google/wiki40b huggingface dataset:
Anglijas futbola čempionāts

Līgas struktūra

Līgā piedalās 24 komandas. Sezonas gaitā, kura parasti ilgst no augusta līdz nākamā gada maijam, katra komanda divreiz spēlē pret katru no pārējām, vienreiz savā, bet vienreiz pretinieku laukumā. Kopā katra komanda aizvada 46 spēles. par uzvaru tiek piešķirti trīs punkti, par neizšķirtu viens punkts, bet par zaudējumu nulle punktu. Komandas tabulā tiek izkārtotas pēc gūtajiem punktiem, pēc tam vārtu starpības un tad gūtajiem vārtiem. Ja komandu rādītāji ir vienādi visos trijos parametros, komandas tiek sakārtotas alfabēta secībā, izņemot gadījumus, kad izšķiras paaugstināšana vai pazemināšana, vai izslēgšanas spēles. Šajā gadījumā kārtības noteikšanai tiek nozīmēta izslēgšana spēle, tomēr kopš šī noteikuma ieviešanas brīža šāda situācija vēl nav bijusi.
Sezonas beigās divas pirmās komandas un izslēgšanas spēļu uzvarētājs tiek paaugstināts uz Premjerlīgu, bet pēdējās trīs komandas tiek pazeminātas uz Pirmo līgu. Čempionāta izslēgšanas spēlēs piedalās komandas, kuras noslēguma tabulā ierindojas no trešās līdz sestajai vietai. Šo spēļu uzvarētājs tiek paaugstināts uz Premjerlīgu. Trešo vietu ieņēmusī komanda spēlē pret sestās vietas īpašnieci, bet ceturtās pret piekto, aizvadot pa spēlei mājās un viesos. Katra pusfināla uzvarētāji pēc tam piedalās vienā finālspēlē, kuras balva ir paaugstināšana uz Premjerlīgu un izslēgšanas spēļu trofeja.
Trīs paaugstinātās komandas nākamajā sezonā aizvieto komandas, kuras ievietojās pēdējās trijās vietās Premjerlīgā. Pazeminātās komandas aizvieto divas labākas komandas no Pirmās līgas un Pirmā slīgas izslēgšanas pēļu uzvarētājkomanda.
Uģis Lasmanis

Sportista karjera

Divas reizes kā airētājs piedalījies Olimpiskajās spēlēs (1992, 1996). 1992. gadā Barselonā vieninieku sacensībās ieņēmis 9. vietu, pēc četriem gadiem Atlantā kopā ar Andri Reinholdu pārairu divnieku sacensībās ieņēmis 9. vietu.
PSRS izlases sastāvā izcīnījis otro vietu Pasaules čempionātā pārairu divniekā. 1991. gadā kļuvis par PSRS čempionu pārairu divniekā. Vairākas reizes uzvarējis Latvijas čempionātā airēšanā.
Nodarbojies ar basketbolu profesionālā līmenī. Lielāko basketbolista karjeras daļu aizvadījis BK Ventspils (1993—1998), vēl spēlējis BK Roja (1999—2000), BK Liepāja (2000—2002). Vidēji spēlē LBL karjeras laikā guvis 10,1 punktu, izcīnījis 6,1 atlēkušo bumbu. 1998. gadā BK Ventspils sastāvā kļuvis par Latvijas vicečempionu.
Magnētiskās levitācijas vilciens

