google/wiki40b huggingface dataset:
Mihails Šereševskis

Šahista karjera

Ātri izvirzījies par vienu no vadošajiem Baltkrievijas šahistiem. 1971. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 1973. gada Latvijas atklātajā šaha čempionātā Daugavpilī kopā ar Alvi Vītoliņu dalījis 1.-2. vietu. Vairākkārt bijis Baltkrievijas šaha čempionāta laureāts un Baltkrievijas izlases dalībnieks PSRS komandu čempionātos. 1980. gadā dalījis 1.-2. vietu tradicionālajā Alekseja Sokoļska memoriālā Minskā. Tomēr vēlākos gados galvenokārt pievērsies šaha trenera darbībai. 1988. gadā Šereševskim piešķirts Baltkrievijas nopelniem bagātā trenera nosaukums. Plaši pazīstamas ir viņa šaha mācību grāmatas: 1988. gadā izdotā «Стратегия эндшпиля» («Galotnes stratēģija») un 1989. gadā izdotā «Контуры эндшпиля» («Galotnes kontūras»). Kopš 1990. gada dzīvo Bulgārijā.
AGP

AGP (no angļu: Accelerated Graphics Port - "paātrinātā grafikas pieslēgvieta"; arī saukta par Advanced Graphics Port) jeb pieslēgvieta AGP ir speciāla kopnes saskarne, kas paredzēta videokartes pieslēgšanai personālā datora mātes platei. Tā pirmkārt nodrošina trīsdimensiju grafikas paātrināšanu. To 1997. gadā izstrādāja kompānija Intel. Atšķirībā no PCI kopnes videokartēm, AGP videokartēm ir iespējama samazināta iebūvētā atmiņa, uz datora kopējās atmiņas rēķina, līdz ar to samazinot kartes izmaksas (Šo tehnoloģiju gan parasti lieto vājākajām videokartēm, jo datora kopējā atmiņa ir ievērojami lēnāka kā videoatmiņa). AGP ir lielāka datu caurlaidība virzienā no pamatplates uz videokarti.
Vāgnera muižiņa

Vāgnera muižiņa ir 18. gadsimta otrajā pusē celta ārpilsētas dzīvojamā ēka tagadējā Šarlotes ielā 3 Rīgā. Studentu korporācijas "Latvia" mītne. Savu nosaukumu tā ieguvusi no daiļdārznieka H. Vāgnera, kam tā piederēja 19. gadsimta sākumā.

Vēsture

Ēka celta 18. gadsimta otrajā pusē Smilšu dzirnavu kanāla ziemeļu krastā. Broces kolekcijā atrodams 1700. gada Rīgas plāns, kurā šajā vietā atzīmēta Bernekena muižiņa (Berneckens Hof).
18. gadsimta otrajā pusē to iegādājās Daugavas dambju sistēmas izveidotājs Gustavs Emanuēls fon Veismanis, kas to savas meitas Šarlotes vārdā nodēvēja par Šarlotentāles muižu (Charlottenthal), no kā savu nosaukumu savukārt vēlāk ieguva blakus esošā Šarlotes iela. 19. gadsimta sākumā muižiņa piederēja daiļdārzniekam H. Vāgneram. 1930. gadā to iegādājās studentu korporācijas "Latvia" Filistru palīdzības biedrība. Patlaban daļa telpu izīrētas arī dažādiem uzņēmumiem.
1876. gadā pēc Roberta Pflūga projekta neorenesanses stilā tirgotājs Kārlis Heinrihs Vāgners muižas parkā uzcēla savu savrupmāju, ko pēc 1931. gada pārdēvēja tās jaunā īpašnieka vārdā par Maikapara namu un pārbūvēja neobaroka stilā.

