google/wiki40b huggingface dataset:
Ledus kauja

Kaujas priekšvēsture

1236. gada 22. septembrī Zobenbrāļu ordenis bija cietis pilnīgu sagrāvi karā pret lietuviešiem, žemaišiem un zemgaļiem (Saules kauja) un ar Romas pāvesta atļauju 1237. gada 14. maijā tika pievienots Vācu ordenim, izveidojot autonomu Livonijas ordeni.
Novgorodas karaspēks 1240. gada 15. jūlijā bija uzvarējis zviedru sirotājus kaujā pie Ņevas upes (Ņevas kauja) divdesmitgadīgā karavadoņa kņaza Aleksandra Jaroslavoviča vadībā, kas vēlāk nodēvēts par Ņevas Aleksandru.
Tomēr pēc strīda ar Novgorodas bajāriem karavadonis tika izraidīts no valsts, kas kalpoja par vienu no iemesliem Tērbatas bīskapa Hermaņa no Bukshēvdenas vadītā Livonijas karaspēka iebrukumam Pleskavas zemē un Ingrijā 1240. gada rudenī. Tērbatas bīskapija jau ilgstoši bija iesaistīta karos ar Novgorodas republiku, tagad tajos tika iesaistīts arī Livonijas ordenis un Dānijas karaļa vasaļi Ziemeļigaunijā.
Livoniešu karaspēks, kas sastāvēja no bruņiniekiem un igauņu kājniekiem, ātri vien ieņēma Izborskas un Pleskavas pilis un Koporji, kurā uzbūvēja mūra pili. Kad tie tuvojās Novgorodai, tās veče steigšus atkal aicināja kņazu Aleksandru vadīt tās karaspēku. Turpmākās karadarbības laikā 1241. gadā novgorodieši atguva Pleskavas un Koporjes pilis. Vācu ordeņa spēkus tolaik bija novājinājusi apvienotā kristiešu karaspēka sakāve 1241. gada 9. aprīlī pret mongoļiem pie Ļegņicas Silēzijā (Ļegņicas kauja), kurā piedalījās arī Vācu ordeņa un Templiešu ordeņa bruņinieki.

Kaujas norise

Novgorodieši 1241. gada pavasarī nolēma uzbrukt Livonijas ordeņa cietoksnim Izborskā. Tomēr livonieši uzveica uzbrucēju priekšpulku un apmēram 200 jātnieki kopā ar 300-400 kājniekiem un vismaz 1000 igauņu zemessargiem devās novgorodiešiem pakaļ pāri vēl aizsalušajam Peipusa ezeram uz tā austrumu krastu. Lai novērstu livoniešu karaspēka uzbrukumu Pleskavai no ziemeļu puses, novgorodiešu karavadonis Aleksandrs Ņevskis 5. aprīlī kopā ar vismaz 3000 karavīriem devās pretī uzbrucējiem uz ledus pie Kraukļakmens salas.
Pirmie novgorodiešu karapulka centram, veidojot ķīli, uzbruka livoniešu jātnieki, atspiežot tos līdz krastam. Novgorodiešu flangi izturēja spiedienu un bruņinieki nokļuva ielenkumā. Tad kaujā iesaistījās Aleksandra Ņevska jātnieku družina un noslēdza bruņiniekiem izeju no "maisa". Kaujas noslēgumā novgorodiešu jātnieki ar garajiem pīķiem norāva ielenktos livoniešus no zirgiem un nodūra uz ledus. Daudzi esot arī ielūzuši trauslajā ledū, jo tas nav izturējis cieši kopā saspiesto bruņinieku smagumu.
Pēc Novgorodas hronikas ziņām kaujā esot krituši 500 vāciešu un neskaitāmi igauņu kājnieki. Gūstā esot saņemti 50 dižciltīgi bruņinieki.
Eiropas čempionāts šaha kompozīciju risināšanā

Eiropas čempionāts šaha kompozīciju risināšanā (angļu: European Chess Solving Championship (ECSC)) ir ikgadējas individuālās un komandu sacensības šaha kompozīciju risināšanā, kuras organizē Pasaules šaha kompozīcijas federācija (angļu: World Federation for Chess Composition (WFCC)).
ESRB

