google/wiki40b huggingface dataset:
Krēmera muiža

Krēmera muiža (vācu: Krämershof, Kremers Hof), arī Zunda muiža (Sundemoise), bija muiža Daugavas krastā Voleru apkaimē, kur pēc Otrā pasaules kara mākslīgi izveidoja līci ar rūpniecisko zonu, kur tagad atrodas "Rīgas osta Voleri", AS "Krēmeri" un citi mazāki rūpniecības uzņēmumi. Muižas ēkas līdz mūsdienām nav saglabājušās. Krēmerus no Beķermuižas atdala Beķera grāvis, kas tek paralēli Daugavai.

Vēsture

Pēc Livonijas ordeņa likvidācijas Daugavas lejteces kreiso krastu līdz 1630. gadam pārvaldīja Kurzemes un Zemgales hercogi. Muižas vārds cēlies no tās pārvaldītāja Krēmera vārda 17. gadsimta sākumā. Poļu-zviedru kara laikā muižu ieņēma zviedru karaspēks, tā iekļauta Daugavgrīvas draudzes novadā. 1645. gadā Zviedrijas ķēninieņe Kristīne to uzdāvināja pulkvedim Haraldam Īgelstrēmam, pēc 1688. gada kļuva par kroņa muižu.
1701. gada 19. (9.) jūlijā Spilves kaujas laikā zviedru karaspēks Kārļa XII vadībā izcēlās Daugavas kreisajā krastā no Krēmera muižas līdz Baltiņu mājām (Balting).
19. gadsimta beigās Krēmera muiža un Lejas Podrags atradās Bolderājas pagasta pārraudzībā un vietējie iedzīvotāji pamatā nodarbojās ar zvejniecību un strādāja ostās, lai gan pastāvēja arī vairākas nelielas lauku saimniecības. 1924. gadā agrākās Krēmera muižas teritoriju iekļāva Rīgas pilsētas administratīvajās robežās.
20. gadsimta otrajā pusē teritorijā starp Krēmeriem un Voleriem uz pļavas, kur agrāk vietējie iedzīvotāji ganīja govis, uzbēra dūņas un smiltis. 1992. gadā tika izveidots valsts nozīmes dabas liegums "Krēmeri" ar mērķi saglabāt un aizsargāt putniem nozīmīgu ligzdošanas vietu.
Lakstīgalas

Izplatība

Šīs ģints sugas mājo Eirāzijā, viena suga sastopama arī Aļaskā un Kanādas rietumos. To kopējais izplatības areāls ir ļoti liels, sākot ar subarktiku un beidzot ar tropiem. Lielākā daļa sugu ligzdo mērenajā joslā. Ziemeļu populācijas ir migrējošas, bet dienvidos mītošās ir nometnieces. Migrējošās sugas ziemo Āfrikas, Indijas un Dienvidaustrumāzijas tropu joslā.

Latvijā

Latvijā sastopamas 3 lakstīgalu ģints sugas - lakstīgala (Luscinia luscinia), zilrīklīte (Luscinia svecica) un rietumu lakstīgala (Luscinia megarhynchos).

Izskats un īpašības

Lakstīgalu ģints sugas ir maza auguma putniņi ar kompaktu uzbūvi. To ķermeņi ir 13—19 cm gari. Visām sugām mātītes ir pelēkbrūnas un neuzkrītošas. Tēviņi atkarībā no sugas var būt tikpat pelēcīgi kā mātītes, piemēram, lakstīgalai un rietumu lakstīgalai (Luscinia megarhynchos), vai koši un krāsaini, piemēram, zilrīklītei (Luscinia svecica) un baltvēdera erickiņam (Luscinia phaenicuroides). Lakstīgalu ģints sugām ir spēcīgas kājas, jo pa zemi tās pārvietojas, lecot uz abām kājām. 
Šīs ģints sugām dziesma ir sarežģīta un īpaši muzikāla. Viskrāšņākās dziesmas ir tipiskajām lakstīgalām.