Apraksts

Ēka ir celta no koka, tai plānā ir pakava forma. Fasāžu risinājums ir variēts - "intīmā" fasāde ir ar mansardu, bet "lietišķā" veidota kā divstāvu apjoms. Fasādes vēlākos laikos ir apmestas.
Jelgavas diecēzes draudzes

Jelgavas diecēzes draudzes ir Romas katoļu Rīgas metropolijas Jelgavas diecēzes pārvaldījumā atrodošas ticīgo jeb laju un garīdznieku kopas, kas apvienojušās lūgšanām dievnamos — bazilikās, baznīcās, kapelās, lūgšanu namos vai misiju punktos.
Kopumā Jelgavas diecēzē ir 58 draudzes, kas ietver aptuveni 80 520 laju jeb ticīgo katoļu.
Duvijs Vestkots

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā spēlētāja karjeru Vestkots uzsāka 2001.—02. sezonā, kad lielāko daļu sezonas aizvadīja AHL kluba Sirakjūsas "Crunch" rindās, bet 4 spēles aizvadīja arī NHL kluba Kolumbusas "Blue Jackets" sastāvā. Līdz tam viņš spēlēja dažādos NCAA un USHL līgu klubos. Jau lielāko daļu 2002.—03. sezonas Duvijs aizvadīja "Blue Jackets" rindās, lai gan tik un tā 22 spēles aizvadījas arī "Crunch" sastāvā, bet 2003.—04. sezonā viņš aizvadīja vienīgi 34 spēles "Blue Jackets" sastāvā, pārējo sezonu izlaižot. 2004.—05. NHL lokauta laikā spēlēja SM līgas klubā JYP, bet pēc tam atgriezās NHL, aizvadot vēl trīs sezonas "Blue Jackets" sastāvā. Tiesa, 2006.—07. sezonā viņš aizvadīja vienīgi 23 spēles, bet 2007.—08. sezonā lielu daļu sezonas aizvadīja Sirakjūsā.
2008.—09. sezonu viņš aizvadīja Rīgas "Dinamo" sastāvā, atzīmējoties ar 19 rezultativitātes punktiem (2+17), kā arī 62 soda minūtēm. Nākamo, 2009.—10. sezonu, viņš aizvadīja cita KHL kluba - Minskas "Dinamo" rindās. No 2010. līdz 2012. gadam Vestkots spēlēja Šveices hokeja līgā, taču tad pievienojās Vācijas hokeja līgas vienībai Hamburgas "Freezers". 2015. gadā noslēdza karjeru.
Ceklis

Cekļa robežas

Ziemeļos Ceklis robežojās ar Duvzari un Bandavas zemi, kas mūsdienās atbilst Latvijas-Lietuvas robežai starp Skodas pilsētu un Griezi. Austrumu robeža ar žemaišu zemēm gāja no Griezes dienvidrietumu virzienā uz Veivirzēniem (Veiviržėnai). Rietumu robežu ar Pilsātu un Megavu veidoja līnija Minijas upe - Kretinga - Impilte (lietuviski: Įpiltis).
Sergejs Grigorjancs

Biogrāfija

No 1993. līdz 2000. gadam vairākkārt pārstāvējis Krieviju Eiropas un Pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros izcīnījis divas zelta medaļas: 1997. gadā Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā un 1999. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā.
Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Maskavā (2002), Pančevā (2003), Francijas starptautiskajā šaha festivālā Cappelle-la-Grande (2004), Pardubicē (2004). 2005. gadā uzvarējis Maskavas pilsētas šaha čempionātā.
Par panākumiem turnīros FIDE 1999. gadā Grigorjancam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2003. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Personīgā dzīve

2018. gada jūnijā apprecējies ar Ungārijas šaha lielmeistari Petru Papu.
Latviešu robežapsardzības pulki

Latviešu policijas pulki bija militāras latviešu vienības Trešā reiha pakļautībā Otrajā pasaules karā, kas tika izveidotas 1944. gada sākumā no 1906.-1914. gadā dzimušiem jauniesauktajiem. Latviešu robežapsardzības pulki tika izformēti vai pārformēti 1944. gada rudenī, tie darbības laikā bija pakļauti augstākajam SS un policijas vadītājam Ostlandē, taču nonākot frontē nonāca aizsardzības iecirkņa atbildīgās divīzijas štāba pakļautībā.