ESRB, arī Entertainment Software Rating Board, ir organizācija, kas novērtē datorspēles un videospēles un cita veida izklaides elementus, veidojot to atbilstības reitingu lietotāju vecumam ASV un Kanādā. To 1994. gadā izveidoja Interactive Digital Software Association (mūsdienās Entertainment Software Association). 2003. gada sākumā ESRB reitingu bija ieguvuši vairāk nekā 8000 produkti no 350 izdevējiem.
Viktors Bologans

Dzīves gājums

Šahu spēlēt Bologans iemācījās no tēva 5 gadu vecumā. Kopš 1981. gada viņam bija pastāvīgs treneris, piecus gadus vēlāk Moldāvijas PSR galvenais treneris Vjačeslavs Čebaņenko paņēma viņu savā aizgādniecībā. Bologans, kurš 13 gadu vecumā kļuva par meistarkandidātu,  savu pirmo lielo panākumu svinēja 1989. gadā Kramatorskā PSRS jauniešu komandu čempionātā, kad viņš ieguva labāko rezultātu pie pirmā galdiņa kopā ar Borisu Gelfandu un Alekseju Širovu. 1990. gadā viņš kļuva par starptautisko meistaru; 1991. gadā, pēc uzvarām Ksanti un padomju jauno meistaru turnīrā Jūrmalā, viņš kļuva par lielmeistaru.  1993.gadā viņš uzvarēja Ostravā un Laspalmasā, 1995, viņš uzvarēja Maskavā.
Pirmie panākumi, kas pacēla viņu līdz pasaules šaha elites līmenim, viņam bija 1990.gadu beigās: 1997. gadā viņš uzvarēja Ņujorkā (kopā ar Mihailu Krasenkovu), divus gadus vēlāk viņš bija otrais pēc Žoela Lotjē Parīzes piepilsētā Engenlebenā, un uzvarēja Belfortā. 2000. gadā viņš uzvarēja turnīros Minskā un Pekinā un dalīja pirmo vietu (ar Judīti Polgāru, pirms Naidžela Šorta un Anatolija Karpova) Migela Najdorfa memoriālā Buenosairesā. 2001. gadā viņš uzvarēja Poikovskijā un dalīja pirmo vietu Šanhajā. 2001.—2002. gadu mijā Bologans uzvarēja Pamplonā pirms Teimura Radžabova un Ulfa Anderssona, tad 2002. gada decembrī, atkal Pamplona četru meistaru turnīrā kopā ar Rustamu Kosimdžonovu.
2003. gadā viņš sasniedza lielāko panākumu savā karjerā, Dortmundes šaha turnīrā uzvarot Vladimiru Kramņiku, Višvanatanu Anandu un Pēteru Lēko. 2004.gadā viņš bija piektais Vijkanzē. 2005.gadā viņš atkal uzvarēja pasaules klases turnīru Poikovskijā (kopā ar Etjenu Bakro, pirms Aleksandra Griščuka, Alekseja Drejeva un Pjotra Svidlera) un Sarajevā (kopā ar Ivanu Sokolovu). Pēc šiem panākumiem viņa Elo reitings pirmo reizi pārsniedza 2700 punktus.
2006. gadā viņš atkal dalīja pirmo vietu Aeroflot atklātā turnīrā Maskavā un uzvarēja Drēzdenē ātra šaha kausa izcīņas turnīrā ar rezultātu 9 punkti no 9. Tad viņš finišēja trešais Forosā (pēc Sergeja Rubļevska un Vasilija Ivančuka). 2012. gadā viņš saņēma titulu FIDE vecākais treneris.
Kopš 1992. gada Bologans Moldovas komandas sastāvā piedalījās desmit šaha olimpiādēs, kur viņš ieguva 62 punktus no 107 spēlēm. Tas bija 1992., 1994., 1996., 1998., 2002., 2004., 2006., 2008., 2010. un 2012. olimpiādes.  1992. un 2011. gadā viņš spēlēja Eiropas komandu čempionātā pie Moldovas komandas pirmā galdiņa.
Elektriķa diena

