google/wiki40b huggingface dataset:
Brocēni (stacija)

Vēsture

Stacija atklāta 1927. gada 10. oktobrī. Pēc V. Ozoliņa projekta 1937. gadā uzcelta divstāvu mūra ēka. Apbūves laukums 305 m². 1961. gadā saistībā ar Brocēnu cementa un šīfera kombināta modernizāciju no stacijas līdz Sātiņu karjeram tika izbūvēts 9,4 km garš, elektrificēts platsliežu dzelzceļš, pie jaunatklātās drupināšanas fabrikas izbūvēts elektrolokomotīvju depo. 1999. gadā kustība elektrificētajā dzelzceļa posmā slēgta, tomēr cementa rūpnīcai joprojām pieder plašs platsliežu pievedceļu tīkls. No 2006. gada 31. martam līdz 2008. gada 1. janvārim Brocēnos pieturēja atjaunotais pasažieru vilciens Rīga—Liepāja—Rīga, bet no 2008. gada Brocēni darbojas tikai kā kravas stacija, jo mazā pasažieru skaita dēļ Brocēnos pasažieru vilciens vairs nepietur. Brocēnos galvenokārt notiek cementa nosūtīšana uz Rīgu un Liepājas ostu. Blakus stacijai atrodas cementa ražotne "Cemex".
 Brocēnu stacijas pārmijas tikai 2011. gadā tika aprīkotas ar elektrocentralizāciju (elektrocentralizācijas gadījumā tās pārbīda stacijas dežurants no vadības pults, nevis pārmijnieki).
2018. gada 12. oktobrī, pēc 10 gadu pārtraukuma, plkst. 20:14 Brocēnu stacijā pieturēja dīzeļvilciens Nr.721 Rīga—Liepāja, lai aizvestu uz Liepāju bērnus no Brocēnu interešu pulciņa. Papildu apstāšanos un bērnu biļešu cenu sedza Brocēnu novada pašvaldība.
Citoskelets

Citoskelets (grieķu: κύτος, kytos — 'šūna' un σκελετός, skeletos — 'izkaltēts') ir savstarpēji saistītu mikrocaurulīšu, aktīna diedziņu un starpdiedziņu tīklojums šūnas citoplazmā, kas uztur šūnas formu un kustības.

Vēsture

Līdz 1970. gadam valdīja uzskats, ka citosols ir juceklīgs biomolekulu maisījums. Ar augstsprieguma elektronmikroskopiem caurstarojot biezus paraugus, tika atklāts, ka citosols īstenībā ir rūpīgi sakārtota struktūra, bet ar imunofluorescences mikroskopijas metodēm citoskeleta tīklojumā atklāja olbaltumvielu šķiedru kopojumus.

Darbība

Citoskeleta elementi uztur šūnas formu un izraisa šūnas un tās organoīdu kustības. Citoskelets ir dinamiska sistēma, jo tās elementi ātri apvienojas vai sadalās monomēros, kā arī pievienojas polimēriem vai pamet tos. Tas notiek dažu sekunžu un minūšu laikā. Šūnas dzīves cikla dažādos posmos citoskeleta tīklojums var pat pilnīgi izzust un atkal atjaunoties.
Piemēram, pirms šūnu dalīšanās elementi sadalās un tad apvienojas, veidojot dalīšanās vārpstu, kura precīzi sadala hromosomas uz pusēm. Vārpsta izjūk šūnas dalīšanās beigās, un elementi atkal savienojas iepriekšējā kārtībā.
Windows 3.1x

Windows 3.1

Windows 3.1 tika izlaists 1992. gada 6. aprīlī, iekļāva TrueType fontu sistēmu. Windows 3.1 tika izveidots, lai nodrošinātu saderību ar vecākām versijām. Kā Windows 3.0 tas iekļāva File Manager un Program Manager.
Windows 3.1 Multimedia PC versijā (tikai beta versija, izlaists 1992. gada novembrī) iekļāva multivides atskaņotāju, kas ļāva atskaņot video failus.

