google/wiki40b huggingface dataset:
Libertisms

Libertisms jeb libertārisms ir politiska ideoloģija, kuras pašā pamatā ir pašīpašuma princips un spēka pirmās lietošanas nolieguma princips.
Libertieši netic, ka cilvēkam ir jebkādas "pozitīvas tiesības" (t.i., ka cilvēkam "pienāktos" tādas lietas kā pārtika, pajumte vai veselības aprūpe) viņi tic, ka cilvēkam ir tikai "negatīvas tiesības" (t.i., netikt apzagtam vai citā veidā apskādētam un netikt cenzētam). Citiem vārdiem, libertieši netic, ka cilvēkam kaut kas "pienākas" papildus, vienīgais, kas cilvēkam "pienākas", ir lai viņam netiktu atņemts tas, kas viņam jau ir (vienalga, vai tā ir manta, vai veselība/darbaspēja fizisku bojājumu rezultātā, vai tml.).
Libertieši tic minarhijai, respektīvi, pēc iespējas samazinātai ("minimālai") valsts pārvaldei (minarhija dažkārt tiek jaukta ar anarhiju, taču tās ir atšķirīgas). Juris Kaža vienā no saviem blogiem diskutē, ka Latvija kļūst aizvien minarhistiskāka stingrās taupības samazinātās valsts pārvaldes dēļ.

Ekonomiskā kontekstā

Libertisms ir labēja ideoloģija ekonomiskā ziņā, respektīvi, kapitālistiska un nosacīti konservatīva ("konservatīva" šeit jāsaprot ekonomiskā kontekstā, ne tik daudz kulturālā.)
Amerikāņu libertietis Deivids Nolans (David Nolan) viņa vārdā nosauktajā politiskajā grafikā piešķir jebkurai politiskai ideoloģijai divas dimensijas, "personiska brīvība" un "finansiāla brīvība". Uz horizontālās finansiālās brīvības ass viņš novieto libertismu vistālāk pa labi, respektīvi, libertieši bauda tikpat daudz finansiālas brīvības kā konservatīvisti (kapitālisti).

Libertisms un liberālisms

Libertisms dažkārt tiek saukts par "konservatīvo liberālismu", norādot tā atšķirības no liberālisma.
Klasiskā liberālismā pārtikušākiem sabiedrības locekļiem ir caur nodokļiem jāatbalsta liels sociālo pabalstu budžets, lai atbalstītu "marginalizētās" grupas, piemēram, dažādu minoritāšu pārstāvjus.
Liberālisms tic, ka cilvēkiem "pienākas" vienlīdzība. Tas ir pretstatā ar libertisma principu, ka cilvēkiem nav pozitīvu tiesību (respektīvi, cilvēkiem nekas nepienākas, izņemot, lai viņiem netiktu atņemts/sabojāts tas, kas viņiem ir pašlaik).
Nevienlīdzības problēmu liberālisms risina kolektivizēti, t.i., ar līdzekļu pārdalīšanu - no nodokļu maksātājiem uz "marginalizētajām" grupām, šis kolektivizētais/sociālais piegājiens padara liberālismu par kreisu/sociālistisku ideoloģiju, savukārt libertisms ir labēja/kapitālistiska ideoloģija.

Atšķirības attieksmē pret naida runu

Svarīgs liberālisma sociālās politikas aspekts ir naida runas kriminālvajāšana (vai šāda statusa panākšana tai). Liberālajās Rietumeiropas valstīs ir visbargākie naida runas likumi pasaulē.
Libertisms ir kopumā pret valsts iejaukšanos cilvēku dzīvē, līdz ar to ir pret naida runas kriminālvajāšanu.
Iespējams, tāpēc, ka liberālisms ir sociāls un tiecas uz vienlīdzību un marginalizētu grupu integrāciju un akceptēšanu, tam ir svarīgi sodīt pretestību šādai akceptēšanai (t.sk., sodīt verbāli izteiktu nepatiku pret kādu (minoritātes) grupu). Libertismā tas nav aktuāli, jo tas ir individuālistisks/kapitālistisks un sabiedrības ("sociāls") akcepts/integrācija ir mazsvarīga.
Lībiešu sala

Lībiešu sala (vācu: Liebets Holm) jeb Lībeķu sala (Lübeksholm, Lübecksholm) ir bijusī sala Daugavas lejteces paplašinājumā pie upes labā krasta, no kura to atdalīja 50 - 300 m platais Kojusalas līcis. Tās garums bija 1,6 km, platums 0,4 km.