Sižets

Pie psihiatriskās slimnīcas rit remontdarbi. To laikā notiek nelaimes gadījums, kā rezultātā kāds elektriķis zaudē samaņu un nonāk otrpus sienai.
Viršana

Viršana jeb vārīšanās ir process, kurā viela no šķidrās fāzes pāriet gāzveida fāzē. Viršanas temperatūra ir stipri atkarīga no spiediena, tāpēc, ka tvaiku tilpums parasti ir ievērojami lielāks par iztvaicētā šķidruma tilpumu. Konstantā spiedienā tīras vielas viršanas temperatūra ir konstanta. Viršanas temperatūrā vielas tvaiku spiediens kļūst vienāds ar apkārtējās atmosfēras spiedienu. Tāpat kā citu fāzu pāreju apstākļos, nemainīgā spiedienā, viršanas procesa laikā saglabājas konstanta temperatūra. Tīru šķidrumu dažreiz ir iespējams pārkarsēt virs vārīšanās temperatūras, tāds šķidrums ir metastabils un ārēju iedarbību ietekmē var sākt vārīties ļoti strauji. Šķidruma pāreja gāzveida fāzē notiek arī temperatūrās, kas ir zemākas par viršanas temperatūru, tikai iztvaikošana notiek no atklātas virsmas (neveidojas tvaika burbuļi šķidruma iekšienē).
Viršanai pretēja norise ir kondensēšanās, kas ir gāzes pāreja šķidrajā fāzē. Kondensēšanās siltumefekts ir tāds pats, kā viršanas siltumefekts, tikai ar pretēju zīmi.
Pulmonālā ekspirācija

Cilvēku valodās pulmonālās ekspirācijas skaņas tiek radītas plaušu izelpas gaisa plūsmu izgrūžot (ekspirējot) caur muti vai degunu. Lielākā daļa skaņu gandrīz visās valodās ir pulmoniskas un ekspiratoriskas. Tikai hoisu valodās ir liels skaits atšķirīgu skaņu.
Ir iespējami pieci citi gaisa plūsmas mehānismi. Glotālie līdzskaņi var būt gan inspiratoriski (implozīvi līdzskaņi) gan ekspiratoriski (ežektīvi līdzskaņi). Ir arī velāri inspiratoriski līdzskaņi, kurus pazīst arī kā klikšķus.
Teorētiski ir iespējamas arī tādas kombinācijas, kā pulmoniski inspiratoriskie līdzskaņi un velāri ekspiratoriskie līdzskaņi, bet tādi ir zināmi tikai mākslīgi radītajā ceremoniālajā Austrālijas aborigēnu daminas valodā.
Komandieris

Sižets

Filmas galvenais varonis ir akadēmiķis Vilis Samsons, kurš kādreiz bijis partizānu brigādes komandieris.
Ozolnieku vidusskola

