google/wiki40b huggingface dataset:
Vitriols

Vitriols ir dažu divvērtīgo metālu sulfātu kristālhidrātu sens nosaukums, kas radies no krāsošanai izmantojama auga krāsu mēles (Isatis tinctoria) latīniskā nosaukuma vitrum . No tā cēlies arī koncentrētas sērskābes vecais nosaukums "vitrioleļļa" jeb "vitriola eļļa". Pazīstamākie vitrioli ir vara vitriols un dzelzs vitriols. Pie vitrioliem pieskaita arī svina sulfātu, kas neveido kristālhidrātus.

Izmantošana

Vitriolus lieto medicīnā, rūpniecībā un lauksaimniecībā.
Krastu čurkstes

Izskats un īpašības

Krastu čurkstes ir maza un vidēja auguma bezdelīgu dzimtas putni. To ķermeņa garums ir 11—17 cm. Muguras ir tumši brūnas, bet vēderi balti, kā arī uz krūtīm tām ir tumši brūna josla. Šīs ģints putni parasti apmetas ūdens tuvumā upju stāvkrastos. Ligzda tiek ierīkota alā, kuru upes smilšainajā krastā izrok paši putni. Ligzdas būvniecībai tiek izmantoti salmi, zāle un spalvas. Olas perē abi vecāki. Dažas sugas ligzdo kolonijās. Krastu čurkste tāpat kā pārējie bezdelīgu dzimtas putni kukaiņus noķer lidojumā, visbiežāk tās barojas virs ūdens virsmas, pļavas vai citā atklātā biotipā.
Dzeltenais Kristus

Gleznas tapšana

Gogēns pirmoreiz Pontavēnu apmeklēja 1886. gadā. Ciematā viņš atgriezās 1888. gada sākumā, lai paliktu tur līdz oktobra vidum, kad viņš devās uz Arlu, lai pievienotos Vinsentam van Gogam uz nedaudz vairāk kā diviem mēnešiem. 1889. gada sākumā viņš bija atpakaļ Pontavēnā un palika tur līdz 1890. gada pavasarim. Ciematu 1889. gadā viņš pameta tikai, lai apmeklētu Pasaules izstādi Parīzē un kopā ar domubiedriem rīkotu Volpini kafejnīcā izstādi "Simbolisti un sintētisti". Drīz pēc atgriešanās viņš uzgleznoja Dzelteno Kristu. Dzeltenā Kristus tēlu iedvesmojusi koka skulptūra — 17. gadsimta darbs, kas atrodas Tremalo kapelā pie mājas, kur Gogēns bija apmeties.

Apraksts

Dzeltenais Kristus ir simbolisks darbs, kas parāda Jēzus Kristus sišanu krustā, kas notiek 19. gadsimta Ziemeļfrancijā, kur trīs bretoņu sievietes sapulcējušās lūgšanai. Gogēns izmanto treknas līnijas, lai izceltu tēlus un ēnojumu izmanto tikai sievietēm. Ainavas rudenīgā krāsu palete ar dzelteno, sarkano un zaļo atspoguļo Kristus tēlā dominējošo dzelteno krāsu. Gleznā izmantotās treknās kontūras un formu plakanums ir tipiskas kluazonisma stilam. Jēzus galva ir līdzīga galvai Gogēna darbā "Kristus Olīvu dārzā".
Vēlāk Dzeltenā Kristus tēls atkal parādījās Gogēna darbā kā glezna, tas spoguļattēlā parādās darbā "Pašportrets ar Dzelteno Kristu", kurā parādās zināma līdzība starp Jēzus seju un mākslinieku. Gogēns, kurš tiek kritizēts, šķiet, parāda paralēles starp Jēzu un mākslinieka ciešanām.

