google/wiki40b huggingface dataset:
Gēza Naģs

Biogrāfija

Beidzis universitāti Budapeštā un ieguvis medicīnas doktora grādu. Pirmā pasaules kara dalībnieks. Pēc kara nodarbojies ar zinātnisko pētniecību Budapeštas un Debrecenas universitātes klīnikās, bet no 1930. gada strādājis praktiskajā medicīnā. No 1938. gada bijis Kapošvāras slimnīcas galvenais ārsts.
Jau studiju laikā aizrāvies ar šahu. 1924. gadā Ģērā uzvarējis Ungārijas atklātajā šaha čempionātā, apsteidzot Polijas meistaru Dāvidu Pšepjurku. Pārstāvējis Ungārijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 2 reizes (1927-1928) un abas reizes komandu vērtējumā izcīnījis zelta medaļu. Sakarā ar aizņemtību pamatdarbā šaha turnīros piedalījies neregulāri. Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā viņam kā vienam no pirmajiem piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 2008. gadā par godu astoņdesmitajai gadadienai kopš Ungārijas šaha izlases uzvaras Pasaules šaha olimpiādē Kapošvārā tika atklāta Naģam veltīta piemiņas plāksne.
Laika zīmogs

Laika zīmogs jeb laikspiedogs (angļu: timestamp) ir simbolu virkne vai kodēta informācija, pēc kā var identificēt, kad ir noticis kāds notikums, parasti datums un laiks, taču var būt norādīts arī sīkākās vienībās, sekunžu daļās. Termins nāk no laikiem, kad uz papīra ienākošajiem dokumentiem uzspieda zīmogu ar šodienas datumu, lai varētu vēlāk zināt, kad dokuments ticis saņemts. Pastā, kur uzspiež tikai datumu, to sauc par kalendāra zīmogu.
Mūsdienās šo terminu lieto plašāk, arī lai apzīmētu datuma un laika informāciju, kas piesaistīta cipardatiem. Piemēram, faili satur laika zīmogu, kas norāda to pēdējo izmaiņu datumu un laiku, bet ciparkameras pievieno laika zīmogu uzņemtajām fotogrāfijām, piefiksējot to uzņemšanas datumu un laiku.
Datuma un laika pierakstu standartizē standarts ISO 8601.
Arnis Akmeņlauks

Dzīvesgājums

Arnis Akmeņlauks mācījies Vandzenes septiņgadīgajā skolā (1945-1952), Talsu vidusskolas un Talsu Sporta skolas vieglatlētikas nodaļā (1952-1955), Kaspijas Augstākās Jūras karaskolas mīnētāju-torpēdistu fakultātē (1955-1959). Kino veidošanu apguvis studējot Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūta kinorežisoru fakultātē (1965-1969). Pēc dienesta karaflotē, paralēli mācībām Kinematogrāfijas institūtā Maskavā 1961. uzsāka darbu Rīgas kinostudijā kā inženieris-konstruktors, gadu vēlāk kļūstot par kinostudijas administratoru. No 1966. gada bijis režisors Vissavienības Aizsardzības ministrijas kinostudijā, no 1969. līdz 1992. gadam kinorežisors Rīgas kinostudijā, Latvijas Kinematogrāfistu savienības biedrs kopš 1982.gada. No 1994. līdz 1997. gadam bijis Rīgas domnieks Māra Purgaiļa sasaukuma laikā.
1976. gadā Akmeņlauks aizsāka kinožurnālu "Gaismēnas", kurā kritiskos sižetos atainoja dažādas to laiku nejēdzības. 1987. gadā kinožurnāls saņēma Lielo Kristapu kategorijā labākā dokumentālā filma.
Ģeotermālā enerģija

Ģeotermālā enerģija ir Zemes dzīļu siltuma enerģija. Ieži zem Zemes virsas bieži ir karsti. Ģeotermālās elektrostacijās izmanto šo iežu siltumu, lai pārvērstu ūdeni tvaikā. Tvaiku var izmantot elektrības ražošanai vai apsildīšanai.
Ģeotermālo enerģiju visvairāk izmanto seismiski aktīvos rajonos, piemēram, Islandē un Jaunzēlandē. Aptuveni 20 valstis izmanto ģeotermālo enerģiju apsildīšanai un elektrības ražošanai.
Henrijs IV Lankasters