Windows 3.11

Windows 3.11 tika izlaists 1993. gada 8. novembrī. Šis atjauninājums nepievienoja jaunas funkcijas, tikai izlaboja kļūdas. Microsoft nomainīja visas tirdzniecības Windows 3.1 versijas ar Windows 3.11, un piedāvāja bezmaksas atjauninājumus jebkuram Windows 3.1 īpašniekam.
Futbola klubs

Futbola klubs ir sporta organizācija, kas piedalās futbola sacensībās. Papildus futbolistiem klubam arī ir treneris ar palīgiem, kluba menedžeris, ārsti un citi darbinieki. Komandas pamatā ir divdesmit vai vairāk spēlētāji.
Vienam klubam var būt vairākas komandas dažādās līgās, jauniešu komandas, sportu skolas, stadions un mācību bāze.
Pastāv valstu futbola izlases, kurās spēlē attiecīgās valsts labākie spēlētāji, kā arī klubu komandas, kuru spēlētāji dažādos turnīros sacenšas ar citiem klubiem.
Domāšana

Par domāšanu mēdz saukt prāta norises, garīgās darbības, ar kuru palīdzību tiek modelēta pasaule.
Domāšana ir manipulācija ar informāciju, piemēram, veidojot uztveri, nodarbojoties ar problēmu risināšanu un iemesliem un pieņemot lēmumus. Domāšana ir augstākā izziņas funkcija, un domāšanas procesa analīze ir izziņas psiholoģijas sastāvdaļa.
Bioloģijas kontekstā domāšana ir neironu grupu aktivācija.
Siltummainis

Siltummainis ir iekārta, kura pārvada siltumu no vienas vides uz citu. Vides var būt atdalītas ar starpsienu tā, lai tās nekad nesajauktos vai tās var būt tiešā kontaktā. Siltummaini var saukt arī par siltuma atgūšanas iekārtu. Siltummaiņus plaši izmanto apkurei, dzesēšanai, gaisa kondicionēšanai kā arī rūpnieciskam pielietojumam. Kā siltumnesēju var izmantot gāzes (dūmgāzes), šķidrumus (ūdens), tvaiku, gaisu. Īpaši efektīva siltummaiņa izmantošana ir tad, ja ar silto, netīro gaisu, kuru izvada no telpas, sasilda vēso, ienākošo gaisu, samazinot elektroenerģijas patēriņu.

Uzstādīšana

Siltummaini uzstāda centrālajā gaisa kondicionēšanas iekārtā, ventilācijas sistēmā.
Tour of California

Latvijas sportistu sniegums

2015. gada sacensību trešajā posmā uzvarēja Toms Skujiņš, kļūstot arī par sacensību līderi un šo statusu nosargājot vēl trīs posmus. 2016. gada sacensībās Skujiņš uzvarēja piektajā posmā. 2018. gada sacensībās Skujiņš uzvarēja trešajā posmā un kalnu braucēju klasifikācijā.
Vārves pagasts

Daba

Pagasts izvietojies Piejūras zemienē, Ventas kreisajā krastā.

Upes

Bebrupīte, Medole, Vārves upīte.

Vēsture

Mūsdienu Vārves pagasta teritorijā vēsturiski atradās Leču muiža (Gut Atlitzen, Leči), Pasiekstes muiža (Gut Passeexten, Pasiekste), Vārves muiža (Gut Warwen, Vārve), Zūru muiža (Gut Suhrs, Zūras).
Vārves pagasts tika izveidots 1. Pasaules kara laikā, atdalot to no Sarkanmuižas pagasta. 1935. gadā Ventspils apriņķa Vārves pagasta platība bija 50,8 km² un tajā dzīvoja 798 iedzīvotāji. 1945. gadā pagastā izveidoja Vārves ciema padomi, ko gan 1947. gadā likvidēja, bet 1949. gadā, līdz ar pagasta likvidēšanu, izveidoja no jauna. Vārves ciems ietilpis Ventspils (1949-1962), Kuldīgas (1962-1967) un atkal Ventspils (pēc 1967. g.) rajonos. 1954. gadā Vārves ciemam pievienoja likvidēto Zūru ciemu. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Vārves pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Ventspils novadā.

