google/wiki40b huggingface dataset:
Atomic

Vēsture

Uzņēmumu 1955. gadā Vagrainā dibināja Aloizs Rormozers (Alois Rohrmoser). Sākotnēji tajā strādāja četri darbinieki un izgatavoja aptuveni 40 pāru slēpju gadā. 1960. gadu sākumā produkcijas apjoms pieauga līdz 5000 gadā. Masveida slēpju ražošana sākās 1966. gadā, kad Vagrainā izveidota rūpnieciska ražotne. 1969. gadā ražošanas apjoms pieauga līdz 72 000 slēpju pāru.
1971. gadā Altenmarkt im Pongau pilsētiņā atvērta otra Atomic ražotne. 1981. gadā sākta ražošana Bulgārijā, Čepelarē. 1989. gadā Atomic kļuva par vienu no pirmajiem pilna spektra slēpošanas aprīkojuma (slēpes, stiprinājumi, zābaki un nūjas0 ražotājiem. Ražošanas maksimums sasniegts 1991. un 1992. gadā, kad saražoti 831 tūkstoši pāri slēpju.
Atomic iekļuva finanšu grūtībās liela produkcijas brāķa īpatsvara dēļ, pārejot uz Schalenski tehnoloģiju, kā arī kļūdām snovborda buma tirgū. 1994. gadā BAWAG banka ierosināja Atomic maksātnespēju. 1994. gada novembrī uzņēmumu par 918,7 miljoniem šiliņiem (66,8 miljoniem eiro) nopirka Somijas sporta aprīkojuma ražotājs Amer Sports.
Engelharti

Engelharti vai fon Enhelharti (vācu: von Engelhardt) ir sena vācbaltiešu dzimta, kas 15. gadsimta sākumā ieceļoja Livonijā un vēlāk izplatījās arī Krievijā. 1853.—1854. gadā Engelhartiem tika piešķirts mantojams baronu tituls.

Vēsture

Pēc dzimtas leģendas tās pamatlicējs esot bijis Trešā Krusta kara bruņinieks Kārlis Bernhards, kas Akras aplenkuma (1189–1191) laikā izglābis Francijas karaļa Filipa II Augusta dzīvību. Par šo varonību viņš ieguvis pievārdu Engelharts ("eņģeļa spēks"). 
No vēsturiskiem dokumentiem zināms, ka dzimtas Livonijas atzara ciltstēvs Georgs Engelharts dzīvojis 15. gadsimta sākumā. 1496. gadā Rīgas arhibīskapijas domkapituls Hansam Engelhartam iznomāja muižu Krimuldas apkārtnē, kas vēlāk tika dēvēta par Engelharta muižu (Engelhardtshof). Pēc Hansa Engelharta nāves 1504. gadā par muižas īpašnieku kļuva viņa brālis Roberts vai Robrehts, kura trīs dēli Livonijas kara sākumā krita gūstā un tika aizvesti uz Krieviju. 1538. gadā dzimta ieguva arī Kujas muižu Cesvaines apkārtnē, kas palika viņu īpašumā līdz 1650. gadam. Roberta pirmais dēls Tomass pēc atbrīvošanas no gūsta atgriezās savā dzimtmuižā, otrais dēls Kaspars palika lielkņaza dienestā, bet trešais dēls Miķelis nokļuva Ungārijas, vēlāk Zviedrijas karaspēkā.

Baltijas atzars

Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs brāļiem Kasparam, Fabiānam un Miķelim Engelhartiem 1622. gadā piešķīra muižas Zviedru Vidzemē, Miķeļa Engelharta pēcnācējiem līdz 1920. gadam piederēja Virķēnu muiža. Dzimtas Sēlijas atzaru dibināja Miķelis Didrihs Engelharts, kas 1678. gadā ieguva īpašumā Vecbornes muižu, 1682. gadā Lasenbekas muižu. No 1749. gada dzimtai piederēja arī Šenheidas muiža. 
1745. gadā Engelhartu dzimta tika uzņemta Igaunijas bruņniecības matrikulā, 1747. gadā Vidzemes bruņniecības matrikulā ar Nr. 26. un 1841. gadā Kurzemes bruņniecības matrikulā ar Nr. 120.

