google/wiki40b huggingface dataset:
Piecas civilizētās ciltis

Piecas civilizētās ciltis ir jēdziens, kas tika attiecināts uz piecām indiāņu tautām: čirokiem, čikasiem, čoktaviem, krīkiem jeb muskogiem, un seminoliem, kuras kolonizētāji uzskatīja par civilizētām, jo tās pārņēma daudzas kolonistu paražas un bija labās attiecībās ar kaimiņiem. Sākotnēji tās apdzīvoja dienvidaustrumus, taču vēlāk tika pārvietoti uz citām valsts daļām, it īpaši tagadējo Oklahomas štatu.
Horderna rags

Horderna rags (angļu: Cape Hordern) ir no ledus brīvs zemesrags Bangera oāzes ziemeļrietumos. Atdala Karalienes Mērijas krastu no Noksa krasta. Atklāja Daglasa Mosona ekspedīcija 1912. gadā un nosauca par Horderna salu par godu ekspedīcijas patronam Semjuelam Hordernam (Samuel Hordern). 1955. gadā pēc situācijas precizēšanas Antarktisko nosaukumu pārraudzības komiteja (US-ACAN) to pārdēvēja par Horderna ragu.
Viškova (Čehija)

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1141. gadā. Ilgu laiku apdzīvotā vieta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1919. gada — Čehoslovākijā. Pēc Otrā pasaules kara no pilsētas tika padzīti tās vācu iedzīvotāji. Kopš 1993. gada — Čehijā. 1994. gadā Viškovā tika nodibināts uzņēmums "Skrivanek", kas mūsdienās pazīstams arī Latvijā.

Iestādes

Viškovā atrodas NATO iestāde - ķīmiskās, bioloģiskās un radiācijas aizsardzības centrs (The Joint Chemical, Biological, Radiation, & Nuclear Defence Centre of Excellence (JCBRN)).

Tūrisms

Netālu no Viškovas atrodas dinozauru parks.

Cilvēki

Viškova ir politiķa Klementa Gotvalda (Klement Gottwald, 1896-1953) un futbolista Mihala Kadleca (Michal Kadlec, 1984) dzimtā pilsēta.
Oreola efekts

Vēsture

Edvards Torndaiks (plašāk pazītams ar savu devumu izglītības psiholoģijā) radīja frāzi halo efekts un bija pirmais, kurš to atbalstīja ar empīriskiem pētījumiem. Viņš deva fenomenam tā vārdu 1920. gadā, savā rakstā Nepārtrauktās Kļūdas Psiholoģijas Reitingos. Pētījumā, kurš tika veikts 1915. gadā, viņš novēroja pazīmi, ka personas bija ļoti lielā mērā un vienmērīgi savstarpēji saistītas.

Atbalstošie pierādījumi

Torndaiks Nepārtrauktajās Kļūdās Psiholoģijas Reitingos uzdeva diviem komandieriem novērtēt savu karavīru fiziskās īpašības (kārtīgums, balss, ķermeņa uzbūve, gultnis, un enerģija, intelektu, vadības prasmes) un personību (ieskaitot uzticamību, uzticību, atbildību, pašaizliedzību un sadarbību). Viņa mērķis bija novērot, kā vienas personības aspekts ietekmē citu aspektu. Torndaika eksperiments atspoguļoja divas izteiktas korelācijas komandieru atbildēs. Šajā pārskatā viņš norādīja, ka Korelācijas bija ārkārtīgi lielas un vienmērīgas.

Kritika

Vairāki pētnieki apgalvo, ka oreola efekts izplatība ir apstājusies. Kaplana 1978.gada eksperimentā tā pētījuma rezultāti sakrita ar vairākiem citiem pētījumiem, kuros līdzīgi uzmanība tika pievērsta oreola efektam un cilvēki ar pievilcīgāku ārieni tika novērtēti ar augstāku atzīmi. Tā, piemēram, tādās jomās kā radošums, inteliģence un jūtīgums ārēji pievilcīgāki cilvēki tika novērtēti augstāk, nekā mazāk pievilcīgas personas. Turklāt šie rezultāti un halo efekts kopumā, kā konstatēja pētnieks, iedarbojās uz sievietēm tikai tad, ja tika lūgsts novērtēt pretējo dzimumu.
Oreola efekta kritika ir arī norādījusi, ka greizsirdība, kas tiek izjusta pret pievilcīgāku indivīdu, varētu būt nozīmīgs faktors, vērtējot šo personu. Pētījums Dermer un Thiel ir parādījis, ka tas ir vairāk izplatīts starp sievietēm, nekā vīriešiem, kur sievietes apraksta fiziski pievilcīgas sievietes kā personas ar sliktām sociālajām īpašībām.
Annaberga-Buholca