Vēsture

Sakarā ar Sarkanās armijas lieluzbrukumu Ļeņingradas—Volchovas frontes sektorā vācu Ostlandes pārvaldības vienības 1944. gada janvārī pieņēma lēmumu uzsākt 1906.-1914. gadā dzimušo vīriešu iesaukumu, sākotnēji solot tos izmantot robežapsardzības vajadzībām - plānots tika iesaukt ap 20 000 vīru.
Līdz 1944. gada martam bija saformēti 6 pulki, taču tie cieta no virsnieku trūkuma, esošie virsnieki bija sen atvaļināti no dienesta, kā arī trūka pārtikas, apģērbu, apavu, ieroču un munīcijas. Neskatoties uz šiem apstākļiem pieci no pulkiem tika iesaistīti tiešā kaujas darbībā 1944. gada jūlijā, ciešot smagus zaudējumus. 1944. gada augustā 5. pulku iesaistīja Krukenberga kaujas grupā Rīgas aizsardzībai. Robežapsardzības pulki tika izmantoti arī kā papildinājumu vienības frontei.
1944. gada 1. jūlijā 5 robežapsardzības pulkos (2.—6.), 1. pulks ar biežo papildinājumu nodošanu 19. divīzijai bija faktiski izformēts, bija kopā 12118 vīru — 288 virsnieki, 1333 instruktori un 10497 kareivji.
1944. gada oktobrī un novembrī no pēdējiem robežapsardzības pulkiem - 2. un 5. - tika izveidots 106. ieroču SS grenadieru pulks, kas piedalījās kaujās Kurzemes cietoksnī.
Atraugas

Atraugas (latīņu: eructatio) ir kuņģa satura atvemšana mutē. To rašanās iemesls ir kuņģa slēdzējmuskuļu nepietiekamība kuņģa muskulatūras tonusa pazemināšanās dēļ. Nervozi cilvēki bieži vien maltītes laikā norij daudz gaisa, pēc kuras seko skaļas, reizēm pat nepārtrauktas gaisa atraugas. Parasti par atraugām samērā bieži sūdzas slimnieki ar gastrītu un kuņģa čūlu. Parasti atraugas pavada nepatīkama sajūta aiz krūšu kaula. Atraugas var izraisīt arī gāzētie dzērieni.

Atraugu diagnostiskā nozīme

Atraugu piegaršai arī ir diagnostiska nozīme, kas norāda uz kādu saslimšanu. Piemēram, atraugas ar vecu olu garšu mēdz būt pie pilorostenozes un kuņģa vēža, ar sviesta piegaršu mēdz būt pie gastrīta ar pazeminātu sekrēciju vai tumora, skābas atraugas pie hiperacīda gastrīta vai divpadsmitpirkstu zarnas čūlas. Diagnostikā svarīgs ir arī laiks, kad parādās atraugas pēc ēšanas. Visnozīmīgākās ir atraugas, kas rodas 8—12 stundas pēc ēšanas, tas norāda uz kuņģa iztukšošanās traucējumiem – pilora stenozi (spazmas vai audzēja dēļ).
Viesītes ģerbonis

Heraldiskais apraksts

Ģerboņa vairogs no kreisās augšējās puses diagonāli dalīts. Augšdaļa zelta krāsā, apakšdaļa — sarkanā. Uz vairoga attēlotas piecas ozolzīles, kas uz zelta fona ir sarkanā krāsā, bet uz sarkanā fona zelta krāsā. Ozolzīles simbolizē spēku un auglību un parāda, ka pilsētā kādreiz bija diža ozolu audze.

