google/wiki40b huggingface dataset:
Adrians Sutils

Karjera

2002. gadā Sutils uzsāka savu formulu sacensību karjeru Šveices "Formula Ford 1800" klasē. Visu sezonu viņš dominēja un jau pēc gada viņš brauca ADAC Formula BMW čempionātā. 2004. un 2005. gadā Adrians Sutils brauca F3 Eirosērijā. Viens no viņa komandas biedriem bija vēlākais Formula 1 čempions Luiss Hamiltons. Pēdējās divās 2005. gada sacīkstēs Adrians nepiedalījās, jo pārstāvēja Vāciju jaunajā A1 Grand Prix sacīkšu sērijā. 2006. gadā viņš pārvācās uz Japānas F3 un tur kļuva par čempionu. Kādā intervijā viņš paziņoja, ka pēdējās sacīkstes finiša līnijā viņš "jau zināja, ka brauks F1".
Viņš debitēja Formula 1 2007. gadā, Austrālijas Grand Prix braucot ar Spyker formulu. Pirmajās sacīkstēs Sutils ir iesaistījās vairākos negadījumos, par kuriem viņš tika kritizēts. Ar laiku viņš sāka braukt aizvien stabilāk un vairākkārt pietuvojās punktu izcīnīšanai (pirmoreiz to paveicot Japānas Grand Prix). Vācietis palika komandā arī pēc tās pārdošanas un nosaukuma maiņas uz Force India. 2009. gada sezonas nogalē, Itālijas Grand Prix Sutils finišēja ceturtais un uzstādīja ātrāko apli, aizvadot savu veiksmīgāko sacīksti karjerā.
2010. gadā Sutils turpināja braukt Force India komandā, kā arī viņa komandas biedrs palika Vitantonio Liuci.
Arī 2011. gada sezonā viņš palika Force India komandā, startējot kopā ar britu pilotu Paulu di Resta. Pēc 2011. gada Ķīnas Grand Prix kādā Šanhajas naktsklubā starp Sutilu un Renault F1 komandas (tag. Lotus) vadītāju Ēriku Luksu izcēlās konflikts, kā rezultātā Lukss tika savainots. Sutils vēlāk atvainojās par šo incidentu, tomēr tiesa Vācijā piesprieda viņam 200 000 eiro naudas sodu un 18 mēnešu nosacītu cietumsodu. Sezonas beigās komanda nepagarināja līgumu ar viņu, un 2012. gada sezonā Force India sastāvā Sutilu aizstāja Niko Hilkenbergs.
Pēc 2012. gada sezonas Hilkenbergs pārgāja uz Sauber, un Sutils atgriezās Force India, lai gan uz šo vietu pretendēja arī jaunais franču pilots Žils Bjanki.
Gravitācijas konstante

Gravitācijas konstante G ir viena no universālajām fizikālajām konstantēm. Gravitācijas konstante ir skaitliski vienāda ar spēku, ar kādu pievelkas divas 1 kg lielas punktveida masas, kuru atstatums ir 1 m.
.
Eksperimentāli gravitācijas konstanti pirmais noteicis angļu zinātnieks Henrijs Kevendišs 1798. gadā.
Artūrs Kulda

