google/wiki40b huggingface dataset:
Zbiņeks Irgls

Spēlētāja karjera

Savu profesionālā hokejista karjeru Irgls uzsāka 1998. gadā, kad izcīnīja vietu Čehijas Ekstralīgas kluba HC Vitkovice pirmajā sastāvā. Kluba sastāvā Irgls aizvadīja nākamās deviņas sezonas, 2007. gada vasarā pievienojoties Krievijas Superlīgas kluba Jaroslavļas "Lokomotiv" rindām. "Lokomotiv" rindās Zbineks spēlēja līdz 2010. gada vasarai, kad pievienojās citam KHL klubam - Mitišču "Atlant".
2011. gada vasarā uzbrucējs kļuva jau par Minskas "Dinamo" spēlētāju. Irgls tika izvēlēts dalībai 2012. gada Kontinentālās hokeja līgas Zvaigžņu spēlē. Minskā hokejists aizvadīja kopumā trīs sezonas, līdz 2014. gadā pārcēlās uz Čehijas Ekstralīgas vienību Tržinecas "Oceláři".
Čehijas izlases rindās spēlējis četros Pasaules čempionātos, 2006. gadā kopā ar komandu izcīnot sudraba medaļas.
Emblins

Sižets

Jaunietis, kuram vienmēr līdzi ir ģitāras portfelis, un ceļā satikta jauniete stopējot dodas caur tuksnesi Kalifornijas dienvidos uz Klusā okeāna piekrasti. Ceļā, jaunietis uzrīko olīvju spļaušanas sacensības, savukārt jauniete iepazīstina puisi ar marihuānas smēķēšanas prieku, seksu un guļammaisu. Pēc dzimumakta skata, jauneklis ir redzams ejot pa ceļa vidu, kas ir kļuvis par sava veida simbolu kino pasaulē. Kad pāris sasniedz pludmali, priecīgais jauneklis dodas sērfot, bet meitene pārbauda ģitāras portfeļa saturu. Koferī atrodas uzvalks un kaklasaite, zobu pasta, mutes skalojamais ūdens, tualetes papīra rullis, un Artura Klārka romāna "Pilsēta un zvaigznes" kopija. Meitene izbrīnīti pasmaida, saprotot, ka viņas ceļa biedrs nav īsts hipijs, par ko izlikās. Apskatījusi kofera saturu jauniete pieceļas un aiziet prom no pludmales, atstājot jaunekli vienu.

Aktieru atlase

Stīvens Spīlbergs galvenās lomas atveidotāju Ričardu Levinu sastapa Beverlihilsas bibliotēkā, kur viņš strādāja par bibliotekāri. Noslēpumaino rudmati, Pamelu Makmileri, Spīlbergs uzgāja caurskatot Akadēmijas aktieru (angļu: Academy Players) sarakstu. Viņa iepriekš bija tēlojusi Pasadenas teātrī nelielu lomu izrādē "Bostonas žņaudzējs".
Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības trests

Darela savvaļas dzīvnieku aizsardzības trests (Durrell Wildlife Conservation Trust) ir starptautiska dabas aizsardzības organizācija, kuras mērķis ir savvaļā dzīvojošo sugu un pasugu aizsardzība un saglabāšana. 1963. gadā ar nosaukumu Džērsijas savvaļas dzīvnieku aizsardzības trests dibināja Džeralds Darels. Tika pārdēvēts 1999. gada 26. martā. Atrodas Džērsijas salā senas muižas teritorijā, kur 1959. gadā Darels izveidoja Džersijas zooloģisko dārzu.
Par tresta simbolu izvēlējās dodo,— putnu, kas kādreiz dzīvoja Maurīcijā un ļoti strauji bija iznīcināts tūliņ pēc salas atklāšanas. Par šo izvēli grāmatā "Noķeriet man kolobusu" Darels rakstīja: "Ar to gribējām simboliski parādīt, cik viegli un cik īsā laika sprīdī cilvēku nesaprātīgā rīcība un alkatība spēj izdzēst dzīvnieku sugu no zemes virsas tā, ka pat pēdas nepaliek".
Trests gadu garumā ir ņēmis dalību aptuveni 50 aizsardzības programmās 18 dažādās valstīs.
Istabas biedre