Krievijas atzars

17. gadsimta karu laikā Kaspara Engerharta dēls Verners iestājās Krievijas cara dienestā un pārgāja ortodoksajā ticībā un pieņēma vārdu Jeremejs Engelharts (Еремей Каспарович Энгельгардт), viņa dēli Sigismunds, Georgs un Johans (Степан, Юрий, Иван Энгельгардт) kļuva par Maskavas muižniekiem. Sigismunda Engelharta dēls Andrejs (Андрей Степанович Энгельгардт) bija dzimtas Smoļenskas atzara ciltstēvs.
18. gadsimtā Engelharti saradojās ar Krievijas dižciltīgajām dzimtām Potjomkiniem, Goļiciniem, Žukoviem, Jusupoviem.
Spalvu gubumākoņi

Spalvu gubumākoņi Cirrocumulus (Cc) ir plāni mākoņi, kuri sastāv no maziem viļņiem, pārslām vai kaudzītēm.
Atrodas 5—6 km augstumā, ir 200—400 m biezi, redzamība mākoņu iekšpusē ir 150—500 m. Šiem mākoņiem nav raksturīgas ēnas. Veidojas viļņveida augšupejošu gaisa plūsmu rezultātā un sastāv no ledus kristāliņiem. Cc mākoņos var būt novērojams halo. Nokrišņi no šiem mākoņiem neizkrīt.
Eksistē četri spalvu gubumākoņu veidi. Slāņveidīgie (stratiformis) sastāv ne tikai no kaudzītēm, bet no vesela mākoņu slāņa. Lentikurārie (lenticularis) — saistīti kopā viens ar otru, tiem ir noapaļota forma. Katrs torņveidīgais (castellanus) mākonis izskatās kā vertikāls tornis ar stingru pamatu. Pārslveidīgie (floccus) mākoņi izskatās līdzīgi gubumākoņiem, bet tie ir ar pārslveida, neskaidru pamatu.
Vēl pastāv spalvu viļņotie gubumākoņi (undalatus), kuri izskatās līdzīgi viļņiem, līdzīgi zivju zvīņām. Caurumainie (lacunosus) pārklāti ar līdzīgiem caurumiem, tāpēc šie mākoņi izskatās kā siets vai reste.
Labākā montāža (Amerikas Kinoakadēmijas balva)

Kinoakadēmijas balva "Labākā montāža" jeb "Oskara" balva par labāko montāžu tiek pasniegta katru gadu kopš 1934. gada. Kinoakadēmijas montāžas sekcijas dalībnieki balso par filmām, kas varētu pretendēt uz šo balvu. Piecas populārākās tiek nominētas un par ieguvēju balso visi akadēmijas locekļi.
Leons Timmermanis

Biogrāfija

Pirmo sievu zaudēja autoavārijā kopā ar bērnu. Otrā sieva bija Elza - skolotāja. Abi izšķīrās, kad Leons atjaunoja attiecības ar Martu, bet Elza saprata, ka ir lemts būt kopā ar Rihardu. Trešā sieva bija Marta, kura mira kāzu dienā. Ar Martu ir kopīga meita Ieva Timmermane. Ir iemīlējies meitas bijušajā mājskolotājā Elizabetē, bet bildinājis Rasu Dimaitīti un Ramonu Vinteri. Sācis atkal attiecības ar Elizabeti pēc Rasas pašnāvības. Domājot, ka Leons ir Silvijas mīļākais, Vadims Felzenbahers viņu sašāva. Ir bijis akls un vēlāk paralizēts. 9. sezonas pēdējā sērijā notika Leona un Elizabetes kāzas.
Vaka

Vaka (wacke, wakk, die Wacken) bija administratīva teritoriāla zemnieku pašpārvaldes vienība, kas viduslaikos un jaunajos laikos pastāvēja mūsdienu Vidzemes un Igaunijas laukos. Ar šo jēdzienu apzīmēja gan teritoriju, gan iedzīvotāju kopumu. Mūsdienu Latvijas teritorijā jēdzienu "vaka" lietoja līdz 19. gadsimtam kā pagasta apzīmējumu.

