google/wiki40b huggingface dataset:
Dejans Bodoriga

Karjera

Profesionāļa karjeru uzsāka 1989. gadā Zreņaninas "Proleter" vienības sastāvā. Pēc vienas aizvadītas sezonas "Proleter" viņš pārgāja uz Horvātijas klubu KK Zadar. 1992. gadā kļuva par Itālijas Triestes "Pallacanestro" vienības basketbolistu. Pēc tam spēlēja vēl vienā Itālijas klubā — Milānas "Olimpia" —, tā sastāvā 1996. gadā uzvarēja Itālijas līgā un Itālijas kausa izcīņā.
Laikā no 1996. līdz 1998. gadam spēlēja Spānijas Madrides "Real" sastāvā, ar ko 1997. gadā kļuva par Saportas kausa ieguvējiem. Četrus gadus spēlējis arī Grieķijā — Atēnu "Panathinaikos". Tā sastāvā divas reizes uzvarēja Eirolīgā (2000, 2002) un trīs reizes kļuva par Grieķijas čempionu (1999, 2000, 2001). 2002. gadā pārgāja uz FC Barcelona. Tā sastāvā guva vēl vienu uzvaru Eirolīgā (2003), kā arī kļuva par divkārtēju Spānijas čempionu (2003, 2004). 2003. gadā izcīnīja arī Spānijas kausu un 2004. gadā — Spānijas Superkausu. Karjeru noslēdza Itālijas klubā Romas "Virtus".
Dienvidslāvijas izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu 1996. gada Olimpiskajās spēlēs, divas reizes uzvarējis Pasaules čempionātā (1998, 2002), trīs reizes Eiropas čempionātā (1995, 1997, 2001), kā arī bronzu 1999. gadā.
Īru kafija

Īru kafija (īru: caife Gaelach) ir alkoholisks kokteilis, kas sastāv no karstas kafijas, īru viskija, cukura un saldā krējuma. Kokteili pagatavo, melnai kafijai pievienojot īru viskiju un cukuru. Kad cukurs izšķīdis, pievieno saldo krējumu. Dzērienu pasniedz karstu, speciāli īru kafijai paredzētā krūzē ar saldā krējuma kārtiņu. Īru kafija ir viens no kokteiļiem, ko Starptautiskā Bārmeņu asociācija ir iekļāvusi IBA oficiālo kokteiļu sarakstā. Pēc IBA noteiktajām proporcijām kokteilis sastāv no 40 ml īru viskija, 80 ml karstas kafijas, 30 ml saldā krējuma un 1 tējkarotes cukura.
Amūras Baltija

Amūras Baltija (krievu: Амуро-Балтийск) ir latviešu dibināts ciems Krievijas Federācijas Amūras apgabala Zejas rajonā. Atrodas Urkanas, Zejas pietekas, krastos 50 kilometru attālumā no Zejas pilsētas.
Ciems dibināts 1907.gadā. 2016.gadā tajā bija 207 iedzīvotāji. Ciems ir Amūras Baltijas ciema padomes centrs. Ciemā darbojas feldšeru-akušieru punkts, kultūras nams, pasts un vairāki veikali. Ciems atrodas desmit kilometru attālumā no apgabala nozīmes autoceļa, kas savieno līdzās Transsibīrijas dzelzceļa maģistrālei esošo Tigdu ar rajona centru Zeju.

