google/wiki40b huggingface dataset:
Ludmila Azarova

Biogrāfija

Dzimusi 1935. gada 11. aprīlī Maskavā, PSRS, inženiera Timofeja Azarova un latviešu valodas skolotājas Emmas Dimpēnas ģimenē.
Pēc Otrā Pasaules kara beigām 1945. gadā Ludmila kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi Rīgā. Viņa studēja Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filoloģijas fakultātē un 1956. gadā 11. maijā apprecējās ar savu kursabiedru, vēlāk slaveno dzejnieku Ojāru Vācieti. Pēc LU absolvēšanas 1957. gadā sāka strādāt jaundibinātā laikraksta "Rīgas Balss" redakcijā. 1960. gados Azarova bija nedēļas laikraksta "Литературная газета" un citu Maskavas laikrakstu korespondente Latvijā. No 1974. līdz 1990. gadam Azarova strādāja par redaktori izdevniecībā "Liesma".
Dziesmotās revolūcijas laikā 80. gadu beigās Azarova aktīvi piedalījās sabiedriskajā kustībā par Latvijas valstiskās neatkarības atjaunošanu un darbojās Staļina Personības kulta upuru literārās piemiņas komisijā. Pēc Latvijas Republikas atjaunošanas viņa no sabiedriskās dzīves norobežojās.
Mirusi 2012. gada 22. maijā Rīgā, 77 gadu vecumā.

Literārā darbība

1957. gadā Azarova laikrakstā «Coвeтскaя молодежь» publicēja dzejoli «Mapт» («Marts»), 1961. gadā klajā nāca dzejnieces pirmais dzejoļu krājums "Мост" ("Tilts"). 1987. gadā Ojāra Vācieša un Māra Čaklā atdzejojumā izdeva Azarovas dzejoļu krājumu "Magnētiskais Māras ezers", 2005. gadā - "Tev un ugunij". Kopš 1964. gada viņa bija LPSR Rakstnieku savienības biedre.
Azarova krieviski atdzejoja Ojāra Vācieša, Raiņa, Aleksandra Čaka, Edvarta Virzas, Ārijas Elksnes, Mirdzas Ķempes, Imanta Ziedoņa, Māras Zālītes, Knuta Skujenieka, Montas Kromas u.c. latviešu dzejnieku dzeju. Tulkojusi operu "Baņuta" un "Zelta zirgs" libretus, pazīstamu latviešu dramaturgu Gunāra Priedes, Pētera Pētersona, Ārija Geikina un Māras Zālītes lugas. No franču valodas viņa atdzejoja krievu valodā Annas Vitanas dzejoļu krājumu "Atkala tuksnesī" 1997. gadā. Kopā ar Viju Kaņepi 1989. gadā sastādīja Vācieša kopotos rakstus desmit sējumos. 1996. gadā krievu valodā tika izdoti Latvijas Valsts prezidenta Gunta Ulmaņa memuāri "Prezidenta ceļš" Azarovas tulkojumā.
Tu izvēlējies palikt

"Tu izvēlējies palikt" ir latviešu grupas "Prāta Vētra" dziesma ar Renāra Kaupera vārdiem. 2001. gadā  Latvijas institūts izveidoja videoklipu ar dziesmas angļu versiju "Welcome To My Country" Latvijas valsts reklamēšanai.
Sākotnēji dziesma bija iekļauta "Prāta Vētras" 1999. gada albumā „Starp divām saulēm” un skanēja Dailes teātra muzikālajā izrādē „Šveiks”. Komponists Valts Pūce izveidoja tai simfonisku aranžējumu. 
2018. gadā "Tu izvēlējies palikt" ieguva 11. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Maija Kūle