Vārda izcelsme

Vārdam ir somugru izcelsme un tas sākotnēji apzīmēja upurtrauku — ar sēklu piepildītu sētuvi lauka malā, ko ziedoja Pērkonam. Vēlāk vārds lietots, lai apzīmētu labības mēru, nodevu kungam, zemnieku kopienu un teritoriju, kā arī sapulci, kad tika ievāktas nodevas, spriesta tiesa un notika kopējas dzīres.

Vakas vecākais

Vakas jeb pagasta vecākais bija pagasta zemnieku priekšnieks. Avotos to dēvēja par stārastu vai vecāko (olste, elster), retāk par desmitnieku (tegeder). Būdami zemnieku pašvaldības priekšnieki, pēc Livonijas kara tie kļuva par muižas darbiniekiem.

Lielums un funkcijas

Vaka, tāpat kā pagasts, ietvēra ciemus un viensētas ar to robežām, aramzemi, pļavām, ganībām, mežiem un ūdeņiem, kā arī tur dzīvojošos zemniekus. Vaku lielums varēja būt dažāds — sākot no 10 sētām līdz pat 90 un vairāk zemnieku sētām.
Vaku robežas, kā arī pienākumi un tiesības laika gaitā ievērojami mainījās. 16. gadsimta otrajā pusē un 17. gadsimtā līdz ar muižu veidošanos pagasti un vakas zaudēja savas pašvaldības funkcijas un tiesības, un tām palika tikai pienākumi (nodevas, klaušas) pret dzimtmuižu.
Turaidas pilsnovadā 1550. gadā un 1564. gadā bija sešas vakas ar 336 zemnieku saimniecībām, savukārt Krimuldas pilsnovadā 1550. gadā — 12 vakas ar 332 zemnieku saimniecībām un 24 zvejnieku sētām.

Avoti

Svarīgu informāciju sniedz Rīgas arhibīskapijas Lībiešu gala jeb Turaidas puses vaku grāmata (Wackenbuch auf der Treidischen Seiten im Erzstift Riga) (1550) un Rīgas arhibīskapijas inventārs (Inventarium zur Erztstift Riga) (1564).
Vakas apraksta arī Rusova Livonijas hronikas autors Baltazars Rusovs:
"Kas zīmējas uz Livonijas vakiem, tad jāsaka, ka visi kungu un muižnieku ciemi bijas sadalīti vakos. Lieli un bagāti ciemi ietilpa vienā vakā pa vienam jeb pa diviem, mazi un nabagāki ciemi bija apvienoti kopējā vakā. Tā, raugoties pēc ciemu skaita, katram muižniekam varēja piederēt vairāki vaki. Katram vakam bija uzlikts par pienākumu katru gadu sarīkot muižniekam greznas viesības, uz kurām ieradās visi pie vaka piederīgie zemnieki un brīvzemnieki nomaksāt savas gadskārtīgās nodevas. Arī ordeņkungi sāka noturēt vaku svinības ap Miķeļiem, kuŗās ņēma dalību visi viņu mājas ļaudis, apkārtnes muižnieku, brīvzemnieki vāci un nevāci."
Jānis Dzintars

Jānis Dzintars, īstajā vārdā Valdis Klucis (1928—2007) bija latviešu padomju darbinieks, vēlāk vēsturnieks.

Dzīvesgājums

Dzimis 1928. gada 10. aprīlī Lībagu pagastā. Pēc Otrā pasaules kara bija Lībagu pagasta komjauniešu vadītājs (1945-1946), piedalījies nacionālo partizānu un viņu atbalstītāju pratināšanās. 1949. gadā uzņemts PSKP, no 1954. gada darbojies Latvijas PSR represīvajos orgānos, ieguvis apakšpulkveža pakāpi. 
1961. gadā beidza mācības PSKP CK Augstākajā partijas skolā žurnālistikas specialitātē un tika norīkots darbā Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas Vēstures institūtā. Kopā ar līdzautoriem sacerēja grāmatu "Latviešu tautas cīņa Lielajā Tēvijas karā" (1966).Atmodas kustības laikā aktīvi cīnījās pret Latvijas neatkarības atjaunošanu. 1990. gadā viņu ievēlēja Latvijas Augstākajā padomē no partijas "Līdztiesība". Pēc Augusta puča izgāšanās 1991. gadā pārcēlās uz dzīvi Maskavā.
1995. gadā viņu ievēlēja par Krievijas Ārējo sakaru akadēmijas locekli, 2005. gadā viņš piedalījās Krievijas propagandas filmā "Nacisms Baltijas gaumē".
Miris 2007. gada 30. decembrī Maskavā, urna ar viņa pelniem 2008. gada februāra sākumā pārvesta uz Latviju un apbedīta Lībagu kapos.
Krīnijas