Uzvedība

Ģints sugas ir teritoriāli putniņi un mājo mežos un krūmājos. Tie būvē smalkas, bļodveida ligzdas, kas visbiežāk novietotas biezos krūmos uz apakšējiem zariem. Tā kā šīs ģints sugas pamatā uzturas krūmos, tos ir grūti novērot, īpaši laikā, kad tie nedzied. Tos ir vieglāk novērot ziemošanas teritorijās, kur tie uzturas atklātākās teritorijās. Ģints sugas barojas ar kukaiņiem, kāpuriem un citiem bezmugurkaulniekiem. Tās apmetas uz zema zara un vēro apkārtni, noskatot upuri. Barošanās pamatā notiek uz zemes. Medījums tiek meklēts arī, izlēkājot un pārskatot teritoriju.
2008. gada FIBT pasaules čempionāts

2008. gada FIBT pasaules čempionāts norisinājās no 2008. gada 11. līdz 24. februārim, Altenbergā, Vācijā, piekto reizi. Iepriekš tas ir noticis 1991. (bobslejs), 1994. un 1999. (skeletons) un 2000. gadā (vīriešu bobslejs). Tā bija pirmā reize Altenbergā, kad visas sacensības notika vienā trasē.
Krāslavas novada ģerbonis

Heraldiskais apraksts

Uz purpura fona zelta scepters un piecas zelta joslas uz melna fona.

Simbolika

Purpura krāsa izvēlēta, balstoties uz leģendu par Polockas kņazu Ragnvaldi (920-978) un viņa meitu Ragnedu. Pēc tam, kad Novgorodas kņazs Vladimirs 978. gadā ar varu paņēma viņu par sievu un Polockā noslepkavoja viņas tēvu un divus brāļus, viņa bija spiesta pārcelties dzīvot pie sava vīra uz Kijevu, kur pēc kristīšanas viņa saņēmusi vārdu Gorislava. Pēc tam, kad Ragneda atriebības jūtu uzplūdos mēģināja nodurt savu vīru, viņa kopā ar dēlu tika izsūtīta atpakaļ uz Polockas zemi. Kņaza sievas dzīvesvieta esot atradusies tagadējā Krāslavas Teātra kalnā. No Gorislavas vārda, pēc vienas no versijām, cēlies Krāslavas pilsētas nosaukums.
Purpura krāsa apzīmē augstdzimšanu, varu, cieņu, diženumu, mērenību, dāsnumu. Tāpat purpura un violetā krāsa tiek bieži asociēta ar kristietību — tā ir viena no galvenajām baznīcas krāsām.
Scepters (bīskapa zizlis) ir senākais varas simbols kristietībā — Laba Gana atribūts, kas mūs nekad nepamet nelaimē un izglābj. 1755. gadā Krāslavā cēla baznīcu kā Mogiļevas arhidiecēzes arhibīskapa mītni. Scepters heraldikā nozīmē taisnīgumu. Sceptera zelta krāsa simbolizē kristīgo ticību un pārticību.
Krāslavu uzskatīt par miestu var tikai ar 1729. gadu, kad Krāslavas muižu iegādājās Jans Ludvigs Plāters. No grāfu Broel-Plāteru dzimtas ģerboņa aizgūtas 5 zelta joslas uz melnā fona, raksturojot ar to piecus starus, kas iet cauri tumsai un nes gaismu.
Melnai krāsai simboliski piedēvēts dimants kā dārgakmens. Melnais heraldikā ir gudrības krāsa. Tā var simbolizēt gan pieticību un mieru, gan gudrību un patstāvību.
Zelta krāsa simbolizē līderiskumu, cieņu, diženumu, slavu, augstdzimšanu, bagātību.
Saņsjindui kultūra