Sižets

Kad Sāra iestājas koledžā, nākas iepazīt kopmītņu dzīvi. Viņas istabas biedrene izrādās kāda meitene vārdā Rebeka — ļoti bagātu vecāku meita, kas ir jauka, uzmanīga, reizēm pat pārāk gādīga. Sāra viņai var lūgt jebko un Rebeka būs klāt, lai palīdzētu. Tomēr drīz Sārai sāk šķist, ka Rebekas draudzība ir pārāk uzmācīga, un viņas pārējie draugi no Sāras sāk vairīties. 
Istabas biedrene ir gatava uz visu, lai tikai kļūtu par meitenes labāko draudzeni un viņas ceļā neviens nenostāsies. Pēc Rebekas vecāku apciemošanas brīvdienās viņa no draudzenes mātes nejauši uzzina, ka meitenei ir pshiska rakstura problēmas. Sārai šķiet, ka viņa vairs nav drošībā un viņa pārceļas pie sava drauga, taču Rebekai tas nav šķērslis.
Smaiļošana un kanoe airēšana 2008. gada vasaras olimpiskajās spēlēs — Vīrieši, K-4 1000 metri

Priekšbraucieni

Kvalifikācijas noteikumi: 1..3->Finālā, 4..7->Pusfinālā + 8. labākais laiks, pārējie ārā
Greatest Hits (2Pac albums)

Topi

Albums iekļuva Billboard 200 3. vietā. Disks arī tika serftificēts ar deviņkāršu platīnu tadējādi to padarot par visu laiku pārdotāko repa albumu.
Jans Kornārijs

Dzīvesgājums

Jans Kornārijs, īstajā vārdā Johaness Hainpols (Haynpol, Hagenbut, ir dzimis apmēram 1500. gadā Saksijas pilsētas Cvikavas kurpnieku meistara Sīmaņa ģimenē. Pēc Cvikavas latīņu skolas beigšanas viņš studēja Leipcigas Universitātē (1517—1518). Pēc tam, kad 1518. gadā Vitenbergas Universitātē atvēra grieķu valodas katedru, kuru ieņēma humānists un baznīcas reformators Filips Melanhtons, Johaness turpināja savas studijas Vitenbergā (1519—1521). Melanhtons bija izcils pedagogs un viņa ietekmē jauneklis pievērsās Lutera mācībai. 1521. gadā viņš ieguva maģistra grādu (Magister artium) mācīja Filozofijas fakultātē latīņu un grieķu gramatiku un sāka lietot sava uzvārda latīnisko formu Cornarius (no Cornus mas — "mežrozīšu auglis").
Pāvijas Universitātē viņš 1523. gadā kļuva par medicīnas doktoru un pēc Roterdamas Erasma ieteikuma devās uz Rīgu, kurā jau 1522. gadā ar tiešu Lutera un Melanhtona atbalstu bija sākusies Livonijas reformācijas kustība. Iespējams, ka jau Rīgā viņš sāka darbu pie grieķu medicīnas tekstu tulkošanas latīņu valodā. Šajā laikā viņš pieredzēja gan svētbilžu grautiņus, gan arī Rīgas pilsētas bibliotēkas dibināšanu 1524. gada martā, kurā apkopoja senus rokrakstus un grāmatas no likvidētajiem katoļu klosteriem. 1526. gada februārī Kornārijs ieguva profesora vietu Rostokas Universitātē un 1527.–1528. gadā bija Mēklenburgas-Šverīnas hercoga Heinriha ārsts. No 1528. gada septembra viņš lasīja lekcijas par grieķu medicīnu Bāzeles Universitātē, kur viņa draugs Erasms viņu mudināja turpināt darbu pie grieķu tekstu tulkošanas. 
1529. gadā Bāzelē Kornārijs publicēja savus grieķu medicīnas tekstu tulkojumus četrās grāmatās. Pēc tam viņš atgriezās dzimtajā Cvikavā, kur 1530. gada 1. jūnijā apprecējās ar birģermeistara Bērenšprunga meitu Annu, kas nomira neilgi pēc kāzām, otro reizi 12. oktobrī ar viesnīcnieka Gepfarta meitu Urzulu, kļuva par pilsētas ārstu un turpināja nodarboties ar tulkošanu. 1531. gadā viņš publicēja Partēnija dzejas latīnisko tulkojumu "Erotisko jūtu grāmatā". No 1533. līdz 1537. gadam viņš bija Nordhauzenas pilsētas ārsts Tīringijā, pēc tam līdz 1541. gadam Frankfurtē. 
No 1542. līdz 1546. gadam viņš lasīja lekcijas Marburgas Universitātē, pēc tam atgriezās Cvikavā.
Kad 1558. gada 25. janvārī tika nodibināta Jēnas Universitāte, Kornāriju iecēla par tās medicīnas fakultātes dekānu, tomēr viņš neilgi pēc tam nomira Jēnā 1558. gada 16. martā.
Ļida

