google/wiki40b huggingface dataset:
Konstantīns I

Biogrāfija

Flāvijs Valērijs Konstantīns ir dzimis 272. gada 27. februārī Naissā, kas tolaik ietilpa Romas impērijas Mēzijas provincē. Viņa tēvs, Flāvijs Konstantijs bija ievērojams politiķis, armijas virsnieks imperatora Aureliāna miesassardzes vienībā. Vēlāk kļuvis par Dalmācijas provinces pārvaldnieku un arī visas impērijas valdnieku. Konstantīna māte, Helēna bija cēlusies no sabiedrības zemākajiem slāņiem un nav skaidrs vai viņa bija Flāvija Konstantija oficiāla sieva vai tikai mīļākā.
Konstantīns uzauga un ieguva izglītību imperatora Diokletiāna galmā. Apguvis latīņu literatūru, grieķu valodu un filozofiju. Diezgan ātri Konstantīns kļuva par ievērojamu personu imperatora galmā. Kopā ar imperatoriem Diokletiānu un Galēriju karojis Sīrijā un Divupē, 296. gadā cīnījies ar barbaru ciltīm pie Donavas.
303. gadā Konstantīns ierodas Nikomēdijā un kļūst par aculiecinieku Diokletiāna īstenotājām kristiešu vajāšanām. Tās bija visnežēlīgākās kristiešu vajāšanas Romas vēsturē. Baznīcas tika izpostītas un priesteri ieslodzīti.
Lai arī ir maz ticams, ka Konstantīns būtu iesaistījies šajās vajāšanās, tomēr viņš arī aktīvi pret to neiebilda.
305. gadā Diokletiāns atsakās no sava titula un par viņa pēctečiem tiek izvēlēti Galērijs un Konstantijs, Konstantīna tēvs.
Konstantīns uzturējās Galērija galmā kā sava veida ķīlnieks. Vienīgā cerība bija viņa tēvs, kurš arī drīz vien pieprasīja atbrīvot Konstantīnu, lai tas viņam palīdzētu militārajā kampaņā Britānijā. Pielietojot viltu, piedzirdot imperatoru Galēriju, Konstantīnam izdodas dabūt atļauju doties prom un viņš nekavējoties to izmanto, pirms vēl Galērijs ir pārdomājis.
Konstantīns satiekas ar savu tēvu 305.gada pavasarī Gallijas pilsētā Bononijā (Boloņā). No turienes abi devās uz Britāniju kur veselu gadu Konstantīns karoja ar piktiem viņpus Adriāna valnim.
306. gadā Eborakā (Jorkā) mirst Konstantīna tēvs, pirms nāves pasludinot Konstantīnu par savu pēcteci. Arī karaspēks sekoja viņa piemēram un atbalstīja Konstantīnu. Jauno imperatoru uzreiz atzina arī Britānijas un Gallijas provinces.
Eduards Brencēns

Biogrāfija

Eduards Brencēns dzimis Madlienas pagasta zemnieka ģimenē. Mācījies Jaunjelgavas pilsētas skolā. Mākslu apguvis Štiglica Centrālajā tehniskās zīmēšanas skolā (1902 — 1909), kur beidzis teātra dekorāciju klasi, kā arī pie sava brālēna Kārļa Brencēna papildinājies vitrāžas un stikla apgleznošanas klasē. Pēc skolas beigšanas atgriezies Latvijā un darbojies ka aktieris un dekorators amatieru teātros. 1915. gadā ticis iesaukts armijā, Piedalījies Latvijas Brīvības cīņās un citās frontēs, kur pēc smaga ievainojuma 1917. gadā atvaļināts un sācis darbu Valmieras teātrī, ka arī strādājis skolā par skolotāju. 1918. gadā nodibinājis Ziemeļvidzemes mākslinieku apvienību "Baltā vārna". 1920. gadā pārvācies dzīvot uz Rīgu un kļuvis par Neatkarīgo mākslinieku vienības biedru, ka arī sācis strādāt par skolotāju Rīgas 38. pamatskolā. Vēlāk iesaistījies mākslinieku biedrības "Sadarbs"  darbā. Pēdējos dzīves gadus apmeties Cesvainē un Madonā. Miris 1929. gada 17. aprīlī Rīgā, Sarkandaugavas slimnīcā, apbedīts Matīsa kapos.