Magnētiskās levitācijas vilciens, pazīstams arī kā Maglev (saīsinājumā no angļu: magnetic levitation — "magnētiskā levitācija"), ir speciāls ātrgaitas vilciens, kas atšķirībā no tradicionālajiem vilcieniem, izmantojot elektriski uzlādētus magnētus, pārvietojas virs sliedēm magnētiskās levitācijas veidā.
Magnētiskās levitācijas vilcieni, izmantojot magnētisma tehnoloģiju, var pacelties un pārvietoties virs dzelzceļa sliedēm galvenokārt caur supravadītspējas materiālu, elektromagnētu, kā arī reto Zemes magnētu pretpolu iedarbību. Šī iemesla dēļ magnētiskās levitācijas vilcieniem nav jāsaskaras ar berzes pretestību, kas tādējādi ļauj tiem sasniegt ievērojami lielāku ātrumu nekā tradicionālajiem vilcieniem, kur 2015. gadā Japānā tika uzstādīts jauns magnētiskās levitācijas ātrgaitas vilciena rekords — 603 kilometri stundā.
Lai gan konceptuāli magnētiskās levitācijas vilcienu projekti tika izstrādāti jau 20. gadsimta sākumā, komerciāli pirmie šāda veida vilcieni parādījās vien 1980. gados, kur mūsdienās to praktiskais pielietojums lielākā vai mazākā mērogā ir novērojams tieši Rietumeiropā un Austrumāzijā.
Vintāža (mode)

Apraksts

Nosaukuma "vintāža" piederēja vīndaru leksikai un apzīmēja augstas kvalitātes vīnu, kas gadu desmitiem tika uzturēts ideālos apstākļos. Šis vārds tika saprasts kā neticama garša, ekskluzivitāte un, pats galvenais, neiespējamība izgatavot ko līdzīgu. Šodien vintāža nozīmē reti sastopamus priekšmetus modes un stila pasaulē. 
Par "vintāžu" modē un dizainā parasti uzskata iepriekšējās paaudzes lietas (ne mazāk kā 30 gadus vecas), kurās ir skaidri redzamas modes īpatnības. Tieši tāpēc vintāžas cienītāji  nepārtraukti atsaucas uz 20. gadsimta dažādu desmitgažu modes vēsturi. 
Neskatoties uz to, ka pieprasījums pēc vintāžas apģērbiem pastāv kopš 1950. gadu sākuma, vintāžas stils parādījās  deviņdesmito gadu sākumā. Pieaugošā sabiedrības interese šim jaunajam virzienam šodien ir kļuvusi par Rietumu kultūras daļu. Lielā mērā tā bija saistīta ar izciliem apģērbiem, izciliem modeļiem un slavenībām, piemēram, Džūliju Robertsu, Renē Zelvēgeri, Kloē Seviņī, Keitu Mosu un citiem. Pēdējais vintāžas apģērbu kā likumīga modes fenomena apstiprinājums bija ASV pirmās dāmas Mišelas Obamas 1950. gadu  amerikāņu modes dizainera Normana Norela vakara kleita, kurā viņa atnāca uz  Ziemassvētku koncertu Vašingtonā 2010. gada decembrī.   
Krievijā atzītais vintāžās apģērbu un aksesuāru cienītājs ir modes vēsturnieks Aleksandrs Vasiļjevs, kura kolekcijā ir simtiem priekšmetu no XVIII g.s. līdz mūsdienām. Vasiļjevs sabiedrībā ievieš interesi par vecām lietām un to savākšanu, izmantojot šim nolūkam dažādu pasaules valstu krāmu tirgus.

Kritēriji

Galvenais vintāžas lietas kritērijs ir tās vecums. Apģērbi, kas radīti pēdējos 15 gados, tiek uzskatīti par mūsdienīgiem, vecāki par 50 gadiem ir vintāžas. Lietas, kas radītas agrāk, tiek uzskatītas par retro un senlietām. Tradicionāli vintāžas priekšmetu klasifikācija ir sadalīta desmitgadēs.  
Vēl viens kritērijs, lai lietas uzskatītu par vintāžu, ir konkrētajam periodam raksturīgā stila atspoguļojums. Vecie aksesuāri un apģērbi no 20. gadsimta slaveno modes dizaineru kolekcijām ir kolekcionējami. Latvijā to var redzēt Dekoratīvās mākslas un dizaina muzejā un Modes muzejā.
Hieroglifu teorija