Saņsjindui kultūra (ķīniešu: 三星堆; piņjiņs: Sānxīngduī; tulkojumā: trīs zvaigžņu pakalns) ir Bronzas laikmeta kultūra, kas no 2800 g.p.m.ē pastāvēja Kīnas Sičuanas provincē, līdz beidza pastāvēt 1100-1200 g.p.m.ē.
Tiek pieņemts, ka saņsjindui kultūras beigas pienāca pēc masīvas zemestrīces, kas izmanīja upju tecējumu un lika iedzīvotājiem ūdens meklējumos pārcelties uz jaunu dzīvesvietu 40 km attālajā Jinša, kur atrastie priekšmeti atgādina saņsjindui kultūras priekšmetus.
Saņsjindui civilizācija tiek saistīta ar seno Šu valsti, kas beidza pastāvēt 316. g.p.m.ē.
Jau 1929. gadā vietējais zemnieks, rokot aku, atrada vairākus šīs kultūras akmens un nefrīta priekšmetus, taču toreiz tika uzskatīts, ka ķīniešu civilizācija ir attīstījusies gar Huanhe valsts centrālajos reģionos, kur šajā laikā pastāvēja Šanu dinastijas valsts.
Lielākā daļa no saņsjindui kultūras objektiem 1986. gadā tika atrasti divās ziedojumu bedrēs, kurās tie bija rituāli salauzti un aprakti. Kopš šiem atklājumiem ir ievērojami mainījušies arheologu un vēsturnieku uzskati par Senās Ķīnas vēsturi. Tagad tiek atzīts, ka Ķīnas civilizācija paralēli radusies vairākos valsts reģionos.
1986. gadā atrastās bedres ir pildītas ar bronzas un zeltītas bronzas priekšmetiem kā arī izstrādājumiem no ziloņkaula — maskām, dzīvnieku figūrām, cilvēku statujām u.c. priekšmetiem. Visi priekšmeti veidoti stilā, kas ir pilnīgi atšķirīgs no pārējās Ķīnas kultūras.
Ivans Lukjanovs

Klubos

Karjeru sācis Skonto FC klubā. Vairākas sezonas bija izīrēts JFK Olimps un Lietuvas futbola klubiem FK Šiauliai un Marijampoles "Sūduva". 2006. gada sezonā, pārstāvot Olimps komandu, ar 23 gūtiem vārtiem kļuva par 1. līgas rezultatīvāko spēlētāju. 2006. gada novembrī Lukjanovs kopā ar Oļegu Laizānu bija devies uz Itālijas futbola kluba Lazio treniņnometni.
2009. gadā ar 15 spēlēs gūtiem 14 vārtiem Skonto sastāvā kļuva par vienu no rezultatīvākajiem Latvijas Virslīgas spēlētājiem. Sezonas vidū kopā ar komandas biedru Sergeju Kožanu pārcēlās uz Polijas kubu Gdaņskas "Lechia". Karjeras sākumā pārsvarā spēlējis uzbrucēja pozīcijā, taču pēc nerezultatīvas spēles Lechia sastāvā vairāk sācis spēlēt pussarga pozīcijā.
Pēc trim aizvadītām sezonām Polijā 2012. gada augustā Lukjanovs pārgāja uz Ukrainas Premjerlīgas klubu Zaporožjes "Metalurh". Ukrainas klubā nospēlēja vien četras spēles. 2013. gada februārī parakstīja līgumu ar Krievijas Nacionālās līgas klubu Astrahaņas "Volgar". 10 spēlēs guva divus vārtus, taču nespēja klubam palīdzēt saglabāt vietu Krievijas otrajā spēcīgākajā līgā. Pēc kluba pazemināšanas pārgāja uz citu Krievijas klubu Volgogradas "Rotor". Pirms 2014.–2015. gada sezonas atgriezās Astrahaņas "Volgar", nospēlējot divas sezonas un gūstot astoņus vārtus. 2016. gada jūnijā pievienojās citam Krievijas Nacionālās līgas klubam Voroņežas "Fakel". 2018. gadā pievienojās Riga FC.

Izlasē

Bijis Latvijas U-21 izlases dalībnieks. 2010. gada janvārī debitējis Latvijas izlasē spēlē pret Dienvidkoreju, nomainot Andreju Perepļotkinu.
Nifedipīns

Nifedipīns (latīņu: Nifedipine; zināms kā Adalats®, Korinfars®, Fenigidīns®) ir I. paaudzes dihidropiridīnu kalcija kanālu blokators. Lieto dažādu arteriālās hipertensijas (paaugstināts asinsspiediens) formu ārstēšanā, hipertensijas krīžu kupēšanā, pie smadzeņu asinsrites traucējumiem. Nedrīkst lietot cilvēki ar sirds mazspējas smagām formām, hipotensiju (pazeminātu asinsspiedienu), sievietes stāvoklī.
Skābeņskābe