Mākslinieciskā darbība

Eksponējis stājgleznas (portreti, ainavas, žanri), kā arī dekorāciju metus.
Glezniecībā zināms ar jūtīgi tvertām sadzīves un darba ainām un un raksturotiem portretiem. Darbos ir skaidrs, korekts zīmējums,pārdomāts kompozicionālais kārtojums, plašs otas triepiens, kas neizsvaro gaismēnu attiecības, radot gleznojuma nepabeigtības iespaidu.
Viens no profesionālās scenogrāfijas iedibinātājiem Latvijā, darinājis dekorācijas kā Rīgas, tā arī provinces teātriem. Ilustrējis grāmatas, to vidū minami brāļu Kaudzīšu "Mērnieku laiki" (1913), Apsīšu Jēkaba, Jēkaba Janševska raksti, Augusta Deglava "Vecais pilskungs", Tautas pasakas un teikas . Līdztekus grāmatu grafikai darbojies arī stājgrafikā.
Izstādēs piedalījies no 1918. gada, 1919. gadā mākslinieku apvienības "Baltā vārna sastāvā piedalījies grupas izstādēs, kas noritējušas Valmierā, Cēsīs un Valkā.
S veida zarna

S veida zarna jeb s veida lokzarna (latīņu: colon sigmoideum) ir lokzarnas (colon) pēdējais posms, kas ir resnās zarnas (intestinum crassum) daļa. S veida lokzarna ir lejupejošās zarnas (colon descendens) turpinājums, kas tālāk pāriet taisnajā zarnā. (rectum). Savu nosaukumu S veida zarna ir ieguvusi no savas S veida formas.

Apraksts

S veida zarna atrodas zarnkaula (os ilium) kreisajā bedrē. Tā iet no zarnkaula augšējās šķautnes (crista iliaca) apvidus līdz krustu zarnkaula locītavai (articulatio sacroiliaca dx.) apakšā, un III krustu skriemeļa līmenī pāriet taisnajā zarnā. S veida zarnas aizmugurē izvietojas ārējie zarnkaula asinsvadi, kreisais bumbierveida muskulis un kreisais krustu kaula pinums. Zarnas priekšpusē atrodas vīriešiem urīnpūslis, bet sievietēm dzemde, kā arī tievās zarnas cilpas.

Zarnas taukplēve

S veida zarna no visām pusēm ir segta ar vēderplēvi, kas veido zarnas taukplēvi (sigmoīdo mezokolonu), kuras garums samazinās no vidus uz zarnas galiem. Tādā veidā S veida zarnas savienojuma vietas ar lejupejošo lokzarnu un taisno zarnu ir cieši nofiksētas ar īsu taukplēvi, bet zarnas vidusdaļa ir samērā brīva.

Sašaurinātājmuskuļi

Uz lejupejošās un S veida zarnas robežas atrodas Ballija sašaurinātājmuskulis (sphincter coli sigmoidei descendentis). S veida zarnas vidusdaļā ir fiksēts Rossi—Mitjē sašaurinātājmuskulis, bet uz zarnas robežas ar taisno zarnu atrodas sigmorektālais sašaurinātājmuskulis.
Fanta

Vēsture

Trešā reiha laikā Coca-Cola bija grūtības importēt savu dzērienu uz nacistisko Vāciju, jo pastāvēja dažādi tirdzniecības ierobežojumi. Lai apietu šos ierobežojumus, Makss Keits Otrā pasaules kara laikā nolēma izveidot jaunu produktu Vācijas tirgum, izmantojot tikai Vācijā pieejamās sastāvdaļas.
Dzēriena nosaukums Fanta ir radies no vācu vārda fantasie (latviski — ‘fantāzija’). Cita versija: dzēriena nosaukumu tā autori paņēmuši no Sanskrita substantīva पान्त pānta 'dzēriens', to nedaudz stilizējot ar skaņas "f" palīdzību, iespējams, patiešām ar vēlmi piešķirt tam "fantastiskuma" konotāciju.
Uz šādu Fantas nosaukuma izcelsmes versiju netieši norāda arī kompānijas PepsiCo analogā dzēriena "Mirinda" nosaukums, kuram Sanskritā ir fonētisks analogs मरन्द maranda — 'sula'.
Otrā pasaules kara laikā rūpnīca tika pilnībā atdalīta no Coca-Cola galvenā uzņēmuma. Pēc kara Coca-Cola pilnībā atguva kontroli pār uzņēmumu, un ātri vien palielināja apgrozījumu un peļņu. 1960. gadā uzņēmums sāka eksportēt dzērienu uz ASV.
Orbitālā rezonanse