Vēsture

Annaberga-Buholca izveidota 1945. gadā, apvienojot Annabergas un Buholcas pilsētas. Tās kopš 15. gadsimta attītījušās kā kalnraču pilsētas, jo apkārtnes kalnos tradicionāli ieguva sudrabu, alvu un kobaltu. Kopš 16. gadsimta beigām pilsēta ir arī mežģīņu ražošanas centrs, kad to ieviesa bēgļi no mūsdienu Beļģijas.

Izglītība, kultūra, tūrisms un sports

Mūsdienās pilsēta ir tūrisma un ziemas sporta centrs. Tā ir pazīstama ar saviem ziemassvētku tirdziņiem un sarežģītiem Ziemassvētku kokgriezumiem. Šeit atrodas matemātiķa Ādama Rīza un Rūdu kalnu muzeji. Notiek tradicionāls folkloras festivāls Annaberger Kät un Vācijā lielākā kalnraču parāde (Bergparade).
Anjnabergas pilsētas vārdā nosaukts minerāls annabergīts.

Cilvēki

Annaberga-Buholca ir slēpotājas Violas Baueres (Viola Bauer, 1976), divcīņnieka Tino Edelmaņa (Tino Edelmann, 1985), divcīņnieka Ērika Fencela (Eric Frenzel, 1988), futbolista Matiāsa Hergeta (Matthias Herget, 1955), diskmetējas Evelīnas Jālas (Evelin Jahl, 1956) dzimtā pilsēta.
Pilsētā lielu daļu no mūža pavadījis matemātiķis Ādams Rīzs (Adam Ries, 1492-1559). 1907. gadā Annabergas lauksimniecības skolā strādāja Kārlis Ulmanis.
Teorētiskā fizika

Teorētiskā fizika ir fizikas apakšnozare, kurā tiek izstrādāti dabas parādību, kā arī to risināšanas matemātiskie modeļi. Atbilstoši fizikas nozaru iedalīšanai pēc pētījumu metodēm, līdzās teorētiskajai fizikai pastāv eksperimentālā fizika.
KDE

kdelibs

Uz Qt programmatūras ietvara balstītais kdelibs ļauj izveidot programmas, kas iekļaujas KDE darba vidē un spēj darboties jebkur, kur ir pieejams kdelibs.

KWin

KWin ir KDE logu pārvaldnieks. Tas attēlo 3D efektus gan ar OpenGL, gan XRender dzinējiem. Pateicoties Qt bibliotēku atbalstam KWin spēj izmantot gan Native Graphics Layer, gan Raster grafikas dzinējus. Sākot ar KDE versiju 4.9.90 KWin spēj izmantot arī OpenGL 3.1 iespējas un ļauj veikt krāsu labošanu atsevišķiem programmas logiem. Atšķirībā no vairuma līdzīgu logu pārvaldnieku KWin uzmanība tiek pievērsta gan logu pārvaldības funkcionalitātei, gan 3D efektu noderīgumam nevis tikai izskatam.

Plasma

Plasma Workspace ir kopējais nosaukums grafiskajām vidēm, kādas KDE piedāvā.

Desktop

Plasma Desktop ir nosaukums noklusētajai grafiskajai videi, kas paredzēta galddatoriem un klēpjdatoriem. To var pielāgot visdažādākajos veidos, bet pēc noklusējuma tās izkārtojums un funkcijas ir līdzīgas vairumam pazīstamajai Windows darba vides koncepcijai.