Vēsture

Amūras Baltija ir viena no trim 1907. gadā latviešu kolonistu izveidotajām apdzīvotajām vietām Zejas rajonā. Pārējās ir netālā Aizupe (Aizupenka) un Vidussala (Sredņe-Ostrovnaja), kas izveidota uz salas Zejas upē iepretim Ovsjankai. Pirmie ieceļotāji Zejas koloniju grupā bijuši no Jēkabpils apriņķa, vēlāk apmetušies ieceļotāji no Suntažiem un Kastrānes. 1912. gadā Amūras Baltijā atvērta skola, kurā no 1914. līdz 1938. gadam par skolotāju strādāja Pēteris Lakstīgals. Ciema garīgo aprūpi veikuši Vladivostokas luterāņu mācītāji, kas regulāri apmeklējuši Zejas apvidus kolonijas.
Atbilstoši 1928. gada datiem kolonijā bijušas 36 saimniecības (Aizupē - 30, Vidussalā - 10), bet 1936. gadā tur darbojies kolhozs "Trieciennieks".
PSRS Lielā terora laikā NKVD "latviešu operācijas" genocīdā 1937. un 1938. gadā daudzi ciema iedzīvotāji, arī skolotājs Lakstīgals, represēti, ieslodzījumā spīdzināti un nošauti.
Džeralds Volless

Karjera

Dž. Volless ļoti sekmīgi spēlēja jau vidusskolu basketbolā. Vidusskolas pēdējā gadā (2000) viņš saņēma Naismith Prep Player of the Year Award balvu, ko piešķir labākajam vidusskolas basketbolistam ASV. Pēc skolas beigām viņš vienu sezonu pārstāvēja Alabamas universitāti NCAA turnīrā, bet pēc tās pieteicās 2001. gada NBA draftam.
NBA karjeras sākumā trijās Sakramento "Kings" pavadītajās sezonās Dž. Volless spēlēja maz, taču sev atvēlētajā laikā parādīja labu sniegumu. Spēlētājs izcēlās ar atlētiskumu un tika uzaicināts piedalīties 2002. gada Visu zvaigžņu spēles Slam Dunk konkursā, kurā palika otrais, piekāpjoties tikai Džeisonam Ričardsonam.
2004. gada NBA paplašināšanās draftā viņu izraudzījās Šarlotas "Bobcats", kura sastāvā ir aizvadījis savas profesionāļa karjeras lielāko daļu. Viņš kļuva par pirmo kluba spēlētāju, kurš piedalījies Visu zvaigžņu spēlē (Dž. Volless tika iebalsots 2010. gada Visu zvaigžņu spēles sastāvā). 2005.—2006. gada sezonā neraugoties uz salīdzinoši nelielo augumu (2,01 m) viņš bija līgas līderis vidēji spēlē bloķētajos metienos. 2010. gadā viņš bija rezultatīvākais spēlētājs "Bobcats" vēsturē pirmajā play-off spēlē, bet sezonas beigās tika iekļauts līgas simboliskajā aizsardzības pirmajā izlasē.
2010.—2011. gada sezonā parādījās informācija, ka spēlētājs vēlas mainīt klubu un komandas meklēja dažādas darījumu iespējas, līdz 24. februārī viņš tika aizmainīts uz Portlendas "Trail Blazers" pret relatīvi nelielu kompensāciju: Džoelu Pržibilu, Danti Kaninghemu, Sīnu Marksu un divām nākotnes drafta izvēlēm. Savukārt 2012. gada martā tika aizmainīts uz Ņūdžersijas "Nets" (vēlāko Bruklinas "Nets"). Pirms 2013.—2014. gada NBA sezonas pievienojās Bostonas "Celtics".
Radinieki (Ukrainas krīze, mana ģimene un es)

Sižets

Filmas režisors ir dzimis Ukrainā. Viņa radinieki tur dzīvo vēl aizvien, tomēr Krimas notikumu rezultātā viņi attapušies gandrīz vai katrs savā frontes pusē. Filmā parādīts, ka Maidana seku ietekme jūtama ne tikai lielajā politikā, bet arī vienkāršu cilvēku savstarpējās attiecībās un dzīvē.
Alkšņu zobiņbeka

Augšanas apstākļi

Alkšņu mikorizas sēne. Aug no jūlija līdz oktobrim zem alkšņiem purvainās vietās, gaišos mežos, reizēm uz veciem celmiem, bieži grupās. Agrāk uzskatīta par retu un tādēļ aizsargājamu, bet kopš 2004. gada izņemta no Latvijas īpaši aizsargājamo sugu saraksta, jo sēni sāka atrast biežāk un šķietamo retumu saistīt ar to, ka alksnājus sēņotāji retāk apmeklē.

Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas.

Līdzīgās sugas

Latvijā viegli atšķirama no citām stobriņu sēnēm ar augšanu zem alkšņiem.
Kolkas bāka

Vēsture

Bāka šajā vietā atrodas jau no 1875. gada, kad šeit bija pagaidu tornis. Vēl agrāk pie Kolkas raga bija noenkurots kuģis — bāka. 1884. gadā tika atklāta pašreizējā bāka uz mākslīgi uzbērtas salas 6 km gara sēkļa galā (celšanas laikā tā bija tikai 5 km no krasta, bet jūra noskalo krastu). Akmeņus bākas celtniecībai veda no Vīdales pāri Bažu purvam un no Sāmsalas ar laivām.

Raksturojums

Bākas augstums ir 21 m. Bāku veido apaļš, akmens mūra tornis ar dubultu galeriju un laternu. Tornis ir sarkans, laternas jumts melns. Gaismas elements atrodas 20 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (1 sekundi deg, 1 sekundi pārtraukums, 1 sekundi deg, 7 sekundes pārtraukums). Gaismas signāls redzams 10 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā.

2003. gadā Latvijas pasts izdeva pastmarku ar bākas attēlu.
Pustiņas baznīca

Vēsture

Pustiņas pirmā katoļu koka baznīca tika uzcelta 1737. gadā kapsētā.
Pašreizējo mūra baznīcu prāvesta Staņislava Malakovska vadībā sāka celt 1817. gadā par draudzes un grāfa Plātera līdzekļiem. To mūrēja no sarkanajiem ķieģeļiem, bet pamatus no tēstajiem akmeņiem. Dievnamu beidza celt jau prāvesta Ādama Kolenda kalpošanas laikā un 1899. gada 24. janvārī to arhibīskaps Kozlovskis konsekrēja Jaunavas Marijas debesīs uzņemšanas godam. Baznīcas dārzā ir apbedīti priesteri Sigismunds Taborē, Jānis Romanovskis, Miķelis Tomaševičs.

Draudze

Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Rēzeknes-Aglonas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Pāvels Turonoks. Pustiņas draudze izveidojās jau 18. gadsimtā. Draudzē ir aptuveni 4000 ticīgo. Draudzei ir sešas kapsētas — Pustiņas kapsēta, Ikažencu kapsēta, Pleiku kapsēta, Maksimovas kapsēta, Nantanu-Pleiku kapsēta, Borovinas kapsēta.

Draudzes lielākie svētki

Draudzes lielākie svētki un atlaidas ir Svētā Jura diena, Vissvētākās Jaunavas Marijas Debesīs uzņemšanas svētki, Svētā Miķeļa diena (40stundas), Vissvētākās Jaunavas Marijas bezvainīgās ieņemšanas svētki.

Tehniska informācija

Pustiņas baznīca ir ķieģeļu trīsnavu celtne bez torņa ar skārda jumtu un cementa flīžu grīdu. Tā ir 32 metrus gara un 15 metrus plata. Virs dievnama fasādes ir liels cementa krusts. Lietošanas kārtībā ir ērģeles. Baznīcas dārza labajā pusē ir koka zvanu tornis. Dārzs ir ieskauts ar koka žogu ķieģeļu mūra stabos. Dievnama fasādes nišās ir divas koka skulptūras, kas ir paturētas no iepriekšējās baznīcas.