Hieroglifu teorija jeb simbolu teorija - agnosticiska koncepcija, ka ar sajūtu un maņu palīdzību subjekta apziņā rodas nevis attēli, kas atspoguļo objektu iezīmes, bet gan simboli, zīmes, "hieroglifi", kam pašiem par sevi nav nekā kopīga ar lietām un to īpašībām. Šo hieroglifu teoriju izveidoja H.Helmholcs, balstoties uz J.Millera formulēto t.s. sajūtu orgānu specifiskās enerģijas likumu (saskaņā ar to, sajūtu specifika ir atkarīga nevis no ārēja kairinājuma, bet gan no sajūtu orgānu īpatnībām (piemēram, jebkura iedarbība uz redzi izraisa gaismas sajūtu). Terminu "hieroglifs" pirmais sāka lietot G.Pļehanovs.
Dorels Raits

Spēlētāja karjera

Maiami "Heat" D. Raitu 2004. gada NBA draftā izraudzījās pirmajā kārtā ar kopējo 19. numuru. Viņš nokļuva NBA pēc mācībām vidusskolā (South Kent Prep Konektikutas štatā), izlaižot studijas augstskolā un spēlēšanu NCAA, lai gan sākotnēji bija plānojis studēt Depolas universitātē (DePaul University).
Maiami "Heat" sastāvā D. Raits pirmajās divās sezonās spēlēja maz, tomēr jau 2006. gadā kļuva par NBA čempionu. Nākamajās sezonās spēlētāja loma komandā pieauga un pirms 2008.—2009. gada NBA sezonas klubs pagarināja līgumu ar uzbrucēju. Pirms 2010.—2011. gada sezonas viņš pievienojās Goldensteitas "Warriors". "Warriors" sastāvā D. Raits kļuva par nozīmīgu pamatsastāva spēlētāju, ejot laukumā starta pieciniekā visās pirmajās 50 spēlēs un tajās gūstot vidēji divreiz vairāk punktu spēlē, kā iepriekšējās sezonās Maiami. Šie rādītāji ļauj uzskatīt D. Raitu par vienu no visvairāk progresējušajiem spēlētājiem NBA 2010.—2011. gada sezonā. 2010. gada 20. decembrī viņš aizvadīja rezultatīvāko spēli karjerā, gūstot 32 punktus un 11 atlēkušās bumbas pret Atlantas "Hawks". Kā trīspunktu metnieku speciālists D. Raits piedalījās 2011. gada NBA Zvaigžņu spēles trīspunktu metienu konkursā.
2012. gada jūlijā tika aizmainīts uz Filadelfijas "76ers". "76ers" sastāvā aizvadīja vienu sezonu, pēc kuras pievienojās Portlendas "Trail Blazers".
Valmieras Gaujas krasta vidusskola – attīstības centrs

Izglītības programmas

Speciālās pamatizglītības programmas: Izglītojamiem ar dzirdes traucējumiem (programmas kods 21015211), Izglītojamiem ar garīgās attīstības traucējumiem (21015811), Izglītojamiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (21015911). 
Speciālās vispārējās vidējās izglītības profesionāli orientētā virziena programmā izglītojamajiem ar dzirdes traucējumiem (31015211).
Speciālās pirmsskolas izglītības programmas izglītojamiem ar redzes traucējumiem (01015111), dzirdes traucējumiem (01015211), fiziskiem attīstības traucējumiem (01015311), somatiskām slimībām (01015411), valodas traucējumiem (01015511), jauktiem attīstības traucējumiem (01015611), garīgās veselības traucējumiem (01015711), garīgās attīstības traucējumiem (01015811), smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (01015911).

