedalījums

Santomes un Prinsipi administratīvo iedalījumu veido 2 provinces, kuras sīkāk iedalās 7 distriktos.
Voldemārs Veli

Biogrāfija

Voldemārs Veli uzauga Ārensburgā un ar cīņu sāka nodarboties 1920. gadā. Pēc pirmajiem panākumiem viņš pārcēlās uz sporta klubu "Sport Tallinn". 1922. gadā viņš pirmoreiz kļuva par Igaunijas čempionu grieķu-romiešu stilā, tas bija vienīgais cīņas sporta veids, kuru viņš piekopa. 1924. gadā viņš piedalījās savās pirmajās starptautiskajās sacīkstēs — olimpiskās spēlēs Parīzē. Divās cīņās viņš uzvarēja, divās — zaudēja un spalvas svarā ieguva 8. vietu starp 27 dalībniekiem.
1926. gadā Veli, startēdams spalvas svarā, uzvarēja Eiropas čempionātā Rīgā. Izšķirošajā cīņā viņš pārspēja zviedru cīkstoni Eriku Malmbergu. 1927. gadā Budapeštā Veli izdevās šo uzvaru atkārtot. Finālcīņā uzvarot ungāru Kāroju Kārpāti, viņš atkārtoti kļuva par Eiropas čempionu. 1928. gadā Veli guva trešo panākumu pēc kārtas. Amsterdamā viņš kļuva par olimpisko čempionu spalvas svarā, pēdējā cīņā pēc punktiem uzvarot Eriku Malmbergu.
1929. gadā Veli pārgāja startēt vieglā svara (līdz 66 kg) kategorijā un 1930. gada Eiropas čempionātā Stokholmā bija otrais aiz Erika Malmberga, kuram šoreiz viņš zaudēja. To pašu vietu viņš ieņēma arī 1931. gada Eiropas čempionātā Prāgā. Šoreiz finālā Veli zaudēja dortmundietim Eduardam Šperlingam.
Voldemārs Veli nepiedalījās 1932. gada Losandželosas olimpiskajās spēlēs, jo Igaunijai nebija finansiālu līdzekļu, lai tur varētu nosūtīt cīkstoņu komandu. 1933. un 1934. gadā Veli atkal startēja Eiropas čempionātos vieglajā svarā, taču medaļnieku vidū neiekļuva.
1936. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Berlīnē Veli uzvarēja piecas cīņas un ieguva bronzas medaļu. Viņš uzvarēja arī vācu cerību Heinrihu Nettesheimu no Ķelnes. Pret Josefu Herdu no Čehoslovākijas un Lauri Koskelu no Somijas Veli cieta zaudējumus. 1937. un 1938. gada Eiropas čempionātos medaļas Veli vairs neguva. Abos viņš zaudēja Lauri Koskelam. 1939. gada marta sākumā viņš kārtējo reizi uzvarēja Igaunijas čempionātā. Eiropas čempionātā, kas notika no 25. līdz 28. aprīlim Oslo, viņš nepiedalījās. Valstssacīkstē pret Latviju, kas notika 19. novembrī Rīgā, viņš guva punktu uzvaru (2:1) pret R. Skapānu. 1940. gada marta sākumā Veli trīspadsmito reizi pēc kārtas uzvarēja Igaunijas čempionātā. 1941. gadā viņš Igaunijas izlases sastāvā piedalījās tās turnejā uz Dienvidkaukāzu.
Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā viņš ar ģimeni emigrēja uz Zviedriju. Viņš pārtrauca savu sporta karjeru 1945. gadā pēc vietējo igauņu un Stokholmas komandas sacensībām, kurās viņš pārspēja Zviedrijas čempionu Einaru Kārlsonu.
Venera-1

Uzbūve

Kosmiskais aparāts sastāvēja no cilindriska korpusa ar sfērisku augšējo daļu. Tā augstums bija 2,035 m un diametrs 1,05 m. Elektroenerģiju nodrošināja divi saules bateriju paneļi, kuri uzlādēja sudraba cinka akumulatorus. 2 m diametra paraboliskā antena nodrošināja signāla raidīšanu uz Zemi 922,8 MHz frekvencē.
No zinātniskās aparatūras Venera-1 bija uzstādīti: magnetometrs, divi jonu slazdi, mikrometeorītu detektors, Geigera skaitītājs, scintilācijas detektors kosmiskās radiācijas mērīšanai.

Lidojuma gaita

Otrā eksemplāra 1VA № 2 palaišana notika 1961. gada 12. februārī 02:09:00 UTC ar nesējraķeti Molnija no Turatamas. Vispirms tā ar augšējo pakāpi tika ievadīta 229 × 282 km Zemes orbītā. Pirmā vijuma beigās tika iedarbināts ceturtās pakāpes dzinējs, kas šoreiz nostrādāja kā paredzēts, un zonde tika ievadīta trajektorijā uz Veneru. Zondei tika dots nosaukums Venera-1.
Sakaru seansā tika konstatēta saules orientācijas sistēmas nestabila darbība. Pēc kosmiskā aparāta programmas šādā gadījumā tas tika iegriezts ap asi, kas orientēta uz Sauli, un izslēgtas vairums ierīču, lai taupītu elektroenerģiju. Starp izslēgtajām ierīcēm bija arī uztvērējs, tā ka zuda iespējas no Zemes uzsākt sakaru seansu. Pēc programmas nākamais sakaru seanss bija paredzēts pēc piecām dienām. 17. februārī, kā paredzēts, zonde veica sakaru seansu. Arī šoreiz izrādījās, ka traucēta orientācijas sistēma. Nākamajā reizē 22. februārī un vēlāk vairs neizdevās nodibināt sakarus.
Pēc ballistiskiem aprēķiniem 19.—20. maijā Venera-1 palidoja aptuveni 100 000 km attālumā no Veneras. Ar britu Džodrela Benka radioteleskopu daži vāji signāli no zondes tika uztverti jūnijā. Pašlaik Venera-1 atrodas heliocentriskā orbītā.