Biogrāfija

Jaunībā aktīvi līdzdarbojies aristokrātu opozīcijā karalim Ričardam II, nolūkā ierobežot karaļa varu un paplašināt pēru privilēģijas. 1388. gadā pameta opozīciju un pievienojās karaļa atbalstītājiem.
Laikā no 1390. gada līdz 1392. gadam kā klejojošais bruņinieks ceļoja pa kontinentālo Eiropu un Palestīnu. Cita starpā 1390. un 1392. gadā kopā ar Vācu ordeni Vītauta Lielā pusē piedalījās Lietuvas pilsoņu karā.
1397. gadā saņēma no karaļa Herefordas hercoga titulu, taču visai drīz karalis, kā iemeslu minot Henrija strīdu ar Norfolkas hercogu Tomasu Moubreju, izraidīja abus strīdniekus uz kontinentu.
1399. gadā, pēc Ģentes Džona nāves, karalis pārņēma tā valdījumus, nenododot tos nevienam Džona pēcnācējam. Hercogs Henrijs atgriezās Anglijā un izsludināja sacelšanos, kuras rezultātā karalis Ričards II tika gāzts no troņa, un Henrijs tika kronēts par karali, aizsākot Lankasteru dinastiju Anglijas tronī.
Šlotmakera sala

Šlotmakera sala (vācu: Schlottmakersholm) ir bijusī sala Daugavas lejteces paplašinājumā pie upes kreisā krasta tagadējā Torņakalna apkaimē, kur mūsdienās atrodas industriālā apbūve. No krasta to atdalīja Kīleveina grāvis.
Tagad seno Daugavas krastu pie Šlotmakera salas iezīmē Vēja un Cepļa ielas, kā arī Bauskas ielas daļa līdz pārvadam pār Kārļa Ulmaņa gatvi.

Vēsture

Sala pastāvēja vismaz no 16. gadsimta un ietilpa Akmeņsalas draudzes novadā. Kad 19. gadsimta beigās Kīleveina grāvja augšgalu aizbēra, Šlotmakera sala saplūda ar 0,6 -0,7 km plato Daugavas palieni un kļuva par Bieķensalas daļu.

Muiža

Pēc Hupela apraksta Šlotmakera muiža ir tā pati Frīdriha muiža (Friedrichshof), ko pēdējais Livonijas ordeņa mestrs un pirmais Kurzemes hercogs Gothards Ketlers 1562. gadā atdāvinājis kā alodu. 1683. gadā to kā alodu atzinusi arī Zviedru Vidzemes muižu redukcijas komisija. 1699. gadā tai piederējusi zeme 1/8 arkla platībā. 1782. gadā uz Šlotmakera salas atradās privāta muižiņa (Schöpmannshöfchen), kas tāpat kā Frīdriha muiža piederēja Ģildes vecākajam B. Tīlemanim. 
Savukārt pēc Broces apraksta uz salas 1805. gadā bija muižiņa (Griecke Höfchen), kas piederēja viesnīcniekam Lukasam Grīkem (Griķim), no Bieķensalas puses uz muižiņu paveries ļoti skaists skats un tai bijis skaists dārzs.
Penkules pagasts

Daba

Atrodas Viduslatvijas zemienes Zemgales līdzenuma dienvidrietumu malā. Augstākā vieta pagastā - 72,6 m vjl. - pagasta ziemeļrietumos.

