Krabji

Izplatība

Krabji sastopami visos pasaules okeānos un jūrās, kā arī dažādās saldūdens tilpnēs. Dažas krabju sugas dzīvo arī uz sauszemes. Apmēram 850 sugas ir saldūdens, sauszemes vai daļējas sauszemes sugas, kuras izplatītas tropos un subtropos.

Latvijā

Latvijā sastopamas 2 krabju sugas: piekrastes peldkrabis (Carcinus maenas) un reizēm arī invazīvais Ķīnas cimdiņkrabis (Eriocheir sinensis).

Morfoloģija

Krabjiem raksturīgs biezs eksoskelets un spīļu pāris. Dažādu sugu krabju izmērs variē no dažiem milimetriem līdz vairākiem metriem. Mazākais ir zirņu krabis (Pinnotheres pisum), kura ķermenis ir zirņa lielumā. Bet lielākais ir Japānas zirnekļkrabis (Macrocheira kaempferi), kura kopējais ķermeņa un kāju izplētums ir 4 metri. Krabjiem galvenā pazīme ir īsā aste jeb īsais, saplacināts vēders, kas pilnībā paslēpies zem krūšu daļas. Arī zinātniskais nosaukums raksturo īso asti. Grieķu vārds βραχύς / brachys latviski nozīmē īss un vārds οὐρά / οura - aste.

Dzimumu dimorfisms

Krabju sugām ir raksturīgs dzimumu dimorfisms. Tēviņiem spīles parasti ir lielākas nekā mātītēm. Visizteiktāk šī īpašība izpaužas vijolniekkrabjiem (Uca), kuru tēviņiem viena spīle ir izteikti lielāka nekā otra spīle. Lielā spīle tiek izmantota savstarpējai komunikācijai, īpaši, lai piesaistītu mātītes. Otra atšķirība starp tēviņiem un mātītēm ir vēdera (pleona) forma. Lielākajai daļai tēviņu vēders ir šaurs un trīstūra formā, bet mātītēm tas ir plats un noapaļotā formā, jo mātītes perē olas, kas piestiprinātas pie vēderkājām (pleopodiem)

Uzvedība un barība

Krabji pārvietojas sāniski, jo to kāju motorika visefektīgāk strādā uz sāniem. Ir sugas, kas pārvietojas uz priekšu un atpakaļu, piemēram, varžu krabji (Raninidae), parastais zirnekļkrabis (Libinia emarginata) un karavīrkrabis (Mictyris platycheles). Dažas sugas spēj peldēt, piemēram, šķēpastes krabji (Portunidae) un mēness krabji (Matutidae). Vairumam sugu raksturīga sarežģīta uzvedība - krabji sazinās bungājot vai mājot ar spīlēm; tēviņi mēdz cīnīties savā starpā par mātītēm, reizēm krabji cīnās arī par labākajām paslēptuvēm.
Krabji ir visēdāji, kas pārsvarā pārtiek no aļģēm, taču atkarībā no sugas tie ēd arī gliemjus, tārpus, citus desmitkājvēžus, sēnes, baktērijas un oganiskos atkritumus. Daudzu sugu krabji vislabāk attīstās, ja barībā lieto gan augus, gan dzīvniekus. Krabji ir slaveni ar to, ka tie savā starpā sadarbojas, lai sagādātu barību un drošību savai ģimenei. Pārošanās laikā mātīte piemeklē drošu slēptuvi, kurā uzturas olu perēšanas laikā.

Krabji - pārtikas produkts

Apmēram 20% no visiem pārtikā patērētajiem vēžveidīgajiem ir krabji. Katru gadu cilvēki apēd 1,5 miljonus tonnu krabju. No visiem krabjiem pārtikā vispopulārākais ir Japānas zilais peldkrabis (Portunus trituberculatus), kas sastāda 1/5 daļu no apēstajiem krabjiem. Citas iecienītākās krabju sugas ir zilais peldkrabis (Portunus pelagicus), zilais krabis (Callinectes sapidus), ēdamais krabis (Cancer pagurus), Dungeness krabis (Metacarcinus magister), purva krabis (Scylla serrata) u.c. Katru no šīm sugām gadā patērē vairāk kā 20 000 tonnas.

Krabju ēdieni

Krabjus pārtikā lieto visā pasaulē, un tos gatavo dažādos veidos. Dažām sugām apēd visas sastāvdaļas, ieskaitot čaulu, piemēram, mīkstčaulas krabjus, citām sugām ēd tikai spīļu un kāju gaļu, piemēram, sniega krabjus (Chionoecetes).
Krabjus parasti vāra. Bet Austrumāzijā krabju mātītes ēd arī jēlas. Āzijā krabjus gatavo ļoti asus, izmantojot čillī piparus vai asu garšvielu maisījumu, piemēram, Indijā ir populārs masala garšvielās gatavots krabis.