Vēsture

Sala pastāvējusi vismaz no 18. gs. vidus, līdz 19. gadsimta beigām ietilpa Akmeņsalas draudzes novadā. Salas dienvidu smaili ar upes labo krastu savienoja Krīdenera dambis.
Pēc Salu tilta izbūves un Kojusalas līča aizbēršanas sala saplūda ar Putnu salu un apkārtējo uzbērto Daugavas krastmalas līdzenumu, tai pāri izbūvēja Krasta ielu.

Muiža

Uz Lībiešu salas kopš 17. gadsimta atradās privāta muižiņa, kas 1782. gadā piederēja pulkvedim Gustavam Veismanim fon Veisenšteinam (Weißmann von Weissenstein).
Rīgas pilsētai muižu pievienoja tikai 1899. gadā. Līdz 1930. gadiem tajā dzīvoja skolu virsvaldes direktors Reinis Liepiņš. Otrā pasaules kara laikā muižiņā darbojās putnkopības uzņēmums "A. Šteinīts". Muižiņas ēkas Krīdenera dambja galā bija aplūkojamas vēl 1960. gados. Mūsdienās šeit palikušas tikai drupu kaudzes.
Divpadsmit Spānijas dārgumi

Divpadsmit Spānijas dārgumi (spāņu: 12 Tesoros de España) bija projekts, kura laikā noskaidroja divpadsmit Spānijas Karalistes dārgumus. No vairāk kā 9000 objektu, speciāli izveidota komsija izvēlējās divdesmit labākos un ar interneta balsojuma palīdzību noteica Divpadsmit Spānijas dārgumus. Gala rezultāti tika paziņoti 2007. gada 31. decembrī. Sarakstā ir iekļauti deviņi arhitektūras pieminekļi, divi dabas pieminekļi un viens mākslas piemineklis.
Svētki

Svētki ir diena vai dienas, kurās tradīcijas vai likums nosaka, ka dienas parastā gaita tiek mainīta, piemēram, darba dienās samazinot vai pavisam atceļot nostrādājamo stundu apjomu. Svētki ir domāti, lai cilvēki varētu nosvinēt vai atcerēties kādu tradicionālu, reliģiski nozīmīgu vai vēsturisku notikumu kā arī kādu ievērojamu notikumu cilvēka dzīvē vai dabā.
2010. gada ziemas olimpiskās spēles (14. diena)

Vankūveras Olimpisko spēļu četrpadsmitajā dienā (25. februārī) sacīkstes norisinājās 7 disciplīnās un tika izcīnīti 6 medaļu komplekti.
Tehnika

Tehnika (sengrieķu: τεχνικός — 'māksla, meistarība, māka') ir cilvēka darbības līdzekļu (rīku, ierīču, aparātu, mašīnu) un iemaņu kopums, ko izmanto ražošanā (sabiedrības ražotājspēku sastāvdaļa) un neražojošajā sfērā (kultūras, sadzīves un citu vajadzību apmierināšanai). Galvenais tehnikas uzdevums ir ražošanas procesā daļēji vai pilnīgi aizstāt cilvēku, atvieglojot tā fizisko un garīgo darbu, kā arī paaugstinot darba ražīgumu.
Nereti arī terminu tehnika attiecina uz kādu cilvēka darbības iemaņu un paņēmienu kopumu (piemēram, gleznošanas, mūrēšanas tehnika).
Art Kane