Netbook

Plasma Netbook ir paredzēta maza izmēra portatīvajiem datoriem ar ierobežotu vietu uz ekrāna.

citas

Plasma Workspace projekta ietvaros tiek izstrādātas arī citas grafiskās vides, kas ir pielāgotas iekārtām ar ļoti maziem vai skārniejūtīgiem ekrāniem, taču pagaidām tās netiek iekļautas galvenajā KDE SC relīzē.
20. decembris

20. decembris ir gada 354. diena pēc Gregora kalendāra (355. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 11 dienas.
Alberts Sprūdžs

Biogrāfija

Izglītību ieguvis Varakļānu ģimnāzijā un skolotāju sagatavošanas kursos Daugavpilī. No 1928. līdz 1932. gadam strādājis par skolotāju. No 1932. līdz 1938. gadam — ierēdnis Rīgā, Hipotēku bankā. Strādājis dažādos laikrakstos un žurnālos.
1927. gadā sācis publicēties. Vairāku romānu, stāstu krājumu autors, taču sākotnēji rakstījis dzeju. 1936. gadā izdota latgaliešu literatūras antoloģija "Latgales dziesminieki", 1940. gadā — "Latgale stāsta".
Rēzeknes bombardēšanas laikā gājis bojā 1944. gada 7. aprīlī. Apbedīts Varakļānu kapos.
Falkenzē

Vēsture

Pilsēta izveidota 1923. gadā no divām apdzīvotajām vietām, no kurām veidots pilsētas nosaukums - Falkenhāgenas un Zēgefeldas. Pēc Otrā pasaules kara Falkenzē atradās VDR sastāvā, piekļaujoties Rietumberlīnei, no kuru to šķīra Berlīnes mūris.
Bejas kauja

Priekšvēsture

Igaunijas brīvības cīņu laikā Igaunijas 2. divīzija kopā ar Tartu partizānu bataljonu atbrīvoja Tartu un gar Tartu-Rīgas dzelzceļu uzbruka Valkas virzienā, kur pie Valkas apriņķa robežas notika Paju kauja. 31. janvārī igauņi kopā ar somu brīvprātīgajiem ieņēma Valkas pilsētu un iegāja Latvijas teritorijā.
Īstenojot Igaunijas armijas vadības operatīvos plānus igauņu un somu vienības 1919. gada februārī turpināja uzbrukumu, lai sasniegtu līniju Ainaži-Sedas upe-Ape-Irboska. Pretēji Igaunijas armijas virspavēlnieka ģenerāļa Juhana Laidonera iecerei un stratēģiskajiem plāniem somu brīvprātīgo komandieris Hanss Kalms 19. februārī deva pavēli no Valkas doties uz Alūksni. 21. februāra rītā somi ieņēma Alūksni, kaujā zaudējot trīs virsniekus un 15 kareivjus. 22. februārī pa Valkas-Alūksnes dzelzceļu ieradās igauņu bruņuvilciens.

Sekas

Ziemeļu zēnu pulku Igaunijas armijas vadība nosūtīja rezervē. Sarkanā armija sāka pretuzbrukumu, 6. latviešu strēlnieku pulks ieņēma Alūksni, bet līdz 15. martam arī Vastselīnas un Repinas pagastus Dienvidigaunijā.

Piemiņa

Atmodas kustības laikā kritušo somu karavīru piemiņai 1989. gada 2. februārī Bejas kapos uzlika baltu koka krustu un koka sētiņu, bet 2000. gada 7. maijā Bejas kapos atklāja piemiņas akmeni ar uzrakstu "Šeit atdusas somu brīvprātīgo pulka Ziemeļu zēni karavīri, kuri krituši Bejas kaujā 1919. gadā." 1999. gada 17. oktobrī pie Jaunalūksnes pagasta novadpētniecības centra atklāja somu karavīriem veltītu piemiņas plāksni.
2015. gadā Alūksnes pašvaldība pieņēma lēmumu atbalstīt Somijas Neatkarības cīņu tradīciju apvienības iniciatīvu izveidot Latvijas Brīvības cīņās Marienburgas (Alūksnes) kaujā 1919. gada 21. februārī kritušo Somijas brīvprātīgo karavīru piemiņas vietu pie Alūksnes dzelzceļa stacijas. Piemiņas vietas atklāšana paredzēta 2019. gada februārī.
1906 (filma)