Klubu karjera

Profesionālā hokejista karjeru uzsāka 2003. gadā, kad pievienojās Latvijas hokeja līgas klubam Rīgas "Prizma", tā rindās aizvadot 13 spēles. 2005.—2006. gada sezonu A. Kulda aizvadīja Maskavas "CSKA" otrajā sastāvā, kurš spēlēja Krievijas Pirmajā līgā, kas pēc spēka ir trešā spēcīgākā, bet no 2006. gada, kad A. Kuldu draftēja NHL klubs Atlantas "Thrashers", līdz 2008. gadam viņš spēlēja OHL kluba Pīterboro "Petes" sastāvā. 2006. gadā kļuva par Krievijas U-18 čempionu Maskavas "CSKA"-2 sastāvā. 2008. gadā izcīnīja Kaldera kausu Čikāgas "Wolves" sastāvā.
2010. gada 13. februārī debitēja NHL Atlantas "Thrashers" sastāvā. Jau otrajā spēlē viņš guva rezultativitātes punktu 2010. gada 14. februārī, rezultatīvi asistēdams trešo vārtu guvumā pret Čikāgas "Blackhawks". Nākamajā sezonā Kulda "Thrashers" rindās aizvadīja divas spēles, taču 2011.—12. gada sezonā, franšīzei pārceļoties uz Vinipegu, Kulda aizvadīja deviņas spēles arī Vinipegas "Jets" rindās.
2012. gada vasarā Artūrs noslēdza viena gada līgumu ar KHL klubu Novosibirskas "Sibir". Sezonas pirmajās sešās spēlēs viņš guva piecus vārtus, kļūdams par KHL tābrīža labāko vārtu guvēju starp aizsargiem un otro labāko (aiz Gļeba Kļimenko) starp visiem spēlētājiem. Pēc tam, kad "Sibir" piedzīvoja zaudējumu Gagarina kausa izcīņas pirmajā kārtā, Kulda atgriezās Vinipegas "Jets", noslēdzot ar klubu līgumu līdz sezonas beigām, taču tās rindās laukumā nevienā spēlē tā arī nedodoties.
2013. gada oktobrī Kulda noslēdza divu gadu līgumu ar Ufas "Salavat Julajev". Kopā ar komandu sasniedza Gagarina kausa Austrumu konferences finālu, kurā gan ar 1—4 piekāpās vēlākajai kausa ieguvējai Magņitogorskas "Metallurg". 2014. gada jūlijā Kulda pagarināja līgumu ar klubu līdz 2017. gadam, taču jau 2015. gada septembrī tika aizmainīts uz Helsinku "Jokerit".

Latvijas izlase

Latvijas hokeja izlases rindās A. Kulda spēlējis 2010. un 2014. gada Olimpisko spēļu turnīros, kā arī četros Pasaules čempionātos. 2014. gada čempionātā Kulda guva četrus vārtus, tādējādi kļūstot par turnīra labāko vārtu guvēju starp aizsargiem. Kulda tika atzīts arī par vienu no trim Latvijas izlases labākajiem spēlētājiem.
Pieaugušo izlasē debitēja 2006. gada 14. aprīlī Rīgā pret Krievijas izlasi, kad pārbaudes spēlē tika piedzīvots zaudējums ar 0:2. Junioru gados spēlējis arī trijos Pasaules čempionātos U-18 jauniešiem, kā arī trijos Pasaules čempionātos junioriem.
Karels Opočenskis

Biogrāfija

Piedzimis mūrnieka ģimenē kā otrais no septiņiem bērniem. Šahu bērnībā iemācījuši spēlēt tēvs un vecākais brālis. Noturīga interese par šahu radusies mācoties Prāgas Vinogradu (Vinohrady) ģimnāzijā. Kļuvis par vietējā šaha kluba biedru, bet 1913. gadā uzvarējis Čehijas šaha savienības turnīrā.
Pēc Pirmā pasaules kara kļuvis par vienu no Čehoslovākijas spēcīgākajiem šahistiem. Trīs reizes uzvarējis valsts čempionātos (1927, 1929, 1938). Četras reizes (1931-1935, 1939) pārstāvējis Čehoslovākijas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs. Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1933) un bronzas (1931) medaļas, bet individuālajā - zelta (1933) medaļu. Sekmīgi cīnījies dažādos starptautiskos šaha turnīros, bijis Nicas (1938) un Arbonas (Šveice, 1946) turnīru uzvarētājs. 1950. gadā FIDE Opočenskim kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 1951. gadā - starptautiskā arbitra nosaukumu. Bijis galvenais tiesnesis mačos par Pasaules čempiona šahā nosaukumu 1951. un 1954. gadā, Pasaules šaha čempiona pretendentu turnīrā 1950. gadā un Pasaules šaha olimpiādē 1952. gadā. Nodarbojies arī ar žurnālistiku, bijis žurnāla FIDE galvenais redaktors (1953-1954).
Atstājis ievērojamu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Opočenska vārdā ir nosaukti varianti Grīnfelda aizsardzībā (1. d4 Zf6 2. c4 g6 3. Zc3 d5 4. e3 Lg7 5. Zf3 O-O 6. Ld2) un sicīliešu aizsardzībā (1. e4 c5 2. Zf3 d6 3. d4 cxd4 4. Zxd4 Zf6 5. Zc3 a6 6. Le2).
Šķēles 3. Ministru kabinets