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1180. gadā kā koka pils vieta. 1323. gadā Lietuvas lielkņazs Ģedimins uzcēla šeit mūra pili. Pēc Ģedimina nāves, kad Lietuva tika sadalīta starp viņa dēliem, Ļida kļuva par Aļģirda rezidenci. 1392. gada 4. augustā Astravā pie pilsētas tika noslēgta Astravas vienošanās starp Jagaili un Vītautu, kas izbeidza pilsoņu karu Lietuvā. Ziemeļu kara laikā zviedri nopostīja Ļidas pili. Līdz Polijas Trešajai dalīšanai Ļida bija Polijas-Lietuvas kopvalsts (1569-1795), pēc tam Krievijas impērijas (1795-1915) un Polijas (1921-1939) sastāvā. Otrā pasaules kara laikā pilsēta atradās Baltkrievijas PSR un Ostlandes sastāvā. Ļidas apkārtnē darbojās gan poļu partizāni no "Armia Krajowa", gan padomju partizāni, gan ebreju partizāni jeb t.s. Beļsku partizāni. Pēc kara tā atkal atradās Baltkrievijas PSR (1944-1991).

Etimoloģija

Vārds Ļida radies no upes nosaukuma Lidzeya, kas tiek asociēts ar vārdu Lyda - Lydimas, kas mozīmē līst līdumu.
Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākā roka dziesma

Latvijas Mūzikas ierakstu gada labākā roka dziesma bija viena no nominācijām Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas ceremonijā, ko pasniedza par labāko rokmūzikas dziesmu aizvadītajā gadā Latvijā. Visvairāk reizes (trīs) balvu ir ieguvusi grupa Prāta Vētra.
Pirmoreiz balva tika pasniegta 2001. gada ceremonijā, bet līdz tam pastāvēja apvienota labākās pop & roka dziesmas nominācija. 2002. un 2003. gada ceremonijās atsevišķi tika pasniegta arī labākās modernā roka dziesmas balva. Pēdējoreiz balva tika pasniegta 2007. gada ceremonijā.
Nauene

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1186. gadā. Pēc Otrā pasaules kara Nauene atradās VDR sastāvā.
Hanna Ārente

