google/wiki40b huggingface dataset:
Dendra

Izrakumi

No 1926. gada zviedru arheologs Aksels Persons veica izrakumus Dendrā un atklāja kupolveida apbedījuma vietu, datētu ar 14. gadsimtu pr.Kr. (LH III A1). Nākamajos gados viņš turpināja izrakumus kopā ar Argolīdas uzraugu Nikolausu Bertosu, un viņi atklāja vairākas kameru kapenes. Tomēr, sākoties 2. pasaules karam, izrakumi tika pārtraukti. 1960. gadā arheologs Nikolaus Verdelis un viņa zviedru kolēģis Pauls Ostroms atkal atsāka izrakumus. Šajā laikā, atsedzot 12 kameras kapu, tika atrastas slavenās bronzas bruņas. Tolosa un kameru kapu (Nr. 2 un 10) atradumi tagad ir izstādīti Atēnu arheoloģiskajā muzejā. Pārējos atradumus var apskatīt Nauplijas arheoloģiskajā muzejā.

Apraksts

Izrakumu teritorijā tika atklātas māju paliekas no neolīta un agrā hellādas perioda. Bez to tika atrasti vismaz trīs vidushellādas perioda kurgāni. Līdz mūsdienām kopā ar tolosu ir izpētīti 16 kameru kapi. Kapi Nr. 3, 4, 5, 11, 13 un 14 tika atkal aizbērti un pašlaik nav pieejami.

Toloss

Pazīstamākais šeit ir kupolveida toloss, kas atrodas kreisā pusē no izrakumu ieejas. Pie šī kapa tika izveidota monumentāla ķieģeļu ieeja (dromoss) 17,90 metri garumā, līdzīgi kā Atreja dārgumu kapenes Mikēnās. Kupols, kas pašreiz ir iebrucis, ir 7,30 metri diametrā, un tika izprojektēts kā konsoles velve. Kupola sākotnējais augstums tiek lēsts ap 7 metriem. Kapenēs tika atrastas četras kapu bedres un līdzi tika ielikti zelta, sudraba un bronzas trauki, rotaslietas un meistarīgi izveidoti zīmogi. Cita starpā tika atrasti trīs reti gredzeni, kas sastāvēja no četriem metāliskiem slāņiem (sudrabs, svins, varš un dzelzs). Toloss tika celts starp 1450. un 1350. gadiem pr.Kr. 9. gadsimtā pr.Kr. ģeometriskajā periodā kupols iebruka.
Cukurs C-6bis

Vēsture

Lidmašīnu konstruēja Herberts Cukurs pēc Latvijas kara ministrijas pasūtījuma. 
Neilgi pirms Latvijas okupācijas Kara ministrija pasūtīja Cukuram vēl 12 šādas lidmašīnas. Izmēģinājuma lidojumus veica 2. iznīcinātājeskadriļas kapteinis I. Balodis, virsleitnants A. Graudiņš un A. Grants. Lidojumi tika izbeigti 7. jūnijā, 10 dienas pirms Latviju okupēja PSRS.
Padomju okupācijas laikā par Cukura lidmašīnām ieinteresējas padomju varas iestādes un aviokonstruktoru izsauca uz Jakovļeva konstruktoru biroju Maskavā. Cukurs esot izvairījies no sadarbības un atgriezies savā lauku saimniecībā "Lidoņos" agrākajā Bukaišu muižā. Būdams PSRS interešu objekts, Cukurs netika pakļauts represijām un saglabāja dažas privilēģijas, ieskaitot personisko auto.
Rīgas Valdorfskola

Izglītības programmas

Pirmsskolas izglītības programma (01011111), Pamatizglītības programma (21011111).