Andra Šķēles vadībā Latvijas Republikas Ministru kabinets darbojās laika posmā no 1999. gada 16. jūlija līdz 2000. gada 5. maijam. Šī bija 3. reize, kad Andris Šķēle vadīja Ministru kabinetu, iepriekšējā reize bija no 1997. gadā.
Šaha atklātņu enciklopēdija

Šaha atklātņu enciklopēdija (angļu: ECO — Encyclopedia of Chess Openings) ir piecos sējumos sakārtots sistematizēts šaha atklātņu variantu krājums. Atklātņu varianti enciklopēdijā sakārtoti izmantojot Braslava Rabara izstrādātu kodu sistēmu, kas pirmoreiz izmantota 1966. gadā izdevumā "Chess Informator" nr. 1. Gatavojot izdošanai Šaha atklātņu enciklopēdiju, kodu sistēma tika pārstrādāta un jaunais pilnveidotais kods ieguva nosaukumu — ECO kods. Enciklopēdijas sējumu pirmie izdevumi iznāca periodā no 1974. līdz 1979. gadam. Pilnveidojoties atklātņu teorijai tiek izlaisti enciklopēdijas sējumu atkārtoti izdevumi.

Enciklopēdijas saturs

Attiecīgam ECO kodam atbilstošus variantus atlasa un komentē pasaules vadošie lielmeistari. Komentāriem izmanto speciālu kodu sistēmu. Tāpēc lietojot enciklopēdiju nav nepieciešamas svešvalodu zināšanas.

ECO kodu sistēmas pamatprincipi

Kodu sistēmā visas atklātnes sadalītas piecās grupās: A, B, C, D, E. Katra grupa dalās apakšgrupās ar indeksiem no 00 līdz 99. Līdz ar to katra varianta apzīmējums sastāv no viena burta un diviem cipariem. Piemēram, Latviešu gambīta (1. e4 e5 2. Zf3 f5) apzīmējums ir C40.
Uļjanovska

Vēsture

1638. gadā Krievijas ieņemtā Kazaņas hanistes Sinbiras cietokšņa (līdz 1552.) vietā tika nodibināts krievu Sinbirskas cietoksnis Volgas tirdzniecības ceļa aizsardzībai pret klejotājciltīm. 20 gadus pēc dibināšanas cietoksnis izturēja mēnesi ilgu Stepana Razina nemiernieku karaspēka aplenkumu.
1796. gadā Simbirska ieguva pilsētas tiesības un kļuva par Simbirskas guberņas centru. 19. gadsimta beigās Simbirska piedzīvoja ekonomiskā uzplaukuma periodu un 1897. gadā tajā bija ap 43 000 iedzīvotāju. 1912. - 1916. gadā uzcēla tiltu pār Volgu, bet 1953. — 1958. gadā - Kuibiševas HES, kuras radītā jūra appludināja daļu pilsētas.
1924. gadā Simbirsku pārdēvēja par Uļjanovsku Vladimira Uļjanova (Ļeņina) vārdā, kurš šeit dzimis un pavadījis mūža pirmos 17 gadus.
Majak (pavadonis)