Interjers

Dievnamā ir trīs gotiska stila koka altāri. Galvenajā altārī ir Vissvētākās Jaunavas Marijas Debesīs uzņemtās glezna, sānu altāros gleznotāja Boļeslava Tomaševiča Svētā Miķeļa, Svētā Jura un Svētā Jāzepa gleznas. Baznīcas kreisajā pusē ir Jaunavas Marijas kapela ar altāri, kurā ir Jaunavas Marijas-Žēlsirdības mātes glezna
Kolumbainas vidusskolas slaktiņš

Kolumbainas vidusskolas slaktiņš notika 1999. gada 20. aprīlī Kolumbainas vidusskolā, Kolorādo štatā, ASV. Divi skolnieki Ēriks Hariss un Dilans Klebolds nogalināja 12 skolēnus un vienu skolotāju, ievainojot 21 citu cilvēku, kamēr vēl trīs cilvēki tika ievainoti, mēģinot bēgt. Pēc tam abi slaktiņa plānotāji izdarīja pašnāvību. Kolumbainas vidusskolas slaktiņš upuru skaita ziņā ir ceturtā lielākā apšaude skolā ASV vēsturē pēc 1927. gada Bāta skolas nelaimes, 2007. gada Slaktiņa Virdžīnijas tehniskajā universitātē un 1966. gada Slaktiņa Teksasas universitātē.

Cēloņu meklēšana

Šī bija viena no pirmajām skolu apšaudēm, kad tika pievērsta pastiprināta uzmanība tieši masu mediju un moderno tehnoloģiju ietekmei kā traģēdijas cēlonim. Tika asi kritizētas videospēles, ko apšaudes rīkotājiem bija paticis spēlēt, piemēram, Doom un Quake, kā arī mūzika, ko abi klausījās, tai skaitā tādas grupas kā KMFDM un Rammstein, kuras bieži tika minētas un kuru dziesmas tika citētas abu šāvēju dienasgrāmatās un interneta lapās.
Rakvere

Vēsture

1226. gadā Latviešu Indriķis Livonijas hronikā aprakstīja Viruzemes koka pili Tarvanpea, kas stāvēja uz kalna šīs pilsētas apkārtnē. Livonijas krusta karu laikā koka pili iznīcināja. Pēc kara cietokšņa drupu vietā tika uzbūvēta liela akmens pils.  1268. gada 18. februārī Lietuvas-Livonijas kara (1262—1282) laikā pie Rakveres pils notika Rakveres kauja, kurā apvienotais Tērbatas bīskapijas, Dāņu Igaunijas, Sāmsalas-Vīkas bīskapijas un Livonijas ordeņa karaspēks apturēja Novgorodas organizētā krievu kņazu karaspēka iebrukumu Dāņu Igaunijā.
1346. gadā Livonijas ordenis nopirka Viruzemi līdz ar citām Ziemeļigaunijas zemēm no Dānijas karaļa Valdemāra IV. Livonijas ordenis jauniegūtajās zemēs izveidoja Rakveres fogteju.
Livonijas kara laikā to 1558. gadā ieņēma Krievijas caristes karaspēks. 1581. gadā Zviedrijas armija Pontusa de la Gardija vadībā atkaroja cietoksni. 1582. gada Jamas Zapoļskas miera līguma krievu tekstā Tolsburgas pils pieminēta kā Ракобож. 
Pieminēta 1595. gada Teusinas miera līgumā starp Krieviju un Zviedriju kā Wesenberg, kas kalpoja kā Zviedru Igaunijas austrumu daļas cietoksnis. Sagrauta Poļu-zviedru kara laikā 1605. gadā un Lielajā Ziemeļu karā 1703. gadā.
Nūbija

Nūbija ir sens reģions pie Nīlas upes, kas atrodas mūsdienu Sudānas ziemeļos un Ēģiptes dienvidos. Nūbiju līdz 4. gadsimtam un klasiskās ēras laikā senie ēģiptieši sauca par Kušu, senie grieķi — par Etiopiju.
Ir pastāvējušas vairākas nūbiešu karalistes, no kurām pēdējā izjuka 1504. gadā, kad Nūbija tika sadalīta starp Ēģipti un Sennaras sultanātu. Nūbija atkal kļuva par vienotu reģionu osmaņu pārvaldītajā Ēģiptē 19. gadsimtā.
Aleksandrs Kakovins