Upes

Auce, Govainis, Rīgava, Ālave, Jugla, Skujaine

Vēsture

Mūsdienu Penkules pagasta teritorijā vēsturiski atradās Ālaves muiža (Alauen, Ālave), Cimeles muiža (Zimmern), Penkules muiža (Pankelhof, Penkule).
1935. gadā Jelgavas apriņķa Penkules pagasta platība bija 62,5 km² un tajā dzīvoja 1351 iedzīvotājs. 1945. gadā pagastā izveidoja Penkules un Ālaves ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Penkules ciems (vēlāk pagasts) ietilpis Auces (1949-1959) un Dobeles (1959-2009) rajonos. 1961. gadā Penkules ciemam pievienoja Tērvetes ciema kolhoza «Zemgale» teritoriju, bet Penkules ciema padomju saimniecības «Tērvete» teritoriju pievienoja Tērvetes ciemam. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Penkules pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Dobeles novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Penkule (pagasta centrs), Skujaine, Vecvagāres, Baldonas, Ālave, Ābeles, Sējas, Ezeriņi.
HK Ak Bars

Vēsture

Klubs tika dibināts 1956. gadā kā „Mašstroj”, bet, kad komanda 1958. gadā pievienojās PSRS hokeja līgai, tā tika pārsaukta par Uricka SK (revolucionāra Moiseja Uricka vārdā). Tā iekļuva KPFSR čempionātā, kur izcīnīja tiesības piedalīties PSRS augstākajā līgā, kur rādīja atzīstamu spēli, lai gan tik un tā līgā klubam neizdevās noturēties. Klubs nostabilizējās otrajā divīzijā, kur sešdesmitajos un septiņdesmitajos gados vidēji spēlē guva četrus vārtus, bet 1962. un 1976. gadā uzvarēja divīzijā un tika atzīta arī par Krievijas čempioni. Septiņdesmito gadu otrajā pusē un astoņdesmito gadu sākumā komanda bija vēl spēcīgāka, bet tai tā arī neizdevās atgūt vietu augstākajā divīzijā. Klubā tobrīd spēlēja tādi spēlētāji kā Sergejs Stolbuns, Ravils Šavalejevs, kurš tika uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem Tatarstānā augušajiem aizsargiem, kā arī Genādijs Maslovs, kurš 1982.—83. sezonā 76 spēlēs atzīmējās ar 140 rezultativitātes punktiem, kas vēl joprojām ir kluba rekords.
Pēc PSRS sabrukuma, klubs tika pārsaukts par „Itiļ” (Itiļ — Volgas sens tjurku nosaukums). Klubs spēlēja Starptautiskajā hokeja līgā, bet tā sniegums nebija pārāk veiksmīgs — „Itiļ” tik tikko noturējās līgā.
Kluba zelta ēra sākās 1996. gadā, kad tika dibināta Krievijas Superlīga un klubs ieguva savu pašreizējo nosaukumu — „Ak Bars” (tatāru: aq — 'balts', bars — 'sniega leopards'). Pirmajā sezonā klubs uzvarēja tikai savā divīzijā, bet jau 1997.—98. sezonā izcīnīja Krievijas čempiona titulu. 2000. un 2002. gadā klubs palika otrajā vietā. 2004.—05. NHL sezonas lokauta laikā klubs parakstīja līgumus ar vienpadsmit NHL spēlētājiem, kuru vidū bija Aleksejs Kovaļevs, Iļja Kovaļčuks, kā arī kanādieši Vinsents Lekavaljē un Denijs Hītlijs, bet klubam čempiona titulu neizdevās izcīnīt, finišējot vien ceturtajā vietā, bet izslēgšanas kārtas pirmajā kārtā piekāpjoties Jaroslavļas "Lokomotiv". Ap šo laiku komandā izveidojās arī slavenais ZZM uzbrucēju trijnieks — Sergejs Zinovjevs, Daniss Zaripovs un Aleksejs Morozovs. 2005. gada vasarā par komandas galveno treneri tika apstiprināts Zinetula Biļaļetdinovs, un jau nākamajā sezonā Kazaņas klubs vēlreiz izcīnīja čempiona titulu, taču 2006.—07. sezonā vienīgi finālā piekāpās Magņitogorskas "Metallurg" vienībai.
2008.—09. un 2009.—10. klubs uzvarēja jaunizveidotās KHL līgas pirmajās divās sezonās, izcīnot Gagarina kausu un vienlaicīgi arī kārtējos divus Krievijas čempiona titulus. 2008.—09. sezonā izjuka ZZM maiņa, kura spēlēja arī Krievijas izlasē, jo Sergejs Zinovjevs pievienojās Maskavas "Dinamo" vienībai. Arī turpmākajās sezonās "Ak Bars" bija viena no vadošajām līgas komandām, taču vien 2012.—13. gada sezonā "Ak Bars" izdevās tikt tālāk par Gagarina kausa otro kārtu, konferences finālā ar 3—4 piekāpjoties Čeļabinskas "Traktor". 2018. gadā komanda trešo reizi izcīnīja Gagarina kausu.
Taklamakans