Atrašanās dabā

Skābeņskābe ir sastopama dažādos augos, tai skaitā skābenēs un spinātos.
Dadzīši

Kopīgās īpašības

Dadzīšu ģints sugas ir nelieli zvirbuļveidīgie putniņi. Mazākais ģintī ir Korsikas ģirlicis, kura ķermeņa garums ir apmēram 11 cm, svars 11—12 g. Lielākais ir dadzītis, kura lielākajiem īpatņiem ķermeņa garums ir apmēram 14 cm, svars 14—18 g. Krāsainākais no visām trim sugām ir dadzītis.
Parasti šos putnus var novērot baros. Barojas ar sēkliņām tieši no auga vai uz zemes.
Jablonne pie Orlices

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1093. gadā. Ilgu laiku atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.
Žezkazghana

Klimats

Ženkazghanā ir ekstrēmi kontinentāls klimats. Vidējās temperatūras ir 24 °C jūlijā un -16 °C janvārī.

Vēsture

Pilsētu izveidoja 1938. gadā, saistībā ar netālo vara atradņu izpēti. No 1948. līdz 1956. gadam Žezkazghanā atradās GULAG sistēmas politieslodzīto "specnometnes" Steplaga pārvaldes centrs Kengira, kas minēta Aleksandra Solžeņicina grāmatā Gulaga arhipelāgs un Aleksandra Dolguna "Amerikānis Gulagā". 1954. gada 16. maijā — 26. jūnijā notika sacelšanās Kengiras nometnē, kuras laikā ieslodzītie paši 40 dienas pārvaldīja nometni. Sacelšanās apspiešanai PSRS varas iestādes izmantoja tankus.
1973. gadā pilsētas dienvidaustrumos tika uzbūvēts liels raktuvju un metalurģijas komplekss, lai pārkausētu rūdu, kas līdz tam tika sūtīta apstrādei citur. Šeit iegūst un apstrādā arī citus metālus kā mangānu, dzelzi un zeltu.

Rūpniecība

Šodien pilsētā atrodas vara apstrādes konglomerāta Kazakhmys, kas ir lielākais darba devējs pilsētā, galvenā mītne. Kompānijā ir ieguldījumi no Ķīnas, Krievijas un Apvienotās Karalistes, un tās akcijas tiek kotētas Londonas biržā.

Transports

Pilsētā ir dzelzceļa stacija, kas ir savienota ar Karaghandi pilsētu un Žezkazgahnas lidostu.

Pazīstami iedzīvotāji

Pazīstamākais cilvēks, kas dzimis Žezkazghanā ir krievu aktieris Oļegs Jankovskis.
Jēkabpils pilsētas ebreju pamatskola

Jēkabpils pilsētas ebreju pamatskola bija viena no Jēkabpils pamatskolām, kas pastāvēja pirmās Latvijas brīvvalsts laikā. Tā atradās Jēkabpilī, Lielā ielā 145.
Jēkabmiesta ebreju skola tika nodibināta jau 1861. gadā. Skola atradās toreizējā Lielajā ielā — tagad tā ir Brīvības iela, iepretim Kalpaka laukumam. Mācības notika ebreju valodā (ivritā vai idišā).
Pirmās brīvvalsts pieņemtais likums "Par Latvijas izglītības iestādēm" bija progresīvākais Eiropā, kas deva iespējas saņemt izglītību mazākumtautību bērniem dzimtajā valodā.
1929./ 1930. mācību gadā skolai bija pieteikušies un tajā mācījās 108 skolnieki. Skolā pasniedza 18 skolotāji.Mācību iestādi vadīja skolas pārzinis Joselis Taics, kurš 1933. gadā tika apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni.
Skola pastāvēja līdz padomju okupācijai.
Aigars Razgals

Spēlētāja karjera

Savas karjeras laikā Razgals četras reizes (1993.—94., 1994.—95., 2001.—02. un 2004.—05. sezonās) kļuva par Latvijas hokeja līgas rezultatīvāko spēlētāju.
Pēc spēlēšanas Ogres "Essamika" rindās, Razgals vairākas sezonas aizvadīja dažādās Skandināvijas līgās, taču 2000. gadā pievienojās HK Rīgas 2000 rindām. No 2003. līdz karjeras noslēgumam 2008. gadā uzbrucējs spēlēja ASK Ogres rindās, būdams viens no komandas līderiem.

