Etiopija

Vēsture

Austrumāfrika un Etiopija tiek uzskatīta par cilvēku izcelsmes vietu, kur, pirms vairāk kā 160 000 gadiem, ir radies Homo sapiens.
Ap 8. gadsimtu pirms mūsu ēras, tagadējās ziemeļu Etiopijas un Eritrejas teritorijā tika izveidota Damotas karaļvalsts. Tās galvaspilsēta bija Jeha, mūsdienu Etiopijas ziemeļos. 4. gadsimtā pirms mūsu ēras karaļvalsts sabruka.
Tiek uzskatīts, ka m. ē. 324. gadā Etiopija pieņēma kristietību, un kļuva par otro valsti pasaulē aiz Armēnijas, kas to izdarījusi.
1624. gadā jezuītu misionāri centās valstī ieviest katoļticību. Imperators Susenjoss I pārgāja katoļticībā, taču viņa dēls Fasilidess, pēc iedzīvotāju sacelšanās, atkal pasludināja etiopiešu pareizticību par valsts reliģiju un izraidīja jezuītu misionārus un eiropiešus no Etiopijas.
Par mūsdienu Etiopiju var sākt runāt sākot no 1889. gada, kad valdīt sāka Maneliks II, kurš bija Etiopijas imperators no 1889. gada līdz savai nāvei 1913. gadam. Viņš paplašināja valsts teritoriju līdz tādai, kāda ir mūsdienās, būvēja ceļus, sāka ražot elektroenerģiju, izveidoja skolas, izveidoja nodokļu sistēmu un sāka būvēt jauno Etiopijas galvaspilsētu Adisabebu.
Etiopijas neatkarību pārtrauca Otrais Itālijas—Etiopijas karš un fašistiskās Itālijas okupācija, kas ilga no 1936. līdz 1941. gadam. Pēc Itālijas iestāšanās Otrajā Pasaules karā, briti kopā ar Etiopijas cīnītājiem, panāca Itālijas karaspēka padzīšanu no Etiopijas. Lai gan līdz 1943. gadam notika īslaicīgi Itālijas partizānu uzbrukumi. Tam sekoja britu pilnīga Etiopijas suverenitātes atzīšana.
1942. gada 26. augustā izdeva likumu, kas aizliedz verdzību Etiopijā. 20. gadsimta sākumā no 11 miljoniem iedzīvotāju apmēram četri miljoni bija vergi.
1974. gada 12. septembrī marksisma-ļeņinisma atbalstītāji ar Padomju Savienības atbalstu gāza Etiopijas valdību. Jaunā Pagaidu Militārā Administratīvā padome izveidoja vienpusīgu komunistisku valsti, kuru nosauca par Etiopijas Tautas Demokrātisko Republiku. Iedzīvotāji neatbalstīja pastāvošo režīmu, sākās plašā mēroga sacelšanās un cilvēku izbraukšana. Pēc iedzīvotāju sacelšanās 1990. gadā Padomju Savienība pārtrauca atbalstīt Etiopijas komunistu režīmu.
1993. gadā notika referendums, kura laikā tika nobalsots par Eritrejas atdalīšanos no Etiopijas no tā laika Etiopijai nav savas jūras robežas.
1994. gadā tika pieņemta Etiopijas konstitūcija un 1995. gada maijā notika pirmās oficiālās daudzpartiju vēlēšanas.
1998. gada maijā robežu strīds ar Eritreju noveda pie Eritrejas un Etiopijas kara, kas ilga līdz 2000. gada jūnijam. Karš abām valstīm izmaksāja apmēram 1 miljonu dienā. Kara sekas joprojām ietekmē Etiopijas ekonomiku.
2011. gada vasarā Etiopija piedzīvoja lielāko sausumu 60 gadu laikā.