Vēsture

Pilsēta radusies uz Eķengrāves muižai piederošas zemes pie Āžu kroga. Tā dēvēta dažādi — gan par Eķengrāvi, gan Āžu miestu. 1926. gadā miesta valde pieņēma lēmumu par nosaukuma maiņu. Miesta iedzīvotāji ieteica topošo pilsētu nosaukt par Ozolaini, Ķiksti, Jaunrīgu vai Vasarārēm (šo variantu ieteica tirgotājs Vasermanis), taču izvēlējās tuvumā esošā ezera un upes nosaukumu Viesīte. 1928. gadā Viesītei tika piešķirtas pilsētas tiesības, bet desmit gadus vēlāk 1938. gadā tā saņēma pilsētas ģerboni. Tā kā daudzi iedzīvotāji bija vēlējušies pilsētu nosaukt par Ozolaini, tās ģerbonī attēloja ozolzīles.
Barometrs

Barometrs (grieķu: βαρύς, baros — ‘smagums’, μετρέω, metron — ‘mērs’) ir mērinstruments, mēraparāts atmosfēras spiediena mērīšanai.

Vēsture

1644. gadā itāļu fiziķis Evandželista Toričelli izdarīja eksperimentus ar viena galā noslēgtu ar dzīvsudrabu pildītu caurulīti. Viņš ievietoja to ar vaļējo galu uz leju dzīvsudraba vannā un konstatēja, ka caurule neizlija pilnīgi tukša. Caurulē palika 76 centimetru augsts dzīvsudraba stabs. Toričelli secināja, ka gaisa spiediens uz dzīvsudrabu vannā ir vienāds ar dzīvsudraba staba spiedienu caurulē. Viņš bija izgudrojis pirmo dzīvsudraba barometru. Toričelli konstatēja, ka gaisa spiediens ir atkarīgs no laikapstākļiem. Tāpēc kopš 1649. gada daudzviet Eiropā barometru sāka lietot, lai noteiktu gaidāmos laikapstākļus.
Oksfordas Universitāte

Struktūra

Oksfordas Universitāti 38 neatkarīgas koledžas un 6 t.s. "kopmītnēm" (Permanent Private Hall).
Jelgavas Amatu vidusskola

Izglītības programmas

Vispārējās vidējās izglītības izlīdzinošā programma (36011011)

Arodizglītības programmas pēc vidējās izglītības programmas apguves

Frizieris (32A81502), viesmīlis (35A81104), ciparu programmas vadības (CNC) darbgaldu iestatītājs (35B52101).

Arodizglītības programmas pēc pamatizglītības programmas apguves

Pavārs (programmas kods 3281102), konditors (3281102), frizieris (3281502)

Profesionālās vidējās izglītības programmas pēc pamatizglītības programmas apguves

Mazumtirdzniecības komercdarbinieks (3334102), maizes un miltu konditorejas izstrādājumu speciālists (3354104), ciparu programmas vadības (CNC) darbgaldu iestatītājs (3352101), tērpu stila speciālists (3354202),

Profesionālās pamatizglītības programmas ar pedagoģisko korekciju pēc 8 klašu izglītības apguves un 9. klases beigšanas ar liecību

Pavāra palīgs (2281102)

Profesionālās pamatizglītības programmas ar pedagoģisko korekciju pēc 7 klašu izglītības apguves

Montāžas darbu atslēdznieks (2252101)

Vēsture

1911. gadā Skolotāju ielā 8 tika atvērta Jelgavas vācu skola. 1948. gadā to pārdēvēja par Jelgavas pilsētas strādnieku jaunatnes vidusskolu un sāka komplektēt klases ar krievu mācībvalodu, kā arī neklātienes grupas. 1951. gadā skolu pārcēla uz A. Upīša (tagad Mātera) ielu 44 un 1961. gadā skolu pārdēvēja par Jelgavas vispārizglītojošo (maiņu) vidusskolu. 1967. gadā skola atgriezās ēkā Skolotāju ielā 8.
Savukārt Jelgavas Amatu vidusskola dibināta 1990. gadā uz 1978. gadā izveidotā Starpskolu mācību ražošanas kombināta bāzes. 2008. gadā tai piešķīra profesionālās arodvidusskolas statusu, un patlaban Amatu vidusskola ir tapusi par akreditētu profesionālās izglītības mācību iestādi.
Progress MS-10

Krava

Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2 450 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela (725 kg), skābeklis  un gaiss (50 kg), ūdens (420 kg). Hermētiskajā kravas telpā (vairāk nekā 1,3 t) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces.

