google/wiki40b huggingface dataset:
Tims Brents

Spēlētāja karjera

Pēc vairākām OHL kluba Toronto St. Michael's Majors rindās aizvadītām sezonām, profesionāļa karjeru Brents sāka 2004.—05. gada sezonā Amerikas hokeja līgas kluba Sinsinati "Mighty Ducks" rindās, taču 2005.—06. gada sezonā spēlēja jaunajā Anahaimas "Ducks" fārmklubā Portlendas "Pirates". 2006.—07. gada sezonā uzbrucējs debitēja NHL, "Ducks" rindās aizvadot 15 spēles.
2007. gada jūnijā Brents tika aizmainīts uz Pitsburgas "Penguins" rindām, tās sastāvā nākamajā sezonā laukumā izejot gan tikai vienā spēlē, pārējo laiku aizvadot Skrentonas "Penguins" vienībā. 2008.—09. gada sezonā Brents aizvadīja divas spēles Čikāgas "Blackhawks" rindās, taču 2009. gada vasarā noslēdza viena gada līgumu ar Toronto "Maple Leafs".
2009.—10. gada sezonā "Maple Leafs" sastāvā Brents laukumā izgāja vienā spēlē, taču 2010. gada vasarā uzbrucējs spēja sevi pierādīt komandas treniņnometnē, 2010.—11. gada sezonu jau pilnībā aizvadot Toronto komandā, 79 spēlēs izceļoties ar 20 (8+12) rezultativitātes punktiem. 2011. gada vasarā Brents noslēdza divu gadu līgumu ar Karolīnas "Hurricanes", tās sastāvā tos arī aizvadot.
2013.—14. gada sezonu uzsāka KHL klubā Ņižņijnovgorodas "Torpedo", taču sezonas gaitā tika aizmainīts uz Magņitogorskas "Metallurg" rindām. Sezonas izskaņā kopā ar "Metallurg" izcīnīja Gagarina kausu, finālsērijā ar 4—3 pārspējot Prāgas "Lev". 2015. gada jūlijā noslēdza viena gada līgumu ar Filadelfijas "Flyers", taču sezonu aizvadīja tās AHL fārmklubā.
Kanādas hokeja izlases rindās spēlējis 2007. gada Špenglera kausa izcīņā, kā arī 2004. gada Pasaules čempionātā junioriem.
Villekens fon Endorps

Izcelsme

Villekens cēlies no turīgas Brēmenes arhibīskapijas ministeriāļu dzimtas Nindorfā Vācijas ziemeļdaļā, 25 km uz rietumiem no Štādes. Kritis cīņā pret zemgaļiem Livonijas krusta karu Kaujā pie Garozas 1287 .gada 26. martā.
Klinšuvārnas

Izskats un īpašības

Klinšuvārnas ir lieli zvirbuļveidīgie putni, to ķermeņa garums ir 33—38 cm, svars 200—250 g. Abām sugām apspalvojums ir ļoti līdzīgs. Krūtis un vēders ir balts, bet mugura, spārni un aste tumši pelēka. Kakla apspalvojuma krāsa katrai sugai ir atšķirīga. Atbilstoši kakla apspalvojumam sugas ir ieguvušas savus nosaukumus: baltkakla klinšuvārna un pelēkkakla klinšuvārna. Galvai nav apspalvojuma, toties tās āda ir koši dzeltena vai oranža. Salīdzinot ar citiem zvirbuļveidīgajiem putniem, klinšuvārnai ir garš kakls, bet knābis atgādina vārnas knābi. Pelēkās kājas ir garas un spēcīgas, tās ir labi piemērotas, lai ilgstoši pārvietotos pa zemi. Spārni ir gari, bet klinšuvārnas reti lido lielus attālumus.
Šādi grāmatā "Zvērudārzs manā bagāžā" pelēkkakla klinšu vārnu apraksta Džeralds Darels:
"Picathartes bija apmēram kovārņa lielumā, tikai augums bija apaļīgs, gludens, kā melnajam strazdam. Kājas bija garas un spēcīgas, acis lielas, ar caururbjošu skatienu. Krūtis liegi gaišdzeltenas, bet mugura un garā, skaistā aste grafīta pelēkumā, palsa, it kā nopūderēta. Spārnu ārējās malas bija melnas, kas brīnum jauki izcēla krūšu un muguras krāsu. Taču vislielāko interesi izraisīja putna galva. Uz tās nebija nevienas spalviņas: piere un galvvidus bija spilgtā debess zilumā, pakausis koši sārts, bet galvas sāni un vaigi — melni. Parasti plikgalvains putns rada visai nepatīkamu iespaidu,... bet Picathartes ar savu galvu izskatījās lieliski — it kā tam galvā būtu valdnieka kronis".