Skolas vēsture

Valmieras kurlmēmo skola dibināta 1875. gadā, mācības notika mazā koka namiņā Diakonāta ielā, pirmais skolas priekšnieks bija Vīlips Švēde. Pieaugot skolēnu skaitam, ierīkoja klases un internātu tuvumā esošajā pārbūvētajā rijā. 1881.—1882. gadā uz Meķa muižas zemes uzcēla jaunu skolas ēku. 1920. gadā to pārdēvēja par Valmieras Valsts kurlmēmo skolu, 1929. gadā iesvētīja jauno skolas ēku.
1958. gadā skolu pārdēvēja par Valmieras vājdzirdīgo bērnu internātskolu, 1962. gadā atklāja jaunu internāta korpusu. 
1998. gadā tai piešķīra nosaukumu Valmieras vājdzirdīgo bērnu internātskola – attīstības centrs, 2004. gadā pārveidoja par internātpamatskolu, bet 2010. gadā par internātvidusskolu. 2018. gadā pievienoja Valmieras pilsētas speciālo pirmsskolas izglītības iestādi “Bitīte” un nosauca par Valmieras Gaujas krasta vidusskolu – attīstības centru.
Eiduku purvs

Fauna

Liegumā ir sastopamas daudzas aizsargājamas putnu sugas, kas ir iekļautas Eiropas Savienības Putnu direktīvā. To vidū ir minamas: rubenis, purva tilbīte, vakarlēpis, dzeltenais tārtiņš, urālpūce un citas sugas.
Mārtiņš Bičevskis

Biogrāfija

Dzimis 1975. gada 8. februārī Rīgā. 1993. gadā absolvējis Rīgas 1. ģimnāziju. 1998. gadā ieguvis jurista izglītību Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē. Precējies un vēlāk šķīries ar Agnesi Bičevsku (tag. Rutkovska), Latvijas Bankas ekonomisti, ir divas meitas.

Politiskā darbība

Jau studiju gados iestājās Tautas partijā (bija starp tās dibinātājiem 1998. gadā), bijis arī partijas valdes loceklis. Tai pašā gadā kandidēja 7. Saeimas vēlēšanās, bet netika ievēlēts. 7. Saeimas deputāts M. Bičevskis bija no 1999. gada jūlija līdz decembrim, kad uz laiku ieņēma partijas biedra Mareka Segliņa vietu, kamēr tas pildīja ministra pienākumus (amatu zaudēja pēc Silvas Goldes demisijas no izglītības ministres amata un atgriešanās Saeimā). Pēc deputāta mandāta nolikšanas turpināja pildīt Iekšlietu ministrijas parlamentārā sekretāra pienākumus. 2000. gadā bija arī iekšlietu ministra M. Segliņa padomnieks.

Darbs valsts pārvaldē

2000. gadā M. Bičevskis 26 gadu vecumā kļuva par Iekšlietu ministrijas Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes priekšnieku (sākotnēji vietas izpildītāju), izstrādāja dzīvesvietas deklarēšanas sistēmu Latvijā. 2003. gadā M. Bičevskis sāka strādāt pašā Iekšlietu ministrijā, kļūstot par valsts sekretāra vietnieku. Kopš 2004. gada - Tieslietu ministrijas valsts sekretārs, savukārt kopš 2008. gada ieņēma šo pašu amatu Finanšu ministrijā.
2008. gada rudenī M. Bičevskis kūrēja Finanšu ministrijas, Latvijas Bankas un Finanšu un kapitāla tirgus uzraudzības komisijas sadarbību, izstrādājot plānu kā valstij neciest ekonomikas krīzē, kas strauji tuvojās. Viņš bija viena no centrālajām figūrām "Parex bankas" pārņemšanas procesā un risinājuma autors, bet pēc tam, kad valsts apmaksāja bankas parādus, finanšu ministrs Atis Slakteris izvirzīja M. Bičevski par jauno "Parex bankas" prezidenta kandidātu. 2008. gada novembrī pat tika grozīts likums par interešu konflikta novēršanu valsts amatpersonas darbībā, lai M. Bičevskis varētu strādāt "Parex bankas" padomē.