Lidojuma gaita

Progress MS-10 tika palaists 2018. gada 16. decembrī 18:14:08 UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG no Baikonuras kosmodroma.
Saslēgšanās ar staciju automātiskā režīmā notika 18. novembrī 19:28 UTC pie Zvezda moduļa.
2019. gada 4. jūnijā 08:40:30 UTC Progress MS-10 atvienojās no SKS. 11:346 UTC kravas kuģis nogāja no orbītas. Tas iegāja Zemes atmosfērā un sadega. Nesadegušās daļas aptuveni 12:29 UTC iekrita Klusajā okeānā.
Žans Ženē

Biogrāfija

Ženē piedzima Parīzē 1910. gadā. Viņš pieņēma mātes uzvārdu. Vecāki Ženē pameta, un viņu uzaudzināja audžuvecāki Lemorvānā. No 1926. līdz 1929. gadam Ženē tika ievietots pāraudzināšanas iestādē par sīkiem noziegumiem. Vēlāk viņš iestājās Franču Ārzemnieku leģionā un no 1932. līdz 1933. gadam dienēja Marokā. 1936. un pēc tam arī 1939. gadā Ženē dezertēja. Līdz 1942. gadam viņš dzīvoja dažādās valstīs kā noziedznieks.
Ženē sāka rakstīt, izciešot sodu Frenē cietumā. 1940. gadu sākumā viņš sastapa Žanu Kokto un drīz sāka publicēt savus darbus. 1944. gadā viņš pirmoreiz satika Žanu Polu Sartru un Simonu de Bovuāru. 1948. gadā viņam tika piespriests nāvessods par atkārtotu zādzību, taču draugi un atbalstītāji panāca, ka viņš tiek apžēlots.
Pēc 1966. gada Ženē praktiski vairs nerakstīja. Ženē atbalstīja dažādus radikālus grupējumus, piemēram, Melnās panteras ASV, palestīniešu atbrīvošanas grupas un Baader-Meinhof grupu Vācijā. Ženē nomira 1986. gada 15. aprīlī.
Jānis Pujats

Dzīvesgājums

Dzimis 1930. gadā Nautrēnu pagasta "Pujatos". Mācījās Rēzeknes 1. vidusskolā, Rīgas Metropolijas Romas katoļu Garīgajā seminārā. Ordinēts 1951. gada martā, kalpošanu draudzēs sācis Preiļos. 
No 1966. gada līdz 1986. gadam Pujats bija pasniedzējs Rīgas katoļu garīgajā seminārā, kā Latvijas baznīcas liturģiskās komisijas sekretārs palīdzēja vadīt II Vatikāna koncila reformu ieviešanu. 1979. gadā nozīmēts par Rīgas arhidiecēzes ģenerālvikāru, taču padomju varas spiediena rezultātā viņš no tā bija spiests atteikties pēc pieciem gadiem.
1991. gadā viņš kļuva par Rīgas arhibīskapu - metropolītu, kad pāvests Jānis Pāvils II atjaunoja Rīgas arhidiecēzes hierarhisko vadību.
1998. gadā pāvests Jānis Pāvils II viņu aizklāti iecēla par kardinālu noslēpumā ("In Pectore").  
2001. gadā viņš kļuva par Rīgas arhibīskapu (pilns amata nosaukums "Rīgas arhidiecēzes arhibīskaps metropolīts Jānis Kardināls Pujats").
2005. gada Bīskapu sinodē vienīgais uzstājās tikai latīņu valodā. Piedalījās 2005. gada konklāvā.
2010. gadā kardināls Pujats beidza pildīt apustuliskā administratora pienākumus un kā emeritēts bīskaps viņš turpināja darboties Rīgas Sāpju Dievmātes draudzē.
Galotņošana