Lidojuma gaita

Majak startēja 2017. gada 14. jūlijā 6:36:49 UTC ar nesējraķeti Sojuz-FG / Fregat-M no Baikonuras kosmodroma. Tas kopā ar vēl 71 maziem pavadoņiem bija sekundārā krava pavadonim Kanopus-V-IK.
Pēc Kanopus-V-IK atdalīšanas no dzinējbloka, Fregat-M veica vairākus manevrus, lai ievadītu pārējos pavadoņus tiem paredzētajās orbītās. Pēc pavadoņu atdalīšanas ar 12 kosmiskajiem aparātiem neizdevās nodibināt sakarus. Tā kā Majak nebija raidītāja, tad vienīgais veids, kā pārliecināties par tā veiksmīgu darbību, bija vizuāli novērojumi. Diemžēl tā orbītā netika pamanīts spožs objekts. Majak kustības novērojumi liecināja, ka saules atstarotājs nav atvēries. Visticamāk, pavadonis sabojājās, kad uz tā nokļuva hidrazīna sadalīšanās produkti no viena vai vairākiem Fregat mazās vilces dzinējiem.
Kaspars Balodis

Biogrāfija

Dzimis 1971. gada 15. maijā, Rīgā. 1993. gadā pabeidza studijas Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē. 1994. gadā iegūst maģistra grādu Minsteres Universitātē. Kopš 1996. gada ir asistents, lektors, asociētais profesors Latvijas Universitātes Juridiskās fakultātes Civiltiesisko zinātņu katedrā. 1998. gadā ir viens no Civillikuma lietu tiesību daļas komentāru līdzautoriem. 2000. gadā iegūst doktora grādu Minsteres Universitātē.
No 2002. līdz 2007. gadam ir Latvijas Universitātes Juridiskās fakultātes dekāns. 2005. gadā saņem Ministru kabineta balvu. 2006. gada decembrī 9. Saeima ieceļ Kasparu Balodi par Satversmes tiesas tiesnesi.
FK Sveikata Kybartai

Vēsture

Šis ir vecākais futbola klubs Lietuvā, dibināts 1919. gadā. 
Padomju okupācijas laikā FK Sveikata spēlēja elites divīzijā.
Pašlaik nav zināms, kurā līgā spēles kluba komanda. Paredzams, ka atradīsies Pirmajā līga.
Simetriskā un nesimetriskā pārmiju pārveda

Simetriskā un nesimetriskā pārmiju pārveda pieder pie parasto pārmiju pārvedu grupas.

Simetriska pārmiju pārveda

Simetriskai pārmiju pārvedai abi ir sānu virzieni, kuri abi atzarojas zem vienādiem leņķiem un ar vienādiem rādiusiem no kopīga sākumpunkta. Uz simetrijas rēķina izdodas divas reizes palielināt pārvedlīknes rādiusu, izmantojot to pašu krusteņa marku salīdzinājumā ar vienkāršajām pārmiju pārvedām. Tomēr neizbēgamais sānu virziens prasa ātruma samazināšanu. Simetriskajām pārmiju pavedām ordinātas atliek no bisektrises, kura novilkta no sliežu platuma vidus pie rāmjsliežu salaidnes un tālāk caur krusteņa matemātisko centru. Tāpēc simetriskajām pārmiju pārvedām ordinātes ir dilstošas, atšķirībā no vienkāršajām pārmiju pārvedām, kurām ordinātes atliek no taisnās rāmjsliedes pret parvedlīknes ārējo sliežu pavedienu. Dubultais ordinātes izmērs ir attālums no viena virziena pārvedlīknes ārējā sliežu pavediena līdz pretējam.