Biogrāfija

Dzimusi Lindenē (Linden), kas mūsdienās ir Hannoveres daļa, sekulāru ebreju ģimenē. Bērnību pavadīja Kēnigsbergā (tagadējā Kaļiņingrada) un Berlīnē.
Studēja Marburgas universitātē pie Martina Heidegera, ar kuru Ārentei bija romantiskas attiecības. Disertāciju par mīlestības jēdzienu Svētā Augustīna darbos Hanna Ārente tomēr aizstāvēja Heidelbergas Universitātē pie Karla Jaspersa. Kaut arī disertācija tika aizstāvēta, Ārente netika habilitēta viņas tautības dēļ. 1929. gadā Berlīnē apprecējās ar filozofu Ginteru Andersu (laulība ilga līdz 1939. gadam).
Vācijā nostiprinoties nacismam, Ārente devās uz Parīzi, kur sadraudzējās ar literatūrkritiķi Valteru Benjaminu, kā arī piedalījās ebreju glābšanas orgnizāciju darbībā. 1940. gadā Ārente apprecējās ar filozofu Heinrihu Blīheru (Heinrich Blücher). Kad Vācija Otrā pasaules kara laikā sakāva Franciju, Ārentei ar ASV konsula Marseļā un ebreju glābēja Hairama Bingema (Hiram Bingham IV) sagādātajām nelegālajām vīzām izdevās izceļot uz ASV, kur darbojās ebreju organizācijās.
Pēc Otrā pasaules kara atgriezās Vācijā. Denacifikācijas procesa laikā aizstāvēja Heidegeru, kurš nacistu varas laikā bija iestājies NSDAP. 1950. gadā ieguva ASV pilsonību. Pasniedza vairākās ASV vadošās augstskolās.
Par vienu no būtiskākajiem Hannas Ārentes darbiem tiek uzskatīts 1958. gadā izdotais darbs The Human Condition.
European Hit Radio Top 100 (2014)

Šis ir European Hit Radio 2014. gada noslēguma Top 100. Tops tika atskaņots radiostacijā European Hit Radio trešdien, 2014. gada 31. decembrī plkst. 12.00. Topu vadīja DJ Roberts Lejasmeijers.

Top 100 sastādīšanas princips

European Hit Radio Top 100 tiek sastādīts pamatojoties uz klausītāju balsojuma rezultātiem, kas, ik nedēļu, tiek apkopoti Top 40. Topa veidošanas procesā piedalās visas dziesmas, kas kaut reizi ir pabijušas Top 40 sarakstā. No visām vidēji 250 līdz 280 gada laikā Top 40 iekļuvušajām dziesmām, tiek noteiktas populārākās 100.
Katrai dziesmai, kas kaut reizi ir iekļuvusi Top 40, tiek piešķirts punktu skaits, atkarībā no dziesmas atrašanās vietas topā. Piemēram, ja dziesma iknedēļas Top 40 ieņem 1. vietu, tad dziesmai tiek pieskaitīts 1 punkts, ja dziesma ieņem 12. vietu, tad 12 punkti, ja 37. vietu, tad 37 punkti un tā tālāk. Nedēļās, kurās dziesma nav iekļuvusi Top 40 populārāko dziesmu sarakstā, dziesmai tiek pieskaitīts 41 punkts. Veidojot Top 100, visi punkti tiek skaitīti kopā un augstāko vietu iegūst dziesma ar vismazāko punktu skaitu. Ja vairākām dziesmām ir vienāds punktu skaits, tad augstākā vietā nonāk tā dziesma, kurai ir bijusi augstākā vieta Top 40, tad nākamā augstākā vieta un tā tālāk.
Panorāma (raidījums)

Vēsture

Pirmo vakara ziņu raidījumu ēterā pārraidīja 1958. gada 19. martā plkst. 21.28. Kopš raidījuma izveidošanas līdz 1962. gada 1. martam raidījuma ziņas lasīja aizkadrā. Pirmie diktori, kuri parādījās ēterā bija Valdis Čukurs un Laimdota Rone. Tajā laikā ziņu nosaukums bija "Televīzijas sabiedriski politisko raidījumu pēdējās ziņas" jeb vienkārši "Pēdējās ziņas", kuras sākumā netika pārraidītas noteiktā laikā, bet gan laika posmā no 21.30 līdz 23.00. Vēlāk ziņu izlaidums tika nosaukts par "Latvijas televīzijas studiju ziņas", bet kopš 1963. gada "Televīzijas Panorāma" jeb vienkārši "TV Panorāma". "TV Panorāma" izveidotājs — Leons Rudzišs.
Linda Marija Barosa