Rezultāti

Saules orientācijas sistēmas kļūmes iemesls bija optiskā sensora nehermētiskums, kā rezultātā tas pārkarsa. Tika nolemts turpmāk kosmisko aparātu radiouztvērējus nekad neizslēgt, lai būtu iespējams jebkurā brīdī ar tiem sazināties.
Boriss Davidovičs

Izcelsme

Kņaza Borisa izcelsme nav precīzi noskaidrota. Pēc viena uzskata viņa tēvs bija Vitebskas kņazs (1165—1167), vēlāk Smoļenskas kņazs (1180—1197) Dāvids Rostislavičs, kas pakļāva Polocku un par tās kņazu sava agrākā sabiedrotā kņaza Vseslava vietā iecēla savu dēlu Mstislavu-Borisu. Tādā gadījumā viņš ir identisks vēlākajam Novgorodas kņazam (1184—1187) Mstislavam-Borisam Davidovičam.
Pēc cita uzskata viņa tēvs bijis Vitebskas kņaza Svjatoslava Vseslaviča dēls Dāvids. Tiek arī minēts, ka viņš bijis Bihoveca hronikā pieminētā lietuviešu kņaza Ginvila dēls Boriss vai arī vēlākais Druckas kņazs Boriss.
Spēļu automāts

Vēsture

Pirmās spēļu automātiem līdzīgās ierīces parādījās ASV 1880. gados, taču mūsdienu spēļu automātu priekšteči parādījās 1894. gadā, kad tos radīja ASV izgudrotājs Čārlzs Augusts Fejs.
1920. gados spēļu automāti bija ieguvuši popularitāti visā ASV, taču valdīja uzskats, ka tie ir noziedzīgu organizāciju kontrolēti.
Pirmie mūsdienu spēļu automāti, kuri rullīšus attēloja monitoros, parādījās 1975. gadā Lasvegasā. 1986. gadā parādījās elektroniskās sistēmas, kas savienoja automātus dažādās vietās, ļaujot izmantot šodien labi pazīstamo džekpota funkciju.
21. gadsimta sākumā tradicionālajiem spēļu automātiem draudēja strauja tiešsaistes azartspēļu automātu izaugsme, kas tagad tiek plaši izmantoti azartspēļu tirgū. Tiešsaistes sloti, kas Austrālijā ir pazīstamas kā “Pokies”, programmatūras uzņēmumi ir izstrādājuši, lai varētu spēlēt tradicionālus spēļu automātus mājās.
Pamatnoteikumi ir tādi paši kā tradicionālajiem spēļu automātiem. Cilvēks izvēlās savu likmi un spolē spoles, mēģinot saskaņot simbolus un laimēt balvas. Tomēr tiešsaistes sloti piedāvā plašākas iespējas spēļu dizaineriem, grafikiem un pašiem spēlētājiem.

Spēļu automātu iezīmes

Spēļu automāti iedalāmi divās kategorijās — progresīvo džekpotu un parasto izmaksu automāti. Progresīvo džekpotu automātos ir augošs maksimālais laimests, kuru var laimēt jebkurš, sakrītot vajadzīgajai simbolu kombinācijai. Lielākajai daļai spēļu automātu ir līdzīgas izmaksu tabulas, spēlēšanas veids un izskats. Atšķirības slēpjas to dizainos, izmaksu biežumā un bonusu pieejamībā.
Spēļu automātus var arī iedalīt pēc maksimālo un minimālo likmju lieluma. Piemēram, interneta kazino pieejamajos automātos likmes lielumu iespējams regulēt to iestatījumos.
Ja vecās paaudzes spēļu automātos pamatā bija pieejami trīs rullīši ar vienu izmaksas līniju, tad mūsdienās piedāvājums ir krietni plašāks. Lielākajai daļai automātu ir vismaz pieci rullīši un izmaksas līniju skaits sniedzas pat vairākos desmitos . Izmaksas līniju kombinācijas ir visdažādākās, kas ļauj spēlētājam iegūt laimestu vairākos veidos.
NBA izslēgšanas spēles

Nacionālās basketbola asociācijas izslēgšanas spēles ir izslēgšanas turnīrs, kurā piedalās 16 labākās Austrumu un Rietumu konferences komandas (līdz 1970. gadam divīzijas). Pašlaik (2012) izslēgšanas spēles ir četru kārtu turnīrs, katrā kārtā jāuzvar četrās spēlēs. Tajās katras konferences labākā komanda regulārajā sezonā spēlē pret tās pašas konferences 8. labāko komandu, 2. pret 7. utt. Iepriekš izslēgšanas spēles tikušas aizvadītas dažādos formātos.