Dzīvesgājums

1969. gadā absolvēja Lejasciema vidusskolu, 1974. gadā absolvēja Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filozofijas fakultāti. Ievēlēta par Latvijas Universitātes profesori, LU Filozofijas un socioloģijas institūta direktori un vadošo pētnieci. Filozofijas doktora studiju programmas un doktorantu semināra vadītāja, vadīja LU promocijas padomi filozofijā un teoloģijā, LU Profesoru komisiju filozofijā, bijusi LU Senāta priekšsēdētāja vietniece. Strādā Latvijas Universitātes akadēmiskajās komisijās.
2010. gadā ievēlēta par Latvijas Zinātnes padomes (LZP) locekli, Latvijas Zinātnes padomes projekta fenomenoloģijā vadītāja, valsts pētījumu programmas "Letonika" (2005—2009) vadītāja vietniece, valsts pētījumu programmas "Nacionālā identitāte" (2010—2014) projekta vadītāja. Ievēlēta LZA Senātā.

Sabiedriskās aktivitātes

Latvijas Inteliģences apvienības prezidente (1998—2011), noorganizējusi 64 konferences Latviešu biedrības namā, Latvijas institūta sabiedriskās padomes locekle (1998—2001). Uzstājusies ar lekcijām un priekšlasījumiem dažādos Latvijas reģionos Eiropas Komisijas pārstāvniecības Latvijā ciklā "Eiropa pie kafijas", LR Tiesnešu konferencē, LR Ģenerālprokuratūrā, Zinātnes kafejnīcā, Gētes institūtā, "Jaunās akadēmijas" vasaras nometnēs, armēņu asociācijā "Havatk" u.c.
No 1998. līdz 2013. gadam viņa bija Starptautiskās filozofu biedrību federācijas (FISP) direktoru padomes locekle, kopš 2003. gada vada FISP komiteju.
2006. gadā Eiropas Zinātņu un mākslu akadēmija (European Academy of Sciences and Arts) ievēlēja Maiju Kūli par EZM akadēmijas īsteno locekli. 
No 2000. līdz 2008 gadam bija LZA un Eiropas Zinātņu un mākslu akadēmijas institūta "Eurolat” valdes priekšsēdētāja, LZA pārstāve Pasaules Zinātņu akadēmiju apvienībā (UAI). 
Pasaules filozofijas kongresu Stambulā (2003), Seulā (2008) un Atēnās (2013) organizācijas komisijas locekle.

Publikācijas

Maija Kūle kopumā publicējusi 185 zinātniskus rakstus un 5 monogrāfijas. Maijas Kūles darbi izdoti latviešu, angļu, krievu, vācu, ķīniešu, grieķu, lietuviešu valodās, tiek tulkoti persiešu valodā un publicēti Dordrehtā, Kopenhāgenā, Leipcigā, Maskavā, Pekinā, Atēnās, Viļņā, Teherānā u.c.
Brīdinājuma sistēma

Brīdinājuma sistēma ir jebkura bioloģiska vai tehniska sistēma, kura brīdina vienu vai vairākus cilvēkus par iespējamo nelaimi. Brīdinājuma sistēmas mērķis ir informēt cilvēkus, lai tie pienācīgi spētu sagatavoties vai rīkoties attiecībā pret tuvojošos nelaimi.
Musulmaņu brālība

Musulmaņu brālība (arābu: الإخوان المسلمون, al-ʾiḫwān al-muslimūn) ir starpnacionāla sunnītu islāma organizācija, kuru 1928. gadā dibināja ēģiptiešu skolotājs un imāms Hasans el Banna (حسن البنا). Organizācija guva atbalstu visā Arābu pasaulē un ietekmēja citas ekstrēmistu grupas, piemēram, Hamās. 1954.gadā Musulmaņu brālību oficiāli izformēja Ēģiptes militārais režīms, bet tā turpināja darboties nelegāli. Pēc 2011. gada Ēģiptes revolūcijas Musulmaņu brālības atbalstītā Brīvības un taisnīguma partija tika ievēlēta Ēģiptes valdībā un brālības līderis Mohameds Morsī kļuva par Ēģiptes prezidentu. Pēc Mohameda Morsī gāšanas no prezidenta amata 2013. gadā Musulmaņu brālība tika pasludināta par teroristisku organizāciju.
Dunikas pagasts

Upes

Bružupe, Dejupīte, Ģeišupe, Kalvaitu upīte, Lankupīte, Lukne, Melnupīte, Naudupe, Roļu upe, Sargupe, Vīves upe.

