Ethernet

Fizikālais slānis

Sākotnējajai versijai, kas darbojās ar ātrumu 3mbit/s un nekur nebija standartizēta, kā arī pirmajai standartizētajai ethernet versijai (10base5)(standarts IEEE 802.3(8)) lietoja resnu koaksiālo kabeli. Tālākās standartizētās versijas, kas lieto vītā pāra kabeļus parasti ir atpakaļsavietojamas, tas nozīmē, ka savienojot datoru ar 10mbit tīklakarti un datoru ar 100mbit tīklakarti, tīkls darbosies (ar ātrumu 10mbit).

10base2

Šeit lietoja tievāku 50 omu koaksiālo kabeli un datorus tam pieslēdza ar BNC konnektoriem. Lai arī šī tehnoloģija ir novecojusi, to dažreiz vēl lieto. Nosaukumā 10 nozīmē, to, ka tīkls darbojas ar 10mbit/s, base — to, ka lieto baseband signālus (neapstrādātu digitālo signālu, atšķirībā no broadband) un 2 ir aptuvenais maksimālais tīkla kabeļa garums simtmetros (precīzi ir 185m, kas aptuveni ir 200m). Standarts 802.3(10). Visiem koaksiālo kabeļu ethernet standartiem parasti lieto maģistrāles topoloģiju.

10base5

Koaksiālais kabelis 1cm diametrā ir uz pusi resnāks un cietāks par 10base2 un ir iespējams pāraidīt pa 50 omu un 500m garumā ar ātrumu 10mbit/s. Parasti nodrošina minimālu kabļa garumu, kā rezūltātā lēta instalācija. Visiem koaksiālo kabeļu ethernet standartiem parasti lieto maģistrāles topoloģiju. Lai arī šī tehnoloģija ir novecojusi, to dažreiz vēl lieto video novērošanā un reti sastopama tīklos. Koaksiālie savienojumi BNC, BNC-T, BNC-Barel un BNC-terminator.

10baseT

Šeit lieto vītā pāra kabeļus. Sākotnējais standarts bija 1base5 (darbojās ar ātrumu 1mbit/s), bet tas nebija izplatīts. Šis ir otrs izplatītākais 10 mbit ethernet standarts. Te lieto vai nu zvaigznes topoloģiju (ja jāsavieno vairāki datori (parasti ar hubu centrā), vai arī point-to-point topoloģiju, ja jāsavieno tikai 2 datori. Maksimālais kabeļa garums šajā standartā ir 100m.

100baseT

Šī ir 100 mbit ethernet standartu kopa, kur lieto vītā pāra kabeļus ar maksimālo garumu 100m. No šiem nozīmīgākais (vienīgais plaši izplatītāis) ir 100base-TX. Tas lieto cat5 (5. kategorijas) kabeļus un tam vajag 2 vadu pārus. Sākumā bija izstrādāti arī citi standarti, taču tie neguva popularitātri. 100base-T4 lietoja ca3 kabeļus, taču tam vajadzēja 4 vadu pārus. 100base-T2 lietoja cat3 kabeļus un tam vajadzēja 2 vadu pārus, taču tas lietoja sarežģītu signāla formātu un tīkla kartēm vajadzēja dārgus signālu procesorus.

1000base-T

Šis ir izplatītākais 1000mbit ethernet standarts. Eksistē arī standarti, kur lieto optiskās šķiedras. Šeit lieto cat5 kabeli un ir nepeciešami visi 4 vadu pāri. Savulaik bija arī 1000base-TX standarts, kur vajadzēja tikai 2 vadu pārus, taču tur vajadzēja cat6 kabeļus, kas bija pārāk dārgi (salīdzinot ar tīklakartēm), tāpēc šis standarts popularitāti neguva. 1000base-T maksimālais kabeļa garums ir 100m.

Slēdzis (switch) un koncentrators (hub)

Lai vienā tīklā varētu savienot vairāk nekā divus datorus, lietojot vītā pāra kabeļus, nākas lietot kādu atsevišķu ierīci, kurā iesprauž vadus no visiem datoriem. Šī ierīce ir vai nu slēdzis (jeb komutators) vai arī koncentrators (jeb centrmazgls).
Caur koncentratorā ir iespējamas tikai half duplex komunikācijas, tāpat kā caur koaksiālo tīklu. Koncentratori darbojas tikai kā elektriski pastiprinātāji, tie neskatās adreses. Visas koncentratorā ienākošās paketes tiek nosūtītas ārā pa visiem portiem. Sākotnēji koncentratori bija lētāki, jo tie ir vienkāršāki.
Slēdži skatās ienākošo pakešu adreses un nosūta tās tikai uz to portu, pie kura ir piesprausts saņēmējs. Sākumā, pēc ieslēgšanas, slēdži nezina adreses, tās noskaidro no tā, no kurienes nāk ienākošās paketes. Paketes, par kurām nav zināms pie kura porta atrodas saņēmējs un broadcast paketes sūta uz visiem portiem, tāpat kā koncentratori. Ar slēdžiem ir iespējamas full duplex komunikācijas, jo tiem ir atmiņa un tas ļauj apstrādāt vairākas paketes, no atšķirīgiem portiem, vienlaicīgi. Slēdži ilgu laiku bija dārgāki (un pašā sākumā arī lēnāki (jo tos būvēja uz datoru bāzes)) par koncentratoriem.