google/wiki40b huggingface dataset:
Vēbers (mērvienība)

Vēbers (simbols: Wb) ir magnētiskās plūsmas mērvienība SI sistēmā. Nosaukta vācu fiziķa Vilhelma Eduarda Vēbera vārdā.

Definīcija

Magnētiskā plūsma ir 1 Wb, ja, tai vienmērīgi samazinoties līdz nullei, ar to saistītajā vienvijuma elektriskajā vadītājā, kura pretestība ir 1 Ω, inducējas 1 C elektrības, kas iziet caur vada šķērsgriezumu. Tādējādi šajā vadītājā tiek inducēts 1 V liels elektrodzinējspēks. Magnētiskās plūsmas mērvienību sauc arī par voltsekundi.
Kurts Ceiclers

Biogrāfija

Dzimis mācītāja ģimenē Vācijas impērijas austrumu daļā. Vācu armijā iestājies 1914. gada martā. Piedalījies Pirmajā pasaules karā. Par kaujas laukos izrādīto varonību ieguvis virsnieka dienesta pakāpi, komandējis kājnieku bataljonu. Pēc Pirmā pasaules kara Ceiclers turpināja dienestu Reihsvērā, kur dienējis kā štāba virsnieks. No 1937. gada Sauszemes karaspēka štābā.
1939. gada septembrī, kad sākās Otrais pasaules karš, iecelts par 14. armijas XXII korpusa štāba priekšnieku. Piedalījies Polijas kampaņā. Nākamā gada martā iecelts par Tanku grupas A, kuru komandēja Evalds fon Kleists, štāba priekšnieku. Ar šo vienību piedalās iebrukumā Francijā. Vēlāk Kleista pakļautībā Ceiclers piedalās arī iebrukumos Dienvidslāvijā, Grieķijā un 1941. gada vasarā Padomju Savienībā. 1941. gada 18. maijā apbalvots ar Dzelzs krusta Bruņinieka krustu. 1942. gadā dienējis Francijā kā Armijas grupas D štāba priekšnieks.
1942. gada septembrī Ceiclers tika iecelts par Sauszemes karaspēka (Vērmahta) štāba priekšnieku, nomainot amatā Franci Halderu. Iepriekšējais štāba priekšnieks bija pesimistiski noskaņots par vācu karaspēka iespējām austrumos. Tāpēc Hitlers izvēlējās par štāba priekšnieku Haldera pretstatu, tomēr Ceiclers tika raksturots kā mazāk pieredzējis virsnieks. Turklāt viņam trūka Haldera autoritātes vecāko virsnieku vidū. Pēc vāciešu zaudējuma Staļingradas kaujā Hitlera un Ceiclera attiecības pasliktinājās, tomēr viņš turpināja vadīt Sauszemes karaspēka štābu līdz pat 1944. gada 1. jūlijam. 1945. gada sākumā Ceicleru atvaļināja no armijas.
Pēc Otrā pasaules kara līdz 1947. gadam bija britu karagūsteknis. Piedalījies Nirnbergas procesā kā liecinieks. Vēlāk strādājis amerikāņu armijas vēstures izpētes nodaļā. Miris 1963. gadā Vācijas dienvidos.
Radošuma balva

Ieguvēji

Radošuma balvas laureāti tiek iedalīti vairākās kategorijās atbilstoši pārstāvētā novada vai pašvaldības lielumam.
2012. gadā tika atsevišķi izdalītas šādas kategorijas – Republikas pilsētu un lielo novadu kategorija, Vidējo novadu kategorija un Mazo novadu kategorija. Balvas saņēma trīs pašvaldības katrā kategorijā.
Republikas pilsētu un lielo novadu kategorijā:
1. vietā – Siguldas novads par atvērtību un prasmi izmantot iedzīvotāju radošās idejas pašvaldības attīstības veicināšanā;

2. vietā – Valmieras pilsēta par atvērtā pirmkoda programmatūras izmantošanu pašvaldības ikdienas funkciju veikšanā un pakalpojumu sniegšanā;

