Klaipēda

Klaipēdas vārda izcelsme

Klaipēda atrodas senajā kuršu zemē ar nosaukumu Pilsāts, no kura, iespējams, ir atvasināts latviešu vārds "pilsēta". Livonijas ordeņa dibinātās pils vārds Memelburg ir cēlies no Nemunas upes kuršu vārda Mēmelis (klusi plūstošs), savukārt pilsētas mūsdienu nosaukuma pamatā, iespējams, ir kuršu vārdi klais un pēd (klaja vieta).

Vēsture

Klaipēdas vēsture būtiski atšķiras no pārējās Lietuvas vēstures, jo gadsimtiem tās oficiālais nosaukums bija Mēmele, tā atradās vācu kultūras ietekmē un ietilpa Austrumprūsijā.

Livonijas ordeņa pilsēta Pilsāta novadā

No 1252. līdz 1253.gadam Livonijas ordenis kuršu pils (Pilsāts) vietā uzbūvēja mūra pili Mēmelburgu (Memelburg, Memele castrum). Pilsātu kolonizēja iebraucēji no Holšteinas, Lībekas un Dortmundes, kādu laiku tā neoficiālais nosaukums pat bija "Jaunā Dortmunde" (Neu Dortmund). 1254. vai 1258. gadā Mēmelei piešķīra Lībekas pilsētas tiesības. 1323. gadā dižkungs Ģedimins nodedzināja pilsētu un aplenca pili, panākdams, ka ordenis noslēdz miera līgumu.

Vācu ordeņa pilsēta

1328. gadā panākta vienošanās par Mēmeles pils un novada atdalīšanu no Livonijas ordeņa pakļautībā esošās Kurzemes un pāreju Prūsijas pakļautībā. 1422. gadā tika noslēgts Melno līgums, kurš fiksēja Prūsijas un Lietuvas robežu uz turpmākajiem 500 gadiem. 1475. gadā atjaunotā Mēmele ieguva Kulmas tiesības.

Prūsijas hercogistes/karalistes pilsēta

1525. gadā, līdz ar Prūsijas zaudējumu Trīspadsmitgadu karā, Mēmele līdz ar Prūsijas ziemeļdaļu iekļāvās luteriskajā Prūsijas hercogistē. Mēmele šajā laikā strauji uzplauka, tirgojoties ar labību. 1701. gadā iekļāvās Prūsijas karalistē. XVIII gadsimtā Mēmele bija viens no stiprākajiem Prūsijas cietokšņiem. 1757. gadā Septiņgadu kara laikā to ieņēma Krievijas karaspēks. Napoleona I karu laikā Mēmele kādu laiku kļuva par Prūsijas karalistes faktisko galvaspilsētu. 1807. gada 9. oktobrī šeit tika parakstīts karaļa rīkojums par dzimtbūšanas atcelšanu Prūsijā.

Vācijas impērijas pilsēta

1871. gadā līdz ar Vācijas apvienošanos Mēmele kļuva par vistālāk uz ziemeļiem atrodošos impērijas pilsētu. XIX gadsimta rūpnieciskās revolūcijas laikā Mēmele attīstījās relatīvi maz, jo to aizēnoja Kēnigsbergas straujā attīstība. 19. gadsimta beigās Klaipēda kļuva par lietuviešu kultūras centru. Šeit tika drukātas grāmatas lietuviešu valodā, kuras nelegāli izplatīja Lietuvas krievu daļā (tur darbojās drukas aizliegums). 1910. gadā Mēmeles apgabalā 44% (pēc vācu oficiālajiem datiem) iedzīvotāju bija lietuvieši, vācieši dominēja tikai pašā pilsētā.

Lietuvas Republikas sastāvā

Pēc Pirmā pasaules kara Klaipēdas apgabals kļuva par Antantes protektorātu. Teritoriju pārvaldīja autonoms Landtāgs franču virsvadībā. Bija ieceres izveidot Klaipēdas pārvaldi pēc Dancigas modeļa. 1923. gada janvārī Lietuvas armija ieņēma Klaipēdu un pievienoja to Lietuvas valstij. Franču karavīri simboliski pretojās uzbrukumam. 1924. gada martā Nāciju līga akceptēja Klaipēdas iekļaušanu Lietuvā. 1939. gada 20. martā Vācijas ārlietu ministrs Joahims fon Ribentrops uzstādīja ultimātu Lietuvas ārlietu ministram par Klaipēdas atdošanu Vācijai. 1939. gada 22. martā Vācijas karaspēks iegāja pilsētā. Nākamajā dienā pilsētā ieradās Ādolfs Hitlers un teica runu no pilsētas teātra balkona. 1945. gada 28. janvārī Klaipēdu ieņēma Padomju armija. Pilsēta tika iekļauta Lietuvas PSR sastāvā. Gandrīz visi dzīvi palikušie vācu iedzīvotāji devās bēgļu gaitās vai tika padzīti no pilsētas. No 1990. gada Klaipēda ietilpst atjaunotajā Lietuvas Republikā.