Biogrāfija

Linda Marija Barosa ir dzimusi 1981. gadā Bukarestē. 2011. gadā Sorbonnas universitātē ieguva filoloģijas doktora grādu. Pašlaik dzīvo Parīzē Viņa dzejo rumāniski un franciski. Piecu krājumu autore, vada Bukarestes literāro žurnālu Versus/m, organizē festivālu Le Printemps des Poètes (Dzejnieku pavasaris, 55 pilsētās). Linda Marija Barosa ir atzītākā no jaunajiem Francijas dzejniekiem, kuras darbi tulkoti teju 25 valodās, tostarp arī latviski.
Endijs Vorhols

Biogrāfija

Endijs Vorhols ir dzimis kā Andrijs Varhola 1928. gada 6. augustā Amerikas Savienotajās Valstīs no Slovākijas austrumiem emigrējušā rusīnu ģimenē. Viņš ģimenē bija trešais, jaunākais bērns. No 1945. līdz 1949. gadam Karnegī tehnoloģiskajā institūtā studēja lietišķo grafiku un dizainu. Pēc studijām apmetās uz dzīvi Ņujorkā. 1950. gadu sākumā viņš mainīja vārdu uz Endijs Vorhols.
Pēc veiksmīgas ilustratora karjeras žurnālos Vogue un Harper’s Bazaar, Vorhols kļuva par pazīstamu un pretrunīgi vērtētu mākslinieku. Darbojies ļoti dažādās mākslas tehnikās. Veidojis arī filmas un rakstījis grāmatas. Bija rokgrupas The Velvet Underground pirmais menedžeris. Radījis teicienu "15 slavas minūtes".
Endijs Vorhols bija atklāts gejs. Ņujorkas studijā The Factory pulcēja ap sevi raibu bohēmu no dažādiem sabiedrības slāņiem, kura izcēlās ar visai brīviem tikumiem. Citu starpā studijā pulcējās tādi cilvēki kā Viljams Berouzs, Deivids Bovijs, Miks Džegers, Greisa Džonsa, Baiens Džonss, Trūmens Kapote, Džons Keils, Džims Morisons, Niko, Lū Rīds un daudzi citi.
1968. gada 3. jūnijā viņu sašāva radikāla feministe Valērija Solanasa (Valerie Solanas). Šī notikuma sekas Vorhols ik pa laikam juta līdz pat mūža beigām. Endijs Vorhols nomira 1987. gada 22. februārī pulksten 6:32 no rīta, 58 gadu vecumā, no komplikācijām, kas bija radušās pēc žultspūšļa operācijas.

Popkultūrā

2016. gada septembrī paziņoja, ka Džēreds Leto atveidos Vorholu Maikla De Lukas producētajā biogrāfiskajā filmā "Vorhols", filmas scenāriju sarakstījis Terenss Vinters balstoties uz Viktora Bokrisa grāmatas Warhol: The Biography motīviem.
Tahkunas bāka

Vēsture

Bāku 1873. gadā Parīzē uzbūvēja angļu inženieris Gordons. Tā tika pa daļām pārvesta uz Hījumā salu un uz vietas samontēta. Bākas konstrukcijā tika izmantota tiem laikiem jauna tehnoloģija. Čuguna plāksnēm, no kurām veidots tornis, bija speciāli veidotas rievas, lai nepieļautu ūdens iekļūšanu tornī. Bāka sāka darboties 1875. gadā. 1899. gadā bākai tika veikts kapitālais remonts. 1910. gadā tika ievilkts telefons. Otrā pasaules kara laikā bāka stipri cieta, bet tūlīt pēc kara tika atjaunota. 1961. gadā bāka tika aprīkota ar automātisku dīzeļelektrostaciju.