Izplatība

Krīnijas izplatītas tropu un subtropu apgabalos Amerikā, Āfrikā, Āzijas dienvidos un Austrālijas ziemeļos.

Apraksts

Daudzgadīgi lakstaugi ar sulīgām saknēm — sīpoliem. Lapas garas, šauras. To novietojums pamatā blīvās piezemes rozetēs. Ziedi parasti balti, sārti vai liegā aveņkrāsā. Vainaglapas lielas, putekšņlapas garas, izvirzītas ārpus vainaglapām.
Āzijas krīnija, kas plaši izplatīta dienvidaustrumu Āzijā, ir viena no lielākajām sīpolpuķu sugām, kas sasniedz līdz 2 metru augstumu. Crinum jagus aug ekvatoriālās Āfrikas lietus mežos, un tās ziedu aromāts atgādina vaniļa smaržu. Tā ir iecienīta suga starp dārzkopjiem, jo nav pakļauta sēnīšu slimībām, no kurām bieži cieš citas krīnijas.
Crinum baumii sastopama Namībijā un Zimbabvē. Tas ir neliels augs, kurš, saskaņā ar ģenētiskās analīzes datiem, ir tuvāks Ammocharis un Cybistetes ģintīm. Suga dabā reti sastopama, un to apdraud rūpnieciska vākšana ārstniecības augu tirdzniecības vajadzībām. Visapdraudētākā ģints suga ir Maurīcijas krīnija.

Veģetācija

Ģints aptver dažādus biotopus, sākot no lietus sezonā applūstošiem līdz tuksnešiem.
Vairākas Āfrikas krīnijas (vleis lilies), kā Kāpzemes zvaniņu krīnija (Crinum campanulatum), Namībijas Crinum paludosum un citas aug sezonālo peļķveida dīķu ieplakās. Tās masveidā uzzied tikai pēc lietus sezonas, kad izplaukst tūkstošiem ziedu. Savukārt sauso sezonu sīpols pavada miera stāvoklī izžuvušajā smilšaini duļķainajā gultnē.
Komandas psiholoģija

Belbina Grupu lomu teorija

Belbina grupu lomu teorija radās 70. gados, kad Dr. M. Belbins un viņa izpētes grupa Henlija Menedžmenta koledžā veica pētījumu ar mērķi noskaidrot un izpētīt indivīda uzvedību grupā. Pēc vairāku komandu izpētes, tika definēti 9 galvenie komandu lomu tipi.
Kurzemes pussala

Kurzemes pussala ir Rietumlatvijas ziemeļdaļa starp Baltijas jūru rietumos un Rīgas jūras līci austrumos. Pussalas dienvidu robeža ir Rīgas jūras līča dienvidu krasta turpinājums pa līniju Kauguri—Ziemupe. Pussalas galējais ziemeļu punkts ir Kolkasrags. Pussalas platība ir ap 8900 km², platums pa dienvidu malu — 158 km, garums dienvidu—ziemeļu virzienā — ap 100 km. Pussalas augstākais punkts ir Kamparkalns (174,6 m vjl).
Pussalas piekrasti aizņem Piejūras zemiene, iekšzemi — Kursas zemienes līdzenumi, kā arī Ziemeļkursas augstiene un Austrumkursas un Rietumkursas augstieņu ziemeļu daļas. Lielākās upes ir Venta ar pieteku Abavu, lielākie ezeri — Engures ezers, Usmas ezers, Kaņieris un Puzes ezers.
Rejs Burks