Orbitālā rezonanse ir situācija, kad divu vai vairāku debess ķermeņu apriņķojumu periodu attiecība ir izsakāma ar veseliem skaitļiem. Orbitālo rezonansi rada debess ķermeņu gravitācijas mijiedarbība.
9. septembris

9. septembris ir gada 252. diena pēc Gregora kalendāra (253. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 113 dienas.
Dunalkas pagasts

Upes

Durbe un Lāņupe

Ezeri

Durbes ezers, Dunalkas dīķis, Mēra dīķis, Tuņņu dīķis un Bērza dīķis

Vēsture

Mūsdienu Dunalkas pagasta teritorijā vēsturiski atradās Dunalkas muiža (Gut Dubenalken, Dunalka), Rāvas muiža (Gut Rawen, Rāva).
1935. gadā Dunalkas pagasta platība bija 57 km². 1945. gadā pagastā izveidoja Daidzes un Dunalkas ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1951. gadā Dunalkas ciemam pievienoja Daidzes ciemu, 1954. gadā - Rāvas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Dunalkas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Durbes novadā.
Cauri pagastam veda 1900. gadā atklātā šaursliežu Liepājas—Aizputes dzelzceļa līnija ar pieturas punktiem "Rāva", "Spāģi" un "Dunalka", kas slēgta 1964. gadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Dunalka (pagasta centrs), Rāva, Dupļi, Dunalkas skola.

Transports

Pagasta teritoriju šķērso reģionālais autoceļš P112 Kuldīga — Aizpute — Līči. Dunalkas pašvaldības aprūpē esošo ceļu kopējais garums ir 45,15 km, no kuriem asfalta segums ir 0,5 km garumā, bet pārējie ceļi ir ar grants segumu. Attālums līdz Liepājai — 34 km, līdz Rīgai — 180 km.
Rutēnijs

Izotopi

Dabā ir sastopami septiņi rutēnija izotopi. Visizplatītākais ir ¹⁰²Ru (31,55% no visa dabā sastopamā rutēnija daudzuma). Salīdzinoši daudz ir arī ¹⁰⁴Ru (18,62%), ¹⁰¹Ru (17,06%), ⁹⁹Ru (12,76%) un ¹⁰⁰Ru (12,60%). Visretāk sastopami ⁹⁶Ru (5,54%) un ⁹⁸Ru (1,87%).
Mākslīgi ir iegūti rutēnija izotopi, kuru masas skaitlis ir no 87 līdz 124. ¹⁰⁶Ru un ¹⁰³Ru ir urāna dalīšanās produkti, kas veidojas kodoldegvielā atomelektrostacijas darba laikā. ¹⁰³Ru pussabrukšanas periods ir 39,26 diennaktis, ¹⁰⁶Ru — 373,59 diennaktis. Rutēnijs-106 tiek klasificēts kā bīstams radioaktīvais atkritums, jo, lai tas praktiski zaudētu aktivitāti, izlietotā kodoldegviela jāuzglabā vismaz 40 gadus. No kodoldegvielas izdalīts rutēnijs-106 vienmēr satur citu radioaktīvo izotopu piemaisījumus, tīru rutēniju-106 iegūst ar ciklotronu palīdzību. Tīru ¹⁰⁶Ru izmanto medicīnā acu onkoloģisko saslimšanu ārstēšanai, kā etalonavotu radiācijas kontroles mēriekārtu pārbaudei, kā arī radioizotopu termoģeneratoros.

Izmantošana

Rutēnijs pirms izmantošanas ir ķīmiski jāapstrādā. Izmanto juvelierizstrādājumos un elektronikā (aizsargājoši un dekoratīvi pārklājumi, supravadītāji, elektrodi). Sakausējumos ar platīnu tiek iegūts materiāls, kuram ir palielināta cietība. 2016. gadā viena trojas unce rutēnija maksāja vidēji 42 ASV dolārus. Tas ir viens no dārgākajiem metāliem.