Vēsture

Dunikas pagasts izveidots 1919. gadā apvienojot 13 Rucavas, Bārtas un Nīcas pagastu ciemus. 1935. gadā Liepājas apriņķa Dunikas pagasta teritorija bija 174,6 km² un tajā dzīvoja 2550 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Dunikas un Sikšņu ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Sikšņu ciems ietilpa Priekules (1949—1959) un Liepājas (1959—2009) rajonos. 1954. gadā Sikšņu ciemam pievienoja likvidēto Kāķišķes ciemu, 1968. gadā - Bārtas ciema kolhoza «Nākotne» teritoriju, bet Sikšņu ciema kolhoza «Padomju Latvija» teritoriju pievienoja Rucavas ciemam. 1989. gadā Sikšņu ciemu pārdēvēja par Dunikas ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Dunikas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Rucavas novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Sikšņi (pagasta centrs), Dunika, Šuķene, Ječi, Liepieni, Slamsti, Sudargi.
Panamerikas čempionāts cīņas sportā

Panamerikas čempionāts cīņas sportā ir čempionāts, kurā piedalās Ziemeļamerikas, Dienvidamerikas un Karību jūras valstu grieķu-romiešu un brīvās cīņas cīkstoņi. Notiek kopš 1984. gada. Pirmajā, 1984. gadā sacentās tikai vīrieši grieķu-romiešu cīņā. 1986. gadā pievienoja brīvo cīņu vīriešiem, 1997. gadā — arī brīvo cīņu sievietēm.
Reģionu alianse

Vēsture

2005. gadā bijušā Rīgas rajona Ādažu, Babītes, Ropažu, un Olaines pagastu pašvaldību padomju priekšsēdētāji, kā arī Garkalnes un Ķekavas pagastu pašvaldību vairāki deputāti, kopā ar vairāk kā 200 atbalstītājiem nodibināja partiju „Rīgas apriņķa novadu apvienība”. Par partijas priekšsēdētāju ievēlēja Ādažu pagasta pašvaldības padomes priekšsēdētāju Normundu Breidaku.
Nepieciešamību dibināt partiju radīja Saeimas pieņemtais pants pašvaldību vēlēšanu likumā, kas noteica, ka pagastos un pilsētās ar iedzīvotāju skaitu virs 5000 sarakstus uz pašvaldību vēlēšanām drīkst iesniegt tikai politiskās partijas.
2009. gadā partijas kopsapulcē partija tika pārdēvēta par „Reģionu partija”. Reģionu partijas ikgadējā kopsapulcē 2012. gadā nolēma mainīt partijas nosaukumu uz "Reģionu alianse".
Zirgu tramvajs

Zirgu tramvajs jeb konka ir tramvaja veids, kas darbojas ar dzīvnieku (parasti zirgu) muskuļu spēku. Bija plaši sastopams pilsētās 19. gadsimtā, līdz to pamazām izkonkurēja elektriskais tramvajs. Mūsdienās dažkārt saglabājies vai speciāli izveidots kā tūrisma atrakcija (piemēram, Dēbelnes pilsētā Saksijā). 
Pasaulē pirmais zirgu tramvajs tika ierīkots Velsā, Svonzi pilsētā 1807. gadā. Daglasā, Menas salā atrodas zirgu tramvaja līnija (Douglas Bay Horse Tramway), kas nepārtraukti darbojas kopš 1876. gada (izņemot Otrā pasaules kara gadus).
Viļņas karaskola

Viļņas karaskola (krievu: Виленское военное училище) bija viena no vecākajām Krievijas impērijas armijas karaskolām. Četrdesmit sešos gados karaskolu pabeidza 47 izlaidumi, kas sagatavoja 4 371 podporučikus un virsniekus. Daudzi latvieši ieguva savu pirmo militāro izglītību šajā karaskolā.