Raksturojums

Bākas augstums ir 43 m. Bāku veido apaļš, konisks čuguna tornis ar galeriju un laternu. Tornis ir baltā krāsā, laterna sarkanā. Gaismas elements atrodas 43 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (3 s deg, 3 s pārtraukums, 3 s deg, 6 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 12 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā.
Roterdama

Vēsture

Roterdama dibināta 1230. gadā kā zvejnieku ciems pie Rotas upes dambja, no kā cēlies Roterdamas nosaukums (Rotter dam). 1340. gadā tai piešķīra pilsētas tiesības. Nīderlandes brīvības cīņu jeb Astoņdesmitgadu kara (1568—1648) laikā Roterdamu 1572. gadā nopostīja spāņu karaspēks. 17. gadsimtā Roterdama izveidojās par vienu no sešām Apvienotās Ostindijas kompānijas (Vereenigde Oostindische Compagnie) ostām.
Pēc 1872. gada, kad tika izbūvēts jauns kuģu kanāls uz Ziemeļjūru, osta kļuva par vienu no lielākajām Eiropā.
2.pasaules karā 1940. gada 14.maijā pilsētas centru nopostīja vācu aviācijas uzlidojumā. Osips Zadkins šim notikumam veltījis savu skulptūru "Pilsēta bez sirds".
No 1950. gadiem pilsēta tika pakāpeniski atjaunota un 1962. gadā Roterdamas osta pēc kravu apgrozījuma (62 miljoni tonnu gadā) apsteidza Ņujorkas ostu un kļuva par lielāko pasaulē.
No 1990. gadiem sākās Roterdamas jaunā biznesa centra Kop van Zuid būve ar raksturīgām augstceltnēm.
Pļaviņu novada ģimnāzija

Skolas karogs

1939. gada 14. maijā skola kā dāvanu no Latgales divīzijas pārvaldes, kas Pļaviņās bija dislocēta līdz 1940. gadam, saņēma mākslinieciski izšūtu karogu. Karoga kreisajā pusē izšūts neliels valsts karodziņš. Blakus tam – Saules zīme. Vidū nosaukums – Pļaviņu pilsētas ģimnāzija, bet virs tā Laimas skujiņa. Abās pusēs gar ārmalu vijas Māras līklocis. Karoga labajā pusē izšūta devīze “Mans zelts ir mana tauta, mans gods ir viņas gods”. Kokle un grāmata simbolizē skolu kā kultūras un zināšanu avotu, blakus novietots seno latviešu ierocis – kara cirvis un divīzijas karavīra krūšu nozīme. Fonā redzamas Oliņkalna klintis. Pie karoga kāta augšējā stūrī atrodas valsts karodziņš. Karogs atjaunots 1993.gadā par godu skolas 75 gadu jubilejai.
Jānis Lidmanis

Dzīvesgājums

Dzimis 1910. gada 18. janvārī. Mācījās Rīgas pilsētas 8. pamatskolā, tad Rīgas pilsētas 1. ģimnāzijā (1925-1929). Līdztekus spēlēja LSB basketbola komandā. 1934. gadā iestājās kara dienestā un pārgāja uz ASK basketbola komandu. Vienlaikus J. Lidmanis spēlēja arī futbolu LSB un vēlāk RFK rindās.
Trīs reizes kļuva par Latvijas čempionu basketbolā (1928, 1931, 1932). Latvijas basketbola izlases sastāvā aizvadīja 14 spēles. Pirmais Eiropas čempions 1935. gadā.
Latvijas futbola izlases sastāvā aizvadīja vairāk nekā 50 spēļu un guva 2 vārtus, 1930. gados bijis tās kapteinis. Lidmanis spēlēja Rīgas FK, stiprākajā Rīgas klubā tajā laikā. 
Otrā pasaules kara beigās Jānis Lidmanis ar dzīvesbiedri Annu 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1949. gadā izceļoja uz Austrāliju. 
Miris Melburnā, Austrālijā.
Jasemina Adara

Biogrāfija

Jasemina Adara dzimusi 1991. gada 6. decembrī Balikesirā Naima Adara un viņa sievas Aišegulas ģimenē. Jaseminai ir vecāka māsa Jildiza, viņu māte nomira 2013. gadā. Pēc skolas beigšanas Jasemina Adara studēja fizisko kultūru un sportu Balikesiras universitātē. Pašlaik strādā kā skolotājs Nikdē.