Vēsture

Ķīmiskā elementa nosaukums ir radies no vārda Ruthenia, kas ir Kijevas Krievzemes nosaukums latīņu valodā. 1827. gadā zviedru ķīmiķis Jenss Jākobs Bercēliuss un vācu ķīmiķis Gotfrīds Osans (Gottfried Osann) analizēja Urālu kalnos iegūtas platīna rūdas atliekas pēc apstrādes ar karaļūdeni. Bercēliuss neizdalīja nevienu nezināmu metālu, toties Osans izdalīja pat trīs iepriekš nezināmus elementus. Vienu no tiem viņš nosauca par rutēniju. 1844. gadā baltvācu ķīmiķis Kārlis Ernsts Klauss (Karl Ernst Claus) apstiprināja, ka tik tiešām viens no tiem ir rutēnijs. Klauss tiek uzskatīts par rutēnija atklājēju.
Pēterhofa

Vēsture

Pilsēta veidojusies ap Pētera I 1714. gadā iesākto Pētergofas piļu un parku ansambli. Turpmāk komplekss vairākkārt tika paplašināts līdz tika izveidots liels piļu, celtņu, parku un strūklaku ansamblis. Otrā pasaules kara laikā Pēterhofa no 1941. līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. Pils komplekss karā smagi cieta, restaurācijas darbi turpinās arī mūsdienās. Vāciskā nosaukumā dēļ no 1944. līdz 1997. gadam pilsēta tika saukta par Petrodvorecu (krievu: Петродворец).

Ekonomika

Pilsētā atrodas 1721. gadā kā cara juvierizstrādājumu darbnīca dibinātā Petrodvorecas pulksteņu rūpnīca, kas ražo "Raketa" zīmola pulksteņus.

Izglītība

Kopš 20. gadsimta sešdesmitajiem gadiem Pēterhofā atrodas vairākas Sanktpēterburgas Universitātes fakultātes un pētniecības institūti.

Cilvēki

Pēterhofā dzimuši četri no pieciem Krievijas pēdējā cara Nikolaja II bērniem. 19. gadsimta beigās Pēterhofā atradās mūziķa Antona Rubinšteina vasarnīca. Pēterhofa ir arī balerīnas Aleksandras Daņilovas (Александра Дионисьевна Данилова, 1903-1997), lielkņazes Anastasijas Mihailovnas (Анастасия Михайловна, 1860-1922), lielkņaza Mihaila Mihailovičs (Михаил Михайлович, 1861-1929), lielkņaza Mihaila Nikolajeviča (Михаил Николаевич, 1832-1909), liekņazes Olga Aleksandrovnas (Ольга Александровна, 1882-1960) un kņaza Romāna Romanova (Роман Петрович Романов, 1896-1978) dzimtā pilsēta.
Sarkanais kokveida sūklis

Izskats

Izskatā tas līdzinās augam, bet patiesībā ir dzīvnieks. Sūklim ir koka zaru forma. Tas parasti ir oranžs vai sarkans. Pateicoties savam dekoratīvajam izskatam, tas ir populārs akvāriju sūklis. Šie sūkļi parasti aug līdz 20,32 centimetriem. Izskatā tam ir līdzīgs Sarkanās jūras sūklis (Negombata magnifica), kas dzīvo Sarkanajā jūrā pie Ēģiptes krastiemun sarkanpirkstu sūklis (Haliclona compressa jeb Amphimedon compressa), kas dzīvo Karību jūrā. Pieejamā materiālā internetā šie trīs sūkļi bieži tiek jaukti. Sūkļu klasifikācija internetā ir apskatāma "Pasaules jūras bezmugurkaulnieku sugu reģistrā" (angļu: World Register of Marine Species)