Sižets

Filmas darbība rit 1906. gada novembrī. Slepenpolicijai ir pārsvars cīņā pret sociāldemokrātiem; palikusi tikai viena grupa, kas vēl spītīgi cīnās un plāno uzbrukt rūpnīcas kasei. Par uzbrukuma vadītāju kļūst viens no ierindas kaujiniekiem, Pelēkais. Plānošanas laikā viņš satiek dzejnieci Violetu, kura Pelēkajam iepatīkas, tāpēc viņš cenšas iekarot Violetas uzmanību. Pateicoties Violetai, Pelēkais ierauga gan revolūciju, gan dzīvi kā tādu no pavisam cita skatupunkta. Tajā pašā laikā Violeta nonāk bīstamajā revolūcijas pasaulē.
Guntars Galvanovskis

Biogrāfija

G. Galvanovskis dzimis 1982. gada 15. maijā. 2009. gadā pabeidzis Vidzemes augstskolu, ieguvis bakalaura grādu biznesa vadībā, 2010. gadā ieguvis maģistra grādu šai pašā augstskolā. 
Ir bijis BK Valmiera valdes priekšsēdētājs laika posmā no 2009. līdz 2018. gadam (trīs gadus bijis kā goda prezidents un sešus gadus, kā kluba prezidents). Viņa prezidentūras laikā BK Valmiera izcīnīja Latvijas Basketbola līgas čempionatitulu 2016. gadā. Šajā pašā sezonā ieguva Baltijas basketbola līgas uzvarētāju titulu.
2014. gadā viņa līdzdibinātais datorspēļu uzņēmums Beetroot Lab saņēma Apple App Store feature statusu ar 2017. gadā radīto spēli Polipong.

Politiskā darbība

2009. gadā ievēlēts Valmieras domē no partijas "Jaunais laiks" saraksta. 2010. gadā kandidējis 10. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Vienotība" saraksta Vidzemes reģionā, ticis ievēlēts. 2011. gadā kopā ar partijas biedru Klāvu Olšteinu izstājās no "Jaunā laika" un nolika deputāta mandātu, lai pievienotos jaunizveidotajai Zatlera Reformu partijai (bija starp tās dibinātājiem). Šai laikā bijis arī ārštata padomnieks Ekonomikas ministrijā.
2011. gada oktobrī G. Galvanovskis tika izslēgts no Zatlera Reformu partijas par nesaskaņotu un individuālu kampaņu organizēšanu priekšvēlēšanu laikā un nekandidēja 11. Saeimas ārkārtas vēlēšanās.
Grothusa mehānisms

Grothusa mehānisms ir protonu (ūdeņraža pozitīvo jonu) vai protonu iztrūkumu pārneses mehānisms vidēs, kur molekulas saistītas ar ūdeņraža saitēm (piemēram, ūdenī vai šķidrā amonjakā). Šādu mehānismu pirmais paredzēja baltvācu dabaszinātnieks Teodors Grothuss, tādēļ tas nosaukts viņa vārdā.
Ūdeņraža jons tiek pakāpeniski padots no vienas ūdens molekulas uz nākamo kā "stafetes kociņš", bet praktiski protonu kustības ātrumu šķīdinātājā nosaka šķīdinātāja molekulu polarizācijas ātrums.

Vēsture

Savā 1806. gadā publicētajā darbā "Šķidrumu sadalīšanas ar elektrisko strāvu teorija" Teodors Grothuss ieteica teoriju, kas izskaidroja ūdens anomālo elektrovadītspēju.
2005. gadā izdevās eksperimentāli fiksēt, kā protons vidē pārvietojas no vienas molekulas pie citas.
Kēms

Kēmi ir apaļi 10-30 m augsti pauguri, kuri veidojušies ledāja caurkusumos, uzkrājoties ledāja kušanas ūdeņu sanestajiem smilts un grants nogulumiem. Kēmi ir apaļi pauguri. Grants nogulumi, kā arī stāvās nogāzes nosaka to, ka kēmu pauguraiņu izmantošana lauksaimniecībā ir apgrūtināta. Tāpēc kēmu paugurus visbiežāk klāj priežu un egļu meži. Daudzviet kēmu pauguros ierīkoti grants karjeri. Tāpat kā morēnu pauguri, arī kēmi veido pauguraines. Latvijā lielākās kēmu pauguraines ir starp Talsiem un Tukumu Austrumkursas augstienē un Latgales augstienē.
Trihineloze

Trihineloze ir zooantroponoze, kur pieaugušie parazīti lokalizējas saimnieka tievajās zarnās, bet kāpuri – tā paša saimnieka muskulatūrā.