Vēsture

Skola dibināta 1846. gadā kā Ozolmuižas (Paulsgnādes) pagasta skola pie vecā Rīgas-Jelgavas pasta ceļa. Pēc Latvijas brīvības cīņu noslēguma 1920./21. mācību gadā skolā strādāja 2 skolotājas - Lūcija Cīruļniece (22 g.v.) un Zelma Ruicēna (21 g.v.). 1926. gadā uzcēla divstāvu Ozolnieku četrgadīgās pamatskolas ēku, kurā tolaik mācījās 63 skolēni, bez tam pagastā darbojās arī Ozolnieku Skuju pamatskola. 
1933./34. mācību gadā četrgadīgo pamatskolu pārveidoja par sešgadīgo pamatskolu ar 72 skolēniem un tajā sāka strādāt skolotājs Pēteris Brencis, kas 1934. gada 24. februārī nodibināja mazpulku organizāciju ar 31 dalībnieku. 1935. gadā skolā sāka skolotāja Berta Gorina. 1936. gadā skolai uzbūvēja trešo stāvu un tajā mācījās 127 skolēni. Tajā laikā skolā bija flīģelis, divlampiņu radioaparāts un skolas bibliotēkā 384 grāmatas. 
Otrā pasaules kara laikā Ozolnieku skolas teritorijā iekārtoja nometni no armijas dezertējušajiem karavīriem, bet mācības pārcēla uz Ozolnieku Tautas nama ēku.
1948. gadā Ozolnieku skolu pārveidoja par septiņgadīgo pamatskolu, bet 1962. gadā par astoņgadīgo pamatskolu. 1970./1980. gadu mijā skolotājs Vladislavs Stafeckis izveidoja ģeogrāfijas lauciņu ar „zaļo klasi” un senlatviešu koka pils atdarinājumu ar nocietinājumiem.
1987. gadā pabeidza jauno skolas celtni, kurā darbu uzsāka jaundibinātā Ozolnieku vidusskola, kuras pirmais izlaidums bija 1990. gada jūnijā, bet vecajā skolas daļā vēl atradās pirmās klases. 1993. gada 25. martā skolā nodibināja jaunsargu organizāciju. No 1995. gada vidusskolas klasēs tika mācīta profesionāli orientētā valsts aizsardzības programma (1995-2002) un profesionāli orientētā robežsargu apmācības programma (2001-2004). 2001. gadā izveidoja Ozolnieku vidusskolas bērnu attīstības un izglītības centru sākumskolas skolēniem ar valodas sistēmas un stājas traucējumiem. 2005. gadā pabeidza skolas sporta un aktu zāles celtniecību atsevišķā ēkā. 2008.-2010. gadā ar ERAF līdzfinansējumu tika veikti projekti "Kvalitatīvai dabaszinātņu programmu apguvei atbilstošas materiāli tehniskās bāzes pilnveide Ozolnieku novada vidusskolā" un "Ozolnieku vidusskolas telpu piemērošana izglītojamiem ar funkcionāliem traucējumiem". Skola piedalījās ES Mūžizglītības programmas Comenius apakšprogrammas skolu daudzpusējās partnerības projektā "Kultūras kokteilis" (2010-2012).
2011./2012. mācību gadā skolā mācījās 456 skolēni, strādāja 51 pedagogi un 17 tehniskie darbinieki.

Ozolnieku novada skolas

Ozolnieku novadā bez Ozolnieku vidusskolas darbojas arī Garozas pamatskola, Salgales pamatskola, Teteles pamatskola, ka arī Ozolnieku Mūzikas skola un Salgales Mūzikas skola.
Lielie Kangari (dabas liegums)

Dabas liegums

1957. gadā tagadējā Suntažu pagasta teritorijā tika nodibināta dabas aizsardzības teritorija - liegums, 1977. gadā osu grēda izdalīta kā kompleksais dabas liegums. Tas paplašināts 2004. gadā, iekļaujot teritorijā ievērojamas platības Ropažu novadā. Aizsargājamā teritorijā ietilpst gan pati osu grēda, gan arī blakus esošās dabas teritorijas un reti biotopi. Liegumā ietilpst arī Lielais Kangaru purvs un Kangaru ezers. No sastopamajiem augiem 17 sugas ir aizsargājamas un novērojama savdabīga purva veģetācija grēdas piekājē. Dabas lieguma teritorijā Suntažu pagasta daļā atrodas arī neliels Mazās Juglas upes krasta posms kā arī teikās plaši pieminētais Ķoderu pilskalns jeb Lielā Vīra gulta, ko tūristiem viegli atrast, braucot no Rīgas uz Ērgļiem pa P4 ceļu tūlīt aiz Kangaru kalnu grēdas beigām - ap 300 m pirms autobusu pieturas Ķoderes (norāde un taciņa pa labi). Pats pilskalns redzams kā piepacelts divkuprains paugurs pa labi no ceļa. Savukārt blakus Kangaru ezeram izveidotās dabas takas malā atrodas Burlakkalniņš - vieta, kur agrāk slēpušies lielceļu laupītāji, bet Otrā pasaules kara laikā - nacionālie partizāni Ezeriņa vadībā.
Dabas lieguma statusu nosaka Latvijas Republikas Ministru Kabineta 1999. gada 15. jūnija "Noteikumi par dabas liegumiem".
2008. gadā tika slēgta satiksme un 2011. gadā demontētas sliedes dzelzceļa līnijā Saurieši-Ērgļi posmā Remīne-Augšciems, kas tieši robežojas ar Kangaru dabas liegumu.