Darbs Latvijas komercbanku asociācijā

2011. gada 11. martā ievēlēts par Latvijas komercbanku asociācijas (LKA) prezidentu, kļūstot no valsts pārstāvja komercbanku vidē par komercbanku pārstāvi to attiecībās ar valsti.
Andrea Tafi

Karjera

Lielākos panākumus Tafi guva Itālijas superkomandā Mapei-CLAS. 1996. gada Parīze—Rubē sacensībās četriem komandas braucējiem (Johans Musēvs, Džanluka Bortolami, iepriekšējā gada uzvarētājs Franko Ballerīni un Tafi) izdevās nokļūt atrāvienā. Ballerīni tukšas riepas dēļ izkrita no vadošās grupas, bet pārējie finišēja, ieņemot vietas uz pjedestāla, Tafi iegūstot trešo vietu.
1996. gadā Tafi uzvarēja Giro di Lombardia sacensībās, izmantojot savas spējas kāpumu pievarēšanā. Viņš izteicās, ka vēlās līdzināties savam elkam, citam itāļu riteņbraucējam Franšesko Mozeram, kurš uzvarēja Parīze—Rubē, valkājot Itālijas čempiona trikolora kreklu. 1999. gadā viņš šo mērķi sasniedza. 2000. gadā viņš uzvarēja Parīze—Tūra sacensībās pēc ilgstoša atrāviena, izjaucot sprinteru komandu plānus. Pēc pāris tukšākiem gadiem Tafi atkal guva panākumu paugurainajās 2002. gada Flandrijas tūres sacensībās pa bruģētajiem ceļiem. Nokļuvis vadošajā atrāvienā ar tādiem braucējiem kā Johans Musēvs, Peters van Petegems un komandas biedrs Daniele Nardello, viņš veica uzbrukumu pēc uzbrukuma, visbeidzot izmantojot vietējo favorītu Muēva un van Petegema vilcināšanos, gūstot uzvaru vienatnē.
Pēc Mapei superkomandas norieta Tafi 2003. gadā pārcēlās uz Team CSC komandu Bjarnes Rīsa vadībā. Šīs komandas sastāvā viņš finišēja piektais 2013. gada Parīze—Rubē sacensībās. Vēl pēc gada viņš pievienojās Alessio-Bianchi, negūstot ievērojamus panākumus. Savu pēdējo sezonu viņš aizvadīja 2005. gadā jaunajā Saunier Duval-Prodir komandā. Tafi savu karjeru noslēdza pēc 2005. gada Parīze—Rubē sacensībām, kurās finišēja 42. vietā.

Atgriešanās mēģinājums

Vairākus gadus startējis amatieru veterānu sacensībās, 2018. gada oktobrī Tafi paziņoja, ka 2019. gadā, 20 gadus pēc savas uzvaras, vēlētos startēt Parīze—Rubē sacensībās. 8. novembrī viņš paziņoja, ka atradis komandu un mēģinās iegūt ielūgumu uz sacensībām. Ja Tafi mērķi piepildītos, viņš Parīze—Rubē startētu 52 gadu vecumā. Tafi tomēr neizdevās atrast komandu, kas viņu iekļautu sastāvā uz vienām sacensībām. Viņš bija vienojies ar organizatoriem par startēšanu ārpus konkurences, bet marta vidū sacensību negadījumā lauza atslēgas kaulu un atteicās no starta.

Dopings

Karjeras laikā Tafi nekad netika apsūdzēts dopinga lietošanā. Viņa vārds parādījās 2013. gada 24. jūlijā Francijas senāta publicētajā dopinga pārbaužu sarakstā no 1998. gada Tour de France. 2014. gadā šīs saglabātās analīzes bija pārtestētas ar jaunākām metodēm un Tafi analīzes uzrādīja EPO pēdas. Noilguma dēļ viņa sacensību rezultāti netika anulēti.
Paraboloīds

Izmantošana

Spogulis rotācijas paraboloīda formā fokusē staru kūli, kas paralēls tā galvenajai asij, vienā punktā (paraboloīda fokusā). Savukārt šajā fokusā novietots gaismas avots veido paralēlu staru kūli. Uz to pamatojas dažādu prožektoru, automobiļu lukturu, parabolisko antenu spoguļu, reflektora tipa teleskopu darbība.