Īpašnieki

Gogēns gleznu nesūtīja savam tirdzniecības pārstāvim Teo van Gogam, kam nepatika viņa reliģiskie darbi. Tā pēc kārtas bija viņa drauga Emila Šufenekera, mākslinieka Gistava Fajē un mākslas darbinieka Paula Rozenberga īpašumā. Nacistu iebrukuma laikā to nogādāja drošībā Bordo, bet tie to tomēr 1941. gadā gleznu ieguva. Pēc kara Rozenbergs darbu atguva un 1947. gadā to iegādājās Olbraita-Noksa mākslas galerija. Glezna šobrīd atrodas šajā galerijā Bufalo, Ņujorkas štatā, ASV.
Spānijas Museo Thyssen-Bornemisza kolekcijā atrodas ar zīmuli veidota gleznas skice, bet akvareļu versija kā Elizabetes Čepmenes dāvinājums ir nonācis Čikāgas Mākslas institūta īpašumā.
Eglaines pagasts

Upes

Biķernieku upīte, Eglaine, Lašupīte, Lustbergas upīte, Ugra.

Ezeri

Baltezers, Kazimirvāles ezers, Lustbergas ezers, Pabēržu ezers, Sviļu ezers.

Vēsture

Tagadējā pagasta teritorijā 1889. gadā, apvienojot septiņus muižu pagastus (Annasmuižas, Baltmuižas, Hogenbergas, Lustbergas, Šederes un Vecgrīnvaldes), tika izveidots Lašu pagasts. Pēc 1920. gada zemes reformas Lašu muižu (Lassen) ar Jaunlašu pusmuižu (1366 ha) sadalīja 100 vienībās, Šēderes muižu (893 ha) 55 vienībās, Klopmaņa muižu (387 ha) 23 vienībās, Vecgrīnvaldes muižu (387 ha) 19 vienībās, Lustkalnes (Lustbergas) muižu (304 ha) 20 vienībās, Jaungrīnvaldes muižu (222 ha) 19 vienībās, Akmeņu (Šteinburgas) muižu (209 ha) 7 vienībās. Jelgaviņu (162 ha) sadalīja 4 vienībās, bet Jelovkas (Eglaines) ciemu (68 ha) 126 apbūves gabalos.
1935. gadā Ilūkstes apriņķa Lašu pagasta platība bija 111,84 km² un tajā dzīvoja 3093 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Eglaines, Lašu un Zaļmežnieku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Eglaines ciems (vēlāk pagasts) ietilpis Ilūkstes (1949-1962) un Daugavpils (1962-2009) rajonos. 1954. gadā Eglaines ciemam pievienoja likvidēto Zaļmežnieku ciemu, 1959. gadā - Prodes ciema padomju saimniecības «Eglaine» teritoriju. 1961. gadā Eglaines ciema kolhoza «Lāčplēsis» teritoriju pievienoja Pilskalnes ciemam. 1977. gadā Eglaines ciemam pievienoja daļu Subates pilsētas lauku teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Eglaines pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ilūkstes novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Eglaine (pagasta centrs), Annmuiža, Baltmuiža, Laši, Vitkuški.
Sona Asatrjana

Biogrāfija

Aštarakas šaha skolas audzēkne. 2013. gadā bijusi otrā Armēnijas jauniešu šaha čempionātā meiteņu U14 vecuma grupā. 2017. gadā uzvarējusi Armēnijas sieviešu šaha čempionāta 1. līgā.
Pārstāvējusi Armēniju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvusi 2017. gadā, kad uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U18 vecuma grupā. Par šo panākumu FIDE viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Damiens Bruners

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Bruners sāka 2006.—07. gada sezonā Šveices hokeja līgas kluba Klotenes "Flyers" rindās. "Flyers" sastāvā uzbrucējs aizvadīja nākamās divarpus sezonas, līdz 2008.—09. gada sezonas vidū pārcēlās uz citu līgas klubu EV Zug. EV Zug rindās 2011.—12. gada sezonu Bruners noslēdza kā līgas rezultatīvākais spēlētājs, iegūstot arī līgas vērtīgākā spēlētāja titulu.
2012. gada 1. jūlijā Bruners noslēdza viena gada līgumu ar NHL klubu Detroitas "Red Wings". 2012.—13. NHL lokauta dēļ sezonu uzbrucējs iesāka EV Zug sastāvā, taču tad pievienojās "Red Wings", 44 regulārās sezonas spēlēs atzīmējoties ar 26 rezultativitātes punktiem. 2013. gada septembrī uzbrucējs noslēdza divu gadu līgumu ar Ņūdžersijas "Devils". 2014. gada decembrī tika ievietots neaizsargāto spēlētāju sarakstā, neviena komanda Brunera līgumu nepārņēma, kā rezultātā līgums ar viņu tika lauzts. Pāris dienas vēlāk hokejists pievienojās HC Lugano. Lugāno rindās aizvadīja nākamās četras sezonas, līdz 2018. gada maijā noslēdza divu gadu līgumu ar EHC Biel-Bienne.
Šveices hokeja izlases rindās spēlējis 2014. gada olimpisko spēļu turnīrā, kā arī vairākos Pasaules čempionātos.
Burunduki