Apdzīvotās vietas

Lielākās apdzīvotās vietas ir Ventava (pagasta centrs), Vārve, Zūras.
Vībiņi

Vēsture

Uz ziemeļiem no Vībiņiem atradās Bakūzes muiža, kas pēc 1920. gada zemes reformas tika sadalīta 23 jaunsaimniecībās, bet kungu māja izrentēta. Muižas kompleksā bijušas kalpu mājas, pārvaldnieka māja, divas kūtis, šķūņi, piena māja, lapene, vārtu stabi, zirgu stallis, siltumnīcas. Saglabājusies klēts (pārbūvēta par kalti), divas kūtis (pārbūvētas par fermām), zirgu stallis (tagad noliktava), saimniecības ēka (pārbūvēta skolas darbnīcām). Kungu māju ap 1867.gadu vēlīnā klasicisma stilā pēc arhitekta Teodora Zeilera projekta cēlis muižnieks Kārlis Dorothezens. Nereģistrētā laulībā ar Olgu Baršuku (1833-1916; prototips Jēkaba Janševska romāna «Līgava» galvenajai varonei) muižniekam dzimuši 6 bērni - 3 dēli un 3 meitas. Savai civilsievai K. Dorothezens nopircis Mustiņu pusmuižu, kur viņa ar bērniem nodzīvoja līdz Pirmajam pasaules karam. Otrā pasaules kara Kurzemes cietokšņa lielkauju laikā muižas ēkās ierīkots kara hospitālis un līdzās, izcērtot daļu parka, - lidlauks. No 1940. līdz 2009. gadam muižas kungu mājā darbojās Embūtes deviņgadīgā skola.
Savukārt Vībiņu muiža tika sadalīta 27 jaunsaimniecībās. Pēc agrārreformas muižas centrs tika izrentēts vienam no agrākajiem īpašniekiem brāļiem Sanderiem. Pēc Pirmā pasaules kara muižas celtnes tikušas izmantotas kā administratīvas ēkas - ierīkots klubs, biroju telpas, feldšeru punkts, bibliotēka, kiosks, kā arī izbūvēti dzīvokļi. 1969. gadā muižas ēkas tika daļēji pamestas, tagad no kādreizējās Vībiņu muižas saglabājies vien 19. gs. izveidotais parks, muižas kapliča, būvēta 1927. gadā (Sanderu dzimtai), vārtu stabi un dārza vāze. Muižas ēkas nojauktas 20. gs. 80. gados. Vībiņu muižas kungu mājā bijušas baltas podiņu krāsnis, divi manteļskursteņi, lieli velvēti pagrabi, zālē - ornamentāla parketa grīda un 2 nišas.
Hjū Blendfords

Šaha kompozīcija

Šahu iemācījies spēlēt skolas gados un ap 1930. gadu sācis sastādīt arī etīdes. Kopš tā laika publicējis apmēram 200 etīdes. Viņš ir Gaja — Blendforda — Rojkrofta koda, ko izmanto etīžu klasifikācijai, līdzautors.
1951. gada augustā viņš pārņēma no Ričarda Gaja nelielu etīžu sleju žurmālā British Chess Magazine, kuru viņš rediģēja līdz 1972. gada februārim. No 1961. gada Blendfords bija starptautiskais tiesnesis šaha kompozīcijā.
Ansis Bīlenšteins

Dzīvesgājums

Dzimis Jaunaucē 1863. gada 13. martā Augusta Bīlenšteina ģimenē. Studēja teoloģiju Tērbatas universitātē. Latviešu literārās biedrības biedrs. Publicējis apcerējumus par latviešu mitoloģiju un pasakām. No 1888. gada Reņģes mācītājs, vēlāk, līdz 1919. gadam, kalpoja Vecsaules draudzē.
Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 12. janvārī lielinieku arestēts, nākamajā dienā nošauts pie Bauskas pils.
Latānijas