Ģeogrāfija

Etiopija ir 27. lielākā valsts pasaule, izmērā līdzīga Bolīvijai. Lielākā daļa Etiopijas atrodas Āfrikas ragā, Austrumāfrikā. Lai gan atrodas uz raga Etiopijai nav robežas ar jūru vai okeānu. 40% no Etiopijas platības aizņem ganību lauki, 25% meži, 12% aramzemes, 1% ilggadīgi kultūraugi, bet 22% citas zemes.
Kopējās sauszemes robeža ir 5 311 kilometrus garu un tā robežojas ar sešām valstīm. Robežas garums ar Sudānu- 723 kilometri, Dienvidsudānu- 883 kilometri, Somāliju- 1 623 kilometri, Keniju- 830 kilometri, Eritreju- 912 kilometri un Džibutiju- 337 kilometri.
Etiopijai ir daudzveidīgs reljefs- kalni, tuksnesis, stepe, ielejas un zemienes. Daudzveidīgais reljefs ietekmē, katra reģiona klimatu, augsnes un augu daudzveidību. Gar austrumu robežu stiepjas tuksneši, gar dienvidu robežu tropu meži, bet ziemeļu un dienvidaustrumu daļā  kalnaini apvidi.
Augstākais kalns ir Rasdašana kalns, kura augstums sasniedz 4 533 metrus  virs jūras līmeņa un ir 3. augstākais kalns Āfrikā. Zemākais punkts ir Afara trijstūri, kuri atrodas 125 metrus zem jūras līmeņa.

Klimats

Augstums un ģeogrāfiskais novietojums rada Etiopijā trīs klimatiskās zonas. Vēsā zona atrodas vairāk kā 2400 metru augstumā ar vidējo temperatūru 16 °C un ar vidējo nokrišņu daudzumu no 1270 līdz 1280 milimetriem. Mērenā zona atrodas kalnos no 1400 līdz 2400 metru augstumam ar vidējo gaisa temperatūru 22 °C un vidējo nokrišņu daudzumu starp 510 līdz 1530 milimetriem. Karstā zona, kurā galvenokārt dominē tropiem raksturīgais klimats ar karstu, mitru laiku un ar vidējo temperatūru 27 °C un vidējo nokrišņu daudzumu ar 510 milimetriem. Danakilas tuksnesis ir karstākā vieta Etiopijā, kurš atrodas 125 metrus zem jūras līmeņa un vidējā temperatūra sasniedz 50 °C.
Vasara ilgst no jūnija līdz augustam, vasarā parasti sākas lietus sezona, kura ilgst no jūnija vidus līdz septembra vidum. Pavasaris ilgst no septembra līdz novembrim, dažkārt tiek saukts arī par ražas sezonu, jo šajā laikā sākas ražas novākšana. Ziema jeb sausuma sezona ilgst no decembra līdz februārim, laika apstākļi lielākoties ir karsti, it īpaši janvārī. Rudens ilgst no marta līdz maijam, dažkārt ar nelieliem nokrišņiem, maijs ir gada karstākais mēnesis.

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaits ir pieaudzis no 33,5 miljoniem 1983. gadā līdz 91,1 miljonam 2013. gadā. Pašlaik Etiopijai ir viens no augstākajiem iedzīvotāju pieaugumu rādītājiem pasaulē. Tiek prognozēts, ka iedzīvotāju skaits līdz 2060. gadam būs pieaudzis līdz 210 miljoniem. Vidēji gadā iedzīvotāju skaits pieaug ap 2,5%. 
Etiopijas populācija ir ļoti daudzveidīga un tā sastāv no vairāk kā 80 etniskajām grupām. Lielākās etniskās grupas ir oromieši un amari. Iedzīvotāju iedalījums ir oromieši — 34,5%, amari — 26,9%, somālieši — 6,2%, tigravaji — 6,1%, sidami- 4%, guragi — 2,5%, valeiti — 2,3%, hidini — 1,7%, afari — 1,7%, gamoieši — 1,5%, gedeji — 1,3% un citas tautas — 11,3%.