Saimnieciskā darbība lieguma apkārtnē

Lielos Kangarus šķērso reģionālais autoceļš P4 (Rīga-Ērgļi), kas šajā posmā ir ar īpaši izteiktiem un asiem līkumiem un Latvijas apstākļiem ļoti ievērojamām nogāzēm, kas dažviet pārsniedz 20 metrus. Šis ceļa posms īpašs arī ar to, ka tas pielāgots un izbūvēts atbilstoši kalna reljefam. Tas ir viens no gleznainākajiem, skaistākajiem ceļu posmiem Latvijā. Ziemā, atkalā, kad ir ļoti slidens, šis Rīgas - Ērgļu ceļš, sevišķi posmā no Vāverkroga līdz gandrīz Juglai (vēsturiski - Annasmuižai), ir parastiem autobraucējiem bīstams, taču ļoti iecienīts asu izjūtu profesionāliem autorallija braucējiem. Jaunākā informācija liecina, ka 2013.-2014. gadā AS "Latvijas Valsts ceļi" plāno asfaltēt ceļu P4 cauri Kangaru kalniem posmā Vāverkrogs - Jugla. Drīzumā tiks sākta arī dolomīta karjeru "Dutkas" un "Jaundutkas" ekspluatācija tiešā dabas lieguma tuvumā netālu no Jaundutku, Dutku, Vāverliepu, Ezerkalnu mājām un bijušās Remīnes stacijas, tieši robežojoties ar esošo dabas liegumu. Lai gan ietekmes uz vidi novērtējums bijis pozitīvs, pastāv iespējas, ka dolomīta ieguves rezultātā var kristies Kangaru purva gruntsūdens līmenis.
Līdzība

Līdzība ir tāds pārveidojums Eiklīda telpā, kurā jebkuriem diviem punktiem A, B un to attēlojumiem A', B' ir spēkā sakarība |A'B'|=k|AB|, kur k ir pozitīvs skaitlis, ko sauc par līdzības koeficientu.
Uzskata, ka divas figūras ir līdzīgas, ja vienu var iegūt no otras ar homotētijas un izometrijas palīdzību (saglabājot visus leņķus un reizinot visus izmērus ar vienu un to pašu līdzības koeficientu). Intuitīvi tiek uzskatīts, ka figūrām ir tāda pati forma.
Piemēram, visas riņķa līnijas ir līdzīgas viena otrai, visi kvadrāti ir līdzīgi viens otram un visi vienādmalu trīsstūri ir līdzīgi viens otram. No otras puses, elipses var nebūt līdzīgas viena otrai, kā arī visas hiperbolas nav līdzīgas.
Divu trīsstūru līdzībai ir pietiekami pārbaudīt, vai divi trīsstūra leņķi ir vienādi ar otra trīsstūra diviem leņķiem.
Līdzīgu plaknes figūru laukumu attiecība ir vienāda ar atbilstošo garumu attiecības kvadrātu (piemēram, ja kvadrāta mala vai riņķa rādiuss tiek palielināts divas reizes, to laukumi palielinās četras reizes, t.i., par divi kvadrātā).
Līdzīgu telpisku figūru tilpumu attiecība ir vienāda ar atbilstošo garumu attiecības kubu (piemēram, ja kuba šķautne vai lodes rādiuss tiek palielināts divas reizes, to tilpumi palielinās astoņas reizes, t.i., par divi kubā).
Starptautiskā Futbola vēstures un statistikas federācija

Starptautiskā Futbola vēstures un statistikas federācija (angļu: International Federation of Football History & Statistics - IFFHS) ir FIFA atzīta organizācija, kura veic futbola vēstures un rekordu reģistrēšanu. Tā dibināta 1984. gada 27. martā Leipcigā. Organizācijas dibinātājs līdz ar tābrīža FIFA ģenerālsekretāra Helmuta Kāzera labvēlību bija Alfredo Pēge. IFFHS galvenā mītne ilgstoši atradās Al-Muroor ielā 147, Abu Dabī (Apvienotie Arābu Emirāti), bet nesen tika pārcelta uz Bonnu Vācijā.
Savas attīstības pirmajos posmos līdz 2002. gadam IFFHS koncentrējās uz četrreiz gadā iznākošu žurnālu publicēšanu, to skaitā Fußball-Weltzeitschrift, Libero spezial deutsch un Libero international. Dažādu oficiāli neizziņotu iemeslu dēļ to publicēšana tika pārtraukta, bet organizācija sadarbībā ar sponsoriem uzsāka savu materiālu publicēšanu vairāku valodu grāmatu sērijā. Šobrīd publicēšanas aktivitātes galvenokārt notiek organizācijas tīmekļa vietnē, saņemot uzturēšanas atbalstu no FIFA.
Ar putām uz lūpām