Vēsture

Skolas ēka celta 1910. gadā Baltāsmuižas ielā 8b pēc arhitekta Reinholda Šmēlinga projekta Rīgas pilsētas elementārskolas vajadzībām. No 1922. gada ēkā atradās Rīgas pilsētas 7. pamatskola, ko 1937. gadā pārdēvēja par Rīgas pilsētas Spilves pamatskolu, pēc Otrā pasaules kara par Rīgas 7. septiņgadīgo skolu. 1953. gadā uz tās bāzes izveidoja Rīgas 41. vidusskolu. 1959. gadā tai pievienoja 14. septiņgadīgo skolu, arī dažas klases no Rīgas 5. vidusskolas, un pārcēla uz jaunuzceltu ēku Slokas ielā 49a. Līdz 2006. gadam ēkā atradās Sociālo tehnoloģiju augstskola.  
Rīgas Valdorfskolas pirmsākumi meklējami 1993. gadā, kad likvidētās Rīgas 25. vakara (maiņu) vidusskolas ēkā Tērbatas ielā 69 izveidoja Rīgas Centra pamatskolu. Sākotnēji skolā bija divas pirmās valdorfklases un divas valdorfsagatavošanas grupas – kopā ap 90 skolēnu. 1996. gadā Natālijas Draudziņas ģimnāzijas sākumskolas klases apvienoja ar Rīgas Centra pamatskolas valdorfpedagoģijas klasēm, bet 1997. gadā uz Rīgas Centra pamatskolas valdorfpedagoģijas klašu bāzes Raņķa dambī 3 nodibināja Rīgas Valdorfskolu.
2010. gadā skolu pārvietoja uz ēku Baltajā ielā 10 Iļģuciemā.
Šaurais un platais e, ē

Šaurā un platā e, ē izrunu literārajā latviešu valodā nosaka pozicionālie un nepozicionālie noteikumi.
Hlohoveca

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1113. gadā, 1362. gadā ieguva pilsētas tiesības. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Hlohoveca līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Galgoca (Galgóc). Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - neatkarīgās Slovākijas pilsēta.

Cilvēki

2011. gadā absolūtais vairākums (97.85 %) pilsētas iedzīvotāju bija slovāki. Hlohoveca ir futbolista Miroslava Karhana (Miroslav Karhan, 1976) dzimtā pilsēta.
Dumpji

Izskats un īpašības

Visas četras dumpju sugas ir liela auguma, ar masīvu ķermeņa būvi. Lielākais no visiem ir lielais dumpis, kura ķermeņa garums ir apmērm 75 cm. Tiem ir apspalvojums ar lielisku kamuflāžas efektu. Neskatoties uz to samērā lielo augumu, dabā tos ir grūti novērot, tā kā tiem piemīt slēpts dzīves veids niedrājos. Tāpat kā citi gārņu dzimtas putni tie barojas ar zivīm, vardēm, moluskiem un citiem nelieliem ūdens dzīvniekiem.
14. jūlijs

14. jūlijs ir gada 195. diena pēc Gregora kalendāra (196. diena garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 170 dienas.
Braitona

Vēsture

Pirmoreiz minēta 1086. gadā Pastarās tiesas grāmatā kā Bristelmestune. 1514. gadā to nodedzināja franči. XVIII gadsimta vidū ārsts Ričards Rasels (Richard Russell) sāka pielietot Braitonas jūras ūdeni ārstniecībā, un gadsimta otrajā pusē Braitona kļuva par Anglijas slavenāko kūrortu. 1841. gadā pilsētu ar Londonu savienoja dzelzceļš, kas deva papildus impulsu pilsētas attīstībā. 1997. gadā Braitonu apvienoja ar tuvējo Houvu, izveidojot Braitonas un Hovas pilsētu (City of Brighton & Hove).
Dopings

Dopings ir substance, kam piemīt īpašība uz laiku paaugstināt ķermeņa fiziskās un garīgās spējas. To lieto sporta aktivitātēs un fiziskos vingrinājumos, lai veicinātu izturību un līdz ar to uzlabotu iegūto rezultātu. Mūsdienās profesionālajā sportā dopinga lietošana ir aizliegta.
Korporācija Masovia

Vēsture

Korporācija "Mazovija" tika dibināta 1830. gada jūnijā un līdz 1935. gadam tai bija ietekmīga loma Kēnigsbergas Universitātē. Mazovieši pārstāvēja īpatnēju etnisku mazākumu — poliski runājošus luterāņus, kas kalpoja Prūsijas karalim. Arī pēc Otrā pasaules kara viņi sevi turpināja saistīt ar vāciešiem. Īpaša loma korporācijas mantojuma sargāšanā bija luterāņu mācītājiem, kas nāca no tās.
19. gadsimtā vairums no korporācijas biedriem bija no attālas, nabadzīgas, bet brīnišķīgas zemes, un tur arī atgriezās. 500 korporācijas biedri bija izglītojušies Elkā, un Kentšinā. Mazovieši uzskatīja korporācijas "Mazovija" biedrus par savējiem, un pieņēma korporācijas Masovia zili-balti-sarkano karogu. 1855. gadā, Frīdrihs Devišheits, mazoviešu skolotājs, sacerēja "Mazūru dziesmas" (Masurenlieds) par Mazoviju. Veltīta korporācijai Masovia, tā joprojām skaitās mazoviešu himna.
1930. gadā, korporācijas simts gadu jubilejā, "Mazovija" kā dāvanu saņēma ar visu mazoviešu pilsētu ģerboņiem izgreznotu komodi.

Prūšu Mantojums

Austrumprūsijā ļoti daudzi macītāji, skolotāji, tiesneši, zinātnieki, un valsts ierēdņi ar lepnumu nesa korporācijas Masovia krāsas, proti, gaišs zils, balts, un ugunīgi sarkans. 15 Prūsijas parlamenta locekļi bija korporācijas Masovia biedri - 3 no tiem konservatīvie, un 12 liberaļi. Divi biedri bija Prūsijas augstākās pārstāvju palātas (Prussische Herrenhaus) biedri, un četri bija Vācijas reihstagā. Korporācijas ebreju, katoļu priesteru, un franču un poļu biedri liecina par Masovia neierobežojamo brīvības garu.
115 biedri krita abos pasaules karos. Pirmajā pasaules karā seši saņēma augstu ordeni - Königliche Hausorden von Hohenzollern (Hohenzollernu karalisko mājas ordeni) (prestage Pour le Mérite). Otrā pasaules karā trīs tika apbalvoti ar Dzelzs krusta Bruņinieka krustiem, un viens saņēma Dzelzs krusta Bruņinieka krustu ar ozollapām. No 1935. gada korporācijai Masovia bija jāsamierinās ar nacistu akadēmisko kārtību.
1950. gada janvārī Masovia pievienojās korporācijai Palaiomarchia, kura tika izraidīta no Halles, un atjaunota Ķīlē. Kad kļuva skaidrs, ka šī nebija pilntiesīga korporācijas atjaunošana, Masovia savu darbību atjaunoja Potsdamā, tieši 300 gadus pēc tam kad Prūsija kļuva par karalisti.
Talīts

Таlīts (ivritā: טַלִּית (tallit) — 'apmetnis'), dažreiz arī tallīts vai taless — lūgšanu tērps jūdaismā, kas ir īpašā veidā izgatavots taisnstūra pārvalks. Tas tiek uzskatīts par Toras svētuma un pakļaušanās Dieva gribai pazīmi.

Vispārīgas ziņas

Talīts ir ebreju rituālais tērps, kurā ietērpjas lūgšanu laikā; liels, četrstūrains vilnas lakats ar auklām un pušķiem (sk. arī cicīts).
Senatnē talīts bija ikdienas apģērbu daļa; šāds tērps parasti tika izgatavots no vilnas vai lina auduma. Ar laiku talīts ir saglabājies tikai kā rituālais tērps.
Izraēlas karogā attēlotas talīta tradicionālās krāsas un svītras.

Talīta forma un izmēri

Parasti talīts tiek izgatavots no vilnas, lina, kokvilnas vai zīda auduma, ar vairākām ieaustām gaiši zilām, zilām vai melnām svītrām; talīta četros stūros speciālos caurumos tiek stiprinātas otas — cicīts. Bieži pa vidu vienai no garenvirziena pusēm tiek šūts taisnstūra auduma gabals, kas dažreiz nošūts ar sudraba pavedieniem, ko sauc par ataru (kroni). Dažas ataras tiek izšūtas ar benedikcijām, kas jāizrunā pirms ietērpšanas talītā. Bieži talītu (īpaši zīda) izgrezno ar izšuvumiem.
Parastais talīta izmērs ir 1 x 1,5 m. Minimālajam izmēram ir jābūt pietiekamam, lai segtu bērnu, kas jau sāk staigāt.

Kad sāk vilkt talītu

Aškenazi kultūrā talītu uzvelk vīrieši uz rīta lūgšanu un tikai pēc kāzām, bet sefardu kultūrā to uzvelk visi vīrieši pēc pilngadības.
Oldenburga muiža

Oldenburga muiža, saukta arī par Vitharda salas muižu (vācu: Witthardsholm), bija muiža tagadējā Voleru apkaimē Pārdaugavā. Muižas zemes ietilpa Rīgas apriņķa Daugavgrīvas draudzes novadā, vēlāk Bolderājas pagastā.

Vēsture

Zināms, ka 1619. gadā šī muiža piederēja Matīsam Rekem, kas to par 632 poļu guldeņiem ieķīlāja Arendam Boltam. Zviedru Vidzemes laikā 1662. gadā to ieguva Henings Volers. Pēc Vidzemes pievienošanas Krievijas impērijai 1722. gadā muiža piederēja Remertam Oldenburgam, ko kura vārda cēlies muižas nosaukums. 1727. gadā viņš to par 440 dālderiem pārdeva Leonardam Gustavam Krūzem.
19. gadsimtā muiža piederēja Voleru muižas pagastam — "Voleru pagasttiesas kontrolē bez Voleriem ar Oldenburgu un Kleistiem ir zeme arī Daugavas labajā krastā". Kopā ar Volera muižu 1924. gadā pievienota Rīgas pilsētai.
Ķivuļi

Vēsture

Pieturas punkts atvērts 1935. gada 28. novembrī, tajā pašā gadā uzbūvēta koka stacijas ēka. Tas tika slēgts līdz ar dzelzceļa līnijas slēgšanu 2009. gadā.
Jugnu

Lidojuma gaita

Jugnu tika palaists 2011. gada 12. oktobrī 05:31 UTC ar nesējraķeti PSLV-C18 no Satiša Dhavana kosmosa centra. Tas bija sekundārā krava pavadonim Megha-Tropiques un kopā ar to tika palaisti nanopavadoņi: SRMSAT, VesselSat1.
Faraons

Faraons (koptu: ⲡⲣ̅ⲣⲟ, prro) ir vispārpieņemts apzīmējums Senās Ēģiptes valdniekiem sākot ar pirmo dinastiju, kas sāka valdīt ap 3150. gadu p.m.ē. un beidza valdīt līdz ar Ēģiptes iekļaušanu Romas impērijas sastāvā 30. gadā p.m.ē. Faktiski šo terminu sāka izmantot tikai sākot ar 1200. gadu p.m.ē., kad valdīja Merneptahs. Pirms tam Ēģiptes valdnieki tika saukti par horu, nesu beti vai nebti.
Senajā Ēģiptē liela nozīme bija mitoloģijai. Faraoni uzņēmās arī galvenā priestera pienākumus. Ēģiptieši ticēja, ka faraons ir dzīva saikne starp cilvēkiem un dieviem un ka pēc nāves faraons pats kļūst par dievu. Faraoni kontrolēja visu Ēģipti, izdeva likumus, ievāca nodokļus un pildīja karavadoņa pienākumus gan aizsargājoties no citām tautām, gan uzbrūkot tām.
Nikolass Ročs

Privātā dzīve

Nikolasa Roča tēvs ir panākumiem bagātais riteņbraucējs Stīvens Ročs, bet viņa brālēns ir Denjels Mārtins. Vēl vairāki radinieki ir bijuši profesionāli riteņbraucēji.
Lielziedu uzpirkstīte

Apraksts

Tas ir līdz 1,5 m liels daudzgadīgs lakstaugs. Stublājs stāvs, nezarots. Lapas veselas, gareni eliptiskas, pamīšus visā stublāja garumā. Zvanveida ziedi lieli, dzelteni, skrajā, vienpusējā ķekarā stublāja galā. Vainaga iekšpusē tumšbrūns tīklveida zīmējums. Neizziedējis ķekars galotnē nolīcis. Auglis - olveidīga pogaļa. Zied no jūnija vidus līdz augustam. Indīgs ārstniecības augs.

Biotopi

Aug sausos damakšņos, vēros, lazdājos un mežmalās.

Izplatība

Lielziedu uzpirkstīte ir Eirāzijā sastopama suga. Latvijā tā sasniedz izplatības ziemeļrietumu robežu.
Progress M-05M

Krava

Kopējā kravas masa starta brīdī bija 2588 kg. Īpašajās tvertnēs ietilpa degviela pašam kuģim (870 kg) un stacijas dzinējsistēmai (250 kg), skābeklis (50 kg), ūdens (100 kg). Hermētiskajā kravas telpā (pavisam 1318 kg) atradās iekārtas stacijas apkalpošanai un zinātniskajiem pētījumiem, pārtikas preces, apģērbs, higiēnas, medicīnas preces, tai skaitā 420 kg amerikāņu segmentam.

Lidojuma gaita

Palaišana notika no Baikonuras kosmodroma 2010. gada 28. aprīlī 17:15:09 UTC ar nesējraķeti Sojuz-U.
Saslēgšanās ar SKS notika 2010. gada 1. maijā 18:30:21 UTC, transportkuģi rokas režīmā pievienojot pie Pirs moduļa. Lai gan tuvošanās operācijas sākotnēji notika automātiskā režīmā, aptuveni 1000 m attālumā no stacijas automātiskā tuvošanās sistēma apstādināja turpmāku tuvošanos. Tika nolemts turpināt tuvošanos rokas režīmā, un kuģa vadību pārņēma SKS komandieris Oļegs Kotovs. Sākotnēti tika domāts, ka problēmu radīja kļūme Progress dzinējsistēmā. Vēlāk, pēc datu analīzes veikšanas izrādījās, ka vainīgs bija dzinēja sensors un nepilnīga programmatūra. Lūka uz Progress M-05M tika atvērta 21:35 UTC.
26. maijā ar Progress M-05M četriem tuvošanās un orientācijas dzinējiem tika veikta stacijas orbītas korekcija. Dzinēji tika iedarbināti 06:25 UTC uz 593 sekundēm, lai orbītu pazeminātu par 1,5 km. Šī operācija tika veikta, lai izveidotu stacijas orbītu optimālu kosmosa kuģa Sojuz TMA-17 nosēšanas veikšanai noteiktā rajonā.
Jūnija sākumā tika veikti vairāki stacijas orbītas paaugstināšanas manevri. Vispirms 8. jūnijā ar Zvezda moduļa dzinējiem orbītu pacēla par 8 km. Tad 8. jūnijā ar Progress M-05M dzinējiem tika veikti 2 manevri: 00:10 UTC un 01:45 UTC. Rezultātā SKS orbītas augstums bija 353,8 km.
2010. gada 25. oktobrī 14:25 UTC Progress M-05M atvienojās no Pirs moduļa. Trīs nedēļas tam paredzēts autonoms lidojums, piedaloties zinātniskā eksperimentā.
2010. gada 15. novembrī 08:50:00 UTC tika ieslēgts kuģa galvenais dzinējs bremzēšanas manevram, kas ilga 187,3 sekundes. Progress M-05M nogaja no orbītas un sadega atmosfērā. Kosmiskā aparāta nesadegušās daļas iekrita Klusā okeāna dienvidu daļā vietā ar koordinātām 48° 03' dienvidu platuma un 139° 10' rietumu garuma aptuveni 09:37:02 UTC.
Potštāta

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1322. gadā. Ilgus gadsimtus pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā, tās vāciskais nosaukums bija Bodenštate (vācu: Bodenstadt). No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. No 1918. gada - Čehoslovākijas sastāvā. No 1938. līdz 1945. gadam kā Sudetu reģiona daļa atradās Vācijā. Pēc Otrā pasaules kara - atkal Čehoslovākijā. Pamatojoties uz Beneša dekrētiem, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti. Kopš 1993. gada - Čehijas sastāvā.
Lits

Maiņas kurss

1992. gada 1. oktobrī 1 Lietuvas talons = 1 Krievijas rublis, bet 1993. gada 25. jūnijā 1 lits = 100 Lietuvas talonu.
No 1994. gada 1. aprīļa līdz 2002. gada 1. februārim lits bija piesaistīts ASV dolāram attiecībā 4 pret 1.
No 2002. gada 2. februāra lits bija piesaistīts eiro.
Amphiops

Pieaugušo īpatņu apraksts

Imago ķermenis ir 2,5—4,5 mm garš, to krāsa variē no tumši brūna līdz melnam; ķermenis ir ļoti apaļīgs un izliekts, gandrīz pareizs puslodes veida, nedaudz saspiests no sāniem, tā kontūras nepārtrauktas no pronotuma un segspārniem. Labrums pilnīgi nosegts zem klipeusa. Klipeuss vāji izliekts, priekšēja mala apaļīga vai pusnogriezts vidū. Acis ir sadalītas augšējā (dorsālajā) un apakšējā (ventrālajā) daļā ar galvas sānu izstiepumiem; vāji izliektas. Mezotībijas un metatībijas bez peldspalvām. Galva ir nedaudz sagarināta aiz acīm. Maksilāri palpi gandrīz uz pusi tikpat gari, cik plata galva; to apikāls segments asimetrisks ar taisnāku iekšējo pusi, nedaudz garāks nekā priekšpēdējais. Labiāli palpi ir īsāki nekā mentums. Otrs segments ar subapikālu sariņu uz iekšējās vai ārējās daļas, trešais segments ir tikpat garš cik otrs, asimetrisks ar taisnāku iekšējo daļu. Gula ir labi pilnīgi attīstīta, vāji sašaurināta priekšā uz gandrīz taisnām līnijām. Ūsas ir ar 8 segmentiem.
Peripters

Peripters (sengrieķu: περίπτερος — kolonnu ieskauts; no περί — apkārt un πτερόν — spārns, sānu kolonāde) ir arhaikas un klasikas perioda sengrieķu tempļu pamattips. Tā ir plāna taisnstūrveida celtne, no četrām pusēm apjozta ar kolonādi. Attālums no kolonādes līdz naosa sienām ir viens interkolumnijs. Apkārt no visām pusēm visbiežāk tika pielietots doriskais orderis, kolonnas stāvēja vienā rindā.
Iekšpusē peripters sastāvēja no pronaosa un naosa (latīņu: cella). Naosa aizmugurē parasti tika izveidots opistodoms. Kā tempļu lielākajā daļā ieeja tradicionāli atradās austrumu pusē. Peripters noformējās 7. gadsimta pr.Kr. sākumā un kļuva par izplatītāko arhaiskā perioda tempļu tipu.
Jēdzienu ieviesa Vitrūvijs, kurš sistematizēja sengrieķu tempļu tipus: megarons, prostils, amfiprostils, peripters, dipters.
Pats pazīstamākais līdz mūsdienām nonākušais peripters ir Atēnu akropoles Partenons (447.—438. gads pr.Kr.). Periptera ārējās formas savos darbos izmantoja 17.-19. gadsimta klasicisma, neoklasicisma un ampīra arhitekti.
Beidou

Beidou jeb BeiDou navigācijas pavadoņu sistēma (vienkāršotā ķīniešu: 北斗卫星导航系统, tradicionālā ķīniešu: 北斗衛星導航系統, piņjiņs: Běidǒu wèixīng dǎoháng xìtǒng) ir Ķīnas pavadoņu navigācijas sistēma.
Pirmās paaudzes Beidou sistēma, oficiāli saukta par Beidou pavadoņu navigācijas eksperimentāla sistēma, zināma arī kā Beidou 1, darbību sāka 2000. gadā. Tā sastāv no četriem pavadoņiem, kas pārklāj Ķīnas teritoriju un kaimiņvalstu pierobežas reģionus.
Otrās paaudzes Beidou sistēma, zināma kā "Kompass" jeb Beidou 2 ir paredzēta kā globāla navigācijas sistēma, kas sastāvētu no 35 pavadoņiem. Ķīnas teritorijā tā kļuva praktiski izmantojama 2011. gada decembrī. Plānots, ka Āzijas — Klusā okeāna reģions tiks pārklāts 2012. gadā, bet visas zemeslodes pārklājums tiks nodrošināts 2020. gadā.
Trešās paaudzes Beidou pirmais pavadonis palaists 2015. gada martā.
Staņislavs Ježijs Lecs