Slimības ierosinātājs

Trichinella spiralis ir sīka nematode, ķermeņa garums tēviņam 1,4 – 1,6 mm, mātītei - 3  – 4 mm. Mātītes ir dzīvdzemdētājas.

Parazīta attīstība

Trihinellu mātītes saimnieka tievajās zarnās dzemdē dzīvus kāpurus, kuri ar limfu un asinīm tiek ienesti muskuļos. Kāpuri visbiežāk parazitē diafragmas kājiņu, mēles, barības vada un starpribu muskuļos. Pēc 17 dienām tie kļūst invadētspējīgi. Pēc 3 – 4 nedēļām ap kāpuru veidojas kapsula, kura 6 mēnešu laikā sāk pārkaļķoties. Pilnīgi šis process beidzas pēc 15 – 18 mēnešiem. Dzīvnieka muskuļos trihinellas saglabā dzīvotspēju gadiem ilgi, bet cilvēkam – līdz 25 gadiem.
Dzīvnieki un cilvēks invadējas, apēdot gaļu, kurā ir invadētspējīgi trihinellu kāpuri. Gaļa tiek sagremota, bet atbrīvojušies kāpuri 2 – 7 dienās sasniedz dzimumgatavību. Tēviņi apaugļo mātītes un nobeidzas, bet mātītes pēc 6 – 7 dienām dzemdē 1500 – 10 000 trihinellu kāpurus, pēc tam pašas nobeidzas.

Patoģenēze

Iedarbojas uz saimnieka organismu antigēni, mehāniski un toksiski, kā arī inokulē mikroorganismus.

Ārstēšana

Ārstēšana ir simptomātiska, jo muskuļaudos iekapsulējušos kāpurus iznīcināt nav iespējams.
Aleksandrs Radulovs

Spēlētāja karjera

Par Radulova profesionālās karjeras sākumu var uzskatīt 2003. gadu, kad viņš aizvadīja vienu spēli Krievijas Superlīgas kluba Maskavas "Dinamo" rindās. Sezonas noslēgumā viņu draftēja NHL - viņu ar kopējo 15. numuru izvēlējās Nešvilas "Predators". 2004.—05. un 2005.—06. sezonas Radulovs aizvadīja Kvebekas junioru hokeja līgā, bet 2006.—07. un 2007.—08. gadu sezonā spēlēja "Predators" sastāvā.
Lai gan Radulovam līgums ar Nešvilas klubu bija arī 2008.-09. gada sezonai, 2008. gada jūlijā viņš noslēdza trīs sezonu līgumu ar Ufas "Salavat Julajev". 2009. gada 10. janvārī spēlēja Pirmajā KHL Zvaigžņu spēlē, kurā guva vienus vārtus, kā arī atdeva vienu rezultatīvu piespēli. Radulovs bija 2010.—11. sezonas līgas rezultatīvākais spēlētājs. Sezonas izskaņā Radulovs kopā ar komandu izcīnīja arī Gagarina kausu.
Pēc 2011.—12. KHL sezonas noslēguma Radulovs devās uz Nešvilas "Predators", tās rindās aizvadot 9 spēles, taču vasarā izlēma atgriezties KHL, noslēdzot līgumu uz trim gadiem ar Maskavas CSKA. Arī turpmākajās sezonās Radulovs bija viens no līgas rezultatīvākajiem spēlētājiem. 2015. gadā ceturto reizi karjerā kā KHL vērtīgākais spēlētājs ieguva Zelta nūju.
2016. gada vasarā noslēdza viena gada līgumu ar Monreālas "Canadiens". Tās sastāvā 76 spēlēs Radulovs atzīmējās ar 54 rezultativitātes punktiem, būdams komandas otrs rezultatīvākais spēlētājs aiz Maksa Pačioreti. 2017. gada jūlijā noslēdza piecu gadu līgumu ar Dalasas "Stars".
Krievijas izlases rindās spēlējis divos Pasaules čempionātos junioriem, abas reizes izcīnot sudraba medaļu, kā arī 2007. un 2008. gada Pasaules čempionātos, 2008. gadā kļūstot par Pasaules čempionu, bet 2007. gadā izcīnot bronzas medaļu.
Anaisa Ševaljē