Taklamakans - tuksnesis Siņdzjanas Uiguru autonomajā rajonā, Ķīnas ziemeļrietumos. Lielākais tikai no smiltīm sastāvošais tuksnesis pasaulē. Vārds "Taklamakans" pēc dažiem avotiem nozīmē "ieiesi, neatgriezīsies" vai "vieta, no kuras neatgriežas"
, pēc citiem - "nāves tuksnesis". Makan tjurku valodās nozīmē "vieta".
Taklamakana tuksnesis aizņem 270 000 km² (pēc citiem datiem - 338 000 km²) Tarimas ieplakā. Tas plešas starp 78° un 88° A garumu ap 1 000 km garumā un no 37° līdz 40° Z platumam līdz 400 km platumā. Tuvākās pilsētas atrodas oāzēs: tuksneša dienvidrietumos ir Kašgara, Jarkenda, Hotana, ziemeļos - Kuča, Turfana, austrumos - Loulaņa un Dunhuang.
Upes, kas tek no Kuņluņa kalniem, iekļūst Taklamakanā 100-200 km tālu, pamazām izsīkstot smiltājā; vienīgi Hotana šķērso tuksnesi, reizēm ūdeņiem aizplūstot līdz Tarimai tuksneša ziemeļos.
Cauri tuksnesim ir izbūvēts asfaltēts ceļš - "Transtaklamakana šoseja", kas stiepjas 523 km D-Z virzienā. Taklamakana pazemē ir atklāti bagātīgi naftas un dabasgāzes krājumi.
Slatiņani

Vēsture

Apdzīvotā vieta rakstos pirmoreiz minēta 1294. gadā. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. Kopš 1993. gada - Čehijā.
Bezgalība

Bezgalība (simbols: ∞) ir jēdziens, kas apzīmē kaut ko nebeidzamu, neierobežotu. Bezgalības jēdzienu lieto matemātikā, filozofijā un loģikā, kas saistīti ar idejām par kaut ko neizmērāmu un nesasniedzamu. Matemātikā bezgalība ir lielums, kas pārsniedz jebkuru reālu skaitli. Filozofijā bezgalību attiecina uz absolūto, telpu un laiku, Bezgalības jēdziens tiek lietots arī teoloģijā (tiek saistīts ar dievu), psiholoģijā un fizikā.

Bezgalība matemātikā

Matemātikā bezgalība ir lielums, kas pārsniedz jebkuru reālu skaitli un to apzīmē ar simbolu "∞". Bieži, piemēram, matemātiskajā analīzē, ir nepieciešamība pierakstīt faktu, ka kāds lielums tiecas uz bezgalību (neierobežoti pieaug). To pieraksta šādi: . Piemēram, skaitļu virkne 1, 2, 3, ... tiecas uz bezgalību. Savukārt skaitļu virkne −1, −2, −3, ... tiecas nevis uz bezgalību, bet uz mīnus bezgalību, tāpēc noteiktības pēc pirmās virknes robežu apzīmē ar +∞, bet otrās ar −∞.