Šaha kompozīcija

No 1936. gada publicējis apmēram 400 šaha kompozīcijas, vairāk nekā puse notām etīdes. Sastādīšanas konkursos ieguvis 120 atzinības, tai skaitā 40 godalgas (13 no tām pirmās). Četru PSRS individuālo čempionātu dalībnieks, 6. čempionātā (1962) 6. vieta etīžu žanrā. No 1968. gada PSRS sporta meistars šaha kompozīcijā.
Mladens Krstajičs

Karjera

Futbolu sācis spēlēt dzimtās pilsētas Zenicas komandā NK Čelik. Bosnijas kara laikā 1992. gadā ar ģimeni pārcēlies uz Serbiju un sācis spēlēt komandā FK Senta, vēlāk pārstāvējis OFK Kikinda. 1996. gadā pievienojies vienam no titulētākajiem Serbijas klubiem FK Partizan. Tā sastāvā trīs reizes uzvarējis Dienvidslāvijas čempionātā.
2000. gadā pārgāja uz Vācijas Bundeslīgas klubu Brēmenes "Werder" un 2004. gadā kļuva gan par Bundeslīgas čempionu, gan uzvarēja Vācijas kausa izcīņā. Pēc šī panākuma pārgāja uz citu Vācijas klubu Schalke 04. 2009. gadā atgriezās Partizan un karjeras noslēgumā divas reizes izcīnīja Serbijas čempiona titulu.
Nacionālajā izlasē debitēja 1999. gada 5. septembrī, kad tā startēja zem Dienvidslāvijas nosaukuma, apvienojot Serbijas un Melnkalnes futbolistus. Pirmo spēli aizvadīja pret Maķedonijas izlasi. Serbijas un Melnkalnes futbola izlases sastāvā piedalījās 2006. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Kopumā izlases rindās (gan zem Dienvidslāvijas, gan Serbijas un Melnkalnes, gan Serbijas nosaukuma) aizvadījis 59 spēles un guvis divus vārtus.
2016. gada maijā Krstajičs kļuva par Serbijas izlases galvenā trenera Slavoļuba Muslina asistentu. Pēc tam, kad 2017. gada oktobrī Muslins tika atbrīvots no amata, kļuva par izlases galveno treneri. Sākumā bija iecelts kā pienākumu izpildītājs, bet tā paša gada decembrī tika oficiāli apstiprināts amatā. Krstajičs vadīja Serbijas izlasi 2018. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. 2019. gada jūnijā pēc zaudējuma Ukrainai ar 0:5 2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēlē tika atbrīvots no amata.
Paplaka

Vēsture

Paplakas muiža kā Plakakti zināma  no 1422. gada, kad tā izlēņota Heinriham Jodem, kura dzimtai īpašums piederēja vairākus gadsimtus. 1802. gadā par muižas īpašnieku kļuva G.H. fon Zēfelds, kurš muižu uzreiz pārdeva meitai Laurai ar vīru Johanu fon der Ropu, Lietuvas stārastu no Židikiem. Formāli fon Zēfeldam muiža piederēja līdz 1849. gadam, un šajā laikā tika uzcelts ampīra stila kungu nams. 1848. gadā Paplakā nodibināja skolu. Pēc 1849. gada muižu nopirka Priekules barons Korfs. Muižas ēka nopostīta Otrā pasaules kara laikā.
Paplakas muižā dzimis Nikolaja Rēriha tēvs Konstantīns Rērihs (Константин Фёдорович Рерих, 1837-1900).
Valmieras mēbeles

Produkti

Valmieras mēbeles ražoja mēbeļu detaļas no finierētas un laminētas kokskaidu plātnes, kā arī korpusa mēbeles no šiem pašiem materiāliem. Mazāku produkcijas daļu aizņēma kokšķiedru plātnes un koka līmplates izstrādājumi. Uzņēmumam bija savs gateris un kokmateriālu kalte.
Hošimina