Spēlētāja karjera

Junioru vecumā no 1976. līdz 1979. gadam Burks spēlēja dažādās QMJHL komandās, 1978. un 1979. gadā tiekot iekļauts līgas simboliskajā izlasē, savukārt 1979. gadā iegūstot arī līgas labākā aizsarga balvu. 1979. gada NHL draftā Burku ar kopējo astoto numuru izvēlējās Bostonas "Bruins".
"Bruins" pamatsastāvā Burks iekļāvās jau 1979.—80. gada sezonā, savā pirmajā NHL spēlē gūstot arī pirmos vārtus. Burks ātri kļuva par vienu no līgas vadošajiem aizsargiem, iegūstot gan līgas Kaldera balvu kā labākajam debitantam, gan tiekot iekļauts NHL simboliskajā izlasē. Tā bija pirmā reize NHL vēsturē, kad laukuma spēlētājs iegūst abus apbalvojumus. 1983.—84. gada sezonu Burks noslēdza ar 96 rezultativitātes punktiem. Tā kļuva par rezultatīvāko sezonu aizsarga NHL karjerā. 1985. gadā par komandas treneri kļūstot tās agrākajam kapteinim Terijam O'Rīlijam, Burks kopā ar Riku Midltonu kļuva par "Bruins" kapteiņiem. 1988. gadā Midltons noslēdza karjeru, taču Burks turpināja pildīt komandas kapteiņa funkcijas.
1988. un 1990. gadā Burks kopā ar "Bruins" sasniedza Stenlija kausa finālsēriju, taču abas reizes finālos tika piedzīvoti zaudējumi. 1990. gadā balsojumā par līgas vērtīgāko spēlētāju, kurš iegūtu Harta balvu, Burks palika otrajā vietā aiz Marka Mesjē.
"Bruins" rindās Burks spēlēja 21 sezonu, 15 sezonas pildot tās kapteiņa funkcijas. Burks laboja rekordu kā spēlētājs, kas visilgāk bijis vienas NHL komandas kapteinis. Pāris sezonas vēlāk šo rekordu gan laboja Stīvs Aizermens. Lai gan 20 sezonās Burks kopā ar "Bruins" Stenlija kausa izcīņā piedalījās 19 reizes, komandai ne reizi neizdevās izcīnīt līgas čempiones titulu. Visbeidzot, 1999.—2000. gada sezonas otrajā pusē, redzot, ka "Bruins" neizdosies iesaistīties cīņā par čempiones titulu, aizsargs pieprasīja komandai tikt aizmainīts.
2000. gada 6. martā Burks tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche". 2000.—01. gada sezonā Burkam kopā ar "Avalanche" izdevās izcīnīt Stenlija kausu. Pēc kausa izcīnīšanas "Avalanche" pamatvārtsargs Patriks Ruā izteicās, ka 'uz kausa pietrūka viena vārda, taču šodien viss ir atkal normāli'. Burks NHL bija aizvadījis 1612 spēles pirms sava pirmā kausa izcīnīšanas, vairāk nekā jebkurš cits spēlētājs NHL pastāvēšanas vēsturē. Trīs dienas pēc kausa izcīnīšanas Burks paziņoja par karjeras noslēgšanu.

Kanādas izlase

Kanādas hokeja izlases sastāvā Burks spēlēja 1981., 1984. un 1987. gada Kanādas kausa izcīņā, divas reizes kopā ar komandu turnīrā izcīnot uzvaru. Burks izlases sastāvā spēlēja arī 1998. gada olimpisko spēļu turnīrā, kurā Kanāda palika ceturtajā vietā.
Jambs

Jambs (grieķu: iambos) ir pantmēra veids. Sākotnēji par jambu sauca pantmēru sengrieķu dzejā, kurā divzilbju pēdai pirmā zilbe bija gara, bet otrā īsa. Vēlāk šis termins tika attiecināts uz sillabotonisko vārsmošanas sistēmu, kurā tam raksturīga divzilbīga pēda ar uzsvaru uz otrās zilbes. Angļu un vācu dzejā viens no izplatītākajiem pantmēriem ir piecpēdu jambs, savukārt grieķu traģēdijās un komēdijās izplatīts trīspēdu jambs.
Latviešu literatūrā jambs ir divzilbju dzejas ritms, kura pēdā pirmā zilbe ir neuzsvērta, bet otrā zilbe ir uzsvērta.
Kaldabruņa