Vēsture

Dibināta 1864. gada 29. oktobrī kā Viļņas kājnieku junkurskola ar divu gadu mācību programmu. Štatos ietilpa divas mācību rotas ar 200 junkuriem. 1868. gadā uzsāka kazaku virsniekvietnieku sagatavošanu virsnieku dienesta pakāpes iegūšanai. 1874. gadā štatus palielināja līdz 300 junkuriem un paplašināja apmācību vispārējos priekšmetos. 
1876. gadā darbību sāka īpašais jātnieku vads ("kazaku nodaļa") ar 35 junkuru štata vietām, lai sagatavotu kazaku virsniekvietniekus virsnieku pakāpes iegūšanai. Ievērojot to, ka jaunie junkuri bija vāji sagatavoti vispārējos priekšmetos, 1877. gadā pie skolas atvēra sagatavošanās klasi. 1878. gadā atvēra virsnieku kursu 37 praporščikiem, kas ieguvuši savu dienesta pakāpi Krievu-turku karā. 1885. gadā aizvēra kazaku nodaļu, šīs klases junkurus nododot citām karaskolām. Sagatavošanas klase arī tika slēgta. 
Kad 1886. gadā izformēja Rīgas junkurskolu, tās sastāvu pārvietoja uz Viļņas kājnieku junkurskolu. 1901. gada 1. septembrī sakarā ar to, ka mācību kursu paplašināja līdz karaskolas līmenim, apmācība notika trijos gados. 1904. gada 9. augustā skolu pirmo reizi pabeidza podporučiki nevis podpraporščiki. Skolas štatu palielināja līdz 400 junkuriem, kas bija sadalīti 4 rotās. 1910. gada 1. septembrī skolu pārdēvēja par Viļņas karaskolu. 
1914. gada rudenī, pēc Pirmā pasaules kara sākuma, karaskolā uzsāka četru mēnešu paātrināto apmācības kursu. Štatus palielināja no 500 uz 900 junkuriem. 1915. gadā Viļņas karaskolu evakuēja uz Poltavu, kur 1918. gada 2. janvārī to izformēja.
XXII Vispārējie latviešu Dziesmu un XII Deju svētki

Divdesmit otrie Vispārējie latviešu Dziesmu svētki un Divpadsmitie latviešu Deju svētki notika no 1998. gada 29. jūnija līdz 5. jūlijam. Kopkora koncerti notika Rīgas Mežaparka Lielajā estrādē, bet „Daugavas” stadionā un Sporta manēžā notika Deju svētki. Pirmo reizi dziesmu svētkos tik plaši uzstājās tautas mūzikas ansambļi.

Dalībnieki

Kopkorī bija 13 402 dziedātāji, bet deju svētku koncertos piedalījās 10 659 dejotāji.
Svētkos piedalījās arī apvienotais pūtēju orķestris (1169 muzikanti), apvienotais simfoniskais orķestris (300 mūziķi), folkloras kopas (813 dalībnieki), tautas mūzikas ansambļi (118 dalībnieki). Kopā svētkos piedalījās 28 864 dalībnieki.
Virsdiriģenti bija Terēzija Broka, Ausma Derkēvica, Jānis Dūmiņš, Jānis Ērenštreits, Eduards Grāvītis, Sigvards Kļava, Juris Kļaviņš, Gido Kokars, Imants Kokars, Pauls Kvelde, Jēkabs Ozoliņš, Arvīds Platpers, Edgars Račevskis, Māris Sirmais, Romāns Vanags un Jānis Zirnis. Ārzemju diriģenti Vizma Maksiņa, Lilija Zobens. Goda virsdiriģenti Haralds Mednis, Leonīds Vīgners, Roberts Zuika.
Deju virsvadītāji: Aija Baumane, Elmārs Beļinskis, Vilnis Birnbaums, Jānis Butkevičs, Agris Daņiļevičs, Ilmārs Dreļs, Andris Ezeriņš, Ojārs Grasis, Rolands Juraševskis, Imants Magone, Ilze Mažāne, Zanda Mūrniece, Vilis Ozols, Jānis Purviņš, Ingrīda Saulīte, Gunta Skuja, Osvalds Štrauss. Goda virsvadītāji: Alfrēds Spura, Harijs Sūna, Uldis Žagata.