Dzīvestāsts

Dzimis Austroungārijas pilsētā Ļvovā, ebreju izcelsmes barona, banķiera Benno Leca de Tuša (Benno Letz de Tusch) ģimenē. Izceļoties Pirmajam pasaules karam ģimene pārcēlās uz Vīni, kur Staņislavs gāja skolā. Vēlāk ģimene atgriezās Ļvovā, kur Staņislavs Ježijs Lecs beidza Ļvovas Universitāti. Starp pasaules kariem iesaitījās Polijas literārajā dzīvē, 1929. gadā publicēdams pirmo darbu un Varšavā darbojoties kreisi noskaņotu mākslinieku aprindās.
Pēc Vācijas uzbrukuma Polijai Lecs atgriezās Ļvovā, kas pēc PSRS iebrukuma tika iekļauta Ukrainas PSR. Lecs darbojās komunistiskajā presē. Pēc Vācijas iebrukuma PSRS Lecs tika ieslodzīts darba nometnē Ternopolē. Izbēdzis no gūsta, un līdz vācu varas iestāžu padzīšanai darbojās komunistiskajās nelegālajās organizācijās, bet vēlāk komunistiskās Polijas armijā (Ludowe Wojsko Polskie).
Pēc kara tika iecelts par Polijas kultūras atašeju Vīnē. 1950. gadā, viļoties pastāvošajā varā, emigrēja uz Izraēlu, tomēr nespēja tur iedzīvoties, un 1952. gadā atgriezās Polijā. Pēc Boļeslava Beruta nāves un politiskā režīma liberalizācijas atkal tika atzīts no varas iestāžu puses.
Jākobs Berglunds

Karjera

Savu karjeru Berglunds sāka Allsvenskan komandā Malmes "Redhawks". Vēlāk divas sezonas pavadīja Rietumu hokeja līgas klubos. 2011. gadā atgriezās Zviedrijā Allsvenskan komandā IF Troja-Ljungby. Vēlāk sekoja divas sezonas Norvēģijas hokeja līgas komandā Storhamar Dragons. 2016.gadā pievienojās NLB līgas klubam HC Red Ice. 2017. gadā Berglunds pievienojās DEL līgas klubam ERC Ingolstadt, bet sezonu pabeidza Storhamar Dragons, kur kļuva par Norvēģijas čempionu. 2018. gadā Berglunds atgriezās DEL un pievienojās Krēfeldes "Pinguine", kuras sastāvā kļuva par līgas labāko vārtu guvēju. 2019. gadā noslēdza līgumu ar KHL komandu Rīgas "Dinamo".
Mazās planētas nosaukums

Mazās planētas nosaukums veidojas ilgā laika posmā. Sākotnēji objektam tiek piešķirts pagaidu apzīmējums, pēc orbītas pilnīgas noskaidrošanas tiek piešķirts pastāvīgs apzīmējums. Ja objekta atklājējs vēlas, tam var piešķirt arī vārdu. Mazo planētu centrs objektiem piešķir pagaidu un pastāvīgos apzīmējumus. Vārdus mazajām planētām piešķir Starptautiskās Astronomijas savienības Mazo ķermeņu nomenklatūras komiteja.
Pēc objekta atklāšanas Mazo planētu centrs tam piešķir pagaidu apzīmējumu, kas sastāv no atklāšanas gada, divu burtu kombinācijas un, ja nepieciešams, arī skaitļa. Piemēram, 2004 DW, 1999 JU₃.
Pēc objekta orbītas noskaidrošanas, parasti pēc 4 un vairāk opozīcijām, tas saņem pastāvīgo apzīmējumu, numuru, ko piešķir Mazo planētu centrs. Parasti numurs tiek piešķirts rindas kārtībā pēc atklāšanas laika, bet atsevišķi lielie objekti saņēma "apaļu" numuru, piemēram, 20000 Varuna, 50000 Kvavars. Tagad objekta nosaukums tiek rakstīts kā numura — apzīmējuma kombinācija, piemēram, (225088) 2007 OR₁₀.
10 gadu laikā kopš atklāšanas objekta atklājējs var lūgt tam piešķirt vārdu. Starptautiskās Astronomijas savienības Mazo ķermeņu nomenklatūras komiteja 15 astronomu sastāvā, izskata un piešķir vai nepiešķir piedāvātos vārdus. Vārda izvēli reglamentē noteikumi par tā garumu, tēmu utt. Vienas grupas objektiem parasti tiek piešķirti tematiski radniecīgi vārdi, piemēram, klasiskie Koipera joslas objekti tiek dēvēti radīšanas dievību vārdos, plutino saņem ar pazemes valstību saistītos vārdus. Piešķirtie vārdi stājas spēkā pēc to publikācijas cirkulārā, kuru izdod Mazo planētu centrs. Tas notiek reizi mēnesī, parasti pilnmēness dienā.
Mazās planētas nosaukums tiek rakstīts šādi — (numurs) vārds —, piemēram, (90377) Sedna vai (225088) 2007 OR₁₀. Iekavas bieži vien nelieto, rakstot vienkārši 90377 Sedna. Literatūrā pazīstamākos objektus parasti apzīmē vispār bez numura, izmanto tikai vārdu — Salacija, Cerera, Sedna.
Ultramaratons (piedzīvojumu sacensības Latvijā)