Sižets

Galvenais tēls ir bijušais policists un kaujas suņu treneris Didzis, kura dzīve dažu dienu laikā sagriežas kājām gaisā. Viņam rodas aizdomas, ka viņa sieva ir neuzticīga, bet viņa suņi inficējas ar bīstamu slimību.
Dieva dēls (dziesma)

"Dieva dēls" ir latviešu grupas "Līvi" dziesma, kas sacerēta 1999. gadā. Dziesmas mūzikas autors ir Ainars Virga, bet teksta autors Guntars Račs. 
Radusies kā "Līvu" Ziemassvētku singls Jāņa Groduma izpildījumā un iekļauta kompānijas „MicRec” izdotajā albumā “Dziesma 2000”, kurā tika apkopotas sadarbībā ar Radio SWH rīkotā jaundarbu konkursa 10 fināla dziesmas.
2018. gadā "Dieva dēls" ieguva 85. vietu Radio SWH organizētajā LVtop100 aptaujā.
Lietuvas Padome

Lietuvas Padome bija 1917. gada septembrī Viļņas konferencē izveidota pārstāvniecība, kas 1918. gada 16. februārī pieņēma Lietuvas Neatkarības aktu.

Vēsture

1917. gadā vācu okupācijas iestādes atbalstīja atkarīgu bufervalstu veidošanos okupētajās Krievijas impērijas rietumu teritorijās un pieļāva Lietuvas konferences sanākšanu 1917. gada septembrī, kuras laikā izveidoja Lietuvas Padomi. 1917. gada 11. decembrī Lietuvas Padome pieņēma vācu varas iestāžu sagatavotu deklarāciju par Lietuvas valsts veidošanu ciešā aliansē ar Vācijas impēriju. 1918. gada 8. janvārī Lietuvas Padome publiskoja jaunu deklarāciju, kas paziņoja par demokrātiskas Lietuvas valsts izveidošanu un vairs nepieminēja aliansi ar Vāciju.
1918. gada 16. februārī Lietuvas Padome pieņēma Lietuvas Neatkarības aktu. 1918. gada 3. martā tika parakstīts Brestļitovskas miera līguma parakstīšanas starp Vācijas impēriju un Padomju Krieviju. 1918. gada 23. martā Vācija atzina Lietuvas neatkarību balstoties uz 11. decembra deklarācijas tekstu. Lai īstenotu Lietuvas aliansi ar Vāciju, 1918. gada vasarā tika izveidota Lietuvas karaliste. Reāla Lietuvas Republikas neatkarība aizsākās tikai 1918. gadā novembrī, pēc Novembra revolūcijas Vācijas impērijā.
ALMASat-1

Lidojuma gaita

ALMASat-1 tika palaists 2012. gada 13. februārī 10:00 UTC ar nesējraķeti Vega no Gviānas kosmiskā centra. Vega, kas ir vairāku Eiropas valstu kopražojums, šis bija pirmais lidojums. Kopā ar ALMASat-1 tika palaisti arī pavadoņi LARES, XaTcobeo, UniCubeSat-GG, ROBUSTA, e-st@r, Goliat, MaSat-1 un PW-Sat.
Eduards Polons