Norise

Kopkoris uzstājās divos koncertos. Kopkorī dziedāja gan Latvijas, gan ārzemju latviešu kori. Koru pārbaudījums bija Pētera Vaska madrigāls "Ar laiku puķes vīst".

Koncepcija

"Mēs esam līksma nācija. Gaismas ideja - gaismas ritenim griežoties augšām ceļas Gaismas pils."
Burvju flauta (filma)

Sižets

Filma ir par Mocartu, viņa operu "Burvju flauta", kā arī mīlestību un Rīgu.
Balgales pagasts

Upes

Mazdursupe, Oksle.

Ezeri

Diemests, Silezers.

Vēsture

Mūsdienu Balgales pagasta teritorijā vēsturiski atradās Balgales muiža (Gut Ballgaln, Balgale), Dižsēņu muiža (Gut Groß-Sehnen, Dižsēņi), Dursupes muiža (Gut Dursuppen, Dursupe), Galtenes muiža (Gut Galten, Galtene).
Balgales pagasts pastāvējis jau 19. gadsimta 80. gados, bet 1891. gadā pievienots Zentenes pagastam. 1945. gadā Zentenes pagastā izveidoja Balgales ciema padomi. 1971. gadā Balgales ciemam pievienoja daļu Laucienes ciema teritorijas. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Talsu novadā.

Apdzīvotās vietas

Pagasta centrs ir Dursupē.
Novell eDirectory

Objekti

eDirectory koka lapas:

Pārvaldība

Lai pārvaldītu direktorijus un lietotājus eDirectory, kompānija Novell ir izstrādājusi Novell Identity Manager jeb iManager identitātes pārvaldības programmatūru.
Sistēmas pārvaldībai Novell izstrādājusi maksas datortīkla (serveru, darbstaciju) pārvaldīšanas programmatūru Novell ZENworks
Inflācija

Inflācija (latīņu: inflatio — 'uzpūšanās') ir process, ar kuru parasti apzīmē naudas vērtības krišanos un vispārēju cenu pieaugumu. Tā kā inflācija īstermiņā parasti ir salīdzinoši mērena un neredzama, cilvēkiem ir tendence to īpaši neizjust un nepamanīt, taču neskatoties uz to tā katru mēnesi, ceturksni vai gadu kalpo par galveno rādītāju tam, cik procentuāli ir samazinājusies attiecīgās valūtas pirktspēja pret iepriekšējo periodu. Šī iemesla dēļ inflāciju nereti mēdz dēvēt arī par t.s. “neredzamo nodokli” (invisible tax), kas ilgtermiņā parasti samazina nopelnīto vai uzkrāto finansiālo līdzekļu vērtību.
Latvijā, tāpat kā pārējā eirozonā, inflāciju galvenokārt kontrolē Eiropas Centrālā banka (ECB), kuras monetārās politikas mērķis ir noturēt inflācijas likmi pie 2% robežas (tā lai tā nebūtu pārāk strauja, bet arī tā, lai neveidotos deflācija, kas ir tiešs pretstats inflācijai). 2018. gadā Latvijā vidējā inflācija bija 2,5%, kas nozīmē, ka attiecībā pret 2017. gadu visas preču cenas vidēji palika par 2,5% dārgākas.
Vairumā valstu inflācijas aprēķinus veic dažādas statistiskās institūcijas. Latvijā šo funkciju pilda Latvijas Centrālā statistikas pārvalde. Eiropas Savienībā kopumā, inflācijas, tāpat kā citu statistisko rādītāju aprēķinus veic Eirostat (Eurostat).