Interesanti fakti

Alekseja Tolstoja fantastiskajā romānā "Inženiera Garina hiperboloīds" aprakstītajam hiperboloīdam, spriežot pēc tā īpašībām, īstenībā jābūt paraboloīdam.
Labākā pilnmetrāžas dokumentālā filma (Lielais Kristaps)

Labākā pilnmetrāžas dokumentālā filma ir otrā vēsturiski senākā nominācija Latvijas Nacionālajā filmu festivālā "Lielais Kristaps". Balvas šajā nominācijā tiek piešķirtas no 1978. gada, kad balvu saņēma Ivara Selecka filma "Sieviete, kuru gaida".
Korejas pussala

Vēsture

Korejas pussalā pirmā valsts Gočosona radās 2333. gadā p.m.ē.
676. gadā Silla valsts ar spēku apvienoja pussalu.
1910. gadā Korejas pussalu okupēja Japāna.
1945. gadā pēc Japānas kapitulācijas un sekmīgās Mandžūrijas ofensīvas Korejas pussalu vienlaicīgi okupēja ASV un PSRS. Pussalas sadalīšanu divās okupācijas zonās pa 38. paralēli abas lielvalstis uztvēra kā pagaidu pasākumu. 1948. gada maijā dienvidos no 38. paralēles ASV okupācijas zonā notika vēlēšanas un proklamēta Korejas Republika. Par valsts vadītāju kļuva bijušais Vašingtonas universitātes pasniedzējs Li Sins Mans. Tika postulēts, ka tā ir visas Korejas valdība, ar ko nevarēja samierināties pussalas ziemeļu daļā dominējošie komunisti (iedzīvotāju daļa, kas apdzīvoja PSRS okupācijas zonu, vēlēšanās nepiedalījās) un PSRS. Kā atbilde uz dienviddaļā notiekošo, 1948. gada vasarā ziemeļos no 38. paralēles notika Korejas Augstākās tautas sapulces vēlēšanas, kuru rezultātā 9. septembrī proklamēja Korejas Tautas Demokrātisko Republiku (KTDR) ar Kimu Irsenu vadībā.
Autoceļš V330

Vēsture

2015. gada 9. februārī tika izsludināts konkurss par autoceļa V330 posma Dukuros (0,2-1,9km) seguma atjaunošanu.
Bieķensalas iela

Vēsture

Iela pirmo reizi minēta 1893. gada Rīgas Policijas pārvaldes un Rīgas pilsētas valdes sarakstā par ielām, kurām nav nosaukumu plāksnīšu. Tā saukta arī par Beņķusalas ielu (vācu: Benkensholmsche Straße, krievu: Бенкенсгольмский переулок), toreiz iela sākās no Kīleveina grāvja. 1923. gadā pārdēvēta par Bieķensalas ielu. Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā saukta Benkensholmsche Straße. 20. gadsimta 50. līdz 60. gados, saistībā ar daļas Kīleveina grāvja aizbēršanu un Bieķensalas rūpnieciskās apbūves sākšanu, ielas trasi pārveidoja.

