Jagailis

Pilnais tituls

Sākotnēji vācu valodā rakstītos dokumentos lietotie Jagaiļa tituli bija: 1379. gadā - Wir Jagel obirster Herczoge der Littouwin ("Mēs, Jagailis, lituvinu virshercogs"), 1380. gadā - Wir Jagel obirster kung der Littouwen ("Mēs, Jagailis, lietuvju virskungs"), 1382. gadā - Wir Jagal von gotis gnaden grosir konig czu lyttauwen ("Mēs, Jagailis, no dieva žēlastības dižais ķēniņš Lietuvā").
Kā Lietuvas dižkunigaitis Jagailis kādā ar 1383. gadu datētā latīņu dokumentā sevi dēvēja kā "Mēs, Jagailis, pēc dievišķās vēlmes lietuvju dižais ķēniņš un hercogs, Krievijas kungs un mantinieks" (Nos Jagalo divina deliberacione magnus Rex vel dux litwanorum, Russieque dominus et here). Visticamāk, viņš no sava vectēva Gedimina bija mantojis arī Zemgales ķēniņa un hercoga titulu  
Pēc kronēšanas par Polijas karali un kristīšanās par Vladislavu viņa pilnais tituls skanēja: "Vladislavs, no Dieva žēlastības karalis Polijai un Krakovas, Sandomiras, Seradzas, Lenčicas, Kujāvijas zemēm, Lietuvas dižkungs, Pomerānijas un Krievijas (Rutēnijas) u.c. kungs un mantinieks" (Wladislaus Dei gracia rex Polonie necnon terrarum Cracovie, Sandomirie, Syradia, Lancicie, Cuiavie, Lithuanie princeps supremus, Pomoranie Russieque dominus et heres etc.)

Vārda cilme

Personvārds "Jagailis" ir saliktenis, kura cilme saistāma ar baltu vārdiem jāt (lietuviski: joti) un gail- (no kā latviski: gailošs, lietuviski: gailas = stiprs , spožs) — „tas, kurš jāj spoži“.

Biogrāfija

Jagailis bija Ģedimina mazdēls un viņa vecāki bija Lietuvas dižkunigaitis Aļģirds un viņa otrā sieva Tveras lielkņaza Aleksandra Mihailoviča meita Juliāna. Ļoti maz ir zināms par Jagaiļa dzīves sākumu; nav zināms pat viņa dzimšanas datums. Iepriekš vēsturnieki ir uzskatījuši, ka Jagailis ir dzimis 1352. gadā, iespējams, Viļņā, bet ir izvirzīts pieņēmums, ka viņš ir dzimis tikai 1362. gadā. 
Lietuvas dižkunigaitija, kurā no 1377. gada sāka valdīt Jagailis, politiski bija sadalīta divās etniski un politiski atšķirīgās daļās: 
Lietuva ziemeļrietumos un agrākās Kijevas Krievzemes kņazistes, kuru teritorijā mūsdienās atrodas Baltkrievija, Ukraina un Krievijas rietumu daļa. Sākotnēji Jagailis valdīja Lietuvas dižkunigaitijas dienvidu un austrumu zemēs, bet viņa tēvocis Traķu kunigaitis Ķēstutis valdīja ziemeļrietumu reģionā. Žemaitija līdz Žalgires kaujai piederēja Vācu ordenim.
Jagailis bija četrreiz precējies - ar Polijas karalieni Jadvigu (mira dzemdībās), ar Kazimira III mazmeitu Annu no Celjes (Slovēnijā) (meita Jadviga), ar Elizabeti no Pilicas (bērnu nebija) un ar Sofiju no Alsenes (bērni - Vladislavs III un Kazimirs IV). Pats būdams Ģedimina dinastijas pēcnācējs, Jagailis bija Jagellonu dinastijas dibinātājs.
1380. gadā bija Zelta Ordas militārā vadītāja Mamaja sabiedrotais cīņā pret Maskavas kņazisti, tomēr nokavēja Kuļikovas kaujas sākumu.
Pēc Krēvas ūnijas noslēgšanas 1385. gadā, Jagailis, apprecot Polijas karalieni Jadvigu, kļuva par Polijas karali Vladislavu II, izveidoja Polijas un Lietuvas personālūniju un ieviesa Lietuvā katoļticību. 
Pēc Jadvigas nāves 1399. gadā, Jagailim bija mazas izredzes noturēties Polijas tronī, tomēr politiski veikli manevrējot, arī slēdzot dinastiskas laulības, Jagailim izdevās saglabāt varu līdz pat nāvei t.i. vēl 35 gadus.
Jagaiļa valdīšana bieži tiek uzskatīta par Polijas valsts "zelta laika" sākumu. Polija kļuva par Eiropas lielvaru. Dibinājās jaunas pilsētas, atdzima universitāte Krakovā (arī mūsdienās saukta par Jagaiļa universitāti (Uniwersytet Jagielloński)). Militārajā jomā svarīga nozīme bija Polijas un Lietuvas apvienoto spēku uzvarai pār Vācu ordeni Grīnvaldes kaujā, kura iezīmēja Vācu ordeņa spēka norietu Austrumeiropā.