Nesimetriska pārmiju pārveda

Nesimetriskai pārmiju pārvedai abi ir sānu virzieni, kur katrs atzarojas zem atšķirīga leņķa un ar atšķirīgiem rādiusiem un ar diviem nobīdītiem pārmiju pārvedas matemātiskajiem centriem. Atšķirībā no vienkāršajām pārmiju pārvedām un simetriskajām pārmiju pārvedām nesimetriskajām var būt divi pārmiju pārvedas matemātiskie centri - katram atzarojumam savs centrs. Sānu virzienam ar lielāko rādiusu ekspluatācijas parametri būs labāki, ātrumu pieļaujamās robežās drīkst turēt lielāku. Nesimetriskajām pārmiju pārvedām ordinātu atlikšana būs krietni piņķerīgāka, jo katra virziena ārējam sliežu pavedienam būs jānostiepj aukla no asmens smailes pa pieskari. Tad ordinātas no auklas pret atbalstpavedienu būs pieaugošas, kā vnk pārmiju pārvedām.
Alberts Erniņš

Biogrāfija

Alberts Erniņš piedzima 1897. gada 22. augustā. Bija tehniķis, dzelzceļa stacijas priekšnieka palīgs.
1931. gadā tika ievēlēts 4. Saeimā no Latvijas Jaunsaimnieku un sīkgruntnieku partijas saraksta. Parlamentā darbojās līdz Ulmaņa apvērsumam 1934. gada maijā, pēc kura apcietināts un nogādāts Liepājas koncentrācijas nometnē, kur pavadīja vairākus mēnešus. Padomju okupācijas laikā nodarbojās ar kokamatniecību.
Miris 1985. gada martā Rīgā.
Jānis Elksnis

Biogrāfija

Dzimis zemnieku ģimenē. Izglītību ieguvis Dricānu septiņgadīgajā pamatskolā, Rīgas 2. poligrāfijas mākslas arodu skolā, Tautas kultūras universitātē un Daugavpils Pedagoģiskajā institūtā, kura Filoloģijas fakultāti absolvējis 1985. gadā.
Strādājis PSRS Zinātņu akadēmijas izdevniecības 2. tipogrāfijā, Latgales Kultūras centrā un tā izdevniecībā, kuru vada kopš 1990. gada. Izdevniecībā grāmatas tiek izdotas latviešu, latgaliešu, krievu un citās valodās. Elkšņa vadībā tiek veidots ilgāko mūžu Latvijā piedzīvojušais "Tāvu zemes kalendars", kas tiek izdots kopš 1938. gada.
1994. gadā apbalvots ar 5. šķiras Triju Zvaigžņu ordeni, 2003. gadā — Latvijas Valsts aizsardzības fonda Goda zīmi. 2013. gadā saņēmis Latvijas Lepnuma balvu.
Kinoakadēmijas balva par tehniskajiem sasniegumiem

Kinoakadēmijas balva par tehniskajiem sasniegumiem (angļu: Academy Award for Technical Achievement) ir trešās klases Amerikas Kinoakadēmijas balva Kinoakadēmijas zinātnisko un tehnisko balvu kategorijā. Kino mākslas un zinātnes akadēmija šo balvu piešķir par kinofilmu industrijas tehniskā progresa veicināšanu. Balva ir ierāmēts sertifikāts, kurā minēts sasniegums un uzskaitīti vārdi, kas ir veikuši šo sasniegumu. Šīs balvas ierasti pasniedz pusdienu ceremonijā dažas nedēļas pirms Amerikas Kinoakadēmijas balvas pasniegšanas ceremonijas, un neliels atskats uz šo ceremoniju tiek pārraidīts arī ceremonijas laikā.
Pikenini tēma

Pikenini tēma jeb Pikenini (no angļu: piccaninny, pickaninny — nēģerēns) ir tēma šaha kompozīcijā, kurā melno bandinieks, kas atrodas septītā horizontālē, izdara četrus dažādus gājienus, pie tam baltie atbild katru reizi atšķirīgi (divvilčos mato dažādos veidos). Tēmu atklājis amerikāņu problēmists Frenks Dženets 1914. gadā. Šī tēma uzdevumā parasti ir apvienota ar citām šaha kompozīcijas idejām.
Kapa pučs

Kapa pučs (vācu: Kapp-Putsch) jeb Kapa-Litvica pučs (vācu: Kapp-Lüttwitz-Putsch) bija apvērsuma mēģinājums 1920. gadā ar mērķi gāzt Veimāras republikas valdību un prezidentu. Puča īstenotāji pārstāvēja konservatīvos spēkus, kuri bija pret Versaļas miera līguma noteikumiem, kas paredzēja ievērojamu valsts bruņoto spēku samazināšanu.