Sūkļa uzturēšana akvārijos

Šos kokam līdzīgos sūkļus ir grūti uzturēt, un tos neiesaka iesācējiem. Tam vajag mēreni stipru ūdens plūsmu, vāji apgaismotu telpu, un tie ēd vairākas reizes dienā. Lai sūklis izdzīvotu, ūdens sāļuma līmenim ir jābūt 1,022 - 1,026, kā arī ūdenim ir jābūt siltam, vidējai temperatūrai jābūt no 22 līdz 28 C°.
Audzētājam ir nepieciešams kārbas tipa filtrs, kas "izšauj" ūdeni tieši sūklī. Ja uz sūkli pārāk ilgi spīd gaisma, tad uz sūkļa pakāpeniski var izaugt aļģes. Arī, ja ūdens plūsma nav pietiekami spēcīga, uz sūkļa sāk augt aļģes. Aļģes ar laiku nogalina sūkli. Uz sūkļiem var parādīties netīrumi, tas nozīmē, ka tie sāk mirt. Audzētājam šos atmirušos audus vajadzētu no sūkļa noņemt. Sarkanā koka sūklis sāks izdalīt indi, ja sāks mirt. Sūklis var nomirt, ja tas atradīsies atklātā gaisā, kā arī tas var nomirt, ja tam nemaina pietiekami bieži ūdeni.
Kriss Mulins

Karjera

1985. gada NBA draftā viņu Goldensteitas "Warriors" izraudzījās ar kopējo 7. kārtas numuru. NBA spēlēja "Warriors" un Indiānas "Pacers" vienību sastāvos. 2001. gadā, spēlēdams "Warriors", sastāvā paziņoja par karjeras beigšanu.
Pēc basketbolista karjeras beigām viņš kļuva par "Warriors" kluba ģenerālmenedžeri. Šajā amatā strādāja no 2004. līdz 2009. gadam.
2011. gada augustā viņš tika uzņemts Basketbola slavas zālē.

ASV izlase

ASV izlases sastāvā spēlējis Losandželosa 1984. un Barselona 1992. gada Olimpiskajās spēlēs — abās reizēs tika izcīnīta zelta medaļa. 1992. gadā K. Mulins bija viens no "The Dream Team" dalībniekiem.
Update (SQL)

SQL valodā komanda UPDATE izmaina datus vienā vai vairākos ierakstos. Datus var izmainīt vai nu visās rindās vai arī izvēlētajās rindās, izmantojot nosacījumu.

Piemēri

Tabulā T izmainīt kolonnas C1 vērtību uz 1 tikai tām rindām, kurām kolonnas C2 vērtība ir "a".

 UPDATE T SET C1 = 1 WHERE C2 = 'a'
Tabulā T izmainīt kolonnas C1 vērtību uz 9 un kolonnas C3 vērtību uz 4 tikai tām rindām, kurām kolonnas C2 vērtība ir "a".

 UPDATE T SET C1 = 9, C3 = 4 WHERE C2 = 'a'
Paaugstināt kolonnas C1 vērtību par 1, ja kolonnas C2 vērtība ir "a".

 UPDATE T SET C1 = C1 + 1 WHERE C2 = 'a'
Kolonas C1 vērtības sākumā pievienot tekstu "text", ja kolonas C2 vērtība ir "a".

 UPDATE T SET C1 = 'text' || C1 WHERE C2 = 'a'
Tabulā T1 izmainīt kolonnas C1 vērtību uz 2 tikai tad, ja kolonnas C2 vērtība ir atrodama tabulas T2 kolonnā C3 un kolonnas C4 vērtība ir 0.

     UPDATE T1 
     SET    C1 = 2    
     WHERE  C2 IN ( SELECT C3
               FROM   T2
               WHERE  C4 = 0)
Vienā komandā var tikt izlabotas vairākas kolonnas:

 UPDATE T SET C1 = 1, C2 = 2
Ir iespējami arī kompleksi nosacījumi:

 UPDATE T SET A = 1 WHERE C1 = 1 AND C2 = 2

 UPDATE a
     SET a.[kolonna] = vērtība
     FROM articles a 
     JOIN classification c 
     ON a.articleID = c.articleID 
     WHERE c.classID = 1
Mūžam zili ir Latvijas kalni

Mūžam zili ir Latvijas kalni ir viena no pēdējām Emīla Dārziņa (1875—1910) 1909. vai 1910. gadā komponētajām dziesmām vīru korim. Autora norāde "Teksts pēc Skalbes" . Mūsdienās parasti izpildīta ar saīsinātu nosaukumu "Mūžam zili", nereti ar neprecīzu norādi "K. Skalbes vārdi".  
Dziesma vairākkārt iekļauta Vispārējo latviešu dziesmu un deju svētku programmā.