Biogrāfija

Art Kane ir dzimis 1925. gada 9. aprīlī Bronksā, Ņujorkā. Interesi par fotografēšanu viņam bērnībā ieaudzināja māte, kas bija kvēla kino fane. Savu pirmo profesionālo fotosesiju viņš veica 1958.gadā, kad sāka strādāt vīriešu žurnālā Esquire. Pēc trīs gadiem Art Kane šo darbu pameta, kļūstot par žurnāla Seventeen jaunāko radošo direktoru.
Art Kane bija modernās fotogrāfijas aizsācējs. Viņš bija ieinteresēts, kā savu darbu uzlabot — ko darīt turpmāk, kā attīstīties, kā sasniegt perfekciju.
Vēl 30 gadus pirms Photoshop izveidošanas Art Kane prata apstrādāt un rediģēt attēlus, izmantojot labi apgaismotu galdu un lupu. Tāpat fotogrāfs aizsāka ideju — vienu foto vai foto sēriju pārvēršot stāstā, padarot fotogrāfiju par ilustrāciju.

Apbalvojumi

Savas dzīves laikā fotogrāfs Art Kane tika novērtēts gandrīz katrā ASV foto dizaina organizācijā — atzīts par gada labāko fotogrāfu, iekļauts Amerikas žurnālu fotogrāfu apvienībā, neskaitāmas reizes tā vai citādi novērtēts.
Rīgas 18. vakara (maiņu) vidusskola

Vēsture

Skola dibināta 1949. gadā kā Rīgas 18. strādnieku jaunatnes vidusskola 1898. gadā celtajā ēkā Sarkandaugavas ielā 24 (tagad tur darbojas BJC "Laimīte"). Īsu laiku tā atradās Rīgas 28. vidusskolas ēkā, bet 1952. gadā to pārcēla uz ēku Lēdurgas ielā 12 un nodeva Rīgas Elektrorūpnīcas pārziņā. 1963. gadā to pārdēvēja par Rīgas 18. vakara (maiņu) vidusskolu un 1970. gadā pārcēla uz agrākās rūpnīcas "Provodņiks" ēku Sīmaņa ielā 14/16. Pirms tam šajā ēkā 1950. gados atradās Rīgas 39. vidusskola, bet 1960. gados Rīgas 41. astoņgadīgā skola.

Izglītības programmas

Pamatizglītības programma (21011112), Pamatizglītības mazākumtautību programma (21011122), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011012), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programma (31011013), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena mazākumtautību programma (31011022), Vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena mazākumtautību programma (31011023).
Gāzu kustība cauruļvadu spiedvados

Gāzes plūsmas ierosmes avots

Gāzes plūsmas ierosmes avots tātad ir spiediena gradients plūsmas virzienā. Ja aplūko stacionāru gāzes kustību, masas caurplūde ir konstanta, bet tilpumiskā caurplūde un kustības ātrums palielinās kustības virzienā. Vispārīgā gadījumā process ir adiabātisks un tātad ievērojami sarežģīts. Elementārajā hidraulikā tomēr var pieņemt, ka temperatūras izmaiņas ir niecīgas un tādēļ saglabājas plūsmas izotermiskais raksturs.
Ja temperatūras izmaiņu nav, gāzes viskozitāte nemainās un:
Re=(v∙d)/ν=(v∙d∙ρ)/μ , bet v=4Q/(π∙d² )=(4Qₘ)/(ρ∙π∙d² ) , no kurienes Re=(4ρdQₘ)/(μρπd² )=(4Qₘ)/(πdμ) (1).
Tā kā masas caurplūde ir konstanta un dinamiskās viskozitātes koeficients μ tika pieņemts konstants, tad arī Reinoldsa kritērijs visā plūsmas ceļā ir konstants un līdz ar to nemainās arī hidrauliskās pretestības koeficients λ.
Marcels Hosa