Trenera karjera

2012. gadā Razgals strādāja ar MHL 1. divīzijas kluba HK Rīgas "Juniors" spēlētājiem, 2012-13. gada sezonā trenēja HK SMScredit.lv, bet 2013. gada vasarā kļuva par HK Kurbads galveno treneri.
Jarko Immonens

Spēlētāja karjera

2002. gada NHL draftā viņu izraudzījās Toronto "Maple Leafs" astotajā kārtā ar kopējo 254. kārtas numuru.
Karjeru uzsācis Somijā, kur spēlējis dažādu līgu klubos, tai skaitā SM līgā. Divas sezonas aizvadījis NHL Ņujorkas "Rangers" un tā AHL fārmkluba Hārtfordas "Wolf Pack" klubu sastāvos (2005.—2006.; 2006.—2007.). Kopš 2009.—2010. gada pārstāv KHL klubu Kazaņas "Ak Bars", kā sastāvā jau pirmajā sezonā izcīnīja Gagarina kausu. "Ak Bars" rindās Immonens spēlēja līdz pat 2012.—13. gada sezonas izskaņai, kad pārcēlās uz Ņižņijnovgorodas "Torpedo".
Somijas izlasē ir spēlējis 2009., 2010., 2011. un 2014. gada Pasaules čempionātos, kā arī 2010. un 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, kurās Somijas izlase izcīnīja bronzas medaļu. 2011. gada Pasaules čempionātā Somijas izlases sastāvā viņš izcīnīja zelta medaļu, kā arī kļuva par turnīra rezultatīvāko spēlētāju.
Aizvīķu pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. Aizvīķu pagastā (Aiswicken) apvienoja Aizvīķu, Mazaizvīķu, Mazdāmas, Smaižu un Raužu muižu pagastus. Tajā pat laikā Diždāmas pagasts pārdēvēts par Dāmas pagastu un ap 1870. gadu pievienots Aizvīķu pagastam.
1945. gada 8. oktobrī pagastā izveidoja Aizvīķu un Velēnas ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Priekules rajonā. Mūsdienās Aizvīķu pagasta teritorija iekļauta Priekules novada Gramzdas pagastā un Vaiņodes novada Vaiņodes pagastā.
Mihails Grabovskis

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā spēlētāja karjeru Grabovskis uzsāka 2002. gadā, kad spēlēja Baltkrievijas Ekstralīgas klubā Minskas "Junost". Jau nākamajā sezonā Mihails spēlēja Krievijas Superlīgas klubā Ņižņekamskas "Ņeftehimik". 2004. gada NHL draftā Grabovski izvēlējās Monreālas "Canadiens" vienība, taču 2004.—05. sezonā Mihails palika Krievijā, turpinot spēlēt Ņižņekamskā. 2005.—06. sezonu Grabovskis aizvadīja Maskavas "Dinamo" rindās, taču tad devās uz Ziemeļameriku.
Savā pirmajā sezonā Monreālas "Canadiens" rindās Grabovskis aizvadīja vien trīs spēles, sezonu aizvadot tās Amerikas hokeja līgas fārmklubā Hamiltonas "Bulldogs", kuras sastāvā Grabovskim izdevās izcīnīt arī līgas čempiones titulu - Kaldera kausu. 2008. gada vasarā Mihails tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs" vienību, kuras sastāvā jau pirmajā sezonā nostiprinājās līgā.
2013. gada 23. augustā Grabovskis noslēdza viena gada līgumu ar Vašingtonas "Capitals", taču nākamajā vasarā noslēdza četru gadu līgumu ar Ņujorkas "Islanders". 2017. gada jūnijā līgas paplašināšanās draftā viņu izvēlējās Vegasas "Golden Knights", tomēr tās rindās nevienu spēli tā arī neaizvadīja. 2019. gada jūnijā Grabovskis paziņoja par karjeras noslēgšanu.
Baltkrievijas izlases rindās spēlējis astoņos Pasaules čempionātos.
Kālija hlorīds

Atrašanās dabā

KCl ir sastopams dabā tīrā veidā minerālos silvīnā un karnalītā, vai arī maisījumā ar nātrija hlorīdu (silvinīts).
Karolīne Honfi