Notikumu gaita

1919. gada sākumā Reihsvērā, kas bija Veimāras republikas regulārā armija, dienēja apmēram 350 000 karavīri. Turklāt dažādos brīvkorpusos (vācu: freikorps) dienēja vēl 250 000 karavīri. Saskaņā ar Versaļas miera līguma noteikumiem vāciešiem bija jāsamazina armijā dienošo skaits līdz 100 000 karavīriem. Tādēļ brīvkorpusus bija paredzēts izformēt pilnībā.
1920. gada martā tika pieprasīts izformēt Hermaņa Ērharta vadīto Marinebrigade Ehrhardt brīvkorpusu. Vienības komandieris iesniedza apelāciju ģenerālim Valteram fon Litvicam, kurš tobrīd bija Reihsvēra Berlīnes apriņķa komandieris, cerot uz viņa atbalstu. Litvics, kurš bija viens no pirmajiem brīvkorpusu organizētājiem un reizē dedzīgs monarhists, reaģējot uz Ērharta apelāciju, 10. martā pievilka dumpinieciski noskaņotos brīvkorpusu Berlīnes tuvumā un iesniedza prezidentam Frīdriham Ebertam un kara ministram Gustavam Noskem ultimātu, kurā pieprasīja apturēt bruņoto spēku samazināšanas programmu, Nacionālās sapulces atlaišanu, atkārtotas prezidenta vēlēšanas, Versaļas miera līguma noteikumu pārskatīšanu. Kad Eberts noraidīja prasību, Litvics pavēlēja Marinebrigade Ehrhardt brīvkorpusam doties maršā uz Berlīni. 13. martā Berlīne tika pilnībā okupēta. Tika izveidota nemiernieku valdība. Faktiski Litvics bija puča vadītājs, tomēr par nominālo līderi tika iecelts Volfgangs Kaps, 62 gadus vecs Austrumprūsijas ierēdnis un dedzīgs nacionālists. Viņš bija viens no bijušās konservatīvās Vācijas Tēvzemes partijas (vācu: Deutsche Vaterlandspartei) līderiem.
Šajā brīdī Noske vērsās pie regulārās armijas, kurai pieprasīja apspiest puču, tomēr viņš saņēma atteikumu. Reihsvēra štāba komandieris ģenerālis Hanss fon Zēkts viņam paziņoja, ka "Reihsvērs nešaus uz Reihsvēru" (vācu: "Reichswehr schießt nicht auf Reichswehr"). Valdība pameta Berlīni un devās uz Drēzdeni, kur cerēja iegūt atbalstu no cita brīvkorpusa komandiera ģenerālmajora Ludviga Maerkera. Uzzinot, ka arī Maerkers nevēlas iesaistīties šajā konfliktā, valdība devās tālāk uz Štutgarti. Viņi izdeva proklamācijas, kurās aicināja vācu strādniekus vērsties pret puču ar ģenerālstreika palīdzību. Ģenerālstreiks guva iespaidīgu atbalstu tautā. Pretošanās pučistiem prasīja vairākas dzīvības dažādās sadursmju vietās visā valstī.
Līdz ar valsts paralīzi, ko izsauca ģenerālstreiks, pučs izgāzās. Kaps kopā ar Litvicu 17. martā ar kuģi izbrauca uz Zviedriju. Ģenerālstreiks un strādnieku pretošanās kustība nebija vienīgais puča izgāšanās iemesls, jo lielākā daļa brīvkorpusu komandieru atteicās atklāti atbalstīt pučistus uzskatot, ka tā būtu pārsteidzīga rīcība.
Magnēts (orientēšanās sacensības)