Uzvedība un barība

Klinšuvārnas pamatā barojas ar dažādiem kukaiņiem un citiem bezmugurkaulniekiem. Iecienītākie bezmugurkaulnieki ir vaboles, termīti, skudras, tūkstoškāji, simtkāji, sliekas un gliemeži. Klinšuvārnas medī arī vardes un ķirzakas, kuras parasti izbaro saviem mazuļiem. Barība tiek meklēta gan uz zemes, gan kokos. Arī sekli, tekoši ūdeņi tiek pārneklēti, meklējot krabjus. Pa zemi klinšuvārnas pārvietojas ar palēcieniem, ik pa laikam apstājoties, lai pārmeklētu zemi. Ar savu diezgan garo knābi tā rūpīgi apskata augsnes virskārtu, apgriežot un izcilājot lapas un kritalas. Kājas kašāšanai klinšuvārna neizmanto.

Ligzdošana

Abas klinšuvārnu sugas ligzdo lietus sezonā. Ja gadā ir 2 lietus sezonas, tad klinšuvārna ligzdo 2 reizes. Tās veido monogāmus pārus, kas paliek kopā uz mūžu. Ligzdas tiek veidotas nelielās kolonijās, kurās ir apmēram līdz 7 pāriem. Diezgan bieži ligzdo arī tikai 1 pāris vai 2 pāri. Ligzda tiek būvēta no dažādām aug šķiedrām, zariņiem, lapām un dubļiem, kas ar dubļu palīdzību tiek stiprināta pie alas griestiem vai klinšu pārkares. Ligzdai ir bļodas forma. Dējumā ir 2 olas ar 24—48 stundu nobīdi. Abi vecāki piedalās olu perēšanā, vienam otru nomainot ik pa 12 stundām. Inkubācijas periods ilgst 20 dienas. Izšķīlušies mazie putnēni ir gandrīz kaili un bezpalīdzīgi. Apspalvojums izaug pēc 25 dienām.
Jods-131

Jods-131 ir pazīstamākais no joda radioaktīvajiem izotopiem. To bieži sauc vienkārši par radioaktīvo jodu. Joda-131 pussabrukšanas periods ir apmēram 8 diennaktis. Šis joda izotops veidojas urāna un plutonija kodolu dalīšanās procesos (kodolu dalīšanās produkti satur līdz 3% radioaktīvā joda).

Bioloģiskā iedarbība

Joda-131 bēta sabrukšana izraisa dzīvo šūnu mutācijas un bojāeju. Radušies bēta stari iekļūst apkārtējos audos dažu milimetru dziļumā. Gamma stari ir caurspiedīgāki, bet relatīvi mazāk kaitīgi. Apkārtējā vidē jods-131 nokļūst pēc kodolizmēģinājumiem un atomelektrostaciju avāriju gadījumā. Tā kā radioaktīvā joda pussabrukšanas periods ir samērā īss, pat liela piesārņojuma gadījumā jau pēc dažiem mēnešiem šo izotopu nav vairs iespējams detektēt.
Pēc joda-131 radioloģiskā ekvivalenta tiek noteiktas Starptautiskās kodolnegadījumu skalas pakāpes.

Izmantošana

Radioaktīvo jodu izmanto medicīnā dažu vairogdziedzera slimību diagnostikai un ārstēšanai. Latvijā nesen tika ieviesta vairogdziedzera vēža ārstēšana ar radioaktīvā joda preparāta (131-ImIBG) palīdzību.
Strenču ģerbonis

Heraldiskais apraksts

Ģerboņa vairogs zilā krāsā, ar četrām horizontālām zelta joslām un trim zelta rombiem vairoga apakšdaļā. Zilā krāsa simbolizē Gauju, bet zelta joslas — baļķu pludināšanu, jo kādreiz Strenčos cirta un pludināja kokus (Strenčus agrāk mēdza saukt par "Gaujas plostnieku galvaspilsētu"). Trīs rombi simbolizē cauri pilsētai ejošo dzelzceļu.
Cerbers

