google/wiki40b huggingface dataset:
Frīdrihs Ēvalds fon Firkss

Dzīvesgājums

Cēlies no Kurzemes muižnieku Firksu dzimtas. Dzimis 1733. gada oktobrī Nurmuižas īpašnieka Georga Frīdriha fon Firksa (1700-1779) un viņa sievas Annas Elizabetes fon der Brigenes (von der Brüggen) ģimenē. Jaunākais brālis Ernsts Johans fon Firkss (1737-1782), Nurmuižas īpašnieks, Kurzemes vecskotu ložas Ernst zum rothen Adler virsmeistars.
Frīdriha Ēvalda fon Firksa vadībā darbojās Aizputes loža "Frīdrihs pie zaļā karoga" ("Friedrich zur grünen Fahne").
1761. gadā precējies ar Eleonoru fon Bēru (1746-1799) un 1800. gadā ar Elizabeti fon Fītinghofu (1764-1830). 1772. gadā Isašars Falkensons Bērs Jelgavā un Leipcigā publicēja pirmo ebreju dzejnieka darbu vācu valodā - krājumu "Polijas ebreja dzejas", kuru veltīja Frīdriham Ēvaldam fon Firksam.
Miris 1802. gada 12. jūnijā Aizputē.
Mario Vargass Ljosa

Biogrāfija

Vargass Ljosa ir viens no Latīņamerikas ievērojamākajiem romānu rakstniekiem un esejistiem, kā arī viens no vadošajiem savas paaudzes rakstniekiem. 2010. gadā viņš ieguva Nobela prēmiju literatūrā.
Stanislavs Sitenfelds

Biogrāfija

Piedzimis tagadējā Polijā. 1884. gadā pārcēlies uz dzīvi Parīzē. Piedalījies šaha kafejnīcas Café de la Régence un divas reizes (1890, 1892) izcīnījis 3. vietu (abas reizes uzvarējis Alfonss Gēce). Nospēlējis vairākus mačus ar tā laika vadošajiem Parīzes šahistiem. 1891. gadā cīnījies neizšķirti ar Žanu Taubenhausu un uzvarējis Davidu Janovski. 1892. gadā zaudējis Davidam Janovskim, bet 1893. gadā viņu savstarpējais mačs beidzies neizšķirti. 1901. gadā Parīzē četru šahistu turnīrā dalījis 1.-2. vietu ar Ādolfu Albinu.
No 1898. līdz 1899. gadam dzīvojis Riodežaneiro un piedalījies Brazīlijas šaha attīstībā. Bijis viens no Riodežaneiro šaha kluba dibinātājiem.
Rušons

Ģeogrāfija

Ezeram sarežģīta konfigurācija, saposmota krasta līnija. Krasti pārsvarā zemi, vietām staigni, dažviet augsti. Ziemeļu piekrastē pārsvarā meži, rietumu un dienvidu piekrastē — lauki. Ezers atrodas subglaciālajā vagā. No 1987. līdz 1999. gadam liegums "Rušonu ezera salas" aizsargāja 10 salas. Kopumā ezerā 34 salas ar kopējo platību 62,8 ha. Uz austrumiem sašaurinās, pāriet līkumainajā Ūbeļu līcī, kam daudz līcīšu, saliņu. Eitrofs ezers, regulāra ūdens ziedēšana. Konstatētas 11 zivju sugas.
Ietek Pušica, Rušenica un vairāki grāvji no apkārtējiem ezeriem (Zolvas ezera, Gardinkas ezera, Mušas ezera, Geraņimovas Ilzas ezera, Bieržgaļa ezera u.c). 1940.—1950. gados uz iztekas Tartaka tika uzcelts aizsprosts, bet uz mākslīgi izraktā kanāla — Kameņecas HES. Ezera ūdens līmenis pazemināts par 0,4 metriem. 1930. gadā ezera platība bija 24,4 km².
Vsetīna

Vēsture

Rakstos pirmoreiz minēta 1308. gadā. 17. gadsimta pirmajā pusē pilsētu savā īpašumā ieguva Albrehts fon Vallenšteins. Pilsētas un apkārtnes iedzīvotāji tomēr ilgus gadus bruņotā cīņā pretojās kontrreformācijai. Ilgu laiku pilsēta atradās Habsburgu impērijas sastāvā. No 19. gadsimta pilsēta attīstījās kā rūpniecības centrs. No 1918. gada — Čehoslovākijā. Kopš 1993. gada — Čehijā.

Zinātne

Pilsētas pievārtē atrodas 1950. gadā dibinātā Vsetīnas observatorija.

Cilvēki

Vsetīna ir futbolista Romana Hubnīka (Roman Hubník, 1984) un politiķa Mireka Topolāneka (Mirek Topolánek, 1956) dzimtā pilsēta. Vsetīnā dzimis arī Čehijas hokeja izlases spēlētājs Jakubs Štepāneks.

Sports

Pilsētā bāzēta hokeja komanda HK Vsetín, kas 20. gadsimta 90. gados sešas reizes izcīnīja Čehijas Ekstralīgas čempiones titulu, tādējādi kļūstot par titulētāko komandu līgas pastāvēšanas vēsturē. Finansiālu problēmu dēļ 2007.—08. gada sezonā komanda nespēlēja, taču kopš 2008. gada tā spēlē Čehijas trešajā spēcīgākajā hokeja līgā.
Viktors Avotiņš

Izglītība un profesionālā darbība

Viktors Avotiņš ir dzimis 1947. gadