Ošo

Biogrāfija

Dzimis 1931. gada 11. decembrī Kučvadā, Madhja Pradēšas pavalstī, Indijā. Ošo par saviem vecākiem teicis: "Šo pāri es izvēlējos viņu mīlestības, intimitātes, viņu nedalāmības dēļ." Uzaudzis neizmērojamas mīlestības, brīvības un cieņas gaisotnē, Ošo bija intuitīvs un piedzīvojumus alkstošs bērns ar prasmi nokļūt līdz situācijas būtībai. Iepazīstot dzīvi bezbailīgi un intensīvi, viņš uzstāja, ka viss ir jāpārbauda pašam, nevis iepazīstoties ar citu dotajām zināšanām. "Mana bērnība bija zeltīta — ne kā simbols, pilnīgi zeltīta, ne poētiski, bet literāri, faktiski ... Tie gadi bija neaizmirstami."
Kad viņam bija septiņi gadi, vectēvs no mātes puses nomira, ielicis savu roku Ošo klēpī, vērša pajūgā braucot garajā ceļā pie tuvākā ārsta. Tas atstāja lielu iespaidu uz viņa iekšējo pasauli, izraisot vēlmi atrast nemirstīgo cilvēkā.  "Es iemācījos daudz tanī klusuma brīdī ..." — viņš vēlāk teica. "Es sāku jaunus meklējumus, jaunu svētceļojumu."
21 gada vecumā Meistars ieguva apgaismību. "Daudzas dzīves es strādāju ar sevi, cīnoties, darot visu iespējamo — un nekas nenotika. Pati cenšanās bija šķērslis... Nav arī tā, ka kāds var sasniegt, nemeklējot. Meklēšana ir nepieciešama, bet pienāk brīdis, kad arī tā ir jāatmet... Un dienā, kad meklēšana apstājās... tas sāka notikt, pacēlās jauna enerģija... Tā nāca no... nenokurienes un no visurienes. Tā bija kokos, klintīs, debesīs, Saulē, gaisā, un es domāju, ka tas viss ir tik tālu.” Pēc apgaismības 1953. gada 21.martā viņš beidza Saugāras Universitāti ar izcilību filozofijā. Džabalpūras Universitātē deviņus gadus viņš bija profesors.
Vienlaikus viņš ceļoja pa Indiju, lasot lekcijas, vadot diskursus un izaicinot reliģiskos līderus publiskās debatēs un sastopoties ar visdažādākajiem cilvēkiem. Viņš lasīja visu, ko vien varēja atrast, kas varētu paplašināt viņa reliģisko skolu sapratni un mūsdienu cilvēku psiholoģiju.
Pasaulē viņš ir pazīstams ar savu revolucionāro ieguldījumu iekšējās pārveidošanās zinātnē — pieeju meditācijai, kas atzīst mūsdienu dzīves ātro ritmu. Viņa izstrādātās unikālās „aktīvās meditācijas” veidotas, lai vispirms atbrīvotu ķermenī un prātā uzkrājušos stresus — izietu dziļu attīrīšanās procesu, lai tādējādi būtu vieglāk pieredzēt meditācijas bezdomu un atslābinājuma stāvokli.
Visus Ošo darbus caurvij vīzija, kas ietver gan Austrumu pārlaicīgo gudrību, gan Rietumu zinātnes un tehnoloģijas vislielāko potenciālu. Sadarbojoties ar Rietumu psihologiem un balstoties uz senajām tradīcijām, viņš ar ļaudīm, kas nāca pie viņa, dalījās savā vīzijā par Jauno Cilvēku, Zorba Budu — spējīgu gan baudīt Grieķa Zorbas pasaulīgos priekus, gan Gautama Budas kluso mieru.
Pēc sākotnējā darba Indijā Bhāgavanu uzaicināja uz Ameriku, kur tūkstošiem cilvēku no visas pasaules, it sevišķi no ASV un Kanādas, viņa vīziju sāka īstenot dzīvē. Viņi izlēja savu mīlestību neauglīgā zemes gabalā Mudi Rančo (Muddy Ranch), kas vēlāk pārvērtās ziedošā oāzē. Bet Bhāgavana klātbūtne un komūnas panākumi tolaik sadūrās ar spēcīgu pretsparu no politisko un reliģisko iestāžu puses. Kā teic latvieši: "Roka roku mazgā." Milzīgais naids pret Komūnu lika jau pēc 4 gadiem pamest Ameriku, lai dotos Pasaules turnejā. Pret ASV valdības vajāšanām Ošo izturējās ar viņam tik raksturīgo humoru un nesatricināmo godīgumu, izaicinot publiski lielākos inkvizitorus, vienlaikus esot tuvs saviem skolniekiem, kas sekoja viņam, lai kurp viņš arī dotos.
Beidzot Ošo /okeāniskais/, kā viņš sevi dēvēja, atgriezās Pūnā, Indijā, divreiz dienā sniedzot lekcijas un atkal jauna komūna (Internacionālais Meditāciju Centrs) izveidojās ap viņu. Bhāgavāns teica: "Pietiek! Joki ir galā." Pēdējo diskursu laikā viņš pakāpeniski sāka attālināties no publiskām aktivitātēm. Viņa trauslā veselība bieži liedza viņam iespēju pārrunām, un prombūtnes periodi kļuva arvien garāki. Viņš ieviesa jaunu elementu savos diskursos, sākot ikvakara meditācijas (Evening Meditations).
Pēdējos diskursos viņš sniedza savas atbildes un komentārus par dzen sūtrām. Pasliktinoties veselībai, viņš sēdēja Gautāmas Budas auditorijā, kur skanēja meditācijas mūzika, un klusēja. Dažbrīd, attālinājies no apkārt esošā, devās uz savu istabu.

Vērtējums

Daudziem Ošo ir guru: Skolotājs, Meistars, Apgaismotājs. Citiem — slavu alkstošs ekscentriķis un brīvdomātājs. Viņu uzskata par revolucionāru un vienlaikus — par bīstamu dumpinieku, avantūristu, pat sektas līderi. Pats viņš sevi nosaucis par huligānisko budu, citi saukuši viņu arī par mistiķi.
Viņš pieteica sevi ar mūsdienu Rietumu sabiedrībai mazliet mulsinošu dziļu skanējumu, kā subjektīvās (iekšējās — uz iekšējo pasauli vērstās) „Austrumu tendences” pasaules zinātnieks. Meistara mācība tika pausta ne tikai vārdos, bet arī caur paša Garīgā Skolotāja dzīves piemēru — ar viņu raksturojošo totalitāti, spontanitāti, mīlestību un dziļu meditatīvo stāvokli. Ošo ir teicis: „Es palikšu par iedvesmas avotu „saviem cilvēkiem.” Es vēlos, lai viņi paši izaug — kā mīlestība, kam apkārt nevar izaugt neviena baznīca, kā apziņa, kas nav neviena monopols, kā svinēšana, līksmošana un vienmēr svaigas, bērnišķīgas acis… Mana vēsts nav doktrīna, arī ne filozofija. Mana vēsts ir zināma alķīmija, zinātne par transformāciju.”
Ošo mācība ietver sevī daudzas reliģijas. Apburošs runātājs par dzen, taoismu, tibetiešu budismu, kristietību un grieķu filozofiju un arī produktīvs autors. Pazīstamākie domātāji, par kuriem Bhāgavāns runājis, ir Sokrats, Pitagors, Kristus, Meistars Ekharts, Muhameds, Gurdžijevs, Krišna, Gautāma, Diogens, Rindzajs, Lao Dzi, Kabīrs, Nanaks, Krišnamurti, par kuriem kopumā ir apmēram 650 lekciju cikli, kas tulkoti un izdoti vairāk nekā 30 valodās, daudz arī video un audio ierakstu.
"Visi mani centieni ir sakausēt visas filozofijas sistēmas, sakausēt jūsu prātus, kas ir kļuvuši ledus auksti, sasaluši aizspriedumos, tā, lai jauns siltums apņemtu zemi. To var pārdzīvot, bet nevar izskaidrot. Tas nebūs kā puķe, drīzāk kā aromāts." (Ošo. “Dhammapada: Budas Ceļš”)

Ošo meditatīvās terapijas

Ošo ir izstrādājis arī meditatīvu terapiju sēriju: „Mistiskā roze”, „Bez-domām” un „Dzimis no jauna”. Tās ir unikāli vienkāršas un efektīvas, ar minimālu mijiedarbību starp dalībniekiem, taču grupas enerģija palīdz katram indivīdam padziļināt viņa procesu. Ceturtā meditatīvā terapija ir „ Atgādinot sev par aizmirsto valodu, kādā runāt ar savu ķermeni — prātu”, ko var praktizēt grupā vai pa vienam.

Mistiskās rozes meditatīvā terapija

Ošo radītā „Mistiskās rozes” meditatīvā terapija ir vērsta uz dziļu pašattīrīšanos, atbrīvojot blokos iesprostoto enerģiju un šādi atkal apvienojot cilvēku vienotā veselumā. Tikai atbrīvojot sava neprāta, savas neapzināšanās vēsturi, cilvēks, var gūt iekšēja klusuma, meditācijas pieredzi.„Šīs terapijas unikalitāte slēpjas apstāklī, ka tā ir kā tilts uz meditāciju… Tā ir ļoti spēcīga emocionālās dziedināšanas prakse, kuras tehnika ir vienlaikus vienkārša un efektīva… Šī prakse mums sniedz jaunu perspektīvu, izpratni, vitalitāti un spēku.” Mistiskās rozes terapijas kurss (sastāv no trim fāzēm — smieklu, raudāšanas un vērošanas) ilgst trīs nedēļas pa trim stundām dienā un pirms tās uzsākšanas tiek rekomendēta trīs mēnešu Ošo izstrādātās „Dinamiskās meditācijas” prakse.
Ošo norādījumi smiekliem.„Īsti smiekli nav smiekli par kaut ko. Tie vienkārši rodas jūsos, kā zieds izplaukst koka zarā. Tiem nav iemesla, nav racionāla skaidrojuma. Tie ir noslēpumaini; tādēļ arī to simbols ir noslēpumainā roze.”
Pirmās septiņas dienas sāciet meditācijas seansu, izkliedzot „ jā-hū!” vairākas reizes, un tad vienkārši smejieties bez iemesla 45 minūtes. Jūs varat sēdēt vai apgulties. Dažiem cilvēkiem gulēšana uz muguras palīdz atslābināt vēdera muskuļus un ļauj enerģijai plūst vieglāk. Dažiem cilvēkiem apsegšanās ar palagu vai kāju izsliešana gaisā palīdz atbrīvot smejošo bērnu viņos. Uzsvars šeit tiek likts uz jūsu iekšējo smieklu — smiekli bez jebkāda iemesla — atrašanu, tādēļ jūsu acis parasti ir aizvērtas. Tomēr acu kontakts ar draugiem, lai uzšķiltu smieklu dzirksti, arī ir labi.
Ļaujiet jūsu ķermenim vārtīties viegli un rotaļīgi, ar bērna nevainību jūsos, un ļaujiet sev smieties no visas sirds.
Dažbrīd jūs varat sajust aiztures, kas jūsos bijušas jau gadsimtiem un kavē jūsu smieklus. Kad tas notiek, izkliedziet „jā-hū!” vai sāciet runāt nesakarīgas skaņas, kamēr atkal parādās smiekli.
Smiešanās posma beigās dažas minūtes sēdiet pilnīgi nekustīgi, aizvērtām acīm. Ķermenis ir sastindzis kā statuja un sakopo visu enerģiju iekšienē. Tad ļaujieties: pilnīgi atslābiniet savu ķermeni un ļaujiet tam krist bez jebkādas piepūles un kontroles. Kad jūtaties gatavs, apsēdieties atkal un sēdiet klusējot 15 minūtes.
Ošo norādījumi raudāšanai.
Kad smiekli beigušies, jūs konstatēsiet, ka jūs pārņēmušas asaras, sāpes. Bet arī tas būs liels atvieglojums. Izzudīs daudzas sāpju un ciešanu dzīves. Ja spējat atbrīvoties no šiem diviem slāņiem ,jūs esat atradis Sevi.
Otrajā nedēļā sāciet meditācijas seansu, maigi izrunājot „ jā-bū” vairākas reizes, un tad vienkārši ļaujiet sev raudāt 45 minūtes. Jūs varbūt vēlēsieties, lai istabā būtu nedaudz tumšāks, lai palīdzētu jums iegrimt savās skumjās. Jūs varat sēdēt vai apgulties. Aizveriet acis un iedziļinieties visās sajūtās, kuras izraisa jūsos asaras.
Ļaujiet sev raudāt patiešām no sirds dziļumiem, attīrot sirdi un noņemot slogu no tās. Sajūtiet, ka jūsu uzkrāto sāpju un ciešanu dambis sāk drupt — ļaujiet asarām plūst. Ja pēc kāda laika jūs jūtat aizturi vai jūtaties miegains, sāciet runāt nesakarīga skaņas. Nedaudz šūpojiet savu ķermeni un priekšu un atpakaļ vai vairākas reizes sakiet:”jā — bū”. Asaras ir jūsos, vienkārši neaizkavējiet tās.
Ļaušanās: katru dienu pēc raudāšanas posma beigām dažas minūtes sēdiet pilnīgi nekustīgi, un tad pārejiet pie ļaušanās posma, kas ir tāds pats kā pēc smiešanās posma.
Šajā asaru nedēļā esiet atvērts jebkurai situācijai, kura var izraisīt asaras, ļaujiet sev, lai esat — brūce.
Ošo norādījumu vērotājam kalnā.
Trešajā nedēļā meditācijas seansa laikā sēdiet klusējot 45 minūtes vai ilgāk, ja jums ir ērti, un pēc tam dejojiet vieglas, sirsnīgas mūzikas pavadībā 15 minūtes. Jūs varat sēdēt uz grīdas vai uz krēsla. Jūsu galva jātur pacelta un mugura — pēc iespējas taisna, acīm jābūt aizvērtām un elpošanai — dabiskai.
Atslābinieties, apzinieties, kļūstiet kā vērotājs kalnā, vienkārši esot liecinieks visam, kas iet garām. Tieši vērošanas process ir meditācija; tas, ko jūs vērojat, nav svarīgi. Atcerieties, ka nav jāidentificējas ne ar ko un nav jānomaldās tajā, kas iet garām — domās, sajūtās, ķermeņa izjūtās, spriedumos.
Pēc sēdēšanas atskaņojiet maigu mūziku pēc jūsu izvēles un dejojiet, ļaujiet ķermenim atrast pašam savas kustības un turpiniet vērot, kā jūs kustaties; neaizmirstieties mūzikā.

Ošo bez-domu (no-mind) meditatīvā terapija

Ošo izstrādātā „No-Mind” meditatīvā terapija ir fokusēta uz prāta aktivitātes atlikšanu ar nesakarīgo skaņu — džiberiša tehnikas starpniecību.Šī tehnika palīdz iziet no pierastās prāta struktūras, ļaujot izpaust visu apspiesto, ļaujot spriedzei iznākt no prāta — ķermeņa sistēmas un atbrīvojot vietu jaunai, tīrai enerģijai, atbrīvojot vietu, kurā var parādīties Buda.
Pirmā daļa ir nesakarīgas skaņas. Vārds “gibberish” — nesakarīgas skaņas — cēlies no sūfiju mistiķa Džabara vārda. Džabars nekad nerunāja nevienā valodā, viņš vienkārši runāja kaut ko nesakarīgu. Un tomēr viņam bija tūkstošiem mācekļu, jo tas, ko viņš teica: „Jūsu prāts nav nekas cits kā nesakarīgi vārdi. Nolieciet to malā, un jūs sajutīsiet savu Esību.”
„Izmantojiet nesakarīgas skaņas un apzināti kļūstiet traks. Kļūstiet traks, pilnībā apzinoties, lai spētu kļūt par ciklona centru. Vienkārši ļaujiet būt visam, kas nāk, nedomājot par to, vai tam ir nozīme un jēga. Vienkārši izmetiet visus prāta atkritumus un izveidojiet telpu, kurā parādās Buda.”
„Otrajā daļā ciklons ir pārgājis un aiznesis arī jūs. Buda ir ieņēmis savu vietu absolūtā klusumā un nekustīgumā. Jūs vienkārši esat liecinieks ķermenim, prātam un visam, kas notiek.”
Norādījumi.
Vispirms izmēģiniet šo meditāciju septiņas dienas, jo tas būs pietiekami ilgs laiks, lai justu rezultātu. Apmēram 40 minūtes runājiet nesakarīgas skaņas, tad 40 minūtes esiet liecinieks, un tad ļaujieties, ja vēlaties, varat paildzināt abus pirmos posmus par 20 minūtēm.

Meditatīvā terapija

Mūsdienu „vidusmēra” cilvēki ir ļoti strukturēti, organizēti, jo sabiedrības vairuma dzīves tendences diktē mērķtiecīgi attīstītās kreisās smadzeņu puslodes funkciju īstenošana. Industriālās pasaules cilvēks ir orientēts domāt, analizēt, vērtēt, sintezēt, bet nav mācīts mīlēt un priecāties, svinēt savu dzīvi — viņš nespēj tā vienkārši dejot, dziedāt, lēkāt, kliegt, raudāt un smieties, pat tad, ja rodas vēlēšanās smieties, cilvēks parasti meklē iemeslu, lai to darītu. Ošo izstrādātā meditāciju terapija „Born again” ir virzīta uz cilvēka atgriešanu tajā bērnības posmā, kad cilvēks tika zaudējis savu autentisko „nevainību”, „pateicoties” tiem nosacījumiem, kādus piedāvā kopējā sabiedrības audzināšanas un izglītības sistēma, apspiežot bērna dabiskās tieksmes (raudāšanu, dusmas, smieklus un citas dabiskas „izpausmes”) un radot mīnusa zīmi cilvēka pašatklāsmes ceļā. Šīs terapijas ietvaros cilvēks tiek „atgriezts” tajā periodā, kad viņš ir sācis būt „labs” un nevis dabisks, šādi radot iespēju produktīvi pārstrādāt savas pagātnes pieredzi un, pateicoties šim terapeitiskajam procesam, sasniegt nulles atzīmi (garīgās inteliģences ceļā) un izdarīt apzinātu izvēli par savas turpmākās dzīves ceļu. Ja cilvēks spēj būt kā mazs bērns, tad daudz kas dzīvē kļūst iespējams, pat lietas, kas šķiet neiespējamas!
„Esiet rotaļīgs. Tas būs grūti. Jo jūs esat tik ļoti strukturēts. Jūs esat važās — ir tik grūti padarīt tās vaļīgas. Jūs nespējat dejot, jūs nespējat dziedāt, jūs nespējat vienkārši lēkāt, jūs nespējat vienkārši kliegt, smieties, smaidīt. Pat, ja jūs gribat smieties, jūs vispirms gribat, lai būtu kaut kas, par ko smieties. Jūs nespējat vienkārši smieties. Jābūt kādam iemeslam; tikai tad jūs spējat smieties. Jābūt kaut kādam iemeslam; tikai tad jūs spējat raudāt.
Nolieciet malā zināšanas, nolieciet malā nopietnību. Esiet pilnīgi rotaļīgs šo septiņu dienu laikā. Jums nav ko zaudēt! Ja neko neiegūstat, jūs neko nevarat pazaudēt! Ko jūs varat zaudēt, esot rotaļīgs? Taču es saku jums: Jūs nekad nebūsiet tāds kā agrāk.
Es uzstāju, ka jums jābūt rotaļīgiem, lūk, kādēļ: es vēlos atsviest jūs atpakaļ tieši tajā mirklī, kurā jūs pārtraucāt augt. Jūsu bērnībā bija mirklis, kurā jūs pārstājāt augt un sākāt būt neīsts. Jūs varbūt bijāt dusmīgs — mazs, dusmīgs bērns — un jūsu tēvs vai māte teica: “Nedusmojies! Tas nav labi!” Jūs bijāt dabisks, taču tika izveidota šķirtne, un jums bija izvēle: ja gribat izturēties dabiski, tad nesaņemsiet vecāku mīlestību.
Šajās septiņās dienās es vēlos atsviest jūs atpakaļ tajā mirklī, kurā jūs sākāt būt „labs” pretstatā tam, lai būtu dabisks.
Esiet rotaļīgs, lai atgūtu savu bērnību. Tas būs grūti, jo jums vajadzēs nomest savas maskas, savas sejas; jums vajadzēs atlikt malā savu personību. Taču atcerieties, ka Būtība var parādīt sevi tikai tad, kad personības nav klāt, jo jūsu personība ir kļuvusi par cietumu. Atlieciet to malā. Tas būs sāpīgi, bet tas ir to vērts, jo tad jūs piedzimstat no jauna. Un nav dzemdību bez sāpēm. Ja jūs esat patiešām apņēmies piedzimt no jauna, tad riskējiet.”

Ošo darbi

Ošo mācība viegli nepakļaujas klasifikācijai. Viņa grāmatas nav viņa sarakstītas, tās ir transkripcijas no audio un video ierakstiem, kas veikti viņa uzstāšanās laikā dažādās valstīs 35 gadu laikā.