3. vietā – Dobeles novads par oriģinalitāti pašvaldības tēla veidošanā un atpazīstamības veicināšanā, sadarbojoties ar iedzīvotājiem un dažādu nozaru pārstāvjiem.
Vidējo novadu kategorijā:
1.vietā – Salacgrīvas novads par oriģinālajiem risinājumiem, veicinot jauniešu iesaisti darba tirgū;

2. vietā – Salaspils novads par unikālu pieeju sabiedrības iesaistīšanai lēmumu pieņemšanā, nodrošinot plašu sabiedrisko organizāciju un interešu grupu pārstāvniecību pašvaldībai nozīmīgu jautājumu risināšanā;

3. vietā – Babītes novads par netradicionālu risinājumu kultūras pasākuma organizēšanā un īstenošanā.
Mazo novadu kategorijā:
1. vietā – Rūjienas novads par jaunu sadarbības formu izveidi starp pašvaldību, tās iedzīvotājiem, amatniekiem un uzņēmējiem, veicinot savas identitātes nostiprināšanu caur kultūrvēsturiskā mantojuma popularizēšanu un sekmējot uzņēmējdarbību;

2. vietā – Skrundas novads par oriģinālu pieeju vietējās identitātes stiprināšanā, prasmīgi attīstot atpazīstamu pašvaldības vizuālo tēlu;

3. vietā – Priekules novada Kalētu pagasts par efektīviem risinājumiem vides sakopšanā, saglabājot kultūrvēsturisko mantojumu.
 
2013.gadā kategorijas tika noteiktas vieglāk izmērāmās kategorijas, pēc iedzīvotāju skaita – Republikas pilsētu un lielo novadu grupa, Novadi ar iedzīvotāju skaitu virs 5500 un Novadi ar iedzīvotāju skaitu zem 5500. Šajā gadā tika piešķirta viena Radošuma balva katrā kategorijā.
Republikas pilsētu un lielo novadu grupas uzvarētājs bija Zemgales reģions un tā Kompetenču attīstības centrs ar iniciatīvu "Sistēmas izveide intereses par dabaszinātnēm un spējas risināt tehniskas dabas problēmas veicināšanai visos izglītības posmos".
Novadi ar iedzīvotāju skaitu virs 5500 laureāts bija Dagdas novada pašvaldība ar iniciatīvu "Kļūsti uzņēmējs laukos".
Kategorijā Novadi ar iedzīvotāju skaitu zem 5500 balvu saņēma Beverīnas novada pašvaldība ar iniciatīvu "Lauku biznesa inkubators (kooperatīvās, sociālās jeb inovatīvas ekonomikas modelis)".
Radošuma balvas laureāti tiek apbalvoti ar mākslas skolas audzēkņu darbiem un balvu radošuma stiprināšanai – praktiskām konsultācijām turpmākajai attīstībai.
Kanaāna

Kanaāna (Canaan) bija sens nosaukums reģionam uz rietumiem no Jordānas upes. Vēlāk tas kļuva pazīstams kā Palestīna. Kanaānas teritorija aptvēra mūsdienu Izraēlu, kā arī daļu Libānas un Jordānijas. Kanaānieši uzskatāmi par vienu no vecākajām Tuvo Austrumu tautām. Tā bija semītu cilts, kas ieradusies Vidusjūras austrumu piekrastē no Arābijas pussalas un sajaukusies ar citiem šī reģiona pirmiedzīvotājiem, par kuriem ziņas ir skopas. Daži vēsturnieki gan uzskata, ka kanaānieši nav bijuši viena etniskā grupa, bet gan vairāku grupu kopums, kas ietvēra perizītus, hetus un hivītus. Kanaānieši ir ievērojami ar to, ka ar viņiem šajā reģionā aizsākās bronzas laikmets. Šī reģiona straujā saimnieciskā attīstība izskaidrojama gan ar bronzas tehnoloģijas ieviešanu, gan arī ar to, ka, tāpat kā citās plašā Vidusjūras reģiona daļās, arī Palestīnā klimats senatnē bija daudz mitrāks un auglīgāks, nekā tas ir mūsdienās.
Apmēram 3. tūkstošus gadu p.m.ē. kanaānieši sāka apmesties pilsētās un no jau agrāk izveidotām nocietinātām apmetnēm attīstījās vairākas pilsētvalstis, tai skaitā Jērika. Viņi arī tiek uzskatīti par alfabēta pirmajiem izgudrotājiem (dažreiz gan par tiem uzskata feniķiešus — kanaāniešu pēcnācējus). Kanaāniešu ticējumos meklējamas arī mūsdienu lielāko reliģiju — jūdaisma, kristietības un islāma saknes.
Daži vēsturnieki uzskata, ka senebreju valoda izveidojusies uz kanaāniešu valodas pamatiem. Savukārt feniķiešu valoda uzskatāma par senebreju valodas agrīno formu.
Unreal Tournament

Spēlēšana

UT tika veidota kā arēnas šaujamspēle, kur galvenā darbība ir daudzspēlētāju cīņas. Spēles vienspēlētāja kampaņa būtībā ir spēļu sērija arēnā ar botiem. Komandu sacensībās botus izmanto, lai aizpildītu spēlētāja komandas biedru lomu. Pat Interneta serveros botus dažreiz izmanto, lai papildinātu komandas, kurās ir maz spēlētāju.
UT ir pazīstams  ar savu botu mākslīgo intelektu, programmētāja Stīva Polga (Steve Polge) izstrādājumu, kas agrāk bija sasniedzis slavu ar Reaper Bot projektēšanu spēlei Quake, vienu no senākajiem efektīva cīņas bota piemēriem. Spēlētājs var izvēlēties botu prasmju līmeni (no „Novice” līdz „Godlike”). Botus var vēl vairāk dažādot, mainot vārdus, izskatu, precizitāti, ieročus utt.
Fizikālā ķīmija

Fizikālā ķīmija ir ķīmijas nozare, kurā tiek analizētas ķīmiskās parādības, izmantojot ne tikai ķīmijas, bet arī fizikas teorētiskās un eksperimentālās metodes. Fizikālā ķīmija aptver tādas zinātnes nozares kā vielas uzbūves teoriju, koloīdķīmiju, termodinamiku un kinētiku, šķīdumu teoriju, elektroķīmiju un augsto enerģiju ķīmiju.
Monastiriska

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1437. gadā. Bija Polijas-Lietuvas pilsēta. Gadsimtiem bijusi Potocku dzimtas īpašums. 1772. gadā pēc Polijas Pirmās dalīšanas pilsēta iekļāvās Austrijas impērijas sastāvā (vēlākā Austroungārija), un bija tur līdz Pirmā pasaules kara beigām.
Pēc Pirmā pasaules kara Monastiriska iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pēc PSRS iebrukuma Polijā iekļauta Ukrainas PSR. No 1941. gada 4. jūlija līdz 1944. gada 22. martam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.
Libija Triketa

Karjera

Kļuvusi pazīstama 2003. gadā, kad tika atzīta par Austrālijas gada atklājumu peldēšanā. Piedalījusies trijās Olimpiskajās spēlēs (2004, 2008, 2012). 2004. gadā Atēnās izcīnīja zeltu Austrālijas komandas sastāvā 4x100 m brīvā stila stafetē un bronzu individuālajā 50 m brīvā stila distancē, uz pusi garākā distancē austrāliete ierindojās 9. vietā. 2008. gadā Pekinā izcīnīja divas zelta medaļas — kļuva par čempioni 100 m tauriņstila distancē, kā arī Austrālijas komandas sastāvā svinēja uzvaru 4x100 m stafetē, uzstādot jaunu pasaules rekordu. 4x100 brīvā stila stafetē tika izcīnīta bronzas medaļa un sudrabs — 100 m brīvajā stilā, tāpat sportiste palika 4. vietā 50 m brīvā stila distancē. 2012. gadā Londonā izcīnījusi zeltu 4x100 m brīvā stila stafetē. L. Triketa bija viena no Pekinas Olimpisko spēļu medaļām bagātākajiem sportistiem. Ar trim zelta, vienu sudraba un divām bronzas medaļām L. Triketa ir viena no medaļām bagātākajām Austrālijas peldētājām Olimpisko spēļu vēsturē. Ar panākumiem startējusi Pasaules čempionātā garajā (8 zelti) un īsajā baseinā (7 zelti).
Viņa ir pirmā peldētāja, kas 100 m brīvā stila distanci veikusi ātrāk nekā 53 sekundēs un 50 m brīvā stila distanci — 24 sekundēs.
2009. gada beigās paziņoja par karjeras beigšanu, taču pēc deviņiem mēnešiem paziņoja par karjeras atsākšanu.
Sāmi

Apdzīvotības areāls

Sāmu valodas dialektos runājošās etniskās grupas dzīvo Norvēģijas ziemeļos (ap 40 000), Zviedrijas ziemeļos (ap 20 000), Somijas ziemeļos (ap 6 500) un Krievijas ziemeļos Kolas pussalas teritorijā (ap 2 000). Sāmi savu zemi sauc par „Sápmi“ vai „Same Ätnam“.

Izcelsme

Vairums vēsturnieku uzskata, ka sāmu priekšteči ir Fenoskandijas pirmiedzīvotāji, kas apmetušies no ledāja atbrīvojušajās tundras zemēs un nodarbojušies ar ziemeļbriežu medībām un zveju. Vēlāk piejaukušies arī no dienvidiem ieceļojušo indoeiropiešu valodās runājošo skandināvu un baltu cilšu etniskie elementi.
Ziemeļbriežu pieradināšana un lopkopība Ziemeļeiropā ir sākusies laika periodā no 1800. līdz 800. gadam p.m.ē. Sāmu kultūrai raksturīgās azbesta keramikas paraugus atrod jau no apmēram 1500. gada p.m.ē. Romas impērijas ģeogrāfa Tacita aprakstos pirmo reizi sastopams cilts nosaukums "fenni", ko saista ar sāmiem un somiem.

Vēsture

Sāmu apdzīvoto teritoriju kolonizācija sākās vikingu laikos 10. gadsimtā no tagadējās Jēvleborgas lēnes, kuras dienvidu daļa jeb Jestrika zeme (latīņu: Gestricia, zviedru: Gästrikland) piederēja zviedru ķēniņu pārvaldītajai Svēlandei. Uz ziemeļiem no tās atradās Helsingija (latīņu: Helsingia).
Ādams no Brēmenes savā Hamburgas arhibīskapijas hronikā (Gesta Hammaburgensis Ecclesiae Pontificum) pieminējis, ka ap 1060. gadu Helsingijā ieradies katoļu misionārs Stefans (latīņu: Stephanus, zviedru: Stenfinn), kas vēlāk ieguvis Helsingijas apustuļa vārdu. Pēc Somijas krusta kariem izceļotāji no Helsingijas apmetās tagadējo Helsinku apvidū, kas ir to nosaukuma pamatā. 14. gadsimtā radās Upsālas arhibīskapijas konflikts ar norvēģu Nidarosas (Trondheimas) arhibīskapiju par tiesībām ievākt sāmu zemē baznīcas nodevas, kas 1336. gadā nonāca līdz par Romas pāvesta kūrijai. 1339. gadā Zviedrijas un Norvēģijas ķēniņš Magnuss IV izlēma piešķirt baznīcas nodevu vākšanas tiesības Upsālas arhibīskapam.
Norlandes nosaukums sāmu zemei rakstos lietots tikai no 15. gadsimta sākuma un sākumā ar "Ziemeļu zemes" vārdu apzīmēja arī tagadējo Somijas Lapzemi.     
Zviedru ekspansija uz ziemeļiem sākās 17. gadsimtā, 1645. gadā Zviedrija atņēma Dānijas-Norvēģijas karalistei Herjedāleni (Härjedalen) un daļu no Jemtlandes.
1809. gadā Krievijas impērija atņēma Zviedrijai Norlandes austrumu daļu, ko pievienoja Somijas lielhercogistei. 19. gadsimtā Norlandē sāka celt lielas  papīrfabrikas un dzelzs raktuves.

Reliģija

Sāmu, tāpat kā visu ziemeļu tautu, sākotnējā reliģija bija šamanisms, kas balstās uz ticību dabas gariem, kas ir ietekmējami ar burvju jeb "šamaņu" (noaide, nojd) palīdzību. Nākotni centās paredzēt ar īpašu burvju bungu palīdzību. Radīšanas dievība ir Saule (biejve), kas radījusi zemi kā mātes dievību, vēja dievību (bieggaolmaj) un dzīvnieku dievību (lejbolmej). Tika pielūgtas arī svētvietas (sieidi, siejdde) - alas, izcilas klintis, avoti, kuriem upurēja ziemeļbriežu mazuļus. Svētais dzīvnieks bija lācis (guovža) kā dievu vēstnesis pie cilvēkiem.
Norvēģijā, Zviedrijā un Somijā ir mūsu laiki lielākā daļa sāmu tautas luterieši. 19.–20. gadsimtā bija arī populārs lestadianisms.
19. ieroču SS sapieru bataljons

Kaujas gaitas

Bataljons piedalījās kaujās atiešanas laikā uz Kurzemes cietoksni, tostarp Vidzemes augstienē, pie Cesvaines un Mores kaujās. Kurzemes cietokšņa līnijā bataljons novietojās Dirbas apkaimē netālu no Džūkstes. Šeit nomainījās bataljona vadība - pulkvežleitnants Saulīte tika pārcelts uz 15. divīzijas štābu un sapieru bataljona vadību pārņēma pulkvežleitnants Juris Taube.
Bataljons izcīnīja smagas aizsardzības kaujas Trešās Kurzemes lielkaujas laikā no 21. līdz 22. decembrim, tostarp 22. decembrī smagi tika ievainots tā komandieris pulkvežleitnants Taube - viņu evakuēja uz uz Vāciju, taču formāli palika bataljona komandiera amatā.
Kaujas gaitas 19. sapieru bataljons beidza pēc Lielvācijas kapitulācijas 1945. gada maijā Kurzemes cietoksnī, tā komandieris pulkvežleitnants Taube no gūtajiem ievainojumiem mira 1945. gada 4. augustā Rēgensburgā.
Mērija Popinsa atgriežas

Sižets

Ir pagājušas vairākas desmitgades, kopš Mērija Popinsa apciemoja Benksu ģimeni. Nu Maikls un Džeina ir pieauguši un dzīvo savā bērnības mājā kopā ar Maikla trim bērniem Anabelu, Džonu un Džordžiju. Maikls ir paņēmis kredītu no bankas, kurā viņš strādā, tomēr bankas jaunais vadītājs Vilkinss brīdina Maiklu, ka viņam tiks atņemta māja, ja kredīts netiks atmaksāts līdz nedēļas beigām. Mērija Popinsa uzzina par Benksu ģimenes problēmām un atgriežas, lai viņiem palīdzētu.
Slāpekļpaskābe

Izmantošana

Lieto organiskajā sintēzē diazonija sāļu iegūšanai.
Maiks Iguldens

Spēlētāja karjera

Līdz pat 2005. gadam Iguldens spēlēja ECAC studentu līgā, kur pārstāvēja Kornela universitātes komandu. 2004.—05. sezonu viņš noslēdza AHL klubā Ročesteras "Americans", bet 2005.—06. sezonu aizvadīja Sanhosē "Sharks" fārmklubā Klīvlendas "Barons". Arī visu 2006.—07. sezonu Iguldens aizvadīja AHL, spēlējot Vorčesteras "Sharks" rindās, bet 2007.—08. sezonā pienāca viņa debija NHL. Viņš aizvadīja vienu spēli "Sharks" rindās. 2008. gada 3. jūlijā Iguldens parakstīja līgumu ar Ņujorkas "Islanders", kura rindās 2008.—09. sezonā Iguldens spēlēja 11 spēlēs, gūstot arī savus pirmos vārtus NHL. 
2009.—10. sezonā Iguldens spēlēja KHL klubā Rīgas "Dinamo". Turpmākajās sezonās Iguldens spēlēja dažādos Krievijas, Zviedrijas, Šveices un Vācijas klubos, līdz 2016. gada pavasarī noslēdza profesionāļa karjeru.
Dziesma manai paaudzei

"Dziesma manai paaudzei" ir mūzikas festivāls Latvijā, kas tiek organizēts kopš 1994. gada. Festivāla vadītājs ir Andris Freidenfelds, bet pavadošā grupa ir "Labvēlīgais Tips".
Kopš 1994. gada festivāls norisinās katru vasaru vairākās Latvijas pilsētās. Katrā pilsētā tiek noteikts Grand Prix ieguvējs, kas kvalificējas finālkoncertam. Finālkoncertā televīzijas skatītāju balsojumā tiek noteikts uzvarētājs. Konkursā piedalās amatieri, kas izpilda vai nu savas, vai arī populāras dziesmas gan latviešu, gan citās valodās. Jaunībā tajā ir piedalījušies arī vēlāk pazīstami Latvijas dziedātāji, kā Marija Naumova, Rolands Ūdris, Mārtiņš Freimanis, Linda Leen u.c.
Surogātpasts

Surogātpasts jeb mēstule (angļu: spam) ir elektroniska vēstule, kas ir nevēlama (nepieprasīta) vai pat uzbāzīgs elektroniskā pasta ziņojums (tiek nosūtīts atkārtoti), kas tikai tērē saņēmēja laiku un datora resursus. Mēstule tika atzīts par 2004. gada vārdu Latvijā.
Starbucks

Vēsture

Starbucks ir dibināts 1971. gada 30. maijā Sietlā, kā mazs vietējās nozīmes uzņēmums, kurš nodarbojās ar kafijas pupiņu gatavošanu un pārdošanu. Kopš 1989. gada uzņēmums sāka strauji attīstīties un 1990. gadu vidū atvēra pirmo kafejnīcu ārpus Ziemeļamerikas. Mūsdienās Starbucks ārzemju veikali un kafejnīcas veido gandrīz trešdaļu no visām Starbucks tīkla kafejnīcām un veikaliem.
2018. gada 28. augustā Šveices pārtikas un dzērienu uzņēmums Nestlé par 7,15 miljardiem dolāru noslēdza vienošanos ar Starbucks par tiesībām tirgot Starbucks produktus.
Sopotas bāka

Sopotas bāka (poļu: Latarnia Morska Sopot) atrodas Polijā, Pomožes vojevodistē, Sopotā, Baltijas jūras krastā.
 54°26′48.00″N 18°34′24.00″E

Raksturojums

Bākas augstums ir 33 m. Bāku veido sarkanu ķieģeļu tornis ar piramidālu jumtu. Laterna ir piestiprināta pie viena no austrumpuses logiem. Gaismas elements atrodas 25 m virs jūras līmeņa. Gaismas iekārtu veido uz rotējoša paneļa nostiprinātas 12 halogēnās spuldzes. Aparātu ražojusi zviedru kompānija AGA. Gaisma balta (0,3 s deg, 3,7 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 7  jūras jūdžu attālumā.
Rēzeknes ģerbonis

Vēsture

Tā kā vairāki apdzīvoto vietu vecie ģerboņi neatbilda neatkarīgas valsts idejai, 1923. gadā Latvijā tika izveidota īpaša heraldikas komisija. Šajā laikā Latgales oficiālais simbols bija grifs (attēlots uz kreiso pusi), kas rokā tur zobenu. Tas pats grifs (vēlme uzskatīt sevi par Latgales sirdi un galvaspilsētu) ieņēma centrālo vietu Rēzeknes pilsētas ģerbonī, kas tika pieņemts 1925. gadā. Tajā uz debeszila fona attēlots zelta (dzeltens) grifs — sens mitoloģisks radījums ar lauvas ķermeni un ērgļa spārniem.
1925. gadā pieņemto Rēzeknes ģerboni 20. gs. 70. gados nomainīja tā laika ideoloģijai atbilstošāku simboliku reprezentējošs ģerbonis. To veidoja uz Latvijas PSR karoga augšējās daļas attēlots zobrats, sirpis un āmurs, bet apakšējā daļā – seno laiku svečturis, pašā augšā uz balta fona bija uzraksts „Rēzekne”.
2000. gada martā Rēzeknes dome pieņēma lēmumu par pilsētas simbolikas apstiprināšanu. Deputāti nobalsoja par Rēzeknes ģerboņa variantu, kas bija pieņemts Latvijas pirmskara periodā.
Avotos atrodama informācija par Rēzeknes ģerboņa variantu, kurš tika izstrādāts, bet tā arī nekad netika pieņemts. Pēc Krievijas imperatora Aleksandra II uzdevuma visām impērijas pilsētām vajadzēja izveidot Eiropas heraldikas noteikumiem atbilstošus ģerboņus, šo uzdevumu veica senāta ģerboņu nodaļas vadītājs B. Ķēne, 19. gs. 50. gados izstrādājot arī Rēzeknes (tolaik Režicas) ģerboni pēc paša iepriekš izstrādātas loģiskas pilsētu ģerboņu unifikācijas sistēmas, ko imperators apstiprināja 1857. gadā. Rēzeknes ģerbonī bija attēlots sudrabainais vairogs, kas nosēts ar sermuļu astītēm, kreisajā augšējā stūrī – Vitebskas guberņas ģerbonis. Virs vairoga - sudrabots torņa kronis, pa tā malām izvietotas zelta vārpas, kas pārsietas ar Aleksandrijas lentu. Sudraba krāsa simbolizē tīrību, nevainīgumu, Dieva žēlastību un atklātību, bet sermuļu astītes ir varas simbols. Torņa kronis liecināja par pilsētas apriņķa statusu. Ar Aleksandrijas lentu apvītās zelta vārpas parādīja Režicu kā pilsētu, kurā attīstīta zemkopība un maizes tirdzniecība. Nezināmu iemeslu dēļ šis ģerboņa variants netika oficiāli apstiprināts.