Biogrāfija

Eduarda Polona tēvs bijis Nastolas lensmanis. 1880. gadā Eduards pabeidza Porvo liceju un 1890. gadā ieguva maģistra grādu tiesību zinātnēs. Pēc tam Polons strādāja par advokātu Helsinkos. Bez tam viņš pildīja arī referenta pienākumus Senāta finanšu nodaļā un veica kancelejas darbus Cietumu dienestā.
1898. gadā Eduards Polons bija viens no gumijas izstrādājumu ražošanas uzņēmuma Suomen Gummitehdas (tagad Nokian Renkaat) dibinātājiem. Tajā viņš bija izpilddirektors un lielākais kapitāldaļu turētājs. Rūpnīca sākotnēji atradās Helsinkos, bet 1904. gadā tika pārcelta uz Nokiu.
No 1905. līdz 1906. gadam Polons bija Pilsētnieku parlamenta deputāts.
1916. gada aprīlī Eduards Polons kā fennomāns ar savu dēlu Tauno tika izsūtīts uz Sibīriju. Viņš bija viens no Somijas neatkarības piekritēju slepenas biedības Kagaali biedriem. Polons no izsūtījuma turpināja vadīt savu uzņēmumu. Piemēram, 1916. gada 13. oktobrī Čuhlomā, Kostromas guberņā Polons sarīkoja Suomen Gummitehdas valdes sēdi, uz kuru ieradās finanšu direktors Anti Antero (Antti Antero) un valdes loceklis Gustavs Vesterlunds (Gustaf Westerlund). Polons Somijā atgriezās 1917. gadā.
Suomen Gummitehdas elektrību piegādāja blakus esošais kokapstrādes uzņēmums Nokia Ab. Pēc Pilsoņu kara Nokia bija gandrīz bankrotējis, tāpēc 1918. gadā Suomen Gummitehdas iegādājās vairākumu akciju, lai nodrošinātu savai rūpnīcai nepārtrauktu elektroapgādi. 1922. gadā iegūts vairākums kabeļu ražotājā Suomen Kaapelitehdas Ab (tagad Prysmian Finland). Līdz ar to Eduards Polons bija izveidojis daudznozaru uzņēmumu grupu. Viņš grupas uzņēmumus neapvienoja, jo bažījās, ka kreisi noskaņotās partijas varētu nacionalizēt uzņēmumu, kurš Somijai būtu kļuvis pārāk liels. Grupas apvienošana vienā uzņēmumā ar nosaukumu Nokia notika 1967. gadā. 1930. gadā izpilddirektora amatā Polonu nomainīja Torstens Vesterlunds, kurš kopš 1925. gada bija viņa vietnieks.
Eduards Polons bija arī viens no apdrošināšanas uzņēmuma Palovakuutus-Osakeyhtiö Pohjola (tagad OP-Pohjola) dibinātājiem 1891. gadā. Viņš 1904. gadā kļuva par Sanoma Oy valdes locekli. Polons bagātību ieguva, veiksmīgi investējot, un bija vairāku biržā kotēto uzņēmumu akciju vairākuma turētājs.
Eduards Polons bija precējies ar rakstnieci Edīti Polonu (Āngeri, Edith Ahnger). Viņiem bija pieci bērni. 1915. gadā Edīte mira. Polona vecākais dēls Eino 1916. gadā kā brīvprātīgais iestājās Vācijas armijā somu jēgeru bataljonā, kur apguva karošanas prasmes. Cīnījās Somijas pilsoņu karā, par ko saņēma Mannerheima Krustu.
Epiderma

Epiderma (grieķu: ἐπί — 'virs', 'uz' + δέρμα — 'āda') ir ādas virsējais slānis, kas pieder pie segaudu jeb epitēlijaudu grupas. Tā ir 0,01 mm bieza, un to veido plāna lipīdu kārta. Epiderma ir veidota no blīvi novietotām šūnām, kas aizsargā ķermeni no invāzijām un infekcijām, kā arī palīdz saglabāt ķermeņa mitrumu. Epiderma spēj gan absorbēt, gan sekretēt dažādas vielas. 
Epiderma sastāv no vairākām dzīvu šūnu kārtām, kuras savukārt klāj atmirušu šūnu kārtiņa. Šī kārtiņa, rodoties jaunām šūnām, nemitīgi aug. Šūnas mūžs ir īss — 3 līdz 4 nedēļas. Dzīvo šūnu zemākās kārtas baro kapilāri, bet virsējām, atmirušajām šūnām, lai tās uzturētu veselīgas un gludas, nepieciešams tikai ūdens. Epidermas sastāvā ir pigmenti, kas nosaka ādas krāsu. Dažādās ķermeņa vietās epidermas biezums ir dažāds. 
Epidermā atrodas arī ādas pigments melanīns, kas absorbē saules ultravioletos starus un pasargā ķermeni no to kaitīgās iedarbības. Ultravioleto staru ietekmē pastiprinās pigmenta veidošanās ādā un tā kļūst tumšāka jeb iedeg.
Venta Kocere