Vēsture

Pirms vjetnamiešu ierašanās Hošimina (toreiz ar nosaukumu — Preinokora (Prey Nokor)) bija khmeru osta. 1623. gadā Kambodžas karalis atļāva pilsētā apmesties vjetnamiešu bēgļiem. 1698. gadā vjetnamieši sagrāba apmetni, un kopš tā laika Hošimina atrodas Vjetnamas kontrolē.
1859. gadā to ieņēma franči un pilsēta kļuva par Francijas kolonijas Kohinhinas galvaspilsētu.
1954. gadā Vjetmina karaspēks sakāva frančus Denbenfu kaujā un tie bija spiesti pamest Vjetnamu. Tomēr franči neatzina komunistiskā Vjetmina varu, to vietā atbalstot Vjetnamas imperatoru Bao Dai, kurš jau 1950. gadā bija izvēlējies Saigonu par savu galvaspilsētu.
Kad 1954. gadā oficiāli tika izveidota Dienvidvjetnama, Saigona kļuva par tās galvaspilsētu. 1975. gada 30. aprīlī, beidzoties Vjetnamas karam, Saigonu ieņēma Ziemeļvjetnamas karaspēks.
Džordžs Elkoks Makdonnels

Biogrāfija

19. gadsimta otrajā pusē bijis viens no Īrijas un Anglijas vadošajiem šahistiem. 1862. gadā Londonā dalījis 3.—4. vietu 5. Britu šaha kongresā (uzvarējis Ādolfs Andersens) un divos mačos Dublinā uzvarējis Džordžu Makenziju ar 8:5 un 6½:3½. 1865. gadā Dublinas šaha turnīrā dalījis 1.—2. vietu ar Vilhelmu Steinicu, taču piekāpies viņam papildu mačā. 1866. gadā Londonā dalījis 2.—3. vietu 1. Britu šaha asociācijas izaicinājuma kausā, kas vēlāk ticis uzskatīts par pirmo Lielbritānijas šaha čempionātu (uzvarējis Sesils Velentains de Vere). 1867. gada septembrī Dandī piedalījies Britu šaha asociācijas 3. kongresā, kurā dalījis 3.—4. vietu (uzvarējis Gustavs Neimanis). 1869. gadā dalījis 3.—5. vietu 2. Britu šaha asociācijas izaicinājuma kausā (uzvarējis Džozefs Blekbērns). 1872. gadā bijis 4. vietā 4. Britu šaha asociācijas izaicinājuma kausā (uzvarējis Džons Viskers). 1873. gadā Bristolē uzvarējis mačā Džonu Viskeru ar 3½:½, bet 1874. gadā Londonā zaudējis viņam revanša maču ar 6:9. Regulāri piedalījies Londonas šaha turnīros: 1876. gadā — 4. vieta (uzvarējis Džozefs Blekbērns), 1879. gadā — 4. vieta (uzvarējis Henrijs Bērds), 1883. gadā — 3. vieta (uzvarējis Kurts fon Bardelebens), 1885. gadā — dalījis 5.—6. vietu (uzvarējis Izidors Gunsbergs), 1886. gadā — dalījis 7.—8. vietu (uzvarējuši Džozefs Blekbērns un Eimoss Bērns). 1886. gadā zaudējis maču Džozefam Blekbernam ar 1½:2½. 1887. gadā Stemfordas šaha turnīrā ierindojies 6. vietā (uzvarējis Džozefs Henrijs Bleiks).
Ilgus gadus bijis šaha nodaļas vadītājs britu laikrakstā Illustrated Sporting and Dramatic News. Sarakstījis divas grāmatas par šahu: "Šaha dzīves ainas" (angļu: Chess Life Pictures, Londona 1883. gadā) un "Šaha bruņinieki un karaļi" (angļu: Knights and Kings of Chess, Londona 1894. gadā).
Mūža nogalē bijis anglikāņu baznīcas vikārs Ratlendā (1887—1899).
Poručiks