Cerbers, arī Kerbers (grieķu: Κέρβερος), grieķu un romiešu mitoloģijā ir daudzgalvains suns (parasti trīsgalvains), kas sargā Aīda valstības vārtus, neļaujot tiem, kas šķērsojuši Stiksas upi, aizbēgt. Cerbers ir attēlots daudzos sengrieķu un romiešu literatūras darbos, kā arī modernajā mākslā un arhitektūrā. Dažādos avotos Cerberam var būt norādīts atšķirīgs galvu skaits: biežāk tam ir trīs galvas, taču citos avotos tam ir viena, divas vai pat 50 galvas.
Sentetjēna

Vēsture

Pirmo reiz rakstos minēta 1258. gadā, un nosaukta par godu Svētajam Stefanam. 13. gadsimta sākumā pilsēta bija mazs ciems, kas izvietots gar baznīcu.
16. gadsimtā pilsētā attīstījās ieroču ražošana. 17. gadsimtā Franču revolūcijas laikā pilsētu pārdēvēja par Armeville ("Ieroču pilsēta"). 19. gadsimtā pilsēta kļuva par ogļu ieguves centru, tomēr pilsētas izaugsme bija ļoti lēna.
1832. gadā pilsētā dzīvoja ap 33 064 iedzīvotāju. Pieaugot rūpniecības izaugsmei, pieauga iedzīvotāju skaits, un 1880. gadā pilsētā dzīvoja jau ap 110 000 iedzīvotāju.
Garlapu cefalantēra

Apraksts

Daudzgadīgs, 20-60 cm augsts lakstaugs. Gums nav izveidots. Saknenis zarains. Stublājs stāvs, kails, zaļgans. Lapas blīvi uz stublāja sēdošas, pamīšus, šauri lancetiskas. Parasti ne vairāk 15 baltu ziedu skrajā ziedkopā. Lūpa balta, priekšējā daļā dzelteni plankumaina, bez pieša. Auglis - iegarena pogaļa, vertikāli piekļauta pie stublāja. Zied maijā un jūnijā.

Izplatība

Aug dažviet Eiropā, retāk Ziemeļāfrikā un Āzijā. Tuvākās atradnes ir Lietuvā, Igaunijā un Baltkrievijā.

Biotopi

Suga sastopama sausos lapkoku vai skujkoku mežos, akmeņainās un kaļķainās vietās.
Georgs Radvils

Dzīvesgājums

Dzimis 1556. gada 31. maijā Viļņā Lietuvas lielmaršala un kanclera, Viļņas vaivada Nikolaja Radvila Melnā (Mikalojus Radvila Juodasis) ģimenē. Mācījās Viļņas un Ņasvižas kalvinistu skolās. No 1570. gada studēja Leipcigas universitātē, jezuītu ietekmē 1574. gadā pārgāja katoļu ticībā, studēja Poznaņas, Viļņas un Romas jezuītu skolās. 1574. gadā tika iecelts par Viļņas bīskapa koadjuktoru, 1579. gadā par Viļņas bīskapu. Atbalstīja Viļņas jezuītu akadēmijas (latīņu: Alma Academia et Universitas Vilnensis Societatis Iesu, 1579–1782) dibināšanu.
Pēc panākumiem Livonijas karā Stefans Batorijs viņu jau 1578. gadā iecēla par Livonijas hercogistes administratoru, tomēr pie savu pienākumu pildīšanas viņš varēja ķerties vienīgi pēc kara beigām 1582. gadā. Viņa vietnieks bija Demetrijs Soļikovskis, kas vēlāk kļuva par Ļvovas arhibīskapu. Pēc pēdējā Kurzemes bīskapa Magnusa nāves 1583. gadā viņš lika pievienot Kurzemes bīskapiju Livonijas hercogistei, izraisot Polijas-Lietuvas karu ar Dāniju (Piltenes mantojuma karš). Ar viņa atbalstu 1583. gadā tika izveidota Cēsu bīskapija un 1584. gadā Rīgas jezuītu koledža. Rekatolizēšanas mēģinājumi izraisīja Kalendāra nemierus (1584-1589).
1583. un 1584.-1586. gada muižu revīzijas apspriešanai Georgs Radvils sasauca Livonijas seimeli (provincialis conventus), lai paziņotu, ka apstiprinās agrākos Rīgas arhibīskapijas un Livonijas ordeņa lēņus, bet ne tos plašos dāvinājumus, kurus Livonijas kara juku laikā piešķīris arhibīskaps Vilhelms Brandenburgs vai administrators Jānis Hodkevičs.
1586. gada 14. jūlijā viņu svinīgi iesvētīja par Romas katoļu baznīcas kardinālu. Pēc karaļa Stefana Batorija nāves 1586. gada 12. decembrī pārtrauca pildīt savus Livonijas hercogistes administratora pienākumus.
1587. gadā kardināls G. Radvils piedalījās jaunā Polijas-Lietuvas valdnieka Sigismunda III Vāsas vēlēšanās, 1591. gadā viņu iecēla par Krakovas bīskapu.
Miris 1600. gada 21. janvārī Romā.
Fernandu Santušs