Mērķis

Simtiem lielu koku tiek galotņoti katru gadu dažādu iemeslu dēļ. Tie ietver drošību, estētiku, noēnojuma samazināšanu, kā arī, lai stimulētu jaunu dzinumu parādīšanos. Veicot aptaujas, ir pierādījies, ka vidusmēra cilvēka zināšanas par koku kopšanu ir ierobežotas. Daudziem cilvēkiem ir priekšstats, ka nogalotņots koks būs drošāks, vai būs daudz mazāka iespēja, ka varētu radīt apdraudējumus. Koks, kas ir izaudzis bez lieliem sakņu bojājumiem, faktiski ir stabilāks, nekā tikko iestādīts koks. Ir daudz svarīgākas lietas, kam pievērst uzmanību, piemēram, ieaugusi miza vai sala plaisas, nosakot relatīvo koka vai zara drošību.
Vēl viens izplatīts priekšstats, ka, nogalotņojot koku, tam uzlabosies augšana, palielinoties apgaismojumam. Daļai koku sugu lielai vainaga (lapu virsmas) samazināšanai var būt negatīva ietekme. Kad koks nogalotņots, jaunizveidotā miza un miza, kas ir atradusies ilgstošā noēnojumā, ir ļoti plāna un uzņēmīga pret saules apdegumu. Ilgstoša atrašanās tiešā saules staru ietekmē var nopietni bojāt mizu, tādējādi radot pievilcīgu mājvietu bojājumus izraisošiem organismiem. Pierādījumi par esošo bojājumu var būt sēnīšu augļķermeņi uz koku mizas. Lapu zaudējums samazina koka spēju fotosintezēt un ražot barības vielas. Ja liels koks nespēj saražot pietiekami daudz cukuru, lai pabarotu saknes, tas lēnām mirst no bada.
Daži cilvēki galotņo kokus, lai stimulētu jauno dzinumu augšanu. Kad koks tiek galotņots, uz stumbra pie grieztajām brūcēm parādās daudz adventīvo dzinumu, sauktu arī par stresa vai ūdenszariem. Tā ir koka atbilde uz pēkšņo lapu zaudējumu. Kaut arī koks ir spējīgs nodrošināt barības vielas no stresa zariem, ar tiem ir saistītas daudzas citas problēmas. Pirmkārt, šis adventīvais dzinums ir sulīgs un uzņēmīgs pret kukaiņu uzbrukumiem, piemēram, laputīm, kāpuriem un patogēniem. Otrkārt, zari, kas izveidojas no stresa zariem, reti spēj izveidot pilnīgu kallusu. Tas nozīmē, ka jebkurš patogēns, kas uzbrūk stresa zaram, var iekļūt kokā tieši caur atvērto brūci. Ja koks sāk trupēt, tas rada vāju zara piestiprināšanās punktu starp pieaugošajiem stresa zariem un galveno koka stumbru, un finālā ir iespējama zara nolūšana. Ja koks nevar nobloķēt trupes sēnīšu attīstību, tās var sasniegt stumbru un galu galā nogalināt koku.
Estētika ir vēl viens iemesls, kāpēc cilvēki aicina koku kopējus galotņot savus kokus. Koks varbūt aizsedz ainavu, noēno dārzu, traucē saņemt tiešos saules starus. Tomēr koka galotņošanas rezultāts ir nestabils un nepievilcīgs koks. Tā rezultātā koks nekad pilnībā neatgriežas sākotnējā dabiskajā veidolā.
Artūrs Vīgants