Sporta karjera

Sākotnēji Jasemina Adara nodarbojās ar lodes grūšanu, bet pēc tam, kad viņu pamanīja Turcijas čempions cīņā Aslans Seihanli, sāka iesaistīties cīņās sportā. Viņa sacīkstēs piedalījās kā sporta kluba Trakya Birlik SK pārstāve.
2012. gadā Jasemina Adara piedalījās Kanādā notikušajā Pasaules cīņas sporta čempionātā, taču godalgoto skaitā neiekļuva. Uz pjedestāla viņa netika arī 2013. gada Eiropas čempionātā Tbilisi. Toties tajā pašā gadā viņa veiksmīgi startēja Mersinā notikušajās Vidusjūras spēlēs, kur viņa izcīnīja zelta medaļu. Vēl gada turpinājumā Jasemira piedalījās pasaules čempionātā Budapeštā, ceturtdaļfinālā viņa zaudēja korejietei Heo Namdžu, bet cīņā par bronzu ASV cīkstonei Adelīnai Grejai.
2014. gada pasaules čempionātā Taškentā Jaseminu pievīla izloze — pēc pārliecinošās uzvaras pret krievieti Jekaterinu Bukinu viņa zaudēja nākamajai čempionei Adelīnai Grejai, bet gandarījuma cīņā arī bronzas medaļas ieguvējai Džou Cjaņai.
2015. gadā Jasemina piedalījās Eiropas spēlēs Baku, bet pusfinālā zaudēja Jekaterinai Bukinai. Arī cīņā par trešo vietu viņu pieveica Moldovas cīkstone Svetlana Sajenko. 2015. gada pasaules čempionātā Jasemina zaudēja ceturtdaļfinālā.
2016. gada Eiropas čempionātā Rīgā Jasemina Adara izcīnīja zelta medaļu, finālā pieveicot krievieti Aļonu Starodubcevu.
Viņa uzvarēja arī trijos nākamajos 2017., 2018. un 2019. gada Eiropas čempionātos.
Stirnienas pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas. 1945. gada 2. novembrī pagastā izveidoja Kasaliešu un Stirnienes ciema padomes. 1947. gada 16. oktobrī pagastu iekļāva jaunizveidotajā Viļānu apriņķī. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Varakļānu rajonā. Mūsdienās Stirnienas pagasta teritorija iekļauta Varakļānu novada Varakļānu pagastā, Riebiņu novada Sīļukalna un Stabulnieku pagastos un Krustpils novada Atašienes pagastā.
Jānis Bērziņš (diplomāts)

Dzīvesgājums

1901. gadā beidza Valkas skolotāju semināru, līdz 1903. gadam strādāja Cirstu pagasta skolā. 1903. gadā tika apcietināts par revolucionāro darbību un izsūtīts uz Oloņecas guberņu. 1905. gada revolūcijas laikā nelegāli atgriezās Latvijā un  piedalījās nemieros.
No 1906. līdz 1907. gadam bija Krievijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas Pēterburgas komitejas loceklis. 1908. gadā emigrēja uz Rietumeiropu, tālāk uz ASV, kur bija redaktora vietnieks Bostonas latviešu laikrakstā "Strādnieks". 1917. gadā atgriezās Krievijā, ievēlēts par Krievijas Satversmes sapulces deputātu, pēc Oktobra revolūcijas Bērziņš bija Padomju Krievijas pilnvarotais pārstāvis Šveicē (1918). 
Pēc Šveices vēstniecības slēgšanas 1919. gada sākumā Ziemelis atgriezās dzimtenē, Latvijas brīvības cīņu laikā bija Latvijas SPR tautas izglītības komisārs, 1920. gadā darbojās Kominternes izpildkomitejā, piedalījās Tartu miera līguma slēgšanā starp Padomju Krieviju un Igauniju. 
Vēlāk bija Krievijas vēstnieks Somijā un vēstnieka vietnieks Lielbritānijā (1921), tad Austrijā (1925). No 1927. līdz 1932. gadam strādāja PSRS Ārlietu tautas komisariātā. No 1932. gada vadīja PSRS un Krievijas PFSR Centrālo arhīvu pārvaldi, bija žurnāla "Krasnij arhiv" redaktors.
NKVD "Latviešu operācijas" laikā 1937. gada 24. decembrī apcietināts un 1938. gada 29. augustā pēc ilgstošām pratināšanām nošauts Komunarkas masu kapos, vēlāk reabilitēts.
Sjoguns