Karjera

Jauniešu līmenī spēlējis Lisabonas "Benfica" kluba sistēmā, vēlāk pārstāvējis Portugāles klubus Estoril un Marítimo.
Uzreiz pēc spēlētāja karjeras beigām sācis strādāt kā treneris Estoril klubā. Vēlāk savas karjeras laikā ir bijis galvenais treneris visos trīs titulētākajos savas valsts klubos — Porto, Sporting un Benfica, kā arī vadījis Grieķijas Superlīgas klubus Atēnu AEK, Panathinaikos un PAOK. 2010. gadā tika atzīts par desmitgades labāko treneri Grieķijā.
2010. gada jūlijā kļuva par Grieķijas futbola izlases galveno treneri, nomainot pēc Pasaules kausa amatu atstājušo Oto Rehāgelu. Ar Grieķijas izlasi iekļuva 2012. gada Eiropas čempionāta finālturnīrā, kur sasniedza ceturtdaļfinālu. Vēlāk kvalificējās arī 2014. gada Pasaules kausam Brazīlijā. Tajā spēja ar izlasi izkļūt no grupas, taču komanda zaudēja astotdaļfinālā pret Kostariku, piekāpjoties pēcspēles 11 metru sitienu sērijā. Pirms tās sākuma pēc domstarpībām ar mača tiesnesi Santušs tika izraidīts uz tribīnēm. 
2014. gada septembrī tika iecelts par Portugāles futbola izlases galveno treneri. 2016. gada 10. jūlijā Santuša vadībā Portugāles izlase pirmo reizi tās vēsturē kļuva par Eiropas čempioniem, finālā uzvarot Franciju.
Vjačeslavs Kopajevs

Biogrāfija

Pēc profesijas inženieris fiziķis. 1962. gadā beidzis Maskavas inženieru fizikas institūtu, ilgus gadus strādājis par vadošo inženieri Vissavienības strāvas avotu zinātniski pētnieciskā institūtā. Bijis vairāk nekā 150 izgudrojumu autors.

Šaha kompozīcija

Kopš 1955. gada viņš publicēja vairāk nekā 500 šaha uzdevumus, galvenokārt divvilčus un trīsvilčus, kā arī palīgmatus. Konkursos viņam tika piešķirtas 170 atzinības, tostarp 65 godalgas, to skaitā 20 pirmās. Pieckārtīgs pasaules čempions PSRS un Krievijas nacionālajās komandās. Triju PSRS individuālo čempionātu finālists — 1983. gadā 14.čempionātā dalījis 4.-5. vietu trīsvilču grupā. Otrais vietas ieguvējs Maskavas komandas sastāvā PSRS komandu čempionātā 1977.-1978. gadā. 1970. un 1983. gada Maskavas čempions trīsvilčos, bet 1984. gadā — divvilčos.
Veicinājis šaha kompozīcijas attīstību PSRS un Krievijā. Kopš 1972. gada bijis Centrālās šaha kompozīcijas komisijas loceklis, 1980. gados - komisijas sekretārs. Ar viņa palīdzību 1992. gadā tika izveidots žurnāls "Šaha kompozīcija", kura redakcijas padomē viņš vēlāk darbojās.
FIDE albumos ieguvis 35,92 punktus. 1989. gadā viņam tika piešķirts starptautiskā tiesneša un 2001. gadā starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā.
Divu grāmatu un vairāku šaha kompozīcijas teorijai veltītu rakstu autors.
Inciema vaka

Ciemati

Inciema vakā ietilpa piecas lielākas apdzīvotas vietas — Turaida, Vainguļciems, Gravānu ciems, Latciems un Inciems.

Saimniecības un to etniskais sastāvs

1550. gadā vakā bija 81 zemnieku saimniecība. Aplūkojot saimnieka sociālo vai radniecību raksturojošo vārdu lietošanas biežumu, redzams, ka 16 sētas apzīmētas ar latvisko formu Jaunswirs, 5 ar -dels, bet 2 ar -brall, brale, savukārt tikai 2 ar lībisko -poÿl, poÿe (lībiski poÿ — 'dēls'). Šo mājvārdu nosaukumu attiecība liecina par latviešu izcelsmes saimnieku ievērojamu pārsvaru un pat dominēšanu pār līviem Inciema un citās mūsdienu Krimuldas novada vakās 16. gadsimtā.
Nosaukumu Jaunswirs ('jauns vīrs') attiecināja uz saimniecībām, kas uz laiku bija atbrīvotas no nodokļiem.
Azelaīnskābe

Atrašanās dabā

Azelaīnskābi producē rauga sēnīte Malassezia furfur, kas atrodama uz cilvēka ādas.

Iegūšana

Var iegūt no rīcineļļas, apstrādājot to ar slāpekļskābi (no tā cēlies azelaīnskābes nosaukums - grieķu: a - ne, zoe - dzīvs, t.i. nedzīvs; slāpeklis, elaion - eļļa). Azelaīnskābi viegli iegūt, ozonējot oleīnskābi:
Udmurti

Vēsture

Udmurtu etnoģenēzi ietekmējuši Volgas bulgāri, vēlāk tatāri. Pēc Zelta Ordas sagrāves un Ivana IV karagājiena uz Kazaņu 1552. gadā udmurti nonāca Krievijas caristes pakļautībā.
Simons Eders

Karjera

Pasaules kausa sacensībās debitēja 2003. gada 18. janvārī Rūpoldingā sprintā, tomēr finišu nesasniedza. Pasaules čempionātā pirmoreiz piedalījās 2007. gadā Antholcā. 2009. gada Pasaules čempionātā ieguva sudraba medaļu stafetē. 2009. gada 29. martā Hantimansijskā distancē ar kopēju startu izcīnīja pirmo uzvaru PK posmā.
Savās pirmajās ziemas olimpiskajās spēlēs 2010. gadā Vankūverā Austrijas komandas sastāvā kļuva par sudraba medaļas ieguvēju, bet labāko rezultātu individuāli sasniedza iedzīšanā, iegūstot 4. vietu. 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sočos izcīnīja bronzu stafetē. 
2016. gada Pasaules čempionātā Holmenkollenē ieguva savu pirmo individuālo medaļu pasaules čempionātos — bronzu 20 km distancē. 2017. gadā Hohfilcenē divreiz kāpa uz goda pjedestāla, iegūstot 3. vietu distancē ar kopēju startu un stafetē.
Čuvašija

Vēsture

Līdz 13. gs. Čuvašijas teritorijā atradās Volgas Bulgārijas daļa, pēc tam tās zemes ietilpa Zelta Ordas, no 1438. gada Kazaņas hanistes, no 1552. gada Krievijas caristes sastāvā.
Krievijas valdība veicināja islamticīgo iedzīvotāju pievēršanu pareizticībai un nometināja krievus un citu tautību ieceļotājus,.
Krievijas pilsoņu kara laikā 1918. gada beigās Čuvašiju ieņēma Sarkanās armijas vienības.
1920. gadā Krievijas PFSR sastāvā no Kazaņas un Simbirskas guberņu čuvašu apdzīvotajiem apriņķiem izveidoja Čuvašu autonomo apgabalu, ko 1925. gada 21. aprīlī pārveidoja par Čuvašijas APSR.
Rūbens Vū

Biogrāfija

Rūbens Vū ir fotogrāfs, mūzikas direktors, mūzikas producents un mūzikas grupas Ladytron biedrs, dzīvojot Čikāgā, ASV.
Dzimis Liverpūlē, viņš uzauga ziemeļrietum Anglijā un studēja rūpniecisko dizainu Šelfīldas Halema universitātē. Viņš iepazinās ar Danielu Hantu Liverpūlē 1994.gadā un izveidoja Ladytron ar viņu 1999.gadā kopā ar Miru Aroju un Helēnu Mārniju.
Viņš absolvēja 1997.gadā un pabeidza maģistratūras programmu 1998.gadā Liverpūles universitātē, pirms strādājot par rūpniecisko dizaineru, līdz kļuva par pilna laika grupas biedru 2002.gadā. Vū ar roku uzzīmēja mākslas darbu grupai Ladytron viņu pirmajam Anglijas versijas albumam 604 un sāka dokumentēt savus ceļojumus tūrē ar grupu caur fotografēšanu. Viņa vizuālās mākslas karjera sākās 2012.gadā, kad grupa paņēma pārtraukumu un tad viņš varēja pilnībā koncentrēties  uz savu radošo produkciju. Vū kopš tā laika ir radījis māksliniecisku saturu kompānijām General Electric, Apple "Shot On iPhone" kampaņai, Jaguar Land Rover, Google un Interscope u.c.
Vū un Hants dibināja naktsklubu Liverpūlē "Evol" 2003.gadā un bāru "Korova" 2005.gadā.
Vū producēja un bija līdzautors divām dziesmām "Birds of Prey" un "Little Dreamer" Kristīnas Agileras 2010.gada albumā Bionic.
2017.gadā Vū nofotografēja mākslas darbu Zedda un Alesijas dubultā platīna singlam "Stay", arī Zedda un Liama Peina singlam "Get Low" sadarbībā ar Samuēlu Burdžesu-Džonsonu.
IPA Ķīles konvencija

IPA Ķīles konvencija bija Starptautiskās fonētiskās asociācijas 1989. gadā Ķīlē, Vācijā rīkots pasākums. Tā bija pirmā būtiskā Starptautiskā fonētiskā alfabēta reorganizācija pēdējo 50 gadu laikā.

Uzlabojumi

Šobrīd par pamatnostādnēm jau uzskatītie IPA uzlabojumi pirmoreiz tika ieviesti 1993.gadā un mazliet pielaboti 1996.gada revīzijā..

Suprasegmentāļu iztirzāšana

"Suprasegmentāļi" ir termins, kas attiecināms uz citādā veidā grūti dokumentējamām dabiskām runas intonācijām, pauzēm un izmaiņām. Asociācija mēģināja atrast šīs problēmas labāku risinājumu, bet šis jautājums nav joprojām īsti atrisināts. IPA 1993.gada versija tomēr ieguva stipri paplašinātu suprasegmentāļu sadaļu.

CRIL

CRIL nozīmē Individuālo valodu datorattēlošana (Computer Representation of Individual Languages). Sekojot šajā konvencijā pieņemtajām vadlīnijām, CRIL ir jānodrošina: digitāls runas signāls, smalkā un rupjā fonētiskā transkripcija, kā arī fonēmiskā citēšana. Šīs vadlīnijas nekavējoties tika ieviestas valodu programmproduktos.
Īrijas administratīvais iedalījums

Īrijas administratīvo iedalījumu veido 3 pilsētas (angļu: cities) un 26 grāfistes (angļu: counties). Īriju veido arī 4 vēsturiskās provinces
Rimavska Sobota

Vēsture

Pirmoreiz rakstos minēta 1271. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Rimavska Sobota gadsimtiem atradusies Ungārijas sastāvā, tas ungāriskais nosaukums ir Rimasombata (Rimaszombat). No 1553. līdz 1686. gadam - Osmaņu impērijas sastāvā. No 1850. līdz 1922. gadam - komitāta centrs. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1938. līdz 1944. gadam, pamatojoties uz Pirmajām Vīnes arbitrāžām, pilsēta ietilpa Ungārijas sastāvā. No 1993. gada - Slovākijas sastāvā.

Cilvēki

Pēc etniskās piederības vairums pilsētas iedzīvotāju ir slovāki (59,28 %), dzīvo arī ungāri (35,26 %) un čigāni (3,01 %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (47,84 %), nereliģiozi (30,7 %) un luterāņi (10,33 %).
Sabiedriskais līgums

Sabiedriskais līgums (angļu: social contract; franču: contract social) ir jēdziens politiskā filozofijā. Sabiedriskā līguma teorijā ir valdītāja un valdīto nolīgums, ar ko sākotnēji rodas valdīšanas pilnvaras; valdītājs apņemas valdīt, un valdāmie — paklausīt.
Karameles

Karamele (no franču: caramel, kas no portugāļu: caramelo — 'dedzināts cukurs') ir no lēni karsēta attīrīta cukura šķīduma un cietes maisījuma gatavots konditorejas izstrādājums ar sausnas saturu 97—99%. Karsēšanas laikā no cukura saharozes molekulām atšķeļas ūdens un veidojas aromātiskie savienojumi — maltols, diacetils, metilglioksalāts un furāni, kas piešķir karamelēm raksturīgo krāsu, garšu un smaržu. Karameles sīkāk izdala ledenēs un pildītajās karamelēs ar ogu, riekstu, medus, piena vai liķiera pildījumiem. Atkarībā no pildījuma veida, karamelēs ir 85—93% ogļhidrātu, 0—12% tauku un 0—3,4% olbaltumvielu.
Rietumpomožes vojevodiste

Bākas Rietumpomožes vojevodistes Baltijas jūras piekrastē

Bākas sakārtotas rietumu — austrumu virzienā:
Švinoujščes bāka — Kikutas bāka — Ņehožes bāka — Kolobžegas bāka — Gonskas bāka — Darlovo bāka — Jaroslavecas bāka
2006. gada Eiropas čempionāts vieglatlētikā

Norises vieta

Visas sacensības, izņemot soļošanu notika Ulevi stadionā, Gēteborgā. Ulevi stadions tika atklāts 1958. gada 29. maijā. Tajā ir 43000 sēdvietu. Soļošanas sacensības notika pa Gēteborgas ielām.
Jānis Piķelis

Biogrāfija

Dzimis zemnieku ģimenē Dunikas pagastā, Piķelis dzīvojis Liepājā, tur arī iesaukts obligātajā militārajā dienestā 1937. gadā, dienējis 1. Kurzemes kājnieku divīzijas Kurzemes artilērijas pulkā, pēc tam pārgājis uz Štāba bataljonu. Dienesta gaitas beidzis ar dižkareivja pakāpi, pēc tam iestājas robežsardzē, ir liecinieks PSRS agresijai pret Masļenku robežposteni 1940. gada 14. jūnijā, dažas dienas pirms Latvijas okupācijas. Pēc Padomju varas ieviešanas tiek atstādināts no darba robežsardzē un atgriežas Liepājā.
Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS 1942. gada sākumā brīvprātīgi piesakās 21. Liepājas policijas bataljonā un tiek nosūtīts uz Austrumu fronti pie Ļeņingradas, kur tiek smagi ievainots. Pēc atgriešanās savā vienībā 1943. gada 13. janvārī par dalību Sarkanās armijas soda bataljona uzbrukuma atsišanātiek apbalvots ar Drošsirdības zīmi ar šķēpiem Austrumtautu piederīgiem, vēlāk ar šo zīmi apbalvots arī otrreiz.
1943. gada aprīlī 21. Liepājas bataljons tiek iekļauts 1. Latviešu brigādes sastāvā kā I bataljons un nonāk Volhovas frontē, šī vienība vēlāk pārtop 19. ieroču SS grenadieru 19. divīzijā. Par nakts triecienu 1943. gada augustā tiek apbalvots ar II šķiras Dzelzs krustu. 1944. gada novembrī Piķelis tiek nozīmēts par komandieri no 40 brīvprātīgajiem bijušajiem Vidzemes pulka aizsargiem jaunizveidotā 44. pulka 6. rotas riteņbraucēju un slēpotāju vadam. 1944. gada 27. decembra naktī, Trešās Kurzemes lielkaujas laikā ar savu vadu no Bitšķēpu mājām izsit un tuvcīņā sakauj ienaidnieka bataljonu, Piķeļa vienība guvusi atzinību arī gūstekņu atbrīvošanā. 1945. gada janvārī apbalvots ar I šķiras Dzelzs krustu, savukārt 8. maijā ar Vācu krustu zeltā. Par tālāko likteni pēc kara ziņu nav.