Apraksts

Stumbra garums var pārsniegt 10 m, lapas ar kātu veido 3—4 m lielu lapotni.
Zilo latāniju jauno stādiņu lapas ir no zilgani pelēka līdz sudrabaini zilam tonim, kātiņš un lapiņu apmalojums sarkans.
Sarkanā latānija izteikti sarkanāka. Jaunajiem kociņiem lapu kāts un lapu maliņas sarkanas, savukārt pieaugot lapu augšpuse kļūst tumši zaļa, apakšpuse — pelēcīgi zaļa. Arī daži no latānijas ziediem izplaukst sarkani.
Dzelteno latāniju lapu kāts dzeltens, lapu abas puses dzeltenīgi zaļas.
Vladimirs Jurzinovs

Spēlētāja karjera

Spēlētāja karjeras laikā spēlēja centra uzbrucēja pozīcijā. Lielāko daļu karjeras aizvadīja Maskavas "Dinamo" sastāvā, karjeru noslēdza Somijas klubā Tamperes "Koo-Vee", kur bija spēlējošais treneris. "Dinamo" sastāvā septiņas reizes izcīnīja sudraba medaļu PSRS čempionātā, kopumā PSRS čempionātā aizvadījis 489 spēles, kurās guvis 239 vārtus. Spēlējis PSRS izlasē. Tās sastāvā divas reizes izcīnījis zeltu Pasaules čempionātā (1963, 1969) un vienu bronzu (1961).

Trenera karjera

Pēc spēlētāja karjeras beigām kļuvis par treneri. Laikā no 1974. līdz 1980. un no 1989. līdz 1992 gadam bijis Maskavas "Dinamo" treneris, vairākas reizes komanda viņa vādībā uzvarēja PSRS čempionātā. Laikā no 1980. līdz 1989. gadam Jurzinovs vadījis Rīgas "Dinamo", kas viņa vadībā 1987.—1988. gada sezonā izcīnīja sudrabu. No 1992. līdz 1998. gadam bijis Somijas kluba Turku TPS galvenais treneris, no 1998. līdz 2004. gadam trenēja Klotenes "Flyers" (Šveice), no 2005. līdz 2006. gadam — Jaroslavļas "Lokomotiv". Bijis Latvijas izlases konsultats 1995., 1997. un 1999. gada Pasaules čempionātā. Vairākkārt Latvijas hokeja federācija apsvērusi Jurzinova kandidatūru izlases galvenā trenera amatam, bet šo amatu tā arī nekad nav ieņēmis. Tāpat trenējis Krievijas izlasi, bijis galvenais treneris 1998. gada Pasaules čempionātā un 1998. gada ziemas olimpiskajās spēlēs.
Saņēmis Latvijas PSR un PSRS Nopelniem bagātā trenera goda nosaukumu.
Riests

Riests ir rāpuļu, putnu, zīdītāju dzimumuzbudinājuma izpausme, kas saistīta ar pārošanos. Riests raksturīgs galvenokārt tēviņiem, dažkārt arī mātītēm. Riests sākas vairākas dienas, reizēm vairākus mēnešus pirms pārošanās. Riesta laikā izpaužas dažādas morfofizioloģiskas izmaiņas, kā sēklinieku un maksts piebriešana, "kāzu tērpa" veidošanās. Riestu regulē dzimumhormoni. 
Riesta laikā tiek izpildīts riesta rituāls, kura laikā partneri sagatvojas pārošanās procesam. Tas palīdz tēviņam un mātītei sameklēt vienam otru, tā nodrošinot veiksmīgu pārošanos. Mātītes izdarītajā partnera izvēlē liela nozīme ir tieši riesta rituālam. Katrai sugai ir izveidojies savs raksturīgais darbības kompleks - riesta rituāls, ko izpilda riesta laikā. Riesta rituālā ietilpst ķermeņa kustību sērija ar īpašu skaņu izdošanu, smaržu sekrētu izdalīšanu vai dziedāšana. Riesta rituāla mērķis ir stimulēt partneri dzimumaktam, kā arī kāpināt savu dzimumaktivitāti. Riesta rituālam seko dzimumakts.
Riests daudziem dzīvniekiem notiek reizi gadā, citiem vairākas reizes gadā, dažiem zīdītājiem, kam ir ilgs grūsnības un mazuļu zīdīšanas periods - reizi divos gados vai retāk, piemēram, vaļiem.
Gunārs Lūsis-Grīnbergs