Ielas raksturojums

Bieķensalas iela ir 620 metrus gara asfaltēta iela Torņakalna apkaimē, Bieķensalā. Iela sākas krustojumā ar Jelgavas ielu un iet austrumu—dienvidaustrumu virzienā. Pie krustojuma ar Jelgavas ielu ielas pārnumuru pusē atrodas Kīleveina grāvis, bet ielas nepārnumuru pusē — savienojums ar Stāvo ielu. Ielas abās pusēs atrodas rūpnieciskā un darījumu apbūve, tā iet arī gar tirdzniecības centru "Rīga Plaza" (Mūkusalas ielā 71). Bieķensalas iela beidzas krustojumā ar Mūkusalas ielu. Visas ielas garumā ielai ir divas braukšanas joslas, pa vienai katrā virzienā.
ZGA

Vēsture

Grupu Pārdaugavā dibina Nikolajs Sudņiks (Николай Судник / Nick Soudnick) kopā ar Valēriju Dudkinu (1965-2004). ZGA sāk ar ierakstiem dzīvokļa apstākļos un saviem spēkiem izdod dažus šādu 'mājas ierakstu' albumus magnetofona lentēs. 1989.gadā viņu plati 'ZGA:(Riga)' izdod Krisa Katlera (Chris Cutler) leibla Recommended Records izdevniecība Points East. Iespējams, tā ir pirmā Latvijas grupa, kuras ierakstus izdeva atzīta rietumu izdevniecība. Turpmākajos gados Recommended Records izdod vēl dažus grupas albumus. Sākot ar 1990.gadu, ZGA piedalās vairākos festivālos ārvalstīs (Kanādā, Vācijā, Zviedrijā u.c.), kā arī veic pirmos ierakstus profesionālā studijā. 1991.gadā ZGA pārceļas uz Sanktpēterburgu, kur darbojas joprojām. Kopš Aleksandra Žiļina (1959) nāves 1994.gadā grupas vienīgais konstantais dalībnieks ir Nikolajs Sudņiks.
Parastā priede

Priežu medicīniskie preparāti

Priežu pumpuru preparātiem piemīt dezinficējošas un diurētiskas īpašības, bez tam tie sekmē organisma atkrēpošanu. Tēju un uzlējumu lieto augšējo elpošanas ceļu iekaisumu slimību ārstēšanai. Ārīgi lieto inhalācijām, peldēm, kā arī nervu, sirds un asinsvadu slimību ārstēšanai. Priežu skujas izmanto vitamīnu dzērienu pagatavošanai un zāļu iegūšanai. Skuju ēterisko eļļu lieto ārīgi ierīvējumos pret podagru un reimatismu. Tā ietilpst arī preparāta pinabīna sastāvā. Tēju gatavo, ņemot 1 ēdamkaroti drogas uz 1 glāzi verdoša ūdens. No parastās priedes iegūst terpentīnu, balzamu, kolofoniju, darvu, ogli un citus produktus, kurus izmanto kā medicīnā, tā arī citās tautas saimniecības nozarēs. Terpentīns ietilpst dažādu preparātu, piemēram, olimetīna, enatīna un citu preparātu sastāvā. No terpentīna gatavo terpīnhidrātu, kamparu un dažādas smaržas, kuras izmanto parfimērijā. Kolofoniju un priežu balzamu lieto plāksteros. Darvu izmanto medicīnā kā dezinficējošu līdzekli pret dažādām ādas slimībām. Terpentīnu inhalāciju veidā lieto augšējo elpošanas ceļu iekaisumu un kā dezinficējošu un atkrēpošanas līdzekli bronhītu ārstēšanai. To izmanto dažādās ziedēs kā kairinošu un sāpes atvelkošu līdzekli. Aktivēto ogli lieto kā absorbentu pret rūgšanas un pūšanas procesiem zarnās, gāzu uzkrāšanos, saindēšanos ar alkaloīdiem un citām vielām, lai gan praktiski šim nolūkam izlieto galvenokārt bērzu, liepu vai citu lapu koku ogli. Priežu pumpuri ietilpst dažu jaukto tēju sastāvā.
Asūnes pagasts

Upes

Locupe, Naudas groveits, Ormjanka, Rūbežneica, Sarkanā upīte, Tēce, Tētes grovs.

Ezeri

Akteņš, Dagdas ezers, Glušaks, Jolzas ezers, Kaitras ezers, Lielais Asūnes ezers, Ļutaucu ezers, Mazais Asūnes ezers, Mazais Kaitras ezers.