Poručiks (no poļu: porucznik — ‘[virsnieks] uzdevumiem’) ir jaunāko virsnieku dienesta pakāpe vairāku slāvu valodās runājošo valstu bruņotajos spēkos.
Krievijas armijā šī pakāpe tika lietota no 17. gadsimta līdz Krievijas pilsoņu kara laikam. Latvijas armijā šī pakāpe eksistēja līdz 1919. gada 28. februārim, kad, ar Apsardzības ministra pavēli Nr. 13, tika aizvietota ar virsleitnanta pakāpi.
Suverēna valsts

Suverēna valsts ir patstāvīga, neatkarīga valsts ar centralizētu, neatkarīgu valdību. Apvienoto Nāciju Organizācijas dokumentos ir noteikti valsts pastāvēšanas pamatprincipi, tas ir, katrai valstij ir sava zeme (teritorija), iedzīvotāji un suverēna vara. Suverēno valstu iekšējos jautājumos neiejaucas citas valstis. Suverēnām valstīm teritorija ir vienota, to veido politiski teritoriāla struktūra, tas ir, ne tikai sauszeme, bet arī ūdens un gaisa telpa ar katras valsts noteiktu tiesisko režīmu. Valsts robeža norobežo suverēno valstu teritoriju no kaimiņvalstīm.
Pretēji suverēnām valstīm ir protektorāti, satelītvalstis, marionešu valstis, vasaļvalstis un citi nesuverēni valstiski veidojumi.
Noasa šķirsts

Noasa šķirsts (ivritā: תיבת נח, Tevat Noach, arābu: سفينة نوح, Safīnah Nūh) ir liels kuģis, kurš tiek pieminēts Ābrama reliģiju mītos. Stāsti par šķirstu ir atrodami gan ebreju Torā (Pirmā Mozus grāmata, no 6. līdz 9. nodaļai), gan arī Korānā (11 un 71 sūra). To Noasam ir licis uzbūvēt Dievs, lai viņš no Grēku plūdiem izglābtu savu ģimeni un pa vienam pāri no katras dzīvnieku sugas.

Arheoloģiskie izrakumi

Noasa šķirsta meklējumi pieminēti jau kopš 4. gadsimta (Eusebius, ap 275–339) gan Ararata kalnā, gan Durupınar un Tendürek apkārtnē Turcijā. Arheologi Noasa šķirsta palieku atradumus uzskata par īpatniem dabas veidojumiem, nevis cilvēku radītiem.
Jānis Pauļuks (politiķis)

Biogrāfija

Dzimis Lielsesavas pagasta (tagad Sesavas pagasts) "Gaven-Pauļuku" saimniecībā, kuras saimnieks bija viņa tēvs. Izglītošanos sāka pie kaimiņu mājskolotāja. Pēc tam pabeidza Švintes (Svitenes?) pagastskolu. Tālāk četrus gadus mācījās Jelgavas reālskolā. Līdzekļu trūkuma dēļ mācības nācās pārtraukt. Neilgu laiku strādāja par mājskolotāju. 1886. gadā iestājas Rīgas Politehniskajā institūtā inženierzinātnes fakultātē, kuru pabeidza 1892. gadā ar uzslavas rakstu. Divas vasaras starp studijām bija praktikants dzelzceļa darbos. Studiju laikā aktīvi iesaistījās studentu korporācijā "Selonija", kurā vēlāk kļuva par filistru.
Pēc studijām sāka strādāt Jelgavas dzelzceļa pārvades tehniskajā nodaļā Rīgā. 1894. gadā saņēma uzaicinājumu piedalīties Rietumsibīrijas dzelzceļa būvniecībā. Pēc dzelzceļa būvniecības pabeigšanas kļūst par Jekaterinburgas -Čeļabinskas dzelzceļa līnijas tehniķi. Pēc gada kļūst par distances priekšnieka palīgu un vēl pēc gada jau par priekšnieku. Pēc tam strādā Rietumsibīrijas dzelzceļā kā rezerves nodaļas priekšnieks. 1897. iestājies valsts dienestā un apstiprināts par nodaļas vadītāju uz Rietumsibīrijas dzelzceļa. Vēlāk pārgāja uz Vidussibīrijas dzelzceļu, kur piedalījās Aizbaikāla dzelzceļa būvniecībā. 1906. gadā piedalījās dzelzceļa būvē starp Jekaterinburgu un Permu. No 1909. gadā piedalījās dzelzceļu izbūvē Ziemeļkaukāzā kā būvnodaļas vadītājs līdz 1920. gadam. Neatkarīgajā Latvijā atgriezās 1920. gada februārī un sāka strādāt Latvijas dzelzceļa virsvaldē. 1921. gada 19. jūnijā Ministru prezidents Zigfrīds Anna Meierovics uzaicināja bezpartejisko Pauļuku kļūt par Satiksmes ministru.