NHL

Profesionāla hokejista karjeru M. Hosa sācis 1998. gadā, kad pievienojās WHL klubam Portlendas "Winter Hawks", kura rindās aizvadīja trīs sezonas. 2000. gada NHL draftā viņu draftēja Monreālas "Canadiens", un 2001.-2002. gada sezonā viņš aizvadīja 10 spēles tās sastāvā, bet atlikušo sezonas daļu aizvadīja tās fārmklubā - AHL līgas klubā Kvebekas "Citadelles". 2002.-2003. gada sezonā "Canadiens" rindās M. Hosa aizvadīja jau 34 spēles, atlikušo sezonas daļu aizvadot fārmkluba Hamiltonas "Bulldogs" rindās. 2003.-2004. gada sezonā līdz spēlēšanai "Canadiens" M. Hosa nemaz neaizkļuva, visu sezonu aizvadot "Bulldogs" sastāvā. NHL lokauta laikā M. Hosa spēlēja Zviedrijas Elitsērijas klubā Mora IK, bet pēc lokauta pievienojās Ņujorkas "Rangers", kur spēlēja līdz pat 2008. gadam, kad tika aizmainīts uz Fīniksas "Coyotes".

KHL

No 2008. gada spēlēja KHL komandā Rīgas "Dinamo". 2009. gada 10. janvārī spēlēja pirmajā KHL Zvaigžņu spēlē, kurā izcēlās ar trim gūtiem vārtiem, no kuriem pēdējie bija uzvaru nesošie.
Kopš 2009. gada novembra M. Hosa bija labākais KHL vārtu guvējs 2009.—2010. gada sezonā un ar šādu panākumu arī pabeidza 2009.—2010. gada regulārā čempionāta sezonu. 2010. gada 1. februārī M. Hosa tika atzīts par KHL nedēļas labāko uzbrucēju.
Saskaņā ar Neatkarīgās Rīta Avīzes informāciju, M. Hosa ar 700 000 eiro algu 2008.—2009. gada sezonā kļuva par visu laiku vislabāk apmaksāto sportistu Latvijā.
Pēc 2009.—2010. gada KHL sezonas noslēdza līgumu ar Krievijas komandu Kazaņas "Ak Bars", bet vēl nākamajā sezonā pārcēlās uz Maskavas "Spartak". 2011.—12. sezonas beigās "Spartak" lauza līgumu ar M. Hosu, tika paziņots, ka hokejists varētu spēlēt Mitišču "Atlant". Taču 4. janvārī tika paziņots, ka viņš atgriežas Rīgas "Dinamo".
Pēc sezonas noslēguma M. Hosa pievienojās KHL debitantiem Prāgas "Lev", taču vēl gadu vēlāk jau trešo reizi karjerā kļuva par Rīgas "Dinamo" spēlētāju. Iepriekš ar "Dinamo" viņš ir bijis komandas rezultatīvākais spēlētājs divās no kluba sastāvā aizvadītajām sezonām. Pēc pusotas "Dinamo" aizvadītas sezonas, 2014. gada 19. decembrī līgums ar hokejistu tika lauzts. Karjeras nogalē aizvadīja vairākas sezonas Čehijas Ekstralīgas un Slovākijas Ekstralīgas klubos, līdz 2018. gadā noslēdza karjeru.

Slovākijas izlase

Slovākijas hokeja izlases rindās spēlējis 2006. gada Turīnas un 2010. gada Vankūveras Olimpiskajās spēlēs, kā arī vairākos Pasaules čempionātos. 2012. gada Pasaules čempionātā Slovākijas izlases sastāvā izcīnīja sudraba medaļas. Junioru vecumā spēlējis 1999. gada Pasaules čempionātā U-18 jauniešiem, divos Pasaules čempionātos junioriem.
Game Boy Advance

Game Boy Advance SP

Jau 2003. gadā Nintendo iepazīstināja pasauli ar jaunu Game Boy Advance, kurā ir iebūvēta spuldzīte un uzlādējama baterija. Šai konsolei arī ir jauns LCD ekrāns, kas ir lielāks un spožāks. Pēc tam tika izdota nākamā Game Boy Advance SP versija — Game Boy Advance SP+.