Sjoguns (japāņu: 将軍, shōgun, izrunā: [ɕoːɡu͍ɴ]) bija valsts militārais vadītājs feodālajā Japānā laika posmā no 1185. līdz 1868. gadam. De facto sjoguni bija arī valsts vadītāji. Oficiāli valsts vadītāji bija Japānas imperatori, kas patiesībā bija tikai valsts garīgie līderi. Sjoguniem bija gandrīz absolūta militārā vara valstī. Sjogunu pārvaldes sistēmu sauc par sjogunātu, arī bakufu (幕府).
Elku iela (Rīga)

Vēsture

Elku iela ir sastopama Rīgas ielu sarakstos no 1937. gada ar savu tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā netika mainīts.

Ielu savienojumi

Elku iela krustojas tikai ar Senču ielu.
2010. gada NBA drafts

2010. gada NBA drafts notika 2010. gada 24. jūnijā Ņujorkā, ASV. Kopumā ceremonijā tika izvēlēti 60 spēlētāji.
Unua Libro

Unua Libro (latviski Pirmā Grāmata), izdota ar nosaukumu Международный язык, bija pirmā publikācija, kurā aprakstīta esperanto, tobrīd saukta par Starptautisko valodu (Esperanto:Lingvo Internacia). To pirmoreiz publicēja krievu valodā 1887. gada 26. jūlijā, Varšavā, poļu okulists Ludviks Zāmenhofs. Nākamo dažu gadu laikā tika izdotas versijas poļu, krievu, ebreju, franču, vācu un angļu valodā. Šajā bukletā tika iekļauta Tēvreize, vairāki Bībeles panti, vēstule, dzeja, sešpadsmit gramatikas noteikumi un 900 vārdu vārdnīca. Grāmatā Zāmenhofs paziņoja: "starptautiska valoda, gluži kā nacionālā, ir kopīgs īpašums" un atteicās no visām tiesībām uz valodu, nododot to sabiedrības lietošanā. Zāmenhofs darbu parakstīja kā Doktoro Esperanto (Ārsts, kurš cer). Jaunās valodas apguvēji sāka to saukt par "Esperanto" Zāmenhofa pseidonīma vārdā un drīz tas kļuva par valodas oficiālo nosaukumu.
Pirmo izdevumu angļu valodā ar nosaukumu "Dr Esperanto's International Tongue" iztulkoja Džulians Steinhauss. Kad Ričards Geigans norādīja, ka Steinhausa tulkojums ir ļoti nekvalitatīvs, Zāmenhofs iznīcināja savas atlikušās kopijas un iesaistīja Geiganu, lai radītu jaunu tulkojumu.
1905. gadā Zāmenhofs pārpublicēja sešpadsmit gramatikas noteikumus, apvienojot to ar vārdnīcu un uzdevumu krājumu darbā ar nosaukumu Fundamento de Esperanto (Esperanto pamati).
Generic Routing Encapsulation

Pielietojums

GRE tunelēšanas protokols ļauj savienot divus tīkla maršrutētājus loģiskajā topoloģijā punkts—punkts, izmantojot IP kā transporta protokolu, tādā veidā paslēpjot iekapsulējamo protokolu.
Kā iekapsulējamie protokoli var būt dažādi OSI modeļa tīkla slāņa protokoli, piemēram — IPv4, IPv6, IPX, AppleTalk, CLNP, PPP u.c.