Radošais darbs

Pēc arhitekta kvalifikācijas iegūšanas viņa darba vieta teju visu darba mūžu bija institūts «Pilsētprojekts» (1958—1992). Kopš 1960. gada G. Lūsis-Grīnbergs ir Latvijas Arhitektu savienības biedrs.
Nozīmīgs pavērsiens G. Lūša-Grīnberga darbā bija saskarsme ar arhitektu N. Rendelu, kurš jauno kolēģi ieinteresēja par pilsētbūvniecības problēmām. Arhitekts ir vairāk nekā 30 Latvijas mazpilsētu ģenerālplānu un to vēsturisko centru detālplānojumu autors, turklāt daudzām tie ir izstrādāti vairākkārt — Tukumam (1973, 1991), Siguldai (1972, 1991), Cēsīm (1967, 1988), Ogrei (1970, 1989). Autors Aizkraukles (1971), Alūksnes (1974) , Kuldīgas (1973), Aizputes (1980), Līgatnes (1985), Rēzeknes (1985), Jelgavas (1987) u.c. pilsētu ģenerālplāniem, vadījis arī arhitekta Silvja Grīnberga diplomdarbu «Aizputes viduslaiku pilsētas reģenerācija».
G. Lūsis-Grīnbergs ir arī līdzautors vairākiem monumentāliem mākslas darbiem — Latviešu strēlnieku muzejam — piemineklim Rīgā (1966—1971, par kuru 1972. gadā viņam piešķīra PSRS Valsts prēmiju), piemineklim Eduardam Veidenbaumam (1967, tēlniece L. Kamara), piemineklim 1905. gada revolucionāriem Rīgā, Grīziņkalnā (1975, tēlnieks V. Albergs, arhitekte L. Kraukle).
Līdztekus projektēšanai darbojies arī kultūras pieminekļu aizsardzības jomā.
2001. gada Gunārs Lūsis-Grīnbergs par personīgiem līdzekļiem sāka Latviešu strēlnieku pieminekļa sakārtošanu sabiedriskā kārtā, jo Rīgas domei līdz tam nebija atradušies līdzekļi pieminekļa sakopšanai. G.Lūsis-Grīnbergs plānoja sakārtot pieminekli tā sākotnējā izskatā — demontēt postamentu ar uzrakstu Latviešu sarkanajiem strēlniekiem, ko sešus gadus pēc pieminekļa atklāšanas lika pierīkot okupācijas komunistiskās partijas komiteja, kā arī notīrīt notecējums.

Ģimene

Arhitekta tēvs bija Rūdolfs Lūsis-Grīnbergs, dēls ir arhitekts Gints Lūsis-Grīnbergs, meita — Māra Lūse-Grīnberga.
Pāvels Burē

Spēlētāja karjera

Krievijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 1998. un 2002. gada Olimpiskajās spēlēs, 2002. gadā izcīnot bronzas medaļu.
Perečina

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1399. gadā. Līdz pat Pirmajam pasaules karam ietilpa vēsturiskajā Ungārijā. Trianonas līgums iekļāva Perečinu Čehoslovākijas sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara Piekarpatu Krievzeme (Підкарпатьска Русь) tika atdalīta no Čehoslovākijas, un izveidots Aizkarpatu apgabals PSRS (Ukrainas PSR) sastāvā. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas pilsēta.
Pulsnica

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1225. gadā.

Kultūra

Pilsēta kopš 1558. gada slavena kā piparkūku izgatavošanas vieta, un tās iesauka ir Piparkūku pilsēta (Pfefferkuchenstadt). Arī mūsdienās šeit ir 8 piparkūku ceptuves.