Game Boy Micro

2005. gada septembrī Nintendo izdeva otro Advance uzlabojumu. Tas ir diezgan līdzīgs parastajam Advance, tomēr tas ir daudz mazāks un pieguļošāks. Game Boy Micro bija daudz krāsaināks un ļāva lietotājam mainīt Game Boy attēla krāsas, utt.

Pārdošanas daudzumi

2006. gada 1. decembrī Nintendo paziņoja, ka Game Boy Advance Ziemeļamerikā ir pārdots 33,63 miljonu eksemplāros. 2008. gada 18. janvārī tika paziņots, ka Ziemeļamerikā ir pārdoti 36,24 miljoni eksemplāru. 2008. gada 31. martā pasaulē kopā bija pārdoti 81,06 miljoni eksemplāru, no kuriem 43,23 miljoni ir GameBoy Advance SP.
National Security Space Launch

Vēsture

Sākotnēji (1990. gadu vidū) Evolved Expendable Launch Vehicle (no angļu:   "attīstītā vienreiz izmantojamā nesējraķete") jeb EELV programma tika plānota, lai samazinātu ASV Aizsardzības departamenta starta izmaksas par 25 — 50 procentiem. Bija paredzēts visus militāros startus nodot vienam operatoram, kas izmantotu no tipveida elementiem sastāvošu raķešu saimi, nomainot tobrīd eksistējošās Atlas, Delta un Titan nesējraķešu modifikācijas. Sakarā ar komerciālās kosmosa rūpniecības uzplaukumu 1990. gadu beigās, kad bija paaugstināts pieprasījums kravu nogādāšanai kosmosā, Gaisa Spēki nolēma atbalstīt konkurējošas raķešu saimes, jo komercpieprasījums palīdzētu uzturēt divus kosmisko nesēju piegādātājus. Ja 1980. gadā ASV nodrošināja visu starptautisko komercpavadoņu nogādāšanu orbītā, tad 1990. gadu vidū šī tirgus daļa bija samazinājusies līdz 30 %. ASV vēlējās atgūt zaudētās pozīcijas. Prognozes rādīja, ka komerckravu skaits pieaugs. Par EELV izstrādātājiem tika izvēlēti Lockheed Martin un McDonnell Douglas (vēlāk šo uzņēmumu nopirka Boeing), modernizējot savu nesējraķešu saimes Atlas un Delta. 
Gadsimtu mijā kosmiskais uzplaukums noplaka, līdz ar to izmainījās tirgus situācija — kosmisko nesēju operatori konkurences apstākļos bija spiesti samazināt startu cenas, lai iegūtu komerclīgumus. Vēl kāds nepatīkams apstāklis ietekmēja EELV programmu. Sākotnēji 1998. gadā tika noslēgti valsts pasūtījumi: Delta 4 dabūja 19 līgumus, bet Atlas 5 tikai 9. 2003. gada sākumā Gaisa spēki veica izmeklēšanu, kurā atklājās, ka Boeing bija izmantojis negodīgus līdzekļus. Bijušais Lockheed Martin darbinieks bija pārgājis strādāt Boeing, līdzi paņemot arī nozīmīgus dokumentus, kas ļāva Boeing piedāvāt labākus kontrakta nosacījumus nekā konkurents. Par sodu Boeing zaudēja tiesības piedalīties otrajā EELV iepirkumā, kā arī Delta-4 septiņi starti tika nodoti Atlas-5, Gaisa Spēki Lockheed Martin deva atļauju rietumu piekrastē izbūvēt starta laukumu, kā arī piešķīra 3 papildu startus. Boeing, zaudējot valsts pasūtījumus un redzot, ka Delta 4 lielo izmaksu dēļ nebūs konkurētspējīga, atsauca savu EELV nesēju no komerctirgus. Savukārt Lockheed Martin savu Atlas 5 paturēja komerciāli pieejamu.
2010. gadu beigās ASV privātais uzņēmums SpaceX kosmosā palaida vairākas militārās kravas, un 2018. gadā raķete Falcon 9 tika sertificēta EELV programmai.
2019. gada 1. martā EELV programma oficiāli tika pārdēvēta par National Security Space Launch (no angļu:   "Nacionlās drošības kosmosa starts"), jo programmā izmantotās nesējraķetes ir arī vairākkārt izmantojamas.
Kārlis Fihtenbergs