Sacensību maršruti

2001. gads - Kurzeme (Pakuļu HES ūdenskrātuve, Ciecere, Venta, Abava, Usmas ezers, Engure, Puzes ezers, Rinda, Irbe līdz ietekai jūrā)
2002. gads - Vidzeme (Ilzas ezers, Gauja līdz mājām "Ielīcas")
2003. gads - Latgale (Jašezers, Bicānu ezers, Zolvas ez., Rušonica, Rušons un apkārtne, Tartaks, Cirišs, Ciriša ūd-krāt., Bēšonu ez., Karpa ez., Jaziņu ez., Cārmins, Lejs, Ārdavs, Sīvers, Drīdzs, Sauleskalns)
2004. gads - Kurzeme (Rinda no Ventspils-Ances ceļa tilta, Puzes ezers, Engure, Usmas ezers un apkārtne, Slujas ezers, Abava, Venta, Nabas ezers)
2005. gads - Vidzeme (Pededze no Litenes, Jaunpededze, Aiviekste, Vērdes kanāls, Lubāns, Lubāna izvadkanāls, Meirānu kanāls)
2006. gads - Augšzeme (Saukas ez., Dienvidsusēja, Mēmele, Lielupe līdz Mežotnei)
2007. gads - Engures ezers - Babītes ezers (Engures ezers, Mērsrags, Rīgas jūras līcis līdz Engurei un tālāk līdz Lapmežciemam, Kaņieris, Vecslocene, Slokas ezers, Vecslocene, Lielupe, Spuņupe, Babītes ezers)
Broks Nelsons

Spēlētāja karjera

Nelsonu 2010. gada NHL drafta 1. kārtā izvēlējās Ņujorkas "Islanders". ASV hokeja izlasē piedalījies četros Pasaules čempionātos hokejā, 2015. gadā izcīnot bronzas medaļas.
Zvanga

Vēsture

Sākotnējo instrumentu 2007. gadā izgatavoja Deniss Havlena, iedvesmojoties no Felle Vegas no hēlija balona gatavotā tambiro un henga bungām. Havlena zvangu gatavoja no daudz biezākā 20 l propāna balona, kura sānā iegrieza sešas mēlītes, un pēc kāda Kalifornijas zvangu entuziasta ieteikuma nosauca par Hank Drum, kur hank ir hibrīdvārds no hang un tank.
Latvijā pirmās zvangas 2010. gadā izgatavoja Dzintars Briedis, un to nosaukojuma latviskojums kā hibrīdvārds no „zvans” un „bungas” radies 2010. gadā Saulkrastos notiekošajā nometnē „Aicinājums”, kurā ar pirmajiem sevis izgatavotajiem instrumentiem piedalījies Briedis. 2016. gadā Latvijā bija jau pieci zvangu izgatavotāji, tostarp Zvongo, „Pigoru darbnīca”. un Andris Diržininkas.
2008. gada Zelta bumba

2008. gada Zelta bumba, ko pasniedz labākajam futbolistam pasaulē, pēc starptautiskas sporta žurnālistu žūrijas lēmuma tika piešķirta Krištianu Ronaldu.
Ronaldu bija trešais Portugāles futbolists pēc Eusebiu (1965) un Luiša Figu (2000), kurš ieguvis šo balvu. Viņš bija ceturtais Mančestras "United" spēlētājs, kurš to ieguvis. Pirms viņa to saņēma Deniss Lovs (1964), Bobijs Čarltons (1966) un Džordžs Bests (1968).