Biogrāfija

No 1950. gadu beigām līdz 1960. gadu beigām bijusi viena no Ungārijas vadošajām šahistēm. 1961. gadā uzvarējusi Ungārijas sieviešu šaha čempionātā. Vēl četras reizes (1959, 1963, 1964, 1968) šajā turnīrā ieguvusi sudraba medaļas. Pārstāvējusi Ungārijas komandu Pasaules šaha olimpiādē 1969. gadā un komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļu. Par panākumiem turnīros FIDE 1969. gadā Honfi piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.
Pazīstama arī kā korespondencšahiste. Ungārijas izlases sastāvā piedalījusies Starptautiskā Korespondencšaha federācijas (ICCF) 2. sieviešu šaha olimpiādē (1980-1982). 1977. gadā ICCF piešķīra Honfi starptautiskās korespondencšaha meistares nosaukumu.
Latvijas futbola izlase 1994. gadā

Spēles

 Latvija: Oļegs Karavajevs (Raimonds Laizāns 70') - Igors Troickis, Vitālijs Astafjevs, Boriss Monjaks (Einārs Gņedojs 64'), Jurijs Ševļakovs, Dzintars Sproģis, Sergejs Jemeļjanovs, Valērijs Ivanovs, Andrejs Štolcers (Aleksandrs Jeļisejevs 46'), Vladimirs Babičevs (Gatis Ērglis 73'), Aivars Drupass.
 Latvija: Raimonds Laizāns - Igors Troickis (Aleksandrs Jeļisejevs 57'), Vitālijs Astafjevs, Mihails Zemļinskis, Jurijs Ševļakovs, Dzintars Sproģis, Sergejs Jemeļjanovs, Valērijs Ivanovs, Oļegs Blagonadeždins, Vladimirs Babičevs (Aleksandrs Fedotovs 71'), Aivars Drupass.
 Latvija: Oļegs Karavajevs (Raimonds Laizāns 67') - Igors Troickis, Vitālijs Astafjevs, Gatis Ērglis, Mihails Zemļinskis, Jurijs Popkovs (Boriss Monjaks 67'), Sergejs Jemeļjanovs (Aleksandrs Fedotovs 46'), Vadims Mikuckis, Armands Zeiberliņš (Oļegs Blagonadeždins 46'), Aleksejs Šarando (Larss Rihters 62'), Rolands Bulders.
 Latvija: Oļegs Karavajevs - Igors Troickis, Vitālijs Astafjevs (Larss Rihters 78'), Gatis Ērglis, Mihails Zemļinskis, Aleksandrs Jeļisejevs (Jurijs Popkovs 46'), Sergejs Jemeļjanovs, Vadims Mikuckis (Boriss Monjaks 67'), Armands Zeiberliņš (Oļegs Blagonadeždins 46'), Aleksejs Šarando, Rolands Bulders.
 Latvija: Oļegs Karavajevs - Igors Troickis, Vitālijs Astafjevs, Mihails Zemļinskis, Jurijs Ševļakovs, Valentīns Lobaņovs, Aleksejs Šarando, Vadims Mikuckis (Aleksandrs Jeļisejevs 64'), Vladimirs Babičevs, Jevgēņijs Miļevskis (Igors Stepanovs 46'), Rolands Bulders.
 Latvija: Oļegs Karavajevs - Igors Troickis, Vitālijs Astafjevs, Mihails Zemļinskis, Jurijs Ševļakovs, Dzintars Sproģis (Boriss Monjaks 66'), Igors Stepanovs, Valērijs Ivanovs, Vladimirs Babičevs, Aleksandrs Glazovs (Jevgēņijs Miļevskis 46'), Aleksejs Semjonovs.
 Latvija: Raimonds Laizāns - Igors Troickis, Vitālijs Astafjevs, Mihails Zemļinskis, Jurijs Ševļakovs, Dzintars Sproģis, Vadims Mikuckis (Andrejs Štolcers 68'), Valērijs Ivanovs, Aleksejs Semjonovs, Vladimirs Babičevs, Aleksejs Šarando (Sergejs Ivanovs 46').
 Latvija: Oļegs Karavajevs - Igors Troickis, Vitālijs Astafjevs, Mihails Zemļinskis, Jurijs Ševļakovs, Dzintars Sproģis, Oļegs Blagonadeždins (Vadims Mikuckis 46'), Valērijs Ivanovs, Jevgēņijs Miļevskis, Vladimirs Babičevs (Aleksejs Šarando 71'), Aleksejs Semjonovs.
Bioluminiscence

Bioluminiscence ir organismu mirdzēšana, ko novēro trūdošiem kokiem, baktērijām, sēnēm, dažiem kukaiņiem un jūras dzīvniekiem, un kas ir saistīta ar oksidēšanās procesiem. Bioluminiscence ir hemiluminiscences atsevišķs gadījums.