Bezgalība loģikā

Zēnona paradoksi ir vieni no pirmajiem loģiskās sarežģītības piemēriem darbojoties ar bezgalīgiem objektiem. To izveidoja Zēnons Elejietis, bet izklāstīja sengrieķu filozofs Aristotelis. Viens no Zēnona piedāvātajiem piemēriem ir Ahillejs un bruņurupucis, kurā tiek apskatīta situācija, ka Ahilejs nekādi nevar apsteigr bruņurupuci, ja tas atrodas mazliet tālāk par viņu, un abi pārvietojas vienā virzienā.
Rihards Dubra

Dzīvesgājums

Rihards Dubra dzimis Rīgā, bet "visu mūžu bijis jūrmalnieks". Māte bija grāmatvede, tēvs nomiris, kad Rihardam bija 4 gadi.
1971. gadā sācis mācības Jūrmalas Mūzikas skolas klavieru klasē, no 1978. līdz 1982. gadam mācās Emīla Dārziņa speciālajā mūzikas vidusskolā teorijas nodaļā, kur viņa pasniedzēji ir Jāzeps Lipšāns un Ģederts Ramans. No
1982. līdz 1989. gadam studē Konservatorijas Kompozīcijas klasē pie profesora Ādolfa Skultes, kuru Dubra uzskata par savu mīļāko skolotāju.
Pēc armijas no 1985. gada strādā Jūrmalas mūzikas vidusskolā par mūzikas teorijas un kompozīcijas skolotāju. No 1994. līdz 1996. gadam studē Latvijas Mūzikas akadēmijas maģistratūrā profesora Jura Karlsona klasē.
Strādājis par Rīgas Sāpju Dievmātes baznīcas ērģelnieku (1994.-1995.), kopš 1999. gada viņš ir Rīgas Svētās Marijas Magdalēnas Romas katoļu baznīcas kantors.
Galvenie daiļrades žanri: kora, simfoniskā un vokāli instrumentālā mūzika. Pamatā raksta garīga satura mūziku, izmantojot Bībeles tekstus vai tematiku.
Liela interese par gregoriku, viduslaiku un Renesanses mūziku. Šo laikmetu tehniskie paņēmieni tiek mūzikā sakausēti 20. gadsimta minimālisma stilu un sonoristiku.
Par skaņdarbu Te Deum XXIII Vispārējo latviešu dziesmu svētku Garīgās mūzikas koncertā saņēmis Latvijas Lielo mūzikas balvu 2003.
Rihards Dubra ir precējies, ģimenē aug meita. Hobijs - automašīnas.
Dmitro Tišins

Biogrāfija

Odesas šaha skolas audzēknis. Vairākkārt pārstāvējis Ukrainu Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvis 1998. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. Par šo panākumu saņēmis FIDE meistara (FM) nosaukumu. Divas reizes piedalījies Ukrainas šaha čempionātu finālos (2002, 2003). Trīs reizes dažādu šaha klubu sastāvos piedalījies Ukrainas komandu šaha čempionātos (2002, 2006, 2009). 2003. gadā uzvarējis nacionālajā šaha turnīrā Iļļičivskā. Par panākumiem turnīros FIDE 2000. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Kopš 2009. gada reti piedalās šaha turnīros.
2010. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu tabula

Šī ir 2010. gada ziemas olimpisko spēļu medaļu sadalījuma tabula. 2010. gada ziemas olimpiskās spēles bija 21. ziemas olimpiskās spēles, kas no 2010. gada 12. līdz 28. februārim notika Kanādas Britu Kolumbijas provinces pilsētā Vankūverā. Kopumā Olimpiskajās spēlēs piedalījās 2632 sportisti, kas pārstāvēja 82 Nacionālās Olimpiskās komitejas. Kopumā tika sadalīti 86 medaļu komplekti 15 sporta veidos.
Vismaz vienu medaļu ieguva 26 valstu sportisti, no kuriem 19 valstu sportisti izcīnīja vismaz vienu zelta medaļu. Kanāda izcīnīja savu pirmo zelta medaļu, kad tā organizē ziemas olimpiskās spēles.
Jānis Lanka