Cēloņi

Pastāv dažādi viedokļi par inflācijas iemesliem, to lomu un mijiedarbību ilgtermiņā.
Vairums ekonomistu uzskata, ka inflācija veidojas naudas piedāvājuma, produkcijas un pakalpojumu izlaides, kā arī banku procentu mijiedarbības rezultātā. Taču atšķirības ir viedokļos par minēto faktoru lomu. Tā, ja "monetāristi" uzsver naudas piedāvājuma noteicošo lomu inflācijas tempa veidošanā, tad "keinsisti" atzīmē, ka inflācija ir kopējs visu minēto faktoru savstarpējās mijiedarbības efekts un atsevišķiem faktoriem nav īpaša loma.
1993. gada NHL drafts

1993. gada NHL drafts bija 31. NHL drafts, kurš notika 1993. gada 28. jūnijā Kvebekā. Kopā tika draftēti 286 spēlētāji vienpadsmit kārtās.
Sebastiāns Minsters

Dzīvesgājums

Dzimis 1488. gadā Ingelheimā netālu no Maincas vietējās Svētā Gara slimnīcas priekšnieka Andreasa (Endres) ģimenē. Mācījās Heidelbergas franciskāņu ordeņa skolā, 1505. gadā iestājās franciskāņu ordenī. Studēja Lēvenes un Freiburgas Universitātēs, kur aizrāvās ar ģeogrāfijas un valodu studijām. No 1509. gada mācījās pie franciskāņu teologa Konrāda Pelikāna Elzasas pilsētā Rufahā, kopā ar viņu 1511. gadā devās uz Bāzeli, vēlāk uz Pforcheimu. Iemācījās ne tikai grieķu un senebreju, bet arī aramiešu un etiopiešu valodas.
1512. gadā S. Minsteru iesvētīja par franciskāņu ordeņa priesteri un viņš strādāja par lektoru Tībingenes (1514-1518), Bāzeles (1518-1521) un Heidelbergas (1521-1524) franciskāņu ordeņa skolās. 1524. gadā kļuva par Heidelbergas Universitātes ivrita profesoru.   
Sākoties Reformācijas laikmetam, S. Minsters 1521. gadā izstājās no franciskāņu ordeņa un pieņēma uzaicinājumu strādāt Bāzeles Universitātē. Pēc pāriešanas protestantismā viņš 1530. gadā apprecējās ar Bāzeles grāmatiespiedēja Ādama Petri atraitni Annu Zelberi (Selber) un nodevās trīsvalodu vārdnīcas (latīņu, grieķu, ebreju) veidošanai (1536) un ģeogrāfisko karšu vākšanai, kas 1540. gadā rezultējās ar Ptolemaja "Geographia" latīņu izdevumu.
1544. gadā iznāca viņa "Cosmographia", kas bija pirmais pasaules apraksts vācu valodā, kas bija viena no vispopulārākajām grāmatām 16. gadsimtā. Tā izdota 24 reizes, pēdējo reizi 1628. gadā. Grāmatā ir brīnišķīgi Hansa Holbeina Jaunākā un citu mākslinieku kokgriezumi.
1547. gadā viņu ievēlēja par Bāzeles Universitātes rektoru.
1552. gadā miris Bāzelē mēra epidēmijas laikā.
Āris Žīgurs

Izglītība

1983. gadā viņš beidza Rīgas 4. vidusskolu. 1988. gadā pabeidzis Latvijas Lauksaimniecības akadēmiju inženiera-mehāniķa specialitātē. 2004. gadā Rīgas Tehniskajā universitātē saņēma maģistra grādu biznesa vadībā, bet 2009. gadā — inženierzinātņu doktora grādu enerģētikas nozarē.

Karjera

No augstskolas beigšanas 1988. gadā līdz 1991. gadam strādājis Latvijas Lauksaimniecības akadēmijā par prorektora vietnieku un galveno inženieri. No 1991. līdz 1992. gadam bija Jelgavas domes Komunālās saimniecības nodaļas galvenais inženieris. No 1992. līdz 1995. gadam bija Rīgas Centra rajona pašvaldības daļas vadītājs, izpilddirektora pirmais vietnieks. No 1995. līdz 1996. gadam bija VAS "Latvenergo" Termofikācijas pārvaldes komercdirektors. 1996. gada septembrī ievēlēts par AS "Rīgas Siltums" prezidentu, amatā bija līdz 2010. gadam, kad kļuva par "Latvenergo" valdes priekšsēdētāju.