Vēsture

1935. gadā Asūnes pagasta (agrāk Osūnes pagasts) platība bija 213,8 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Aišpuru, Apoļu, Asūnes, Bērziņu, Ķepovas un Rutku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Asūnes ciemam pievienoja Aišpuru ciemu, 1960. gadā Asūnes ciema padomju saimniecības "Cīņa" teritorijas iekļāva Svariņu ciemā. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Dagdas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Asūne (pagasta centrs), Račeva, Paukštova.
Jurijs Šuļmans

Biogrāfija

Piedzimis daudzkārtējā Baltkrievijas dambretes čempiona Marka Šuļmana ģimenē. Šahu iemācījies spēlēt 6 gadu vecumā. Pilnveidojies pie pazīstamā Baltkrievijas šaha trenera Alberta Kapenguta.
1994. gadā uzvarējis Baltkrievijas šaha čempionātā un Isāka Boļeslavska memoriālā. Pēc šiem panākumiem Šuļmans tika iekļauts Baltkrievijas izlases sastāvā 1994. gada Pasaules šaha olimpiādē. Tāpat viņš ir piedalījies divās nākamajās olimpiādēs (1996, 1998). 1995. gadā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā (U20). 1997. gadā piedalījies Eiropas komandu šaha čempionātā. Baltkrievijas Valsts sporta akadēmijas absolvents.
1999. gadā pārcēlies uz dzīvi ASV. Beidzis Teksasas universitāti Dalasā un ieguvis bakalaura grādu informātikā, kā arī maģistra grādu biznesa vadībā. ASV turpinājis sekmīgi piedalīties šaha turnīros. 2005. gada Pasaules kausā šahā iekļuvis trešajā kārtā. 2006. gadā Sandjego kļuvis par ASV vicečempionu šahā, bet 2010. gadā Sentluisā atkārtojis šo panākumu. 2007. gadā kopā ar Vadimu Milovu uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Čikāgā. 2008. gadā Talsā kļuvis par ASV šaha čempionāta uzvarētāju.
ASV izlases sastāvā 2008. gadā kļuvis par Pasaules šaha olimpiādes bronzas laureātu komandu kopvērtējumā.
2007. gadā nodibinājis starptautisku organizāciju «GM Shulman Chess Without Borders» («Lielmeistars Šuļmans: Šahs bez robežām»).

Personīgā dzīve

Jurija Šuļmana dzīvesbiedre ir Latvijā dzimusi šahiste Viktorija Ni. Viņiem ir dēls Gabriels (dzimis 2011. gadā).
Mariss Jansons

Biogrāfija

Dzimis Otrā pasaules kara laikā 1943. gadā Rīgā latviešu diriģenta Arvīda Jansona un dziedātājas Iraīdas Jansones ģimenē. Māte, pēc tautības ebrejiete, Marisa Jansona dzimšanas laikā slēpās no nacistiem, bet mātes tēvs un brālis gāja bojā Rīgas geto. 1946. gadā tēvs Arvīds Jansons tika uzaicināts strādāt par Jevgeņija Mravinska asistentu Leņingradas filharmonijā. 1956. gadā ģimene pārcēlās pie tēva uz Ļeņingradu, kur tēvs bija diriģents Ļeņingradas filharmonijā. Mariss Jansons studēja vijoļspēli, klavierspēli un diriģēšanu Ļeņingradas konservatorijā, papildinājās pie Hansa Svarovska Vīnes Mūzikas augstskolā (1969) un pie Herberta fon Karajana Zalcburgā. No 1973. gada vadīja daudzus slavenus simfoniskos orķestrus Eiropā un ASV.
Operas La Bohème diriģēšanas laikā Oslo pārcieta smagu sirdlēkmi (1996).
2006., 2012. un 2016. gadā Jansons vadījis Vīnes filharmonijas Jaunā Gada koncertus.