Vēsture

Izveidojusies pie bijušās Kaldabruņas muižas (Kaltenbrunn). 1920. gada zemes reformas gaitā Kaldabruņas muižu ar Alksnas pusmuižu sadalīja 80 vienībās 1552 ha kopplatībā, bet Kaldabruņas mācītājmuižu 25 vienībās 481 ha platībā.
1935. gadā Ilūkstes apriņķa Bebrenes pagastā 1945. gadā izveidoja Kaldabruņas ciema padomi, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. 1954. gadā Kaldabruņas ciemu pievienoja Rubenes ciemam.
Kalama (ģints)

Etimoloģija

Kalama (sieviešu dzimtā) iet no Grieķu kalamos, kas nozīmē sarkans, ar sieviešu dzimtas sufiksu -a, varbūt var nozīmēt nītījumu.

Aprakstīšana

Kalama blakšu ķermeņa garums ir no 1.7 līdz 3.4 mm. Ģints pārstāvjiem ir raksturīga īsi matotas antenas, it īpaši visa III segmenta. IV segmenta bazāla puse, kas ir savienota ar priekšējo pronotuma cistu nepārsniedz galvas izmēru.

Sistemātika

Franču entomologs Augusts Putons (fr. Auguste Puton) 1876. gadā aprakstījis taksonu un devis tam apakšģints statusu Campylostira ģintī. 1906. gadā ungārijas entomologs Geza Horvats (ung. Géza Horváth) taksonu ir pozīcionējis ka Dictyonota ģints apakšģinti. Taču 1982. gadā franču entomologs Jans Perikarts (fr. Jean Péricart) devis taksonam patstāvīga ģints statusu.
1975. gadā krievu entomologs Viktors Golubs (kr. Виктор Борисович Голуб) apakšģinti Dictyonota (Elina) Ferrari, 1878 (tipu suga Dictyonota beckeri Jakovlev) un ģinti Alcletha Kirkaldy, 1900 (tipu suga Acanthia tricornis Schrank) apvienojis ar Kalama ģinti.
Normānisma teorija

Normānisma teorija ir uz senkrievu hroniku tekstiem balstīta teorija par Senās Krievzemes rašanos 9. gadsimtā.

Teorijas rašanās

Pirmais to noformulēja Pēterburgas Ķeizariskās zinātņu un mākslu akadēmijas loceklis G. F. Millers (Gerhardt Friedrich Müller) 1749. gada runā "Rusu vārda un tautas izcelšanās", kurā viņš aizstāvēja viedokli, ka par rosiem kaimiņu ciltis dēvēja vikingus, kas 862. gadā ieceļoja Novgorodas zemē. Viņam iebilda akadēmiķis Mihails Lomonosovs, pēc kura domām varjagi ieradušies nevis no Skandināvijas, bet gan no Nemunas upes grīvas un slāvu cilmes prūši bijusi viņu kaimiņu tauta (поруссы - "pieprūši"). Vēl tagad kurzemnieki runājot slāvu cilmes valodā un līdz ar to pierāda, ka viņi ir varjagu-rusu paliekas.