Magnēts ir lielākais un senākais orientēšanās sporta tautas sacensību seriāls Latvijā un Baltijā, ko Rīgā un tās apkārtnē organizē orientēšanās klubs IK "Auseklis". Tas ilgst lielāko gada daļu (no marta beigām līdz oktobra sākumam) un sacensības notiek katru nedēļu darba dienu pēcpusdienās un vakaros (otrdienā — ceturtdienā). Sezonas kopvērtējums tiek noteikts daudzās dzimumu, vecumu un meistarības grupās, vērtējot rezultātus 30 labākajās aizvadītajās kārtās (kopējais kārtu skaits pārsniedz 80). Atsevišķs vērtējums ir Pārdaugavas jeb Daugavas rietumkrasta sacensībām (katru nedēļu vienas sacensības notiek Daugavas kreisajā krastā, bet divas — labajā).

Vēsture

Sacensību aizsākums ir meklējams 1969. gadā, kad pirmo reizi tika rīkotas iesācēju sacensības "Magnēts-69" desmit kārtās. Vislielāko dalībnieku skaitu "Magnēts" piedzīvoja 1980. gados. Pēdējā desmitgadē sacensības atkal kļūst arvien populārākas, pie tam ir būtiski pieaudzis sacensību kārtu skaits.
Pēdējos gados jau tradicionāli vienam "Magnēta" dalībniekam sezonas kopvērtējumā ir iespēja kļūt par jaunas automašīnas īpašnieku. Šo balvu saņem nevis kopvērtējuma uzvarētājs kādā no grupām, bet tā sezonas noslēguma pasākumā tiek izlozēta starp dalībniekiem, kas ir finišējuši kvalifikācijai nepieciešamajā skaitā kārtu, neatkarīgi no ieņemtās vietas.
Ziemas sezonā tiek rīkots atsevišķs sacensību seriāls "Ziemas Magnēts", kura kārtas notiek no oktobra līdz martam, brīvdienās.
Konteksts (laikraksts)

Iekārtojums

Laikrakstam ir vairākas tematiskas sadaļas — intervija jeb "Saruna", "Skats", dzeja, proza, kritika, literatūras bērniem un pusaudžiem atvērums, kā arī sadaļa "Procesi", "Atslodzei', kurā iekļautas rubrikas "Darbistabā", "Es lasu".
Laikraksta «konTEKSTS» saturu veido tikai literatūrai veltīti temati bez papildu uzslāņojumiem, aptverot plašu ar literatūru saistītu jautājumu spektru. Paralēli literatūras tekstiem un kritikai iekļauts arī bērnu un pusaudžu literatūras atvērums, kas ir nebijis precedents latviešu periodikā kopumā, atvēlēta teksta telpa ne tikai tulkojumiem, bet tulkotāja kā radošas personības aktualizācijai. Neiztrūkstošas ir sarunas: ar autoriem gan par dzīves un literatūras aktualitātēm, gan par radošo procesu, kā arī katrā numurā tiek diskutēts par kādu aktuālu tekstu. Īpaša uzmanība ir pievērsta lasītāju viedokļiem, grāmatniecībai, pētniecībai. Pēdējā lappusē domāts arī par lasītāja atslodzes brīdi.
Neapliekamais minimums

Iedzīvotāju ienākuma nodokļa kontekstā tiek aplūkots maksātāja gada neapliekamais minimums, kas praksē tiek sadalīts pa mēnešiem (pieņemot, ka algas parasti maksā pa mēnešiem).