Biogrāfija

Izglītību ieguvis Liepājas 1. vidusskolu (absolvējis 1958. gadā), Liepājas Pedagoģiskajā institūtā (1959—1963), kā arī Centrālajā fiziskās kultūras institūta aspirantūrā Maskavā (absolvējis 1976. gadā).
Laikā no 1965. līdz 1972. gadam bijis Latvijas PSR un PSRS vieglatlētu izlases sastāvā. Startējis 1968. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Mehiko. Tajās ar izcīnītiem 7227 punktiem ierindojās 14. vietā, lai arī izstājās pirms pēdējās distances (1500 m skrējiens). Divas reizes uzvarējis PSRS čempionātā (1968, 1971), tāpat ir vairākkārtējs Latvijas PSR čempions desmitcīņā un 110 m/b distancē, vēl ir divas reizes uzstādījis Latvijas rekordu desmitcīņā. Personisko rekordu — 7972 punktus (pēc pašreizējām punktu skaitīšanas tabulām — 7854 punkti) — uzstādījis 1968. gadā. Kā Latvijas rekords tas noturējās 27 gadus, līdz 1995. gadā to pārspēja Rojs Piziks (7957 punkti).
1976. gadā kļuva par LVFKI (vēlāk tas tika pārsaukts par LSPA) docētāju, laikā no 1978. līdz 1981. gadam vadījis Vieglatlētikas katedru. 1986. gadā kļuva par Informātikas, biomehānikas un sporta celtņu katedras vadītāju. Pats J. Lanka ir pētījis mešanas sporta veidu biomehāniku. Publicējis vairākas grāmatas.
Refleksmats

Refleksmats (angļu: reflexmate, vācu: Reflexmatt, krievu: рефлексный мат) ir šaha uzdevums, kurā baltie sāk un piespiež melnos pieteikt matu balto karalim noteiktajā gājienu skaitā, bet atšķirībā no pašmata ar papildu nosacījumu, ja kādai no pusēm ir iespēja pielikt matu, tā obligāti jāizmanto. Uzdevumus, kuros šis nosacījums attiecas tikai uz melnajiem, sauc par pusrefleksmatiem.
Refleksmata uzdevumus pieskaita pasaku šaha žanram.

Vēsture

Pirmais refleksmata uzdevumu 1885. gadā sastādījis angļu problēmists Bendžamins Louss. Plašāku popularitāti refleksmati ieguva 20. gadsimtā pirmajā pusē pateicoties Tomasa Dosona un citu pūlēm. Mūsdienās refleksmati guvuši plašu izplatību, šaha problēmisti tos regulāri izmanto pasaku šaha žanra uzdevumu sastādīšanas konkursos. Labākās refleksmata kompozīcijas publicē FIDE Albumi.

Refleksmata notācija

Pierakstot refleksmata risināšanas uzdevumu ir pieņemts lietot šādu saīsinājumu: vispirms raksta latīņu burtu "r" , tad mata zīmi # un saīsinājumu noslēdz uzdevuma atrisināšana paredzētais gājienu skaits, piemēram "r#2" nozīmē "refleksmats 2 gājienos".
Inga Gaile

Biogrāfija

Inga Gaile beigusi Rīgas Centra humanitāro ģimnāziju (1993), studējusi Latvijas Kultūras akadēmijā Literatūras teorijas, vēstures un kritikas kursā (1994-98), beigusi Teātra un TV dramaturģijas kursu (2012), no 2012. līdz 2014. gadam studējusi režiju maģistratūras studiju programmā.
Dzejas publikācijas kopš 1996. gada. Dzejoļi atdzejoti angļu, lietuviešu, zviedru un bengāļu valodā. Atdzejojusi Latvijas krievu dzejnieku darbus. 
Strādājusi "TV3 Latvia" un reklāmā. Kopš 2004. gada Latvijas Rakstnieku savienības biedre.
Par pirmā dzejoļu krājuma "Laiks bija iemīlējies" manuskriptu saņēmusi Klāva Elsberga prēmiju (1999), par otrā krājuma "Raudāt nedrīkst smieties" manuskriptu saņēmusi Annas Dagdas fonda balvu (2004) un Ojāra Vācieša prēmiju (2004). Par krājumu "Kūku Marija" saņēmusi Dzejas dienu balvu (2007), bet par krājumu "Migla" - žurnāla "Latvju Teksti" balvu (2012) un O. Vācieša prēmiju (2012), krājums nominēts Literatūras gada balvai. Par krājumu "Vai otrā grupa mani dzird?" I. Gailei piešķirta Literatūras gada balva. 2012. gadā saņēmusi Prozas lasījumu galveno balvu par stāstu "Piena ceļi".
Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Rīgas Kurzemes rajonā