Attēlojums

Grifs ir milzīgs, liels un nikns radījums. Mitoloģijā tas bieži veic zelta sargātāja funkcijas. Tas ir varenības, varas un ātruma simbols. Tiesa, pēc heraldikas noteikumiem grifs tiek attēlots ar zobenu, bet Rēzeknes ģerbonī zobens bija nomainīts ar vairogu Latvijas karoga krāsās, akcentējot pilsētas piederību valstij. Debeszilais fons pēc heraldikas noteikumiem nozīmē cēlsirdību, godīgumu, uzticību un nevainojamību.
Hantimansijskas "Jugra"

Vēsture

Klubs tika dibināts 2006. gadā sadarbībā ar Hantimansijskas pašvaldību. 2008.-09. un 2009.-10. gada sezonās klubs izcīnīja Bratinas kausu, uzvarot Krievijas Augstākajā līgā. Ja 2008.-09. gada sezonā finālā tika pārspēta Maskavas "Krylia Sovetov", pēc gada komandai pretī stājās Ņeftekamskas "Toros" vienība.
No 2010. līdz 2018. gadam komanda spēlēja Kontinentālajā hokeja līgā, tikai pirmajās divās sezonās spējot kvalificēties Gagarina kausa izcīņai. Gan 2011., gan 2012. gadā komandai neizdevās pārvarēt Gagarina kausa izcīņas pirmo kārtu sērijās līdz četrām uzvarām piekāpjoties attiecīgi Magņitogorskas "Metallurg" un Čeļabinskas "Traktor". 2018. gadā "Jugra" tika izslēgta no KHL.
Miegs

Miegs ir nervu sistēmas izraisīts dabīgs stāvoklis, kad organisms atpūšas, atjaunojas un uzkrājas audu enerģētiskās un funkcionālās rezerves. Tas ir gandrīz visiem zīdītājiem un putniem, kā arī tas ir novērots dažiem rāpuļiem, abiniekiem un pat zivīm. Cilvēkiem un vairumam citu dzīvnieku miegs nāk naktī. Pa dienu viņi ir nomodā. Ir arī nakts dzīvnieki, kuri guļ pa dienu, bet aktīvi kļūst tieši naktīs.