Hroniku ziņas

Saskaņā ar ap 1113. gadu sarakstīto hroniku "Pagājušo laiku stāsts" (Повесть временных лет, ), ko sarakstīja kāds mūks vārdā Nestors (), rūsi bija varjagu (vikingu, jeb normaņu) grupa, kas dzīvoja Baltijas jūras pretējā krastā, Skandināvijā. Varjagi vispirms tika padzīti, bet tad ielūgti atpakaļ valdīt pār karojošajām slāvu un somugru Novgorodas ciltīm:
"Četras ciltis, kuras bija spiestas maksāt nodevas varjagiem — čudi, slāvi, vepsi un kriviči izdzina skandināvus atpakaļ pāri jūrai, atsakoties maksāt turpmāk tiem meslus un sāka valdīt paši. Bet viņiem nebija likuma. Tāda veidā radās nesaskaņas to vidū un tie sāka karot viens ar otru. Tad viņi teica sev — ‘Meklēsim valdnieku, kas varētu valdīt pār mums un tiesnesi saskaņā ar paradumiem.’ Tā viņi nokļuva pāri jūrai pie vikingiem, pie rūsiem. Šie varjagi bija pazīstami kā rūsi, citi tos sauca par svēdiem, citi par normaņiem vai angļiem, bet vēl citi par gotiem. Tad čudi, slāvi, kriviči un vepsi teica rūsiem: "Mūsu zeme ir liela un bagāta, bet tanī nav kārtības. Nāciet un valdiet, kļūstiet par ķēniņiem pār mums." Tika izvēlēti trīs brāļi un tie paņēma sev līdzi visus rūsus un pārcēlās."(Nestors)
Turpmāk hronika vēsta, ka viņi iekaroja Kijevu un izveidoja Kijevas Krievzemi. Teritorija, kuru tie pakļāva, tika nosaukta to vārdā, tāpat kā šīs zemes vietējie iedzīvotāji.

Musulmaņu ceļotāju ziņas

Normānisma teorija balstās arī uz 10. gadsimta musulmaņu ceļotāju Ibn Fadlanu (), kurš lieto vārdu rusiyyah kā apzīmējumu cilvēkiem, kuri parasti tiek interpretēti kā Astrahaņas tuvumā esošie vikingi, un persiešu ceļotāju Ibn Rustahu(), kurš bija apmeklējis Novgorodu un aprakstījis, kā rūsi ekspluatē slāvus:
"Ja runā par rūsiem, tad tie dzīvo uz salas.... lai to apietu apkārt vajag trīs dienas, to klāj biezs pamežs un mežs, tā ir gandrīz neapdzīvota.... Viņi laupa slāvus lietojot kuģus lai tos sasniegtu, viņi tos izmanto kā vergus un pārdod. Viņiem nav apstrādājamu lauku, tie iztiek tikai no tā ko salaupa slāvu zemēs.... Kad dzimst dēls, tēvs pieceļas pār jaunpiedzimušo ar zobenu rokās, nomet to zemē un saka: ‘Es tev neatstāšu nekādu īpašumu, visu kas tev būs tu iegūsi ar šo ieroci.’" (Ibn Rustahs)
Mozaīka (organizācija)

Praidi

Līdz šim plašākai sabiedrībai redzamākās biedrības darbības ir bijuši "Draudzības dienu" (Rīgas praida) pasākumi 2006., 2007. un 2008. gadā. Biedrība kopā ar Lietuvas LGBT organizāciju „Lietuvas Geju līga" un Igaunijas LGBT jauniešu apvienību 2009. gadā pirmo reizi Rīgā no 15.—17. maijam rīkoja Baltijas Draudzības dienas, kurās piedalījās visu trīs valstu LGBT cilvēki, parādot Baltijas vienotību. 2010. gadā biedrība „Mozaīka” palīdzēja „Lietuvas Geju līgai” sarīkot Baltijas Draudzības dienas Viļņā, kas bija pirmais šāda veida ar Lietuvas Administratīvās tiesas lēmumu atļauts pasākums. 2011. gadā Baltijas Draudzības dienas notika Tallinā. 2012. gadā Baltijas Draudzības dienas notika Rīgā no 31.maija līdz 2.jūnijam.
"Mozaīka" ieguvusi tiesības 2015.gadā Rīgā rīkot Eiropas mēroga pasākumu "Europride" jeb "Eiropraidu", kas katru gadu notiek citā Eiropas pilsētā un piesaista lielu uzmanību. Paredzams, ka uz šo pasākumu ieradīsies vairāki tūkstoši cilvēku. Europride 2015 Rīgā notika no 2015.gada 15. līdz 21. jūnijam. 
Praida pasākumu ietvaros tiek rīkotas dažādas diskusijas un semināri, mākslas darbu un foto izstādes, konferences, diskusijas, Kino dienas. Visu pasākumu laikā darbojas arī preses un informācijas centrs.
Līdztekus darbam pašmājās, „Mozaīka” pārstāv Latviju arī ārzemēs, piedaloties dažādās LGBT konferencēs un semināros, kā arī citu valstu LGBT gājienos.