Karjera

Guvusi panākumus jauniešu un junioru pasaules čempionātos. 2011. gadā Nove Mesto ieguva trīs medaļas jauniešu (U-19) vecuma grupā. 2012. gada Pasaules čempionātā junioriem Kontiolahti izcīnīja 2. vietu sprintā U-21 vecuma grupā.
Pasaules kausa sacensībās debitējusi 2013. gada 6. decembrī sprinta sacensībās Hohfilcenē. Līdz šim vienīgo individuālo uzvaru izcīnījusi 2016. gada decembrī PK posmā Nove Mesto.
Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2016. gadā, kad izcīnīja sudraba medaļu stafetē. 2017. gada Pasaules čempionātā Hohfilcenē izcīnīja trīs medaļas — sudrabu jauktajā stafetē un bronzas medaļas sprintā un stafetē sievietēm.
2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā kopā ar Marī Dorēnu-Abēru, Žistīni Brezā un Anaisu Beskonu kļuva par bronzas medaļas ieguvēju stafetē.
Vladislavs I Elkonītis

Dzīvesgājums

Vladislavs I bija Kujāvijas kņaza Kazimira I dēls un Mazovijas Konrāda mazdēls, Lešeka I brālis. Bija precējies ar Jadvigu no Kališas (bērni - Stefans, Vladislavs, Kunegunda, Elžbete (Ungārijas karaļa Kārola Roberta sieva), Kazimirs III Lielais). Savu iesauku - Elkonītis, ieguvis nelielā auguma dēļ (pēc dažiem avotiem - 130 cm).
No 1267.gada mātes aizbildniecībā valdīja Kujāvijā un Dobžiņā. Iesākumā atbalstīja Pšemislu II. Pēc Pšemisla II nāves mēģināja iegūt savā varā arī Mazpoliju, bet tas neizdevās, jo vietējā šļahta atbalstīja Čehijas karali Vāclavu II. No 1300. līdz 1304. gadam trimdā, iespējams, Ungārijā. 
1304.gadā ar ungāru un zemāko augstmaņu atbalstu iebruka Mazpolijā un 1306.gadā ieņēma Krakovu. 1314.gadā ieguva savā varā arī Lielpoliju. Kaut arī Čehijas karalis Luksemburgas Jans (čehu: Jan Lucemburský) , kurš arī pretendēja uz Polijas troni un Vācu ordenis kā sabiedrotie iebruka Polijā, Vladislavam I izdevās nosargāt savu varu.
1320.gada 30.janvārī Vladislavs I Krakovā kronējās par Polijas karali. Šis datums tiek uzskatīts par Polijas sadrumstalotības beigām, kaut arī jaunā Polija sastāvēja tikai no Lielpolijas, Mazpolijas un Kujāvijas, bet Silēzija, Mazovija un Pomerānija atradās ārpus valsts.
Vladislavs I Elkonītis savas valdīšanas laikā veica Polijas likumu kodifikāciju.
Juris Rekšņa

Biogrāfija

Rekšņa dzimis Rīgā kalpotāju ģimenē. 1977. gadā absolvējis Rīgas 73. vidusskolu. Pēc skolas no 1977. gada novembra līdz 1979. gada decembrim dienējis PSRS bruņotajos spēkos. Laikposmā no 1980. līdz 1986. gadam neklātienē ieguvis augstāko juridisko izglītību Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē. 
1991. gada augustā Juris Rekšņa vadīja specrotu, kurā darbojās vairāki desmiti Latvijas neatkarības ideju aizstāvoši Rīgas garnizona miliči. Puča laikā specrota aizstāvēja Augstāko padomi.
1999. gadā kļuva par Valsts policijas priekšnieku, savukārt no 2003. gada līdz 2005. gadam ieņēma Iekšlietu ministrijas Valsts sekretāra amatu. Kopš 2006. gada Rekšņa bijis Latvijas Neatkarīgās televīzijas ziņu raidījumu konsultants juridiskajos jautājumos un Valsts policijas priekšnieka konsultants.  
2017. gada martā kļuvis par Tukuma lidostas operatora SIA «Sky port» valdes priekšsēdētāju.
Mūzikas instruments