Vēsture

Saglabājušas atmiņas, ka PSRS nodibināšanas 50. gadadienai un dziesmu svētku simtgadei veltītajos (VII) Padomju Latvijas dziesmu svētkos 1973. gadā "Mūžam zili" sākotnēji esot bijusi iekļauta repertuārā, bet īsi pirms svētkiem ideoloģisku apsvērumu dēļ izņemta no koncerta. Noslēguma koncertā vīru kori saukuši "Mūžam zili" un Haralds Mednis tomēr uzņēmies šo Dārziņa dziesmu nodiriģēt. Atmiņas par izņemšanu tomēr apšaubāmas, jo dziesma atrodama drukātajā svētku koncerta programmā , virsdiriģents Imants Kokars.
Širmahera oāze

Širmahera oāze (vācu: Schirmacher-Oase, norvēģu: Vassfjellet) ir polārā oāze Austrumantarktīdā Princeses Astridas krastā. Izvietojusies Nivlisena šelfa ledāja dienvidu daļā 85 km no Lazareva jūras piekrastes. Oāzes garums ir 19 km, platums — līdz 4,5 km, platība — 34 km². Sastāv no noapaļotu pakalnu virknes, starp kuriem vairāki ezeri. Augstākais punkts ir 228 m augstais Rebristajas kalns. Oāzes ziemeļu piekrastē vairāki epišelfi (ar okeānu zem šelfa ledāja savienoti) saldūdens ezeri. Rietumu daļā atrodas Dakšingangotri glečers, kam 2005. gadā piešķirts speciāli aizsargājama areāla statuss.
Širmahera oāzē ir pēc Antarktīdas mērogiem maigs klimats. Gada vidējā temperatūra ir −10,4 °C, vidējais vēja ātrums — 9,7 m/s, vidējais nokrišņu daudzums — 264,5 mm. Augu valsts oāzē pārstāvēta ar dažām sūnu un ķērpju sugām. Dzīvnieku valsts pārstāvēta ar Antarktikas vētrasputniem, brūnajām klijkaijām un nereti ieklīstošiem Adelijas pingvīniem.
Oāzi 1939. gada 3. februārī atklāja Vācijas antarktiskās ekspedīcijas lidotājs Rihardheinrihs Širmahers (Richardheinrich Schirmacher), kura vārdā oāze nosaukta. Kopš 1961. gada oāzē darbojas PSRS (vēlāk Krievijas) polārstacija Novolazarevska. No 1976. līdz 1993. gadam darbojās VDR stacija Georgforstere. Kopš 1988. gada — Indijas stacija Maitri.
308. latviešu strēlnieku divīzija

308. latviešu strēlnieku divīzija (krievu: 308-я стрелковая Латышская дивизия) bija nacionāls karaspēka formējums Sarkanās Armijas sastāvā Otrā Pasaules kara laikā no 1944. gada 5. augusta līdz 1945.gada 9.maijam.

Izveide un piedalīšanās karadarbībā

Gatavojoties šķērsot Latvijas robežu, 1944.gada jūnijā uz 1.atsevišķā latviešu strēlnieku rezerves korpusa bāzes tika izveidota 308. latviešu strēlnieku divīzija, kopā ar 43. gvardes latviešu strēlnieku divīziju tā tika iekļauta 130. Latviešu strēlnieku korpusa sastāvā.
Kaujas darbībā divīzija iesaistījās tikai 1944.gada 5.augustā.
Krāsotāju iela (Rīga)