Bērnība un jaunība

Kārlis Fihtenbergs dzimis 1886. gadā Jaunpils pagastā mežsarga ģimenē, iegūst izglītību Jaunpils pagasta skolu, pēc tam Jelgavas reālskolu. 1905. gadā Fihtenbergs beidz Vecsātu zemkopības skolu un uzsāk darbu kā muižas pārvaldnieks Orlas guberņā, vēlāk arī Čerņigovas guberņā.

Pirmajā pasaules karā

1915. gadā, sākoties Pirmajam pasaules karam Fihtenbergu iesauc Krievijas impērijas armijā, 1917. gadā beidz Žitomiras praporščiku skolu, piedalās kaujās Galīcijas frontē. Pēc Krievijas armijas sabrukuma Fihtenbergs 1918. gada 3. februārī demobilizējas, taču jau drīz pēc pievienojas hetmaņa Skoropadska militārajiem formējumiem cīņā pret lieliniekiem.

Latvijas brīvības cīņās

Latvijā Fihtenbergs atgriežas 1918. gada 20. decembrī un 1919. gada 5. maijā tiek iesaukts Latvijas bruņoto spēku rindās Dienvidlatvijas brigādē. Vēlāk tiek iecelts par Rīgas militārās policijas II iecirkņa priekšnieku, piedalās arī kaujās pie Slokas un Rīgas ieņemšanā 1919. gada 22. maijā.
1919. gada 15. oktobrī Bermontiādes laikā Fihtenbergs komandē 8. Daugavpils kājnieku pulka 1. rotas II vadu triecienā pār Dzelzceļa tiltu ar mērķi novērst uzmanību no desanta Bolderājā. Sākotnēji izdodas ieņemt ienaidnieka pozīcijas otrā tilta galā, Fihtenbergs varonīgi cīnās, taču tiek ievainots un līdz ar citiem 8. Daugavpils pulka vīriem saņemts gūstā. Tiek uzskatīts, ka Fihtenbergs pēc sagūstīšanas tiek spīdzināts ar mērķi noskaidrot uzbrukuma plānu. Pēc vienas no versijām 10. novembrī Fihtenbergam izdodas no gūsta izbēgt, tālākie notikumi ir miglā tīti, taču pēc Pārdaugavas atbrīvošanas viņa ledū iesaldētās mirstīgās atliekas ar spīdzināšanas pazīmēm (izgriezta mēle, salauzts žoklis, izdurtas acis, rokas satītas ar telegrāfa kabeli) tiek atrastas Daugavā pie Dzelzs tilta. Zemes klēpī mocekļa nāvē mirušo Fihtenbergu gulda Rīgas Brāļu kapos.
Pēc nāves apbalvots ar III šķiras Lāčplēša kara ordeni, Fihtenberga atraitnei Olgai tiek piešķirtas lauku saimniecība Bauskas apriņķī, to nosauc Priežkalni - "Fichtenberg" latviskajā tulkojumā.
Līdz Otrajam pasaules karam Rīgas kara muzejā glabājās leitnanta Fihtenberga pēcnāves maska, kā arī telegrāfa kabelis, ar kuru bija satītas viņa rokas.
Dinārs