Spīdēšanas iemesls

Jau 17. gadsimtā R. Boils konstatēja, ka trūdoša koka mirdzēšana izbeidzas, ja pārtrauc gaisa pieplūdi. Tā atkal atjaunojas gaisa klātbūtnē. Tādēļ var secināt, ka mirdzēšana rodas ķīmiskā reakcijā ar gaisa līdzdalību. Vēlāk noskaidrojās, ka šajā reakcijā piedalās skābeklis. Tā ir speciālu olbaltumvielu — luciferīnu — oksidēšanās fermenta luciferāzes klātbūtnē. Baktērijām par luciferīnu kalpo flavīnmononukleotīds (riboflavīn-5-fosfāts). Luciferīni intensīvi fluorescē. Luciferāze kalpo par katalizatoru. Izdalīts kristāliskā veidā, luciferīns var oksidēties arī ķīmiskā ceļā, bet atšķirībā no fermentatīvās oksidēšanās organismā enerģija izdalās siltuma veidā, nevis gaismas kvantos. Pēc ķīmisko procesu dabas iespējami vairāki bioluminiscences varianti ar atšķirīgu luminiscences spektrālo sastāvu. Daži vēzīši izstaro gaismu ar maksimālo intensitāti zili zaļajā spektra daļā 440 -460 nm rajonā. Baktērijas, mirdzvaboles izstaro dzelteni zaļu gaismu rajonā ap 560 nm. Bioluminiscence plašāk izplatīta okeānu un jūru iemītniekiem, kas dažkārt savairojas tik daudz, ka izraisa jūras mirdzēšanu. Tagad ir pazīstami vairāk nekā 800 jūras organismu veidu, kam novēro bioluminiscenci, sākot no baktērijām un beidzot ar vēzīšiem un zivīm. Daži organismi mirdz nepārtraukti, ja apkārtējā vidē ir skābeklis. Citi organismi mirdz atsevišķiem impulsiem. Ļoti bieži organismu mirdzēšana rodas kā reakcija uz kādu kairinājumu. Šie kairinājumi var būt ķīmiski, mehāniski vai elektriski, kā arī gaisma un siltums. Daži vienšūnu organismi un sīkie vēzīši atsaucas ar gaismas impulsiem pat uz vismazākajiem mehāniskajiem kairinājumiem: ūdens plūsmu un viļņošanos. Ir novērota kuģu radīto viļņu mirdzēšana, kas var būt tik spoža, ka rada atblāzmojumu mākoņos. Ļoti spēcīgs mirdzums rodas cunami laikā, kas rodas, ja zem jūras vai piekrastes zonā notiek zemestrīce. Tuvojoties krastam, cunami viļņi vispirms izraisa stipru bēgumu, kura laikā atklātais jūras dibens spoži mirdz.
Bioluminiscence slēpj vēl daudz neatrisināta. Mirdzošie organismi ir ļoti racionāli starotāji, kas netērē enerģiju neredzamā, tai skaitā — siltuma, diapazonā. Pat visracionālākās dienasgaismas lampas apmēram pusi enerģijas izstaro IS rajonā. Turklāt jūrā mītošo organismu izstarotās gaismas maksimums atrodas zili zaļā spektra daļā, kur jūras ūdenim ir vislielākā caurlaidība un organismu gaismas signāli izplatās ar vismazākajiem zudumiem. Tad gaisma mirdzošajiem organismiem kalpo signalizācijai, lai cits citu atpazītu, lai pievilinātu laupījumu vai, gluži pretēji, lai atbaidītu ienaidnieku. Sevišķi svarīgi tas ir dziļūdens organismiem, kas mīt tumšajos ūdens slāņos. Taču ar to vien bioluminiscences samērā plašo izplatību izskaidrot nevar. Galveno ieguldījumu jūras mirdzēšanā dod vienšūnu organismi, kuriem nav jāpievilina pretējā dzimuma pārstāvis vai laupījums, tiem nav arī jāaizstāvās pret atklātiem ienaidniekiem.
Dekoratīvās žurkas