Biogrāfija

Artūrs Vīgants piedzima 1880. gada 2. jūlijā Raunas pagastā. Pēc vidējās izglītības iegūšanas sākotnēji nodarbojies ar lauksaimniecību, vēlāk iestājās Latvijas Universitātē, kur absolvēja Juridisko fakultāti.
Pēc Latvijas Republikas dibināšanas iesaistījās pagaidu parlamenta — Tautas padomes — darbībā, strādāja tajā līdz 1920. gadam. 1920. gadā ievēlēts Latvijas Satversmes sapulcē, pārstāvēja Latviešu zemnieku savienību. Amatā bija līdz 1922. gadam. Strādājis arī Cēsu apriņķa padomē. Strādājis par zvērināta advokāta palīgu.
1934. gada vasarā Rīgas apgabaltiesa Vīgantam piesprieda 2 gadu cietumsods par 43 vekseļu viltošanu uz radinieku vārda un par obligāciju piesavināšanos. Pēc prokurora apelācijas novembrī Tiesu palāta apstiprināja sākotnējo spriedumu.
Miris 1936. gadā.
Hradeca pie Moravices

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1060. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Greca (vācu: Grätz). Pēc Pirmā pasaules kara - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijas sastāvā.

Cilvēki

Pilī savulaik viesojies Ludvigs van Bēthovens, jo pils īpašnieks, firsts Lihnovskis, bija Bēthovena mecenāts. Pilī dzimis vācu politiķis Felikss Lihnovskis (Felix Lichnowsky, 1814-1848).
Kosteleca Hanā

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1273. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums arī bija Kosteleca (vācu: Kosteletz). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.
1936. gada vasaras olimpiskās spēles

Spēļu rīkošanas vietas izvēle

Berlīne par 11. vasaras olimpisko spēļu mājvietu tika izvēlēta 1931. gada 26. aprīlī Starptautiskās Olimpiskās komitejas sesijas laikā Barselonā, Spānijā. Vienīgā pilsēta, kuru Berlīne uzveica par tiesībām rīkot olimpiādi, bija Barselona.
Rīgas "Barons kvartāls"

Vēsture

Klubs ir dibināts 2001. gadā ar nosaukumu "Barons" un kopš dibināšanas brīža spēlē LBL, taču par komandas priekšteci var uzskatīt klubus "Princips" un "LainERS", kas pastāv jau kopš 1992. gada. 2004. gadā klubs nomainīja nosaukumu uz "Barons/LU", bet 2006. gadā - uz "Barons/LMT".
2008. gadā "Barons" izcīnīja savu pirmo LBL čempionu titulu, ko atkārtoja 2010. gadā. 2008. gadā izcīnīja Eiropas izaicinājuma kausu.  2009. gadā "Barons" atgriezās pie sava sākotnējā nosaukuma. Komandas fārmklubs bija "Barons/Rīdzene", kas spēlēja LBL 2. divīzijā. Šajā laika posmā Baltijas Basketbola līgā, komandas augstākais sasniegums bija izcīnītā 4. vieta 2007.—2008. gada sezonā.
2011.—2012. gada sezonu "Barons" aizvadīja LBL 2. divīzijā, kurā izcīnīja pirmo vietu un 2012.—2013. gada sezonā atgriezās augstākajā divīzijā. Šajā pašā gadā "Barons kvartāls" atgriezās arī BBL.
2016.—2017. gada LBL sezonā komanda trenera Mārtiņa Gulbja vadībā negaidīti izcīnīja LBL čempionāta bronzas medaļas.
2017. gada septembrī tika paziņots, ka jaunajā sezonā klubs finansiālu iemeslu dēļ LBL nespēlēs.
Kanādas himna

"O Canada" ir Kanādas valsts himna, proklamēta 1980. gada 1. jūlijā, 100 gadus pēc tās pirmatskaņošanas. Himnas vārdi cēlušies no patriotiskas poēmas, kuru sacerējis Kvebekas (Quebec) tiesnesis, sers Adolphe-Basile Routhier. Mūzikas autors ir komponists Calixa Lavallée.

angļu valodā

O Canada!
Our home and native land!