Dinārs vai denars ir valūta vairākās valstīs Tuvajos Austrumos, Ziemeļāfrikā, kā arī bijušās Dienvidslāvijas SFR valstīs.
1954. gada pasaules čempionāts cīņas sportā

1954. gada pasaules čempionāts brīvā cīņā notika no 22. līdz 25. maijam Tokijā (Japāna).
Vladislavs Soltāns

Dzīvesgājums

Dzimis 1870. gada 7. jūlijā Tverā izsūtītā Prezmas muižas īpašnieka Vladislava Hieronīma Soltāna un viņa sievas Oktāvijas ģimenē. 
Studēja tieslietas Tērbatas Universitātē, iestājās studentu korporācijā Konwent Polonia. Strādāja par advokātu Rīgā un Pēterburgā, bija Rīgas katoļu labdarības biedrības direktors un Poļu organizācijas komitejas viceprezidents Rīgā. 1911. gadā viņš apmetās savā Prezmas muižā.
Kad 1918. gada janvārī Latgali okupēja Vācijas impērijas karaspēks, Rēzeknes apriņķa zemstes sapulces 1918. gada 18. maijā Vladislavu Soltānu ievēlēja par Latgales Centrālās zemes padomes locekli.
Poļu—padomju kara laikā viņu 1919. gada 19. novembrī iecēla par Varšavas gubernatoru. No 1922. gada 4. februāra līdz 6. aprīlim viņš piedalījās sarunās par Viļņas apgabala (t.s. Viduslietuvas Republikas) beznosacījumu iestāšanos Polijas sastāvā.
No 1923. gada decembra līdz 1924. gada martam V. Soltāns bija Polijas Iekšlietu ministrs. Polijas Izglītības biedrības vadītājs un Komunisma apkarošanas savienības priekšsēdētājs (1936–1939).
Pēc Polijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā viņš bija Polijas izlūkošanas Augstākās padomes priekšsēdētājs.
Miris 1943. gada 7. februārī Varšavā.
Mirjana Mariča

Ģimene

Mirjanai ir dvīņumāsa Alise, kas ir piedzimusi tikai par 20 minūtēm ātrāk un arī ir šaha lielmeistare. Māsas Maričas ir vienīgās dvīņu māsas pasaulē ar lielmeistares tituliem.
Vilciens (filma)

Sižets

Jau gandrīz gadsimtu Latvijā atrodas senās kultūras liecinieks — šaursliežu dzelzceļš. Tas savieno Gulbeni un Alūksni. Dzelzceļš, kā arī mazais bānītis, kas pa to brauc, ir starp modernās pasaules pirmajiem vēstnešiem, tai pašā laikā liecinot arī par arhaisku kultūru, kura lēnām pazūd pasaulē, kuru pārņem mehāniska civilizācija.
Gamma interferons

Gamma interferons, interferons γ jeb IFN-γ ir citokīns no interferonu II klases (ir vienīgais šīs klases pārstāvis).
Gamma interferons ir multifunkcionāls citokīns ar šūnu tipa specifisku pretvīrusu aktivitāti. Ir imūnais interferons, kas provocē HLA I un II klases antigēnu ekspresiju dažādu šūnu tipos. Ir pretaudzēju aktivitāte. Aktivē makrofāgus, stimulē imūno citotoksicitāti, paaugstina makrofagālo intracelulāro patogēnu killingu. Spēlē svarīgu lomu imūnās atbildes modulācijā un inhibē epidermālo šūnu augšanu.
Burgasa

Vēsture

Burgasas priekštece ir viduslaiku grieķu apmetne Pirgosa (Πύργος), tulkojumā "tornis". Līdz Bulgārijas neatkarības nodibināšanai 1878. gadā Burgasa bija neliela, grieķu apdzīvota pilsētiņa. Neatkarīgās Bulgārijas laikā tā kļuva par Bulgārijas dienvidu piekrastes galveno centru ar attīstītu naftas un ķīmisko rūpniecību. 1903. gadā pilsētā ienāca dzelzceļš, kas paātrināja tās attīstību. Sociālistiskās Bulgārijas laikā pilsēta spēja saglabāt savu 20. gadsimta sākuma arhitektūru.
Iecavas katoļu baznīca