Mūzikas instruments ir priekšmets, kas radīts vai pielāgots, lai veidotu mūzikā izmantojamas skaņas — ritmiski organizētas, augstuma ziņā noteiktas, aptuvenas vai nenoteiktas. Būtībā jebkuru priekšmetu, kuru izmanto muzikālu skaņu iegūšanā, var uzskatīt par mūzikas instrumentu. Mūzikas instrumentu rašanās tiek saistīta ar cilvēces kultūras pirmsākumu. Mūzikas instrumentu attīstība ir saistīta ar mainīgu mūzikas izpildījumu un mūzikas veidiem.
Katram mūzikas instrumentam ir savs tembrs, dinamiskās iespējas un skaņu diapazons. Atkarībā no izmantojuma mūzikas instrumentus iedala tautas un profesionālajos mūzikas instrumentos. Pēc to īpašībām mūzikas instrumentus iedala pašskaņos, plēvskaņos (sitaminstrumenti), gaisskaņos (pūšaminstrumenti) un stīgskaņos (stīgu instrumenti). Šīs instrumentu grupas ir simfoniskā orķestra pamatā. Klasiskajā orķestra sastāvā neietilpst taustiņinstrumenti (klavesīns, ērģeles, klavieres). Jaunākā kategorija ir skaņas elektroniskie sintezatori.

Mūzikas instrumentu klasifikācija

Vēstures gaitā ir bijuši dažādi mūzikas instrumentu klasifikācijas veidi. Ir daudz dažādu mūzikas instrumentu klasifikācijas metožu. Dažādās metodēs tiek klasificēti pēc tādiem parametriem kā instrumenta fiziskās īpašības (materiāls, krāsa, forma un tā tālāk), instrumenta izmantošana, līdzekļi, ar kādiem mūzika tiek veidota, instrumenta diapazons un instrumenta vieta orķestrī vai citā ansamblī. Viens no izplatītākajiem mūzikas instrumentu iedalījumiem ir tos iedalīt sitamajos instrumentos, pūšamajos instrumentos, stīgu instrumentos un taustiņinstrumentos. 
1914. gadā austriešu un vācu muzikologi Erihs fon Hornbostels (Erich von Hornbostel) un Kurts Zakss (Curt Sachs) piedāvāja mūzikas instrumentus dalīt pašskaņos (idiofoni), plēvskaņos (membranofoni, sitaminstrumenti), gaisskaņos (aerofoni, pūšaminstrumenti) un stīgskaņos (hordofoni, stīgu instrumenti). Vēlāk šajā klasifikācijā tika iekļauta atsevišķa grupa — elektriskie mūzikas instrumenti (elektrofoni).
Pēc mūzikas diapazona instrumentus iedala soprāna instrumentos, alta instrumentos, tenora instrumentos, baritona instrumentos un basa instrumentos.
Aleksandrs IV

Dzīvesgājums

Dzimis, pēc dažādiem avotiem, 1185. vai 1199. gadā Džennā, Pāvesta valsts teritorijā. Viņa māte piederēja pie ietekmīgās Seņji grāfu (Conti di Segni) ģimenes, tāpat kā Romas pāvesti Inocents III un Gregorijs IX, kas 1227. gadā viņu iecēla par kardinālu un Franciskāņu ordeņa protektoru. 1231. gadā viņu iecēla par Ostijas bīskapu, 1244. gadā par kardinālu kolēģijas dekānu.
1254. gada 12. decembrī Neapolē kardināli viņu ievēlēja par Romas pāvestu. Sava pontifikāta laikā Aleksandrs IV turpināja cīņu pret Hohenštaufenu dzimtu, pretrunu dēļ bija spiests no Romas pārcelt savu rezidenci uz Vitebro katedrāli, kur mira 1261. gada 25. maijā.
Rietumu puslode