Šajā lapā apkopoti valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Rīgas Kurzemes rajonā.
 Kultūras pieminekļu karte
Šis saraksts tiek veidots no Vikidatiem, to periodiski atjaunina bots.
Grupa (matemātika)

Grupa (franču: groupe — 'kopa') abstraktajā algebrā ir algebriska struktūra ar vienu asociatīvu bināru operāciju, kurā eksistē vienības elements un katram elementam — tā inversais (jeb apgrieztais) elements. Matemātikas nozari, kurā tiek pētītas grupas, sauc par grupu teoriju.
Blūmenfelda gambīts

Vēsture

Gambītu 20. gs. divdesmitos gados izstrādājis un piedāvājis Maskavas meistars B. Blūmenfelds. Šis gambīts bija savdabīgs priekštecis Benko gambītam, kas radās vēlāk un kļuva ļoti populārs. Blūmenfelda gambītu izmantoja A. Aļehins, R. Vaganjans. Mūsdienās vadošo šahistu praksē reti sastopams.

Stratēģiskā ideja

Melnie cenšas, ziedojot bandinieku, iegūt savā kontrolē centru, pārņemt iniciatīvu un sāk uzbrukumu. Blūmenfelda un Benko gambītu idejas ir līdzīgas.
1989. gada Tour de France

1989. gada Tour de France bija 76. Tour de France daudzdienu velobrauciens, kas notika no 1989. gada 30. jūnija līdz 22. jūlijam. Dalībniekiem bija jāveic 3504 km 22 posmos. Pēdējais etaps bija individuālais brauciens ar atsevišķu startu, pirms kura 50 sekunžu pārsvaru pār Gregu Lemonu bija iekrājis Lorāns Fiņons. Taču amerikāņu riteņbraucējs spēja uzveikt Fiņonu par 58 sekundēm, nodrošinot sev otro Tour de France čempiontitulu. Kopš 1989. gada velobrauciena vairs nav rīkoti individuālie braucieni ar atsevišķu startu kā noslēgums tūrei.
Volosova

Vēsture

Apdzīvota vieta radusies 1870. gadā ap dzelzceļa staciju. Kopš 1937. gada - pilsētciemats. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada augusta līdz 1944. gada janvārim - vācu okupācijā. No 1999. gada - pilsēta.
Ramana spektroskopija

Ramana spektroskopija ir ķīmiskās analīzes un vielas pētīšanas metode, kurā izmantots Ramana efekts jeb kombinētā gaismas izkliede. Metode nosaukta indiešu fiziķa Čandrasekharas Venkatas Rāmana (1888—1970) vārdā.

Vēsture

Gaismas fotonu neelastīgo izkliedi vielā paredzēja austriešu fiziķis Ādolfs Smekals (Adolph Gustav Stephan Smekal) jau 1923. gadā. 1928. gadā Čandrasekhara Rāmans kopā ar citiem fiziķiem pierādīja to eksperimentāli. Viņi uzkonstruēja speciālu spektrometru, kurā ar teleskopa palīdzību fokusēja Saules starus uz šķidruma parauga. Ar gaismas filtru sistēmu zinātnieki atdalīja šķidrumā izkliedētos gaismas starus ar citu viļņa garumu, nekā krītošajiem stariem. Šāda viļņa garuma izmaiņa norādīja uz cita veida gaismas izkliedi, nekā parastā Releja izkliede, kas notiek bez viļņa garuma izmaiņas.