Cilvēki

Pulsnica ir mācītāja un Indijas misionāra Bartolomeja Cīgelbalga (Bartholomäus Ziegenbalg, 1682-1719) dzimtā pilsēta.
Interfāze

Interfāze ir šūnas cikla fāze, kurā tipiska šūna pavada visilgāko laika posmu. Šajā fāzē šūnas kopē savu DNS un gatavojas mitozei. Interfāze ir šūnas "ikdienas dzīve" vai vielmaiņas fāze, kurā šūna iegūst barības vielas un metabolizē tās, aug, lasa DNS un veic citas "normālas" šūnu funkcijas. Lielākā daļa eikariotu šūnu lielāko daļu laika pavada interfāzē. Šo posmu agrāk sauca par atpūtas fāzi. Tomēr interfāze neapraksta šūnu, kas tikai atpūšas; drīzāk šūna dzīvo un gatavojas vēlākai šūnu dalīšanai, tādēļ vārds tika mainīts. Nepareiza izpratne ir tā, ka interfāze ir pirmais mitozes posms. Tomēr, tā kā mitoze ir kodola sadalīšana, profāze faktiski ir pirmais posms mitozē. Interfāzē šūna pati kļūst gatava mitozei vai mejozei. Somatiskās šūnas vai normālas organisma diploīdās šūnas pārdzīvo mitozi, lai šūnu dalīšanās procesā tās pavairojas, savukārt diploīdās cilmes šūnas (ti, primāro spermatocītu un primāro olšūnas) iet caur mejozi, lai radītu haploīdas gametas (ti, spermu un olšūnas) seksuālās reprodukcijas nolūkos. Hromosomas tiek kopētas.

Interfāze un šūnu cikls

Kad G2 ir pabeigta, šūna ieņem salīdzinoši īsu dalīšanās periodu, kas sastāv no mitozes un citokinēzes. Pēc veiksmīgas mitozes un citokinēzes pabeigšanas abas iegūtās meitšūnas atkal iekļaujas interfāzes G1 fāzē. Šūnu ciklā interfāzi ievada ar M-fāzes telofāzi un citokinēzi. Alternatīvā veidā interfāzi dažreiz pārtrauc G0 fāze, kas dažos gadījumos var beigties un sekot līdzi interfāzes atlikušajiem posmiem. Pēc veiksmīga G2 kontrolpunkta pabeigšanas, galīgais kontrolpunkts interfāzē, šūna turpina profāzi vai augos preprofāzē, kas ir pirmais mitozes posms. G0 fāze tiek aplūkota kā pagarināta G1 fāze, kurā šūna nav ne sadalīta, ne sagatavota sadalīšanai un / vai kā atsevišķa neuzkrītošā stadija, kas notiek ārpus šūnu ciklā.

Interfāze un citi šūnu procesi

Gametas ražošanā interfāze pārtop par mejozi. Programmētā šūnu nāves gadījumā interfāzei seko vai izraisa apoptoze.
Rensoms Rigss

Biogrāfija

Rensoms Rigss dzimis 1979. gada 3. februārī, uzaudzis Floridā, ASV. Viņš studēja angļu literatūru Kenjonas universitātē un kinomākslu Dienvidkalifornijas universitātē.
Rigss kolekcionēja interesantas fotogrāfijas, kas rezultējās grāmatā "Mis Peregrīnes nams brīnumbērniem". Pēc pirmās grāmatas panākumiem tika radītas vēl divas grāmatas šai pašā sērijā. 
2013. gadā apprecējies ar rakstnieci Taherehu Mafi. 2017. gada 30. maijā pārim piedzima meita. Rensoms Rigss pašlaik dzīvo Losandželosā, Kalifornijā.
Aizsargi (organizācija)

Izveide

Dibināta 1919. gada 20. martā ar Latvijas Pagaidu valdības vadītāja K. Ulmaņa un iekšlietu ministra M. Valtera rīkojumu, bet 1921. gadā pārorganizēta par patstāvīgu militāru formāciju. Organizācijas darbību regulēja Iekšlietu ministrijas instrukcijas. Aizsargu organizācijā varēja brīvprātīgi iestāties ikviens lojāls pilsonis, kas nebija tiesas sodīts un bija militāri apmācīts, līdz ar to pamatsastāvu galvenokārt veidoja Latvijas armijas atvaļinātie virsnieki, instruktori un kareivji. Pēc sociālā stāvokļa Aizsargu organizācijas biedru 3/4 bija laucinieki (ap 30% vecsaimnieku, 20% jaunsaimnieku un 25% strādnieku) un 1/4 pilsētnieki.