Venta Kocere ir Latvijas Universitātes bibliotekāre. Piešķirts augstais Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktora goda nosaukums.
Bengālijas lapsa

Izskats

Bengālijas lapsa ir neliela, smalka auguma lapsa ar slaidu purnu, garām, smailām ausīm un kuplu, garu asti. Ķermeņa garums bez astes 44—61 cm, aste 25—36 cm (apmēram 50—60% no ķermeņa garuma), svars 2,3—4,1 kg. Kažoka krāsa var būt ļoti dažāda (no pelēkas līdz pelēkbrūnai), bet visbiežāk mugura ir pelēkbrūna, sāni un kājas brūnganas, dažreiz pat koši rudas, pavēdere gaiši pelēka. Astes gals melns. Ausu aizmugures tumši brūnas ar melnu maliņu, arī lūpas ir melnas un uz purna pie acīm ir nelieli, melni laukumiņi.

Uzvedība

Bengālijas lapsa ir aktīva galvenokārt krēslas stundās un naktī. Jo karstāks, jo vēlāk vakarā vai agrāk no rīta lapsa iziet medībās. Karsto dienas vidusdaļu tā pavada, guļot pašas izraktā alā vai ēnā zem kāda krūma. Ala parasti ir samērā liela un veido sarežģītu labirinta sistēmu ar vairākiem paplašinātiem guļamkambariem un vairākām izejām. Bengālijas lapsai ir plašas vokalizācijas spējas, visbiežāk to var dzirdēt čivinot, bet lapsa arī rūc, vaimanā, rej un smilkst.

Barība

Tā medī grauzējus, rāpuļus, ķirzakas, krabjus, termītus, kukaiņus, mazus putnus un ēd arī augļus. Mazuļi un jaunas lapsas galvenokārt barojas ar grauzējiem.

Vairošanās

Bengālijas lapsas veido monogāmus pārus, ļoti bieži uz mūžu. Pārošanās sezona notiek rudenī, parasti no oktobra līdz novembrim. Grūsnības periods ilgst 50—60 dienas, parasti piedzimst 2—4 kucēni. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Pirmos 3—4 mēnešus lapsēni pavada alā, šajā laikā māte tos zīda ar pienu. Bengālijas lapsas dzīves ilgums ir apmēram 6—8 gadi.
Kārlis Šorns

Biogrāfija

Mācījies Diseldorfas mākslas akadēmijā, pēc tam devies uz Parīzi, kur no 1824. līdz 1827. gadam papildinājies pie vadošajiem Francijas māksliniekiem, tostarp arī pie Žana Ogista Dominika Engra. Vēlāk savas mākslinieka studijas turpinājis Minhenē, bet 1832. gadā pārcēlies uz Berlīni. Šeit gleznojis galvenokārt gleznas par vēsturisku tematiku. Pēc brauciena uz Itāliju 1840. gadā atgriezies Minhenē. 1847. gadā kļuvis par Minhenes mākslas akadēmijas profesoru.
No 1836. gada līdz 1845. gadam bijis viens no Berlīnes plejādes dalībniekiem. Šajā grupā Berlīnes vadošie šahisti nodarbojušies ar šaha teorijas attīstību. Līdz mūsdienām ir saglabājušās dažas Šorna spēlētās šaha partijas.
Opijs

Opijs (lachryma papaveris) ir žāvēta piensula, ko iegūst no miega magones. Opija sastāvā ir līdz 12% morfīna un ap 3% kodeīna. Opija iegūšanas veids nav mainījies kopš seniem laikiem. Opija līdzekļus izmanto ka pretsāpju, pretklepus līdzekļus. Opiju izmanto arī heroīna ražošanā, vienām no izplatītākajām vielām nelegālajā narkotiku tirdzniecībā.