Dzīves beigas

1926. un 1927. gadā bija Satiksmes ministrijas galvenais inspektors un Dzelzceļa virsvaldes jaunbūvējamo sliežu ceļu padomes loceklis. 1925. gadā ievēlēts par Latvijas lauksaimniecības centrālbankas valdes priekšsēdētāju. 1934. gadā kļuva par Latvijas universitātes inženierzinātņu goda doktoru. 1937. gada 21. jūnijā Jānis Pauļuks nomira savā lauku saimniecībā, netālu no Bauskas. 22. jūnijā viņu pārveda uz studentu korporācijas "Selonija" konventa dzīvokli, kur no viņa atvadījās korporācija. Pēc tam pārvests uz arhibīskapa katedrāli un 25. jūnijā apbedīts Rīgas Meža kapos.
Amazon Kindle

Sākotnējā Kindle

Sākotnējā Kindle atbalstīja tikai neaizsargātās Mobipocket grāmatas (MOBI, PRC), neformatēta teksta failus (TXT), Topaz formāta grāmatas (TPZ) un Amazon patentēto DRM-ierobežoto formātu (AZW).

Kindle 2 un Kindle Keyboard

Kindle 2 pievienoja atbalstu Portable Document Format (PDF) formātam ar 2.3 versijas programmatūras izlaidi. Iepriekšējās versijas pilnībā neatbalstīja PDF, bet Amazon piedāvāja eksperimentālu konvertēšanu uz AZW formātu, kura lielu daļu PDF failu nespēja korekti noformēt. Kindle 2 pievienoja atbalstu Audible Enhanced (AAX) formātam, bet vairs neatbalstīja Audible versijas 2 un 3. 
Ar Kindle 2 bija iespējams apskatīt HTML failus, kuri bija saglabāti pa tiešo uz iekārtas. Tas ļāva veidot lokālu bezsaistes saturu saistītu lapu formā, kuras varēja izmantot arī bez aktīva interneta pieslēguma. Šādas lapas varēja apskatīt, atverot pārlūkā lokālās failu sistēmas adresi, (piemēram, file:///mnt/us/test.html) interneta adreses vietā (piemēram, Vikipēdija). Kindle 3 šādā veidā nevar apskatīt lokālus HTML failus, tas atbalsta tikai interneta vietņu 
adreses.

4. paaudzes Kindle

4. paaudzes Kindle, Kindle Touch un Kindle Touch 3G spēj attēlot Kindle (AZW), TXT, PDF, neaizsargātus MOBI un PRC failus. HTML, DOC, DOCX, JPEG, GIF, PNG un BMP failus var aplūkot pēc konvertācijas. Touch un Touch 3G versijas atbalsta arī Audible (Audible Enhanced(AA,AAX)) un MP3 failus.
MTV Eesti

Apturēšana raidījums

18 novembris 2009 firma "Ananey Communications", kura īpašnieks un operators ir televīzijas kanālu tīkla MTV Network Baltic", ziņoja par to, ka ir pieņemts lēmums pārtraukt raidīt baltijas MTV versiju uz nenoteiktu laiku, un aizstāt tos ar televīzijas kanāls MTV Europe.