True patriot love in all thy sons command.
With glowing hearts we see thee rise,

The True North strong and free!
From far and wide,

O Canada, we stand on guard for thee.
God keep our land glorious and free!

O Canada, we stand on guard for thee.
O Canada, we stand on guard for thee.

franču valodā

O Canada!
Terre de nos aïeux,

Ton front est ceint de fleurons glorieux!
Car ton bras sait porter l'épée,

Il sait porter la croix!
Ton histoire est une épopée

Des plus brillants exploits.
Et ta valeur, de foi trempée,

Protégera nos foyers et nos droits.
Protégera nos foyers et nos droits.
CBERS-4

Lidojuma gaita

CBERS-4 tika palaists 2014. gada 7. decembrī 03:26 UTC ar nesējraķeti Chang Zheng 4B no Taijuaņas pavadoņu palaišanas centra Ķīnas vidienē.
2015. gada 14. jūlijā pavadonis oficiāli nodots ekspluatācijā.
Fēru Salas

Vēsture

Tiek uzskatīts, ka 625. gadā pirmo reizi salas apmeklēja īru mūki, kuri, neatrazdami pamatiedzīvotājus, tur apmetās uz dzīvi.
Ap 800. gadu salas kolonizēja norvēģu vikingi. 
Reformācija Fēru salas sasniedza 1538. gadā, divus gadus pēc Dānijas. Tumšākais periods Fēru salu vēsturē ilga no 1655. gada, kad Kristofers Gabels valdija pār Fēru salām līdz 1709. gadam, kad nomira viņa dēls Frederiks. 1662. gadā Gabels pārņēma tirdzniecības monopolu pār salām, un tās kļuva par privātu koloniju. 1856. gadā sākās cīņas par brīvu tirdzniecību un salu neatkarību.
1814. gadā Norvēģija ieguva neatkarību no Dānijas, bet Fēru salas, Islande un Grenlande palika Dānijas karalistes pakļautībā.
1955. gadā notika sacelšanās pret Dāniju, jo fērieši gribēja iegūt neatkarību. Lai apturētu nemierus, uz salām tika aizsūtīti vairāk nekā 200 policistu.
Anatols Imermanis

Dzīves gājums

Nācis no turīgas Liepājas ebreju ģimenes. Dzimis Maskavā, ģimenei esot bēgļu gaitās 1. pasaules kara laikā. 1919. gadā atgriezies Latvijā. 1931. gadā absolvējis Liepājas pilsētas ģimnāziju. No 1932. līdz 1934. gadam mācījies Rīgas Angļu valodas institūtā, līdztekus tam arī Tautas augstskolas literatūras un žurnālistikas studijā.  Iesaistījies komunistiskās pagrīdes darbībā, no 1934. līdz 1937. gadam politiskais cietumnieks, apcietinājumā rakstījis dzejoļus vācu valodā. No 1937. līdz 1939. gadam Latvijas armijas darba komandā Daugavpilī. 1940.—1941. gadā biogrāfiskā arhīva darbinieks, strādājis radiofonā. 1941. gadā bēga uz Krieviju, karojis frontē pie Maskavas, darbojies latviešu frontes laikrakstos (1943—1944). 1945. gadā Rīgā strādājis par Radiokomitejas literāro raidījumu galvenā redaktora vietnieku.
Kopš 1946. gada nodarbojas ar rakstniecību. Sarakstījis vairāk kā 15 kriminālromānu, daļu no tiem kopā ar Gunāru Cīruli, zinātniskās fantastikas romānu «Mortona piramīda», vairākus dzejoļu krājumus. Tulkots vairākās valodās, tajā skaitā krievu un vācu. Vairāki Imermaņa darbi ekranizēti («Tobago» maina kursu, 24-25 neatgriežas).