Rietumu puslode ir ģeopolitisks termins, kas parasti apzīmē abas Amerikas un tām tuvu esošās salas un ūdeņus. Šajā ziņā tas saskan ar terminu – Jaunā pasaule.
Termins "Rietumu puslode" tiek lietots ievērojami biežāk nekā otrs termins – "Austrumu puslode".
Engure

Vēsture

Engures nosaukums pirmo reizi rakstos minēts 1245. gadā Vācu ordeņa mestra vietnieka Eberharda un Kurzemes bīskapijas bīskapa Henriha vienošanās aktā par zemju sadalīšanu.
Mūkusala

Mūkusala jeb Mūksala (vācu: Muckenholm) ir bijusī sala Daugavas lejteces paplašinājumā pie upes kreisā pamatkrasta tagadējā Torņakalna apkaimē. Tā pastāvēja no 13. līdz 18. gadsimtam un aizņēma teritoriju starp Kīleveina grāvi un tagadējo Mūkusalas ielu.
No krasta to atdalīja tagad gandrīz aizbērtais Kīleveina grāvis (jeb Torņa grāvis, arī Masta grāvis). 
Tagad seno Daugavas pamatkrastu pie Mūkusalas iezīmē Jelgavas ielas sākuma daļa.

Vēsture

Mūkusala kā atsevišķa sala starp Klīversalu un Bieķensalu zināma no 1257. gada, kad tā piederēja cisterciešu sieviešu klosterim, no kā cēlies salas nosaukums. Tai iepretī Daugavas pamatkrastā 17. gadsimtā tika izbūvēta Kobronskansts. 
Inženieris Gustavs Emanuēls fon Veismanis 1764. - 1782. gadā vadīja Daugavas dambja būvēšanu, vienā virknē tika savienotas sešas salas: Bieķensala, Mūkusala, Lielā Klīversala, Burkānu sala, Mazā Klīversala un Ķīpsala.  
Sala izzuda, jo aizsērēja atteka starp Bieķensalu un Mūksalu.
Tagadējā apbūve izveidojās pēc 1950. gada.
Suvalku guberņa

Vēsture

Pēc Polijas-Lietuvas kopvalsts trešās dalīšanas 1795. gadā daļa no Žemaitijas kunigaitijas un Traķu vaivadijas Nemunas kreisajā krastā nonāca Prūsijas karalistes sastāvā. Pēc Prūsijas sakāves Napoleona karu laikā 1806. gadā to pievienoja Varšavas hercogistes Lomžas departamentam (1806–1815).
Pēc uzvaras 1812. gada karā šo zemi iekļāva Polijas teritorijā izveidotajā Krievijas impērijas vasaļvalsts t.s. Kongresa Polijas Augustavas vaivadijas sastāvā (1816—1837). Pēc Novembra sacelšanās apspiešanas tika izveidota Augustavas guberņa (1837–1867), pēc Janvāra sacelšanās apspiešanas Suvalku guberņa (1867—1914). Pirmā pasaules kara laikā vācu okupācijas iestādes Oberosta ietvaros atkal apvienoja visas lietuviešu apdzīvotās zemes vienā Lietuvas apgabalā.

Strīdus teritorija

Pēc Pirmā pasaules kara Lietuvas brīvības cīņu laikā Suvalku guberņas teritorija kļuva par strīdus objektu starp Lietuvas un Polijas valstīm. 1917. gada 11. decembrī Lietuvas Padome pasludināja Lietuvas valsts atjaunošanu savienībā ar Vācijas impēriju, bet 1918. gada 16. februārī Lietuva pasludināja pilnīgu neatkarību. Pēc 1920. gada 12. jūlijā noslēgtā Lietuvas — Krievijas miera līguma bijušās Suvalku guberņas lielākā daļa tika atzīta par piederīgu Lietuvai. Tomēr 1920. gada rudenī Polija ieņēma agrākās Suvalku guberņas dienvidu daļu un iekļāva Suvalku vaivadijā (1920–1939).