Likvidācija

Organizācija tika likvidēta 1940. gada 23. jūnijā pēc Latvijas okupācijas. Sarkanās armijas kara tribunāls 20. decembrī Latvijas Aizsargu organizācijas vadītājam ģenerālim K. Praulam piesprieda nāves sodu, 1941. gada 30. janvārī viņu nošāva Ulbrokas mežā.
Līdz 1941. gada jūnijam padomju okupācijas iestādes apcietināja aptuveni 80% aizsargu komandieru (2200), kurus deportēja vai nogalināja. 
Nacionālo partizānu cīņās 1941. gada vasarā 128 kritušo partizānu vidū lielākā daļa bija bijušie aizsargi.
Vācu spēkiem okupējot Latviju, tika izveidoti kārtības bataljoni un visus bijušos aizsargus ieskaitīja palīgpolicijas C grupā, izmantojot svarīgu objektu apsargāšanai. 1942. gada otrajā pusē C grupas locekļus apriņķos savāca vienkopus, pievienojot viņiem daļu apriņķu policijas, un sāka nosūtīt uz Austrumu fronti, iekļaujot vācu armijas vienībās. Līdz 1943. gadam šādā veidā aizsargus mobilizēja aptuveni 20 bataljonos. 1944. gada februārī sākās sarunas par aizsargu organizācijas oficiālu atjaunošanu.
Organizācija tika atjaunota 1944. gada 22. jūlijā. Organizācijas sastāvā skaitījās arī 28. jūlijā izveidotā Kureļa grupa. Taču jau 1945. gada 1. janvārī aizsargu organizācija faktiski beidza pastāvēt.
Skat. arī Latvijas Aizsargu organizācija
Vienotais resursu vietrādis

Vienotais resursu vietrādis (vietrādis URL, URL) ir standartizēta resursa (kā dokuments vai attēls) adrese Internetā (vai citviet). Tos pirmoreiz izveidoja Tims Bērnerss-Lī lietošanai vispasaules tīmeklī, bet pašreiz lietojamās formas nosaka standarts RFC 2396 (1998).
Vienotais resursu vietrādis bija būtisks jaunievedums Interneta vēsturē. Tā sintakse ir veidota tā, lai būtu vispārēja, paplašināma un spējīga saturēt jebkuru simbolu kopu, izmantojot ierobežotu ASCII apakškopu. Vietrāži tiek klasificēti pēc "shēmas", kas parasti norāda izmantojamo tīkla protokolu.

URL un URI

URL ir viens no URI veidiem. Vēsturiski abi termini bieži vien ir lietoti kā sinonīmi, jo gandrīz visi URI vienlaicīgi ir arī URL. Šī iemesla dēļ, daudzviet, kur šajā rakstā tiek runāts par URI, tas attiecināms arī uz URL.

Vispārīga URI sintakse

Shēmai raksturīgā daļa ir atkarīga no izmantotās shēmas. Shēmas, kas izmanto tipiskus uz savienojumu balstītus protokols, atbilst šādai "vispārīgai" URI sintaksei:
shēma://lietotājvārds:parole@avots:ports/ceļš?vaicājums#grāmatzīme
Lietotājvārds un parole izmantojama tikai, ja lietotāja autorizāciju pieprasa servera līmenī
Avots parasti ir servera nosaukums vai IP adrese, kas vajadzības gadījumā tiek papildināts ar kolu un izmantojamā porta numuru (ja tiek lietots nestandarta ports). Tas var saturēt arī informāciju par lietotājvārdu un paroli.
Ceļš ir hierarhiska atrašanās vietas norāde, izmantojot slīpsvītru ("/") kā komponenšu atdalītājsimbolu.
Vaicājuma daļa ir paredzēta, lai izteiktu parametrus, kas nododami uz servera esošai datu bāzei.
Grāmatzīme norāda, kura lapas daļa jāparāda pārlūkprogrammai.