Likme mūsdienu Lavijā

Saskaņā ar likuma "Par iedzīvotāju ienākuma nodokli" 12.panta pirmo daļu un 13.panta pirmās daļas 1.punktu. Sākot ar 2011. gada 1. janvāri, mēneša neapliekamais minimums ir 45Ls . Atvieglojums par apgādājamu personu ir — 70 Ls.
Sepse

Epidemioloģija

Visā pasaulē katru gadu tiek reģistrēti līdz 13 miljoniem jaunu sepses saslimšanas gadījumu, no kuriem apmēram 4 miljoni ir ar nāvējošu iznākumu. Tikai ASV ik gadu reģistrēti 750 000 sepses slimības gadījumi, no kuriem 215 000 ir ar letālu iznākumu un kuriem tiek tērēts aptuveni 16,7 miljardi dolāru. Nāves iznākumi no smagas sepses svārstās no 30 līdz 50% gadījumu; septisks šoks ir nāvējošs vairāk nekā 50% gadījumu. Sepses gadījumu skaits katru gadu palielinās.

Etioloģija

Sepsi ierosina stafilokoki, zarnu nūjiņas, retāk — patogēnās sēnes. Mikroorganismi asinīs parasti nokļūst no primāra infekcijas perēkļa (bojāti zobi, strutojošas mandeles, urīnceļu infekcijas, dzimumorgānu iekaisums). Jaundzimušiem, sastrutojot nabas brūcei, var rasties nabas sepse. Sepses attīstībā nozīme ir novājinātai organisma reaģētspējai. Pēc klīniskās gaitas izšķir zibenīgu, akūtu, subakūtu, hronisku un recidivējošu sepsi. Akūtai sepsei raksturīga strauja temperatūras paaugstināšanās, drebuļi, stipra svīšana, paātrināta sirdsdarbība, palielinātas aknas un liesa, samazināts urīna daudzums; var būt slikta dūša, vemšana, caureja, bezsamaņa. Sepse var komplicēties ar akūtu nieru un aknu mazspēju. Ārstēšana kompleksa; likvidē primāro infekcijas perēkli, lieto antibakteriālus līdzekļus, stimulē organisma aizsargspēju.

Prognoze

Aptuveni 20-35% cilvēku ar smagu sepsi mirst. Septiskā šoka gadījumā mirstība ir 30-70%. Laktāta daudzuma noteikšana ir nozīmīgs laboratoriskais izmeklējums, lai prognozētu iznākumu — cilvēkiem ar laktātu virs 4 mmol/L mirstība sasniedz 40%, bet 2 mmol/L mirstība ir ap 15% gadījumu.
Ir izstrādātas vairākas pacienta novērtēšanas skalas. Viena no biežāk izmantotajām ir APACHE II, kur tiek ņemts vērā pacienta vecums, temperatūra, asinsspiediens, dažādi joni, kreatinīns, hematokrīts, skābekļa saturācija asinīs un Glāsgova komas skala.
Daļa cilvēku var izjust smagas paliekošus kognitīvos traucējumus pēc smagas sepses epizodes, bet tā kā bieži vien trūkst objektīvu datu par pirms sepses bijušo intelektuālo spēju līmeni, šī potenciālā sepses komplikācija nav labi izpētīta.
Perti Lehikoinens

Biogrāfija

Šahu sācis spēlēt 7 gadu vecumā. No 1966. gada līdz 1970. gadam piedalījies Somijas junioru šaha čempionātos, kur nogājis ceļu no pēdējās vietas pirmajā turnīrā līdz uzvarai 1970. gadā. 1970. gadā piedalījies Eiropas junioru čempionātā Groningenā, kur 28 dalībnieku konkurencē dalījis 15.-17. vietu. Vēlākajos gados vairāk pievērsies korespondencšaham, kur piedalījies dažādos turnīros, pamazām uzlabojot savus rezultātus. Pēc izglītības ir sistēmanalītiķis, taču 2004. gadā pārtraucis algoto darbu, lai varētu koncentrēt visus spēkus 20. Pasaules čempionātam korespondencšahā. Tas attaisnojies un šo turnīru izdevies uzvarēt. Pēc uzvaras Pasaules čempionāts korespondencšahā atgriezies darbā pamatprofesijā.