Privātā dzīve

Āris Žīgurs ir dzimis 1965. gada 8. septembrī. Viņam ir četri bērni — dēls un meita no pirmās laulības, kā arī dēls un meita no otrās laulības.
Klaizena kolba

Klaizena kolba jeb vakuumdestilācijas kolba ir īpašas konstrukcijas apaļdibena apaļkolba, kas paredzēta vielu (galvenokārt organisku) destilēšanai, tai skaitā vakuuma destilēšanai. To dažreiz izmanto arī vielu sintēzēm. Trauks nosaukts vācu ķīmiķa Ludviga Klaizena vārdā, kas to izgudroja 1893. gadā.
Klaizena kolbai ir divi kakli, viens taisns, bet otrs atzarojas no pirmā. Otrajam kaklam ir slīpa novadcaurule, kā Virca kolbai. Šāda konstrukcija ļauj ievietot kolbas kaklos termometru un kapilāro caurulīti, samazinot līdz minimumam iespēju pārdestilējamajam šķidrumam nokļūt destilātā, verdošajam šķidrumam putojot vai izšļakstoties. Ļoti mazu šķidruma daudzumu pārdestilēšanai lieto bumbierveida Klaizena kolbas.
Klaizena kolbu var aizstāt ar parasto šlifa apaļkolbu, kurai pievienota tā saucamā Klaizena pāreja.

Izmantošana

Klaizena kolbu ievieto ūdens vai cita piemērota šķidruma (eļļas, glicerīna) vannā, lai nodrošinātu vienmērīgu sildīšanu. Šķidruma līmenim kolbā jābūt nedaudz zem vannas līmeņa.
Galjinasa rags

Galjinasa rags (spāņu: Punta Gallinas — ‘Vistu rags’) ir zemesrags Kolumbijas ziemeļos Karību jūras krastā, Dienvidamerikas kontinentālās daļas galējais ziemeļu punkts. Izvietojies Gvahiras pussalas ziemeļu galā Lagvahiras departamentā.
Heinrihs fon Licelburgs

Biogrāfija

Heinrihs bija radinieks ietekmīgajam Maincas virsbīskapam, kas atbalstīja Romas pāvesta Inocenta IV cīņu pret Svētās Romas impērijas ķeizaru.
1247. gadā Romas pāvests pēc Maincas virsbīskapa lūguma iecēla Heinrihu toreiz brīvajā Zemgales bīskapa krēslā bez Rīgas bīskapa Nikolaja fon Nauena piekrišanas. 1251. gadā Zemgales bīskaps bija protektors Lietuvas karalim Mindaugam, kas piekrita pāriet katoļu ticībā.
1251. gada martā pēc Rīgas virsbīskapa un Livonijas ordeņa ierosmes pāvests likvidēja Zemgales bīskapiju un tās teritoriju pieskaitīja pie Rīgas virsbīskapijas, bet Heinrihu iecēla par Kurzemes bīskapu. 1254. gada 20.septembrī viņš noslēdza līgumu ar Vācu ordeni par Kurzemes sadalīšanu, vienojās uzbūvēt Klaipēdas pili un cerēja pārcelt savu bīskapa mitekli no Rīgas uz Palangu. 1260. gadā pēc Durbes kaujas bīskaps atstāja savu diacēzi un ap 1263. gadā kuršu sacelšanās dēļ no tās atsacījās un tika pārcelts uz Bavāriju Kīmezera (Hīmzē) bīskapa amatā.
Mūsa

Upes raksturojums

Upe ir mierīga, tās krasti vietām ir aizauguši. Tuvāk Bauskai upes krasti kļūst stāvāki. Tā ir sena zemgaļu valsts, vēlāk Livonijas-Lietuvas robežupe. Arī mūsdienās tā plūst 15 - 30 km attālumā no Latvijas - Lietuvas robežas, pie kam Latvijas teritorijā tās garums ir tikai 20 km, bet 6 km tā ir robežupe.
Pasaules čempionāts daiļslidošanā junioriem