Miega raksturojums

Miegam raksturīga pazemināta fiziska aktivitāte un apkārtējās pasaules uztvere. Nakts cilvēkiem ir ļoti svarīga. Guļot uzkrājas rezerves un smadzenes turpina apstrādāt un sakārtot dienas laikā apgūto un piedzīvoto, lai mēs varētu to izmantot nākotnē. Miegam nav nekas statisks. Tā ilgums un process laika gaitā mainās. Dzīves sākumā nepieciešams vairāk miega nekā pieaugušiem cilvēkiem. Vecākiem cilvēkiem diennakts ritms var būt izjucis, miegs ir saraustīts, viņi sliktāk izguļas. Par miega problēmām vairāk sūdzas sievietes, bet uz vecumu par to vairāk sāk runāt vīrieši. Pašpārliecināti cilvēki guļ mierīgi, gandrīz nekustīgi, un šo cilvēku miegs ir dziļš, tāpēc nav ilgstošs. Cilvēki, kas nav pārliecināti par sevi, mokās ar šaubām par visu, guļ nemierīgi, bieži miegā kustas un pamostas. Nepieciešamais miega ilgums katram indivīdam ir atšķirīgs. Visveselīgākais miegs ir no 6-9 stundām. Aptuveni pēc 10 dienām, ja cilvēks nav gulējis, iestājas nāve. Cilvēka organismā procesi notiek diezgan vienmērīgi, ierastajā ritmā, ja cilvēks nav gulējis 2-3 dienas. Ar laiku miega traucējumi noved pie agresivitātes, pat halucinācijām. Aptuveni 20-28 stundu ciklu sauc par bioloģisko diennakts ritmu. To var viegli izjaukt laika zonu šķērsošana, darba maiņu strādāšana.

Miega fāzes

Ir divu veidu miega fāzes. Cilvēks aptuveni 80% no laika, ko pavada miega stāvoklī, atrodas dziļā miegā jeb precīzāk miegā bez ātrajām acu kustībām (NREM), bet atlikušo laiku sekla miega fāzē jeb miegā ar ātrajām acu kustībām (REM). Abi miega veidi kopā veido vienu miega ciklu. Šādi cikli miega laikā var būt vidēji no 3 līdz 5 reizēm, ja kāds no cikliem tiek iztraucēts, tad nākamreiz, kad cilvēks gulēs, šis cikls pagarināsies, lai kompensētu iztraucēto.
Akbars Lielais

Bērnība (1542–1556)

Akbars ir dzimis 1542. gada 14. oktobrī (radžaba ceturtajā dienā, 949. gadā pēc islāma kalendāra) mūsdienu Pakistānas provincē Sindā, Umarkotas pilsētā. Pirmos dzīves gadus aizvadīja mazā ciematā netālu no Rīvas, mūsdienu Madhja Pradēšas štatā. Vēlāk pārcēlās dzīvot pie sava tēvoča Sefevīdu impērijas austrumu daļā (mūsdienu Afganistānā). Tajā laikā moguliem regulāri Šeršāha Sūrī vadībā uzbruka puštuni. Viņi pat iekaroja Deli, bet 1555. gadā Akbara tēvs un mogulu imperators Humājūns to atkaroja. Dažus mēnešus vēlāk tēvs nomira, un Akbaram vajadzēja kļūt par jauno mogulu imperatoru.

Valdīšanas gadi (1556–1605)

Akbars par mogulu imperatoru kļuva 1556. gada februārī, kad viņam bija tikai 13 gadi. Tajā pašā gadā Šeršāha Sūrī vadībā puštuni vērsās pret mogulu kundzību un centās pilnībā pakļaut Ziemeļindiju, bet kaujā pie Pānīpatas tomēr uzvarēja moguli. Pēc šīs kaujas moguli pilnībā ieguva kontroli pār Ziemeļindiju. Valdīšanas sākumā pirmos piecus gadus viņam palīdzēja viņa skolotājs Bairams Khans. Akbars tālredzīgi hinduistus iecēla augstos amatos, kas iepriekš bija tikai musulmaņiem. 1566. gadā pret viņu tika vērsts atentāts. Slepkava viņam ar bultu iešāva plecā. Šis notikums mainīja Akbara turpmākās valdīšanas metodes. Akbars centās apvienot hinduistu un musulmaņu ticības. 1582. gadā šajā jautājumā viņš izdeva sinkrētisku reliģisku doktrīnu Dīn-i Ilāhī. Tomēr apvienot šīs ticības Akbaram neizdevās. 1605. gadā, kad viņš nomira, Mogulu impērija mūsdienu Indijas ziemeļu un centrālajā daļā bija ļoti ietekmīga, tāpēc Akbars tiek uzskatīts par varenāko mogulu imperatoru.