Vēsture

Ielas nosaukums laika gaitā nav mainījies, mainījusies tikai tā apzīmēšanai izmantotā valoda (vācu: Faerberstrasse, krievu: Красильная). Oficiāli nosaukums Rīgas apbūves plānos parādījās 1875. gadā, pirms tam 1872., 1873., 1874. un 1875. gada sākuma projektu plānos tā saukta par projektējamo ielu. Rīgas adrešu grāmatās Krāsotāju iela minēta 1876. gadā. Nosaukums ticis saistīts ar audumu krāsotājiem.
Līdz 1871. gadam Krāsotāju ielā bija aizliegta apbūve, jo šī teritorija (bijusī karavīru nometņu vieta) bija iekļauta cietokšņa statusā. Apbūve Krāsotāju ielā veidojās no Tallinas ielas virzienā uz Matīsa ielu. Vecāko koka vienstāvu ēku Krāsotāju un Artilērijas ielas stūrī uzcēla karavīrs Jānis Bērziņš pēc arhitekta Frīdriha Jeleja 1872. gada 27. janvārī izstrādātā projekta.

Objekti

Ēka Krāsotāju ielā 11 vietējas nozīmes arhitektūras piemineklis. Krāsotāju ielā 12 (pie krustojuma ar Lienes ielu) atrodas Koka ēku renovācijas centrs "Koka Rīga", kurā atrodas muzejs, darbnīcas un telpas sabiedriskiem pasākumiem.
Breds Ričardss

Spēlētāja karjera

1998. gada NHL draftā viņu Tampabejas "Lightning" izraudzījās ar kopējo 64. kārtas numuru. "Lightning" sastāvā aizvadīja savas profesionāļa karjeras pirmās četras sezonas. Debijas sezonā viņš tika iekļauts līgas simboliskajā debitantu izlasē. NHL lokauta laikā spēlēja Krievijas Superlīgas klubā Kazaņas "Ak Bars", savukārt nākamās trīs sezonas atkal aizvadīja "Lightning" sastāvā. 2004. gadā "Lightning" sastāvā izcīnīja Stenlija kausu. Vēlāk uzbrucējs četras sezonas pārstāvēja Dalasas "Stars".
2011. gada vasarā Ričardss noslēdza deviņu gadu līgumu ar Ņujorkas "Rangers" vienību. 2013.—14. gada sezonā kopā ar "Rangers" sasniedza Stenlija kausa finālu, tajā gan piekāpjoties Losandželosas "Kings" hokejistiem. Pēc sezonas beigām "Rangers" Ričardsa līgumu izpirka. Jūlija sākumā Ričardss noslēdza viena gada līgumu ar Čikāgas "Blackhawks", kopā ar komandu izcīnot Stenlija kausu. Vasarā hokejists noslēdza viena gada līgumu ar Detroitas "Red Wings".
Tuzla

Vēsture

Pirmoreiz minēta 950. gadā kā Ungārijas pilsēta. Daudzus gadsimtus tā bija pazīstama ar nosaukumu Soli (sāļi), jo apkārtne bija sāls ieguves rajons. Arī mūsdienu nosaukums tulkojumā no turku valodas nozīmē to pašu.
Sociālistiskās Dienvidslāvijas laikos Tuzla izveidojās par lielu rūpniecības centru.
Bosnijas kara laikā 1992. - 1995. gadā pilsēta cieta relatīvi maz. Tuzla bija vienīgā pašvaldība valstī, kurā pie varas nebija nacionālisti, arī pilsētas pašaizsardzības vienībās bija iekļāvušies dažādu tautību pilsētas iedzīvotāji. Tomēr 1995. gada 25. maijā serbu militārās vienības no apkārtējiem kalniem veica apšaudi pa jauniešu svētku dalībniekiem, nogalinot 71 cilviliedzīvotājus, pārsvarā jauniešus un bērnus.
1922. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

1922. gada pasaules čempionāts grieķu-romiešu cīņā notika no 8. līdz 11. martam Zviedrijas galvaspilsētā Stokholmā.
Latvijas cīkstoņi līdzekļu trūkuma dēļ nepiedalījās.
Lamekins