Valodas

Etiopijā ir 90 valodas, bet 1994. gadā bija 77 valodas. Lielākā daļa valodas pieder Afro-Āzijas valodu grupas, tās ir tādas kā  somāliešu valoda, oromo valoda, amharu valoda un angļu valoda. Oficiālā valoda ir amhariešu valoda, bet reģionu oficiālās valodas ir tigravaju un oromo valoda. Vispopulārākās svešvalodas ir arābu un angļu valoda. Angļu valoda ir galvenā svešvaloda skolās.
Pēc 1994. gada datiem visizplatītākā ir oromo valoda, kurā runā ap 33.8% iedzīvotāju. Otra populārākā ir amhariešu valoda, kurā runā ap 26.9% iedzīvotāju, somāliešu- 6.2%, tigravaju- 5.9%, sidamu- 4%, valajtigu-2.2%, guragu- 2%, afarignu- 1.7%, hidinu- 1.7%, gomagnu- 1.5% un  citas valodas- 14.1%.

Reliģija

Etiopijai ir liela saikne ar visām trijām lielākajām Ābrahama releģijām. 4. gadsimtā reģions bija viena no pirmajām valstīm pasaulē, kas oficiāli pieņēma kristietību kā valsts galveno releģiju. Pastāv arī ievērojams musulmaņu īpatsvars, kas pārstāv aptuveni trešdaļu iedzīvotāju. Līdz 1980. gadam ievērojams daudzums ebreju dzīvoja Etiopijā, bet vēlāk lielākā daļa ebreju pārcēlās uz Izraēlu kā daļu no glābšanas misijas, ko veica Izraēlas valdība.
Lielākā daļa etiopiešu ir kristieši, bet populāra releģija ir arī musulmanisms. Lielākās kristietības konvesijas Etiopijā ir pareizticīgo baznīca un Austrumu pareizticīgā baznīca. Saskaņā ar 2007. gada skaitīšanas datiem, kristieši veido 62.8% no valsts iedzīvotājiem, musulmaņi- 33.9%, tradicionālās ticības- 2.6% un citas releģijas- 0.7%. Katolisms ir vismazāk izplatītā releģija Etiopijā, tā sastāda tikai 1% no visiem iedzīvotājiem.
Islāms Etiopijā ir datēts ar 615. gadu, kad musulmaņu grupa, lai izvairītos no vajāšanas apmetās uz dzīvi Etiopijā. Etiopijas galvaspilsētā Adisabebā dzīvo apmēram viens miljons musulmaņu.

Ekonomika

Etiopija ir viena no straujāk augošajām ekonomikām pasaulē un otrā apdzīvotākā valsts Āfrikā. Tai ir arī piektā lielākā Āfrikas Subsahāras tuksneša reģiona ekonomika, kura ir spējusi piesaistīt investorus no Zviedrijas, Lielbritānijas un Ķīnas laikā, kad citi attīstības tirgi ir zaudējuši savu spožumu.
Valsts ekonomika ir pamats ir balstīts uz lauksaimniecības nozari, kura veido lielāko daļu jeb 46% no kopējā iekšzemes kopprodukta, kā arī nodrošina darbu vairāk kā 85% no strādājošajiem iedzīvotājiem. Šo Āfrikas valsti bieži piemeklē sausums, kas ietekmē lauksaimniecību. 5% no nodarbinātajiem strādā rūpniecības nozarē, bet atlikušie 10% — pakalpojumu nozarē.
Etiopijas parāds 2012. gadā sasniedza 44,4% no IKP. Inflācijas apjoms pērn – 21,7%, bet 2011. gadā – 33%.
Galvenā Etiopijas eksporta prece ir kafija, kuru Etiopijā saražo vairāk nekā citās Āfrikas valstīs. Etiopija ir arī desmitā lielākā valsts pasaulē, kas nodarbojas ar mājlopu audzēšanu. Citas galvenāš eksporta preces ir katas koks, zelts, ādas izstrādājumi un augu eļļa. Sakarā ar straujo attīstību ziedkopības nozarē, Etiopija drīzumā var kļūt par vieno no lielākajām ziedu un augu eksportētāj valstīm pasaulē.