Princips

Cauri caurspīdīgas pētāmās vielas paraugam laiž gaismas staru (parasti izmanto lāzera staru) ar noteiktu viļņa garumu. Gaisma izkliedējas paraugā un tiek ar lēcas palīdzību sakopota staru kūlī, kuru laiž caur īpašu gaismas filtru (interferences vai akustisko filtru), kurš atdala Releja izkliedes starus ar nemainītu viļņa garumu no Ramana izkliedes stariem ar citu viļņa garumu. Ramana staru intensitāte ir tikai ap 0,001% no Releja staru intensitātes, tādēļ Ramana stari pirms virzīšanas uz detektoru tiek pastiprināti. Detektorā nosaka gaismas viļņu frekvences spektru, kas atkarīgs no vielas molekulārās uzbūves. Parasti spektru reģistrē kā funkciju no viļņa garuma izmaiņas attiecībā pret ierosinošo starojumu.
Ienākums no ieguldījumiem

Ienākums no ieguldījumiem jeb peļņa no kapitāla ieguldījuma (angļu: return on investment (ROI)) ir finanšu koeficients, kas ir bieži izmantots dažādu ieguldīšanas lēmumu vērtēšanai un vairāku ieguldījumu iespēju savstarpējai salīdzināšanai. Lieli ienākumi no ieguldījumiem norāda uz salīdzinoši lielu ieguvumu no kādu ekonomisku resursu izmantošanas, attiecībā pret ar to saistītām izmaksām. 
Tas tiek aprēķināts pēc turpmāk minētās formulas:
Edgards Kolle

Biogrāfija

1920. gados bijis labākais Beļģijas šahists. Sešas reizes uzvarējis Beļģijas šaha čempionātos (1922, 1924, 1925, 1926, 1928, 1929). Savas aptuveni 10 gadus ilgās šahista karjeras laikā piedalījies vairāk nekā 40 starptautiskajos šaha turnīros. 1924. gada neoficiālā šaha olimpiādē pārstāvējis Beļģijas komandu un galvenajā turnīrā, kas reizē bijis arī Pasaules amatieru čempionāts, izcīnījis 3. vietu aiz Hermaņa Matisona un Friča Apšenieka. 1926. gada neoficiālās šaha olimpiādes individuālajā turnīrā dalījis 7.-8. vietu ar Rihardu Reti. Tajā pašā 1926. gadā uzvarējis šaha turnīros Amsterdamā un Merano (Itālija). 1929. gadā dalījis 1. vietu tradicionālajā jaungada šaha turnīrā Hastingsā (Anglija), bet 1930. gadā uzvarējis Skarboro (Anglija) šaha turnīrā. Lielākus panākumus šahā liegusi sasniegt vājā veselība. Pārdzīvojis trīs smagas kuņģa čūlas operācijas, taču pāragri miris ceturtās operācijas rezultātā.
Atstājis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Izstrādājis oriģinālu balto figūru attīstības sistēmu dāmas bandinieka atklātnē (d2-d4, Zg1-f3, e2-e3, c2-c3, Zb1-d2, Lf1-d3 ar turpmāko e3-e4), kuru vēlāk papildinājis cits beļģu šahists Džordžs Koltanovskis, tāpēc šaha literatūrā tā nereti tiek dēvēta arī par Kolles—Koltanovska sistēmu. Arī mūsdienās šī attīstības sistēma nav zaudējusi savu popularitāti, jo ļauj baltajiem izvairīties no sarežģītiem atklātņu variantiem un ir iespējama uz visiem melno figūru izvietojumiem. No mūsdienu šaha lielmeistariem to bieži ir lietojuši Pīa Kramlinga un Arturs Jusupovs.
Andrea Moda Formula

Vēsture

Jaunveidotā komanda noalgoja daļu no bijušās Coloni F1 komandas personāla un noslēdza sadarbības līgumu ar Simtek par šasiju izmantošanu. Simtek bija sagatavojusi šasijas priekš BMW, kas 1990. gadā grasījās piedalīties F1 sacīkstēs, taču mainīja savus plānus.
Par komandas pirmajiem pilotiem kļuva Robertu Morenu un Perijs Makārtijs. Komandas debija notika 1992. gada sezonas trešajā posmā – Brazīlijas Grand Prix. 9 sacensību laikā, tikai 1 sacensībās komandai izdevās kvalificēties un to paveica Robertu Morenu. Četrus posmus pirms sezonas beigām komanda pameta sacīkstes, jo komandai radās finansiālas grūtības un Itālijas Grand Prix laikā, par dokumentu viltošanu tika arestēts komandas vadītājs Andrea Saseti.