Vēsture

Pirmais Pasaules čempionāts daiļslidošanā junioriem notika 1976. gada martā Meževā, Francijā un sākotnēji tika nosaukts par "ISU čempionātu daiļslidošanā junioriem". Arī 1977. gada čempionāts tika rīkots turpat un ar tādu pašu nosaukumu. 1978. gadā šie čempionāti oficiāli tika pārdēvēti par "Pasaules čempionātiem daiļslidošanā junioriem", bet nemainot sacensību norises vietu. Taču, sākot ar 1979. gadu, tika nolemts sacensību norises vietu katru gadu mainīt līdzīgi kā citos ISU čempionātos.
No 1976. līdz 1980. gadam čempionāts tika rīkots pavasarī. 1981. gadā sacensību norises laiks tika mainīts uz iepriekšējā kalendārā gada novembri vai decembri. Taču, sākot ar 2000. gadu, sacensības atkal norit pavasarī.
Tatjana Koķe

Biogrāfija

1978. gadā Koķe beigusi Latvijas Universitāti angļu valodas un literatūras specialitātē. 1996. gadā ieguvusi doktora grādu pedagoģijā. Stažējusies augstskolās Stokholmā un Londonā.
Laika posmā no 1978. līdz 1980. gadam Tatjana Koķe bijusi pasniedzēja Rīgas Elektromehāniskajā tehnikumā. No 1983. līdz 1996. gadam Koķe strādājusi LU Pedagoģijas un psiholoģijas katedrā aspirantūrā, vēlāk kļuvusi par vecāko pasniedzēju un docenti.
1999. maijā Tatjana Koķe kļuva par Latvijas Republikas Augstākās izglītības un zinātnes valsts ministri Viļa Krištopana valdībā, šajā amatā paliekot līdz tā paša gada jūlijam, kad valdība beidza savu darbību. Pēc tam bijusi Izglītības un zinātnes ministres Silvas Goldes padomniece augstākās izglītības un zinātnes jautājumos. Laika posmā no 2002. gada augusta līdz 2003. gada janvārim Koķe bijusi Īpašu uzdevumu minsistra valsts reformu lietās sekretariāta vadītāja vietniece. No 2004. gada septembra līdz 2006. gada maijam - UNESCO Latvijas Nacionālās komisijas Konsultatīvās padomes "Izglītība visiem" izpilddirektore.
2006. gada aprīlī Tatjana Koķe kļuva par Latvijas Republikas Izglītības un Zinātnes ministrijas parlamentāro sekretāri, savukārt 2007. gada 20. decembrī, kad savu darbību sāka Ivara Godmaņa vadītā valdība, Koķe tajā kļuva par Izglītības un zinātnes ministri. Viņa palika amatā arī Valda Dombrovska kabinetā, tomēr to zaudēja pēc tam, kad tika apstiprināta jauna valdība 2010. gada 3. novembrī.
2013. gada rudenī apstiprināta Rīgas Stradiņa universitātes mācību prorektores amatā.
Keisijs Mitelštats

Spēlētāja karjera

2017.—18. gada sezonā Mitelštats uzsāka spēlēt NCAA čempionātā, taču 2018. gada martā lēma pārtraukt koledžas karjeru, noslēdzot trīs gadu līgumu ar NHL vienību Bufalo "Sabres", kas iepriekšējā vasarā viņu bija izvēlējusies NHl draftā. Savu NHL debiju "Sabres" rindās Mitelštats piedzīvoja 29. martā. 2017.—18. gada sezonā NHL kopumā aizvadīja sešas spēles, tajās atzīmējoties ar pieciem punktiem.
2018. gada Pasaules čempionātā junioriem Mitelštats kļuva par visa turnīra rezultatīvāko spēlētāju un ieguva arī vērtīgākā spēlētāja balvu. Kopā ar ASV izlasi uzbrucējs izcīnīja bronzas medaļas.