Reģistrjūtīgums

Vietrāži pamatā ir reģistrjūtīgi, tomēr tas ir servera administratora ziņā, vai likt serverim ņemt vērā burtu reģistru, atbildot uz pieprasījumiem. Daži tīmekļa serveri nosūta vienu un to pašu lapu neatkarīgi no tā, vai pieprasījumā lietoti lielie vai mazie burti.
Kamerpops

Kamerpops ir poproka apakšžanrs, kura izcelsmes valstis ir Lielbritānija un ASV. Tas parādījās 1960. gadu vidū no popmūzikas, rokmūzikas un baroka un klasiskā laikmeta klasiskās mūzikas.
Kamerpopam raksturīgas saslāņotas harmonijas, stīgu un pūšamie instrumenti, tāpat arī dramatiski teatrāla mūzikas intensitāte.
Varibuls

Vārda cilme

Pēc E. Bleses uzskata personvārda Varibuls pamatā esot divu vārdu savienojums ("vara" + "bulis"), un tas apzīmējot cilvēku, kas savas varas dēļ bulst, t.i., kļūst liels, iedomīgs (bult - “piepampt”, “piepūsties”).
Līdzīgs vārds ir bijis Tālavas kungam Vargribim, kas 1219. gadā kopā ar Meluku pārvērta postažā Pleskavas zemi (Indriķa hronikas XXIII, 5) un 1223. gadā izsiroja Ugauniju (XXVI, 12). Iespējams, ka abi pieminētie tālavieši arī ir bijuši Tālivalža dēli, kas pēc tēva nāves valdījuši sadalītajā Tālavā.

Dzīvesgājums

1213. gada pavasarī leiši iebruka Tālavā un postīdami nonāca līdz Trikātai, kur saņēma gūstā šīs novada valdnieku Tālivaldi un viņa dēlu Varibulu (latīņu: in Tricatuam Thalibaldum, seniorem illius provincie, cepe runt et Waribule d filium ipsius). Dabūjis to zināt, Tālivalža otrs dēls Rameka sapulcināja latviešus un kopā ar Cēsu zobenbrāļiem dzinās leišiem pakaļ, pie kam Tālivaldim laimējās izbēgt no gūsta (Indriķa hronika XVII, 2). Tā kā hronika vēlāk vairs nekad nepiemin Varibulu, tad ir iespējams, ka leiši viņu nogalināja, lai atriebtos par Tālivalža bēgšanu. 1214. gadā Tālivalža dēls Rameka kopā ar vārdos nenosauktajiem brāļiem Frēdelandes pilī Turaidā noslēdza līgumu ar bīskapa Alberta vietnieku Raceburgas bīskapu Filipu par pāriešanu katoļticībā un labprātīgi kļuva par Livonijas bīskapa vasaļiem.
Tomēr iespējams, ka Varibuls ir vārdā nenosauktais Druvvalža brālis no Burtniekiem,  kas krita kaujā pret sāmsaliešiem 1220. gadā.
1224. gada Tālavas dalīšanas līgumā pieminēts vienīgi viņa vecākā brāļa Ramekas vārds, kura zemes atradās Tālavas ziemeļu daļā pie Gaujas upes.
Atbilstoši viduslaiku politiskajām tradīcijām katrai Senlatvijas zemei bija savs faktiskais valdnieks, kas atradās vasaļattiecībās ar savu feodālo senioru. Pakļaujoties savam senioram, vasalis ieguva savu zemi, vai daļu no tās atpakaļ kā lēni. 1211.-1213. gadā un 1214. gadā Tālavā apmetās no Pleskavas padzītais kņazs Vladimirs Mstislavičs, kas bija Tālavas feodālais seniors un pats pārņēma valsts virsvadību. Domājams, ka pēc viņa atkārtotās padzīšanas no Tālavas virsvadību ieguva Tālivalža dēli Rameka, Drivinalds un Varibuls, kas 1214. gadā kļuva par Livonijas bīskapa Alberta vasaļiem, pretī saņemot savus pilsnovadus kā lēni.