Vārda cilme

Latīņu valodā rakstītajā līgumā viņš tika saukts par Lammechinus, kas atbilst personvārdam "Lamekins". Viņa vārda kursiskā izruna varētu būt bijusi Lamiķis, jo Zlēkas pagastā vēl tagad ir māju vārds “Lamiki” jeb “Lameks” (A.Bielenstein, 1892; J.Endzelīns, 1925; J.Plāķis, 1936; A.Švābe, 1938). 
Vēl 14.gadsimta vidū Zlēku pagasta Abavas ciemā dzīvojis kāds no ķēniņa Lamiķa pēctečiem — Kuldīgas komturijas novadnieks Lammike, otrs Īvandes pagasta Edzēs — Nassote Lammike, bet trešais Alsungas pagasta Almāles ciemā - Lammike. 
"Liber Census Daniae" pieminēta Lamatas zeme (terra Lammato) starp Prūsiju un Kursu, bet 1252. gada līgumā starp Vācu ordeņa virsmestra vietnieku un Kurzemes bīskapu par Klaipēdas dibināšanu ir norāde uz terra Lammethin. 
Pēc viena uzskata Lamiķa vārds tiek saistīts ar baltu cilmes vārdu *lāmata (E.Blese, 1937). Pēc cita uzskata Lamiķa jeb Lamekina vārda etimoloģija saistāma ar Baltijas somiem, jo 1337. gada ierakstā Tallinā pieminēts kāds "Lamekina dēls" (famulus Lamechinus).

Lamekina valsts teritorija

Pēc šī dokumenta var secināt, ka ķēniņa Lamekina valsts atradusies ap Ventu, galvenokārt uz rietumiem no tās un aptvēra vismaz trīs 1253. gada Kursas dalīšanā minētās zemes — Bandavu, Ventavu un Piemari. Viņa valsts bija iedalīta zemēs (latīņu terrae), kas savukārt sastāvēja no kiligundām un ciemiem.
Hidrauliskais trieciens

Hidrauliskais trieciens — spiediena strauja palielināšanās pa cauruļvadu tekošā šķidrumā, ja šā šķidruma tecēšanas ātrumu maina momentāni (piemēram, cauruļvadu noslēdzot). Hidrauliskā trieciena teoriju izstrādāja krievu zinātnieks Nikolajs Žukovskis.
Spiediena straujas palielināšanās gadījumā hidrauliskais trieciens var izraisīt avāriju; tās rašanos novērš, ja cauruļvadā ierīko drošības ierīces.

Hidrauliskā trieciena rašanās

Ja pēkšņi tiek apturēta plūsma (attēlā: vārsts [1] tiek strauji aizvērts) — rodas spiediena svārstības. Šīs straujās spiediena paaugstināšanās rezultātā var pārplīst caurules un cauruļu savienojumi un var tikt bojāts sūknis un/vai motors, vai brīdī, kad spiediens pēc trieciena strauji samazinās, caurule var tikt neatgriezeniski saplacināta.
Plūsma plūst ar savu ātrumu v, bet kad vārsts tiek strauji aizvērts, plūsma atduras un tās ātrums mainās uz otru pusi, līdz ar to rodas spiediena svārstības.
P₀ = Hρg — ∆P (h — šķidruma augstums krātuvē, ρ — šķidruma blīvums, g — brīvās krišanas paātrinājums).

Hidrauliskā trieciena radītais spiediens

∆Pₜ = v∙c∙ρ (v — ātrums pirms plūsmas apturēšanas, c — ātrums ar kādu triecienvilnis izplatās pa cauruļvadu, ρ — ūdens blīvums). Formula piemērojama caurulēm ar absolūti cietām sienām, jo c tad ir skaņas ātrums.
Vadiem (caurulēm) ar elastīgām sienām c=u√(Ed/(Ed+εD)) , kur D un d ir cauruļvada diametrs un sienu biezums, E un ε — caurules sienu materiāla un šķidruma elastības moduļi.
Viņš, viņa un bērni

Sižets

Lirisks stāsts par divu vienkāršu cilvēku mīlestību, kuriem jau pāri četrdesmit, dzīvo vienā mikrorajonā. Viņš - meteorologs, kas piestrādā par tehnisko tulku vienā no izdevniecībām. Pēc sievas traģiskās bojāejas, dzīvo kopā ar dēlu, kurš mācās desmitajā klasē. Viņa - mākslinieciskā darbiniece kultūras un atpūtas parkā. Šķīrusies, meita mācās vienā klasē ar viņa dēlu.
Draugi un darba kolēģi dažādi izturas pret viņu mīlas romānu. Vieni atbalsta, otri - nē. Varoņu bērni arī greizsirdīgi seko vecāku vēlmei izveidot jaunu ģimeni.