Turēšana

Iegādājoties žurku kā mājdzīvnieku, ir jāparūpējas par to, lai dzīvniekam tiktu nodrošināti nepieciešamie dzīvošanas apstākļi un komforts. Ieteicams žurku turēt grauzējiem speciāli paredzētos būros, kurus var iegādāties zooveikalos. Būri vēlams aprīkot arī ar mājiņu, dzeramtrauku un ēdiena trauciņu.  Svarīgi atcerēties, ka būrim jābūt aprīkotam ar automātisko dzirdītavu, nevis šķīvīti utml. objektiem, kuri pildīti ar ūdeni. Šīs improvizētās ūdens tilpnes, žurkas bieži mēdz izmantot kā tualeti, nevis dzirdītavu.

Kopšana

Mājdzīvnieka būri ieteicams izklāt ar pakaišiem, piemēram, vilnu vai speciālajām skaidām, kas pieejami zooveikalos. Tomēr jāatceras, ka šādi pakaiši jāmaina vismaz reizi 4 dienās, jo nevajadzētu pieļaut, ka tie kļūst mitri (tas veicina nepatīkama aromāta izplatīšanos). Žurkai var dot arī sienu, lapiņas, pļavas puķes (pienene, āboliņš), lai padarītu mīluļa būri līdzīgāku dabai aiz loga. Tāpat žurkas būrī vienmēr jābūt svaigam ūdenim dzirdītavā, tam jābūt istabas temperatūrā un dzirdītavai jābūt novietotai tā, lai tā būtu brīvi un ērti aizsniedzama. Būri ieteicams mazgāt vismaz reizi nedēļā, lai izvairītos no nepatīkama aromāta. Ja būris tiek uzturēts kārtībā, arī žurka būs tīra.

Barošana

Žurkas, tāpat kā daudzi citi grauzēji, ir slavenas ar to, ka ēd gandrīz visu. Mājas žurkas vajadzētu barot ar veikalos nopērkamajiem barības maisījumiem, kuri parasti satur graudus un žāvētus augļus. Tomēr, žurkām vajadzētu dot arī augļus un dārzeņus, piemēram, burkānus, ābolus (izņemot ābolu sēklas), gurķus un citus augļus, dārzeņus. Siers žurkai nav veselīgs (pārtika, kuru mēs uzņemam, bieži ir pārāk trekna un garšvielām bagāta, kas var saīsināt dekoratīvās žurkas mūžu).
2010. gada Pasaules čempionāts biatlonā

Jauktās stafetes Pasaules čempionāts biatlonā notika Hantimansijskā, Krievijā 2010. gada 28. martā.
Jakubs Sedlāčeks

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Sedlāčeks sāka 2007.—08. gada sezonas izskaņā, kad aizvadīja trīs spēles Čehijas Ekstralīgas kluba HK Zlīna sastāvā. Jau 2008.—09. gada sezonā viņš kļuva par komandas pamatvārtsargu, sezonu noslēdzot ar visas līgas labāko atvairīto metienu īpatsvaru. Komandas rindās Sedlāčeks spēlēja līdz pat 2012.—13. gada sezonas izskaņai.
2013. gada 21. augustā pēc veiksmīgi izturēta pārbaudes laika Sedlāčeks noslēdza viena gada līgumu ar KHL klubu Rīgas "Dinamo". 2013.—14. gada sezonā Sedlāčeks bija komandas otrais vārtsargs aiz Mikaela Telkvista, taču nākamās trīs sezonas bija komandas pamatvārtsargs. 2017. gada vasarā pievienojās Čehijas Ekstralīgas klubam HK Hradec Kralove, taču jau novembrī pārcēlās uz Itāliju un nepilnu mēnesi vēlāk pievienojās Bratislavas "Slovan".
Čehijas hokeja izlases rindās spēlējis 2010. gada Pasaules čempionātā junioriem.