Citi pasākumi

"Mozaīka" nodarbojas ar LGBT cilvēku tiesību aizstāvību, juridisko palīdzību, konsultācijām. 
"Mozaīka" veic interešu aizstāvības pasākumus, veicinot Latvijas likumdošanas pozitīvas izmaiņas diskriminācijas mazināšanas jomā. 
"Mozaīkas" paspārnē darbojas jauniešu grupa "Skapis", basketbola komanda, Amnesty International draugu grupa. 
Kopš 2014.gada marta "Mozaīkas" telpās darbojas Testpunkts vīriešiem, kuriem ir dzimumattiecības ar vīriešiem. Testpunktā var bez maksas un anonīmi veikt HIV un sifilisa eksprestestu un saņemt konsultāciju. Testpunkts darbojas otrdienās un trešdienās no 18:00 līdz 20:30 "Mozaīkas" biroja telpās, Stabu ielā 19.
Nabes pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 10. septembrī pagastā izveidoja Nabes ciema padomi. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Limbažu apriņķī. Ciema padomi likvidēja 1947. gada 18. novembrī, bet atjaunoja līdz ar pagasta likvidēšanu 1949. gada 31. decembrī, ciemu iekļaujot Limbažu rajonā. Mūsdienās Nabes pagasta teritorija iekļauta Limbažu novada Limbažu pagastā.
Jai Ho! (You Are My Destiny)

Videoklips

Dziesmas videoklipa pirmizrāde notika 2009. gada 13. martā, tā režisoru bija kļuva Tomass Kloss. Videoklips tika uzņemts Vīnes tramvaju muzejā un tajā tiek atjaunota filmas ”Graustu Miljonārs” pēdējā aina. Videoklips ieguva MTV Video Music Awards 2009 balvas nomināciju par labāko horeogrāfiju.
Videoklipā bez grupas Pussycat Dolls dalībniecēm redzams arī A.R. Rahmans, kas ir dziesmas līdzautors un oriģinālais izpildītājs.
Centrāltirgus iela

Vēsture

Iela izveidota 20. gadsimta 30. gadu sākumā starp jaunuzbūvētajiem Centrāltirgus paviljoniem un pilsētas kanālu (sauktu arī par Kārļa baseinu). 1932. gadā ielai piešķirts nosaukums Centrāltirgus iela (sākotnēji iela beidzās pie Gogoļa ielas). Otrā pasaules kara vācu okupācijas laikā iela saukta Zentralmarktstraße. 1950. gadā iela pārdēvēta par Kolhoznieku ielu, jo padomju okupācijas laikā Centrāltirgus oficiālais nosaukums bija Centrālais kolhozu tirgus. 1990. gadā ielai atjaunots agrākais nosaukums Centrāltirgus iela.

Ielas raksturojums

Centrāltirgus iela ir 400 metrus gara asfaltēta iela Maskavas forštates apkaimes ziemeļu daļā. Tā sākas krustojumā ar Maskavas ielu un iet ziemeļaustrumu virzienā. Iela iet garām Rīgas Centrāltirgus paviljoniem. Savukārt otrā ielas pusē atrodas pilsētas kanāls. Centrāltirgus iela savienojas ar Prāgas ielu. Centrāltirgus iela beidzas pie dzelzceļa atzarojumiem Rīgas Centrālās dzelzceļa stacijas tuvumā.

Sabiedriskais transports

Centrāltirgus ielā kursē gandrīz visi Rīgas tramvaju maršruti. Posmā no Prāgas ielas līdz Maskavas ielai kursē 1., 2., 3., 7., 9. un 10. maršruta tramvaji (2. un 10. maršruta tramvaji kursē tikai vienā virzienā, proti, uz Maskavas ielas pusi). Tāpat Centrāltirgus ielā atrodas 2. un 10. tramvaja maršruta galapunkts "Centrāltirgus".