Vēsture

Pirmais dievkalpojums katoļiem Iecavā, kuru vadījis Bauskas baznīcas priesteris A. Taukuls, bijis 1993. gada 24. decembrī. Iecavas kultūras namā. Sapulcē, kas notika 1994. gada 6. janvārī tika izskatīts draudzes nolikums un ievēlēta draudzes valde, kas nolēma pulcēties dievkalpojumā vienu reizi mēnesī. Tie notikuši kultūras namā un Mazuru mājās. Radās ideja par dievnama nepieciešamību Iecavā, 1995. gada 13. martā pagasta padomei tika iesniegts lūgums piešķirt zemi, taču draudzes dokumentu trūkuma dēļ tika saņemts atteikums, tāpēc 1997. gada 7. aprīlī draudzi oficiāli reģistrēja Tieslietu ministrijā. 2000. gada 27. decembrī tika iesniegts otrais lūgums par zemes ierādīšanu, ko pagasts atbalstīja, piedāvājot astoņus variantus. 2001. gada 16. martā tika nolemts iegādāties īpašumu baznīcas būvniecībai Lauku ielā 16.
2003. gada 27. aprīlī Jelgavas diecēzes bīskaps Antons Justs iesvētīja pamatakmeni, piedaloties Skaistkalnes baznīcas paulīniešiem, Dobeles un Ozolaines baznīcu prāvestiem un ticīgajiem. Tā paša gada rudenī sākās celtniecības darbi pēc arhitekta A. Pakloņa projekta tehniskā uzrauga Vitālija Circeņa vadībā, celtniecību veica "Bauskas celtnieks". 300 000 eiro dievnama celtniecībai ziedoja Vācijas katoļu organizācijas. No 2006. gada 20. septembra celtniecība un saimnieciskās lietas noritēja Bauskas dekanāta prāvesta Jāņa Zviedrāna vadībā. 2007. gada vasarā pabeidza montēt torni, 5. septembrī tika iesvētīts krusts, 28. novembrī tornī pacēla zvanu. 2009. gada 23. augustā bīskaps Antons Justs konsekrēja baznīcu Svētā Antona no Padujas godam un aizbildniecībai.

Eksterjers

Dievnams ir celtne, kas būvēta modernisma stilā ar vienu 38 metrus augstu torni, kurā iekārts viens Polijā atliets 250 kg smagais zvans, ko baznīcai dāvājusi pašvaldība. Apkārt baznīcai ir dārzs, kurā gar īpašuma robežu ierīkotas  Krustaceļa stacijas.

Interjers

Baznīca ir vienas navas telpa. Virs ieejas lūgšanu zālē atrodas kora telpas, kas balstās uz četrstūrainiem mūra pīlāriem, arī pārējās telpas griestu smagums balstās uz līdzīgiem pīlāriem vairākās vietās. Interjers ir moderns un askētisks. Baznīcā ir viens altāris, ko tāpat kā pulti, altāra galdu no akmens veidotu modernā stilā ir dāvājusi Vācijas „Bonifatiuswerk" katoļu palīdzības organizācija.

Draudze

Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Jelgavas diecēzē. Par pirmo uz vietas rezidējošo draudzes prāvestu jaunajā baznīcā bija priesteris Arnis Vizbelis. Šobrīd draudzi apkalpo prāvests Agris Ruļuks. Iecavas draudzi nodibināja 1997. gada 7. aprīlī.  Tai piederīgi ir katoļi, kas dzīvo Iecavā un tās apkārtnē. Dievkalpojumi notiek katru dienu, baznīca atvērta dievkalpojumu laikā. Darbojas svētdienas skola, kuru vada skolotāja Vija Čivčiša. Draudzes lielākie svētki ir Svētā Antona no Padujas diena.