Rīgas miera līgums

Rīgas miera līgums (poļu: traktat ryski, krievu: Рижский договор, ukraiņu: Ризький мир, baltkrievu: Рыскі мір) bija starptautisks līgums, ko 1921. gada 18. martā parakstīja Rīgas Melngalvju nama lielajā zālē. Līguma parakstītājas puses - Polija un Padomju Krievija/Padomju Ukraina pārtrauca Poļu-padomju karu, kas bija pēdējais lielais Pirmā pasaules kara seku karš.
Līgumā noteiktais Austrumeiropas politiskais sadalījums saglabājās līdz 1939. gada Polijas kampaņai, kas aizsāka Otro Pasaules karu.
Miera sarunu laikā Rīga 1920.-1921. gadā uz brīdi kļuva par vienu no svarīgākajiem Eiropas politiskajiem centriem, kam bija pievērsta liela preses uzmanība.

Priekšvēsture

Poļu-padomju karš (1919–1921) sākās 1919. gada pavasarī. 1920. gada sākumā Polijas karaspēks ieņēma Baltkrievijas rietumu daļu, bet aprīlī kopā ar Ukrainas Tautas Republikas armijas daļām arī Ukrainas rietumu daļu līdz pat Kijevai. 1920. gada vasarā Sarkanā armija veica pretuzbrukumu, kas beidzās ar kauju pie Varšavas 1920. gada 12.–25. augustā. 
Kaujas laikā 17. augustā Minskā uz sarunām ieradās poļu delegācija. Padomju delegācija, ko vadīja latviešu komunists Jūlijs Daniševskis pieprasīja Polijai izformēt savu armiju un atteikties no tās austrumu teritorijām. Pēc uzvaras kaujā pie Varšavas Polijas delegācija pieprasīja sarunu pārcelšanu uz Rīgu, kam 2. septembrī padomju delegācija piekrita. Polijas armijas pretuzbrukumā tā Sarkano armiju atkal izspieda no Baltkrievijas un Ukrainas rietumu daļām un ieņēma Viļņas apgabalu.

Pamiera sarunas

1920. gada 13. septembrī Rīgā ieradās apvienotā Padomju Krievijas un Padomju Ukrainas delegācija 44 cilvēku sastāvā ar Ādolfu Joffi priekšgalā, kas apmetās Pēterburgas viesnīcā pretī Rīgas pilij, bet 16. septembrī Polijas delegācija 60 cilvēku sastāvā ar ārlietu viceministru Janu Dombski priekšgalā, kas apmetās viesnīcā "Roma" un "Komerz". Rīgā ieradās 64 preses reportieri no gandrīz no visām Eiropas valstīm un Ziemeļamerikas.
21. septembrī Zigfrīds Meierovics atklāja pirmo sarunu sēdi ar runu, kurā uzsvēra miera nepieciešamību Eiropai. Turpmākās sarunās Polija atzina Padomju Ukrainas pārstāvja tiesības sarunās (de facto ignorējot Ukrainas Tautas Republikas atzīšanu), bet padomju puse piedāvāja jaunu pamiera projektu. 
12. oktobrī Melngalvju namā tika parakstīts pamiers, kurš stājās spēkā 18. oktobrī. To no Polijas puses parakstīja Jans Dombskis, no Padomju Krievijas puses Ādolfs Joffe, no Padomju Ukrainas puses Dmitro Manuiļskis.
Saskaņā ar pamieru poļu karaspēks atkāpās no ieņemtās Minskas, Kamjanecas-Podiļskas u. c. vietām, 2. novembrī Liepājas pilsētas domes zālē tika apmainīti pamiera ratifikācijas dokumenti. Sarunu laikā 25. septembrī viesnīcā no vēdera tīfa nomira padomju delegācijas eksperts Aleksejs Poļivanovs, savukārt 28. februārī Polijas delegācijas eksperts Juzefs Kožeņovskis.

Līguma parakstīšanai veltīta zinātniska konference (2011)

2011. gada 2. jūnijā Melngalvju namā Rīgā norisinājās Rīgas Miera līguma parakstīšanas 90. gadskārtai veltīta starptautiska zinātniskā konference, ko organizēja  Polijas un Krievijas dialoga un vienošanās centrs un Maskavas Valsts Starptautisko attiecību institūts (MGIMO).
Dienu pirms konferences Rīgā notika Polijas-Krievijas sarežģīto jautājumu grupas sesija.