Kopīgās īpašības

Burunduki ir mazi vai vidēji lieli vāverveidīgie grauzēji ar lielām acīm, kuplu asti un apaļiem vaigiem. Atkarībā no sugas ķermena garums ir 10—18 cm, astes garums 7—13 cm, svars 30—140 g. Mazākais ģintī ir mazais burunduks (Tamias minimus), bet lielākais austrumu burunduks (Tamias striatus). 
Visām burunduku sugām uz muguras ir piecas tumšas garenvirziena svītras, kuras vienu no otras atdala baltas vai pelēkas, vai brūnas joslas. Pārējais kažoka matojums ir sarkanbrūns vai pelēkbrūns. Tā kā visiem burundukiem uz muguras ir svītras, tad sugas nespeciālistam ir grūti vienu no otras atšķirt. Arī uz sejas ir baltas, melnas un rudas svītras. Visiem ir vaigu maisi, kuros burunduks var noglabāt un pārnest uz slēptuvi lielu daudzumu ar sēklām, riekstiem vai citu barību. Maisos tas var sabāzt 3 reizes lielāku apjomu, salīdzinot ar savu galvu.

Uzvedība

Burunduki ir vienpatņi un pa pāriem tos var novērot tikai vairošanās sezonā. Visi burunduki diennaktī guļ apmēram 15 stundas un aktīvi ir tikai 9 stundas. Aktivitātes brīdī burunduks ir ļoti veikls, kustīgs, ātrs un enerģisks.
Daļa burunduku sugu migu ierīko krūmos vai koka stumbrā, tomēr lielākā daļa rok sarežģītas alu sistēmas ar ejām un vairākiem kambariem (barības noliktavas un gulēšanas migu). Eju garums var sasniegt 3—10 m. Ieeja labirintā ir labi nomaskēta. Ejas un kambari tiek uzturēti ļoti tīri, miga izklāta ar sausām lapām un zāli. Burunduki ziemas periodā guļ ziemas miegu, bet ar pārtraukumiem. Oktobra beigās tie ielien savās migās un cieši aizmieg un noguļ līdz martam vai aprīlim. Sirds ritms palēlinās un ķermeņa temperatūra pazeminās. Burunduki atšķirībā no lāča neuzkrāj tauku rezerves, tādēļ periodiski tie uz īsu brīdi atmostas, dodas uz savu pārtikas noliktavu un paēduši atkal aizmieg. Reizēm burunduki ziemā ir novēroti pat ārpus alas, meklējam sēklas.

Ienaidnieki

Burunduki ir tik mazi, ka ikviens plēsējs ir tā ienaidnieks. Tos medī pūces, vanagi, sermuļi, lapsas, koijoti, jenoti, lūši, kaķi, suņi, čūskas un reizēm mazuļus nomedī pat radiniece parastā vāvere. Tā kā tiem ir tik daudz ienaidnieku, burunduki ir ļoti uzmanīgi, ātri un cenšas uzturēties savas mājas tuvumā. Pie mazākām aizdomām par briesmām slēpjas savā alā vai, ja neatrodas pietiekami tuvu tai, rāpjas kokā vai krūmā.

Barība

Burunduki ir visēdāji un barojas ar jebko, ko var atrast. Labprāt apmeklē cilvēku izveidotās putnu barotavas. Barojas ar riekstiem, ogām, sēkliņām, graudiem, senēm, kukaiņiem, vardēm, ķirzakām, olām un putnēniem. Vasaras beigās un rudenī burunduki, izmantojot vaigu maisus, uz saviem kambariem sāk pastirpināti nest barības rezerves.

Vairošanās

Riesta laiks burundukiem ir pavasarī, tad mātītes ar čirkstošām, putniem līdzīgām čivināšanas skaņām sauc tēviņus. Uzreiz pēc sapārošanās pāris izšķiras, par mazuļiem rūpējas tikai māte. Grūsnības periods ilgst apmēram 30 dienas. Piedzimst 2—8 kaili, akli un nevarīgi mazuļi. Tie attīstās ātri un 4—6 nedēļu vecumā sāk rosīties migas tuvumā, bet 2 mēnešu vecumā kļūst patstāvīgi. Jaunie burunduki jau pirmajai ziemai barības rezerves sagādā paši.
Džons Dī

Biogrāfija

Dzimis Londonā velsiešu tirgotāja ģimenē. No 1543. līdz 1546. mācījās Kembridžas universitātē. Vēlāk ceļoja pa Eiropu, kur studēja kopā ar Gemmu Frīziju un sadraudzējās ar kartogrāfu Gerardu Merkatoru. Atgriezās Londonā ar lielu astronomisko un matemātisko ierīču kolekciju. 1552. gadā Londonā satika Džerolamo Kardāno, ar kuru kopā veica dažus eksperimentus.
1555. gadā Dī tika arestēts par astroloģisko karšu sastādīšanu Marijai Tjudorai un toreizējai princesei Elizabetei. Kad 1558. gadā Elizabete kļuva par karalieni, Dī kļuva par viņas astroloģisko un zinātnisko padomdevēju. Dī gan idejiski, gan tehniski atbalstīja Anglijas jūras ceļojumus un pirmais lietoja jēdzienu Britu impērija. Savus ziņojumus karalienei Dī esot parakstījis kā 007, kas četrus gadsimtus vēlāk kļuva par Džeimsa Bonda "zīmolu".
Gadsimta astoņdesmitajos gados Dī novērsās no sabiedriskās dzīves un gandrīz pilnībā pievērsās ezotērismam. 1582. gadā viņš satika pašpasludinātu garīgo mēdiju Edvardu Kelliju, ar kuru kopā vēlāk ceļoja pa Centrāleiropu.
1589. gadā atgriezās Londonā. Miris nabadzībā savās mājās Londonas Mortleikas rajonā.
Viktors Diks

Biogrāfija

Piedzimis Melnikas pilsētā (tagad Centrālčehijas apgabals). Mācījies ģimnāzijā Prāgā, pēc Prāgas Kārļa universitātes juridiskajā fakultātē. Studiju gados aizrāvies ar šahu un 1904. gadā piedalījies Čehijas šaha čempionātā. Interesi par šahu saglabājis arī nākamos divdesmit gadus. No 1907. gada līdz savai nāvei bijis žurnālu Lumír, vēlāk Samostatnost redaktors. No 1918. gada laikraksta Národní listy redaktors. Savos literārajos darbos aizstāvējis konservatīvas un nacionālas vērtības, bijis pret vācu ietekmi čehu kultūrā. Pirmā pasaules kara laikā par saviem presē publicētajiem politiskajiem uzskatiem ticis arestēts un atradies apcietinājumā Vīnē.
Kopš 1911. gada bijis Valsts progresīvās partijas (čehu: Státoprávně pokroková strana) biedrs. 1918. gadā bijis Nacionāldemokrātiskās partijas dibinātājs un Čehoslovākijas parlamenta loceklis, no 1925. gada bijis senators. Bijis pazīstamo čehu politiķu Tomāša Garika Masarika un Edvarda Beneša kritiķis un politiskais oponents. Bijis arī viens no čehu rakstnieka Jaroslava Hašeka romāna Krietnais kareivis Šveiks nesaudzīgākajiem kritiķiem.
1928. gadā apprecējies ar rakstnieci un žurnālisti Zdenku Haskovu (čehu: Zdenka Haskovo). Miris peldes laikā netālu no Lopudas salas no miokarda infarkta.
Andrejs Patrīcijs Nideckis

Dzīves gājums

Dzimis 1522. gadā Osvencimā. Studēja Padujas universitātē, kur 1559. gadā ieguva tiesību doktora grādu. 1561. gadā Venēcijā tika izdoti Cicerona darbu fragmenti ar viņa komentāriem (cum Patricii adnotationibus). Bija Polijas-Lietuvas valdnieka Sigismunda II Augusta sekretārs (1560), vēlāk Stefana Batorija (1576) un viņa sievas Annas Jagelones (1572) sekretārs.
1584. gadā viņu iecēla par Livonijas bīskapu, bet Kalendāra nemieru (1584-1589) dēļ šo amatu viņš uzņēmās tikai 1586. gada pavasarī. Par savu rezidenci viņš izvēlējās Valmieras Sv. Sīmaņa baznīcu, bet jau drīz pēc ierašanās Valmierā viņš mira 1587. gada 6. februārī.
Apglabāts Cēsu Sv. Jāņa baznīcā, kur saglabājies unikāls cilnis.
Antuāns Rusels

Spēlētāja karjera

Hokeju Rusels sāka spēlēt Francijā, taču 16 gadu vecumā kopā ar ģimeni pārcēlās uz Kvebeku Kanādā. No 2006. līdz pat 2010. gadam Rusels spēlēja QMJHL kluba Chicoutimi Saguenéens sastāvā.
Profesionāļa karjeru Rusels sāka 2010.—11. gada sezonā, kad pievienojās Amerikas hokeja līgas vienībai Providencas "Bruins". 2011.—12. gada sezonu hokejists aizvadīja Čikāgas "Wolves" sastāvā, taču tad pievienojās Dalasas "Stars". 2018. gada vasarā pievienojās Vankūveras "Canucks".
Francijas hokeja izlases sastāvā spēlējis trīs Pasaules čempionātos. 2014. gada turnīru Rusels ar gūtiem 11 punktiem piecās spēlēs noslēdza kā piektais rezultatīvākais tā spēlētājs.
Hiolīti

Uzbūve

Hiolīti ir bilaterāli simetriski dzīvnieki ar konisku vai piramidālu kaļķa čaulu, garumā no 1 mm līdz 15 cm (vidēji 10—40 mm). Dažu pārstāvju čaulu virsmu klāj garenisks un šķērsenisks ornamentējums gredzenu un valnīšu veidā. Lielākai hiolītu daļai vēdera un muguras ornamentējumi ir atšķirīgi. Čaulas var būt taisnas vai arī izliektas; šķērsgriezumā apaļas, ovālas, trīsstūrainas, četrstūrainas vai ieapaļi piecstūrainas. To priekšējais gals ir platāks un nobeidzas ar atveri, kuru hiolīti varēja nosegt ar vāciņu (operkulumu). Čaulas sieniņas ir veidotas no kalcīta un ir vien- vai divslāņainas, prizmatiskas. Čaulai ir izšķiramas 3 daļas: embrionālā daļa, gaisa kameru dobums, un dzīvojamā kamera. Embrionālo daļu veido koniskas, cilindriskas vai sfēriskas formas embrionālā kamera. Gaisa kameru dobums sastāv no atsevišķām kamerām, kuras viena no otras ir nodalītas ar plakanām vai ieliektām starpsieniņām. Starpsieniņas ir vienlaidus bez jebkādām atveru pēdām. Dažiem hiolītiem starpsieniņas nav konstatētas, kaut arī čaulas tievajā galā ir novērojams paresninājums, kas nenosedz visu čaulas iekšējo dobumu. Dzīvojamā kamera, kurā dzīves laikā atradās pats hiolīta ķermenis, aizņem lielāko čaulas daļu. Čaulas iekšpusē, tās vidējā daļā, vēderpusē vai sānos ir izvietoti muskuļu nospiedumi — vieta, kur pie čaulas stiprinājās muskuļi — retraktori. Čaulas atveri noslēdzošais vāciņš var būt vienkāršs vai arī divdaļīgs, un to var veidot divas savā starpā zem leņķa izvietotas pusītes (limbi). Vienkāršais vāciņš ir plāksnītes vai zema konusa veidā. Uz vāciņa iekšējās malas ir redzami 1—4 vai vairāki valnīši, kuriem ir būtiska taksonomiska nozīme.
Dažas fosilijas ļauj rekonstruēt garu un tievu antenveida piedevu pāri, kas lokveidīgi iziet no čaulas atveres. Šo piedevu funkcijas tiek traktētas dažādi. Tie varētu pildīt savdabīgas stabilizācijas vai mantijas balsta funkcijas, vai arī roku balstīšanai, kas paredzētas barības savākšanai.
Autoceļš P16

Vēsture

2015. gada 9. februārī tika izsludināts konkurss par autoceļa P16 posma Vaivari-Matīši (7,2-24,2km) seguma atjaunošanu.
Prerafaelītu brālība

Prerafaelītu brālība (Pre-Raphaelite Brotherhood) bija angļu gleznotāju, dzejnieku un kritiķu grupa, ko 1848. gadā izveidoja Džons Everets Milē (John Everett Millais), Dante Gabriels Roseti (Dante Gabriel Rossetti) un Viljams Holmens Hants (William Holman Hunt). Uzskatīdami, ka britu māksla sasniegusi pilnīgas dekadences stāvokli, prerafaelīti vēlējās atjaunot pirmsrafaela itāļu mākslas patiesumu, kurš raksturīgs tādu itāļu renesanses mākslinieku kā Sandro Botičelli un Filipo Lipi darbiem. Viņi vērsās pret mehānisko attieksmi pret mākslu, kāda (pēc viņu uzskatiem) piemita manierisma māksliniekiem, kas nāca pēc Rafaela un Mikelandželo.
It īpaši prerafaelīti vērsās pret sera Džošuas Reinoldsa, Anglijas Karaliskās mākslas akadēmijas dibinātāja, ietekmi. Viņi uzskatīja, ka viņa tehnika ir akadēmiskā manierisma neveikls atdarinājums. Prerafaelīti vēlējās atgriezties pie detaļu bagātības, intensīvajām krāsām un sarežģītas kompozīcijas, kas raksturīga agrīnās itāļu renesanses mākslai un flāmu glezniecībai.
Brālības agrīnā doktrīna noteica, ka māksliniekam jāpauž īstas idejas, uzmanīgi jāpēta daba, lai uzzinātu, kā tās paust, jāatbalsta viss, kas iepriekšējā mākslā ir tiešs, nopietns un izjusts pretēji tam, kas ir konvencionāls un pašpietiekams. Vissvarīgākais nosacījums bija noteikums radīt tikai pilnība labus mākslasdarbus.
1850. gadā Milē izstādīja savu gleznu "Kristus savu vecāku mājā". Daudzi šo darbu uzskatīja par ķecerīgu, tostarp arī Čārlzs Dikenss. Prerafaelītu medievālismu kritizēja kā raudzīšanos pagātnē un daudzās detaļas uzskatīja par neglītām un acij netīkamām. Dikenss uzskatīja, ka Milē liek svētajai ģimenei izskatīties kā alkoholiķiem un graustu iemītniekiem, kas atrodas absurdās "viduslaiku" pozās.
Brālību tomēr atbalstīja kritiķis Džons Raskins, kurš uzteica viņu pieķeršanos dabai un konvencionālo kompozīcijas metožu noliegumu. Viņš prerafaelītus atbalstīja kā morāli, tā finansiāli.

Raksturojums

Prerafaelītu darbos bieži attēlotas literatūras, vēstures, kā arī reliģiskas ainas. Darbiem raksturīga bagātīga tekstūra un sīkas detaļas. Prerafaelīti glezno alegorijas, risina Jaunās Derības tēmas un smeļas sižetus reālajā dzīvē, literatūrā (Šekspīrs, Kītss, Tenisons) un viduslaiku leģendās. Darbos bieži ietverti politiski zemteksti, un tie atspoguļo nedaudz nostalģiskas pagātnes atmiņas. Rāmo un statisko gleznu priekšplānā izvirzītas sapņainas un graciozas figūras. Gleznotāji iedvesmojas no dabas, apvelta sejas ar reālismu un pievērš pastiprinātu uzmanību detaļām. Cietajā formu modelējumā izpaužas ass grafiskums. Gaišie toņi un gludais, rūpīgais gleznojums aizgūts no 15. gadsimta māksliniekiem.
Mūsu ome rullē

Sižets

Divi bērni nevar sadalīt mantu un sastrīdas. Lai arī vecmāmiņa abus aizved uz rotaļlaukumu, strīds turpinās. Bet tad strīdā iejaucas vecmāmiņa.
Dionīsiji

Dionīsiji bija svētki, kurus Senajā Grieķijā, it sevišķi Atēnās, rīkoja par godu dievam Dionīsam. Tika svinēti divi radniecīgi svētki — decembrī svinētie Mazie dionīsiji jeb lauku dionīsiji un marta beigās — aprīļa sākumā svinētie Lielie dionīsiji jeb pilsētas dionīsiji, kuru laikā uzveda jaunas lugas.
Lielos dionīsijus ieviesa tirāns Peisistrats 6. gadsimtā p.m.ē. Tos svinēja trīs mēnešus pēc Mazajiem dionīsijiem un tie ilga piecas dienas. Sākot no trešās svētku dienas notika teātra uzvedumi, kas ilga no saules lēkta līdz rietam un vienlaikus bija arī sacensība. Katrā dienā tika uzvestas cita dramaturga lugas. Svētku noslēgumā speciāla tiesu kolēģija desmit cilvēku sastāvā noteica vietu, kuru ieguva katrs no dramaturgiem.
1993. gada Latvijas prezidenta vēlēšanas

Vēlēšanu noteikumi

Prezidenta vēlēšanu pirmajā kārtā Saeimā pārstāvētās partijas izvirza savus prezidenta amata kandidātus. Lai kandidāts tiktu ievēlēts, par viņu jānobalso vismaz 51 no 100 Saeimas deputātiem. Ja pirmajā kārtā neviens no kandidātiem nav saņēmis vajadzīgo balsu skaitu, tad notiek atkārtota balsošana. Ja arī pēc otrās reizes netiek noskaidrots uzvarētājs, ar katru nākamo kārtu no vēlēšanām tiek izslēgts kandidāts, kurš iepriekšējā kārtā ieguvis vismazāk balsu. Ja arī pēdējā kārtā, kurā palikuši 2 kandidāti, neviens no viņiem nesaņem vismaz 51 balsi, notiek jaunas vēlēšanas, kurās tiek izvirzīti jauni vai arī jau bijušie kandidāti.
SpaceX CRS-9

Derīgā krava

Dragon hermētiskais nodalījums bija iepildīts ar 1790 kg kravas. Transportkuģa hermētiskajā sekcijā atradās: mantas un pārtika apkalpei (370 kg), zinātnisko eksperimentu aparatūra un materiāli (930 kg), stacijas rezerves daļas un aprīkojums amerikāņu segmentam (280 kg), aprīkojums Krievijas segmentam (54 kg), ārpuskuģa aktivitāšu aparatūra (127 kg), datoru piederumi (1 kg).
Nehermētiskā kravas sekcijā bija kosmosa kuģu saslēgšanās adapters International Docking Adapter IDA-2 ar masu 467 kg. To bija paredzēts pievienot adapterim Pressurized Mating Adapter pie Harmony moduļa.

Lidojuma gaita

Dragon tika palaists 2016. gada 18. jūlijā 04:45 UTC ar nesējraķeti Falcon 9 v1.2 no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma SLC-40.
Pēc otrās pakāpes atdalīšanās raķetes pirmā pakāpe nosēdināta Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijā.
Dragon SKS sasniedza 20. jūlijā. 10:56 UTC to satvēra ar stacijas manipulatoru Canadarm2, kuru vadīja Džefrijs Viljamss. Kosmosa kuģis tika pārvietots uz Harmony moduļa apakšējo pieslēgvietu; pilnībā pieslēgts 14:03 UTC.
17. augustā aptuveni 23:15 UTC ar manipulatora Canadarm-2 galā esošo Dextre satvēra nehermētiskā kravas sekcijā atrodošos IDA-2. 18. augustā 01:20 UTC tas tika atvienots no Dragon un 06:45 adapters bija pārvietots 1 metra attālumā no adaptera PMA-2, kas agrāk kalpoja kā kosmoplānu Space Shuttle saslēgšanās mezgls.
Atpakaļceļam uz Zemi kravas kuģis tika iekrauts ar 1550 kg kravas, tai skaitā eksperimentu rezultātiem, skafandru EMU 3005. 25. augustā 21:00 UTC Dragon ar Canadarm2 palīdzību tika atvienots no stacijas; brīvā lidojumā palaists 10:11 UTC. Pēc tam 14:56 UTC kosmosa kuģis iedarbināja dzinējus un veica noiešanu no orbītas. 15:47 UTC nolaižamais aparāts nolaidās Klusajā okeānā 525 km no Kalifornijas krasta. Lidojuma ilgums 39 dienas 11 stundas 3 minūtes.
Rosetta

Šteina pārlidojums

Lai sagatavotos Šteina asteroīda pārlidojumam, 2008. gada 4. augustā, kad Rosetta bija 24 miljonus km attālumā no asteroīda, tika iedarbinātas kameras. Ar to palīdzību tika veikti Šteina vizuālie novērojumi, ļaujot precizēt kosmiskā aparāta trajektoriju attiecībā pret asteroīdu. Pamatojoties uz aprēķiniem, 14. augustā tika veikts divu minūšu ilgs korekcijas manevrs. Šī bija pirmā reize, kad ESA kosmiskajā aparātā navigācijas vajadzībām tika izmantoti optiskie instrumenti, pirms tam aprēķini tika balstīti uz radiosignālu analīzes.
5. septembrī 18:38 UTC Rosetta veica Šteina pārlidojumu 800 km attālumā. 18:39 UTC kosmiskais aparāts tika pagriezts uz asteroīdu pārlidojuma režīmā, kura laikā veica Šteina fotografēšanu. 18:48 UTC, zondei vēl joprojām atrodoties pārlidojuma režīmā, paraboliska antena aizgriezās prom no Zemes. Sakari atjaunojās 20:14 UTC. Zinātniskie dati par asteroīdu, tai skaitā attēli, tika noraidīti nākamajā dienā.

Lutēcijas pārlidojums

2010. gada 10. jūlijā Rosetta lidoja garām asteroīdam Lutēcija (21 Lutetia). Vistuvāk zonde asteroīdam atradās 16:10 UTC 3162 km attālumā no tā.

Čurjumova—Gerasimenko komētas misija

2014. gada 20. janvārī zonde tika atmodināta no hibernācijas režīma; pirmais signāls saņemts 18:18 UTC.
2014. gada 6. augustā zonde iegāja orbītā ap komētu. 2014. gada 12. novembrī nolaižamais aparāts Philae nosēdās uz Čurjumova—Gerasimenko komētas kodola.
2016. gada 30. septembris Rosetta misija tika izbeigta, zondi lēnām novadot uz komētas virsmas.

Orbitālā aparāta uzbūve

Rosetta korpuss ir izgatavots no alumīnija. Tā izmēri: 2,8 x 2,1 x 2,0 m. Zinātniskie instrumenti ir izvietoti "kastes" augšpusē (Payload Support Module), kamēr kosmiskā aparāta sistēmas atrodas iekšpusē (Bus Support Module).
Vienā sānā izvietota augsta pastiprinājuma sakaru antena — 2,2 m diametra šķīvis. Otrā pusē piestiprināts nolaišamais aparāts.
Divi saules bateriju paneļi izvietoti abas pārējās pusēs. Katra paneļa laukums ir 32 m², to izpletums no viena gala līdz otram ir 32 m. Katrs no tiem sastāv no piecām sekcijām. Paneļus var pagriezt ±180°, lai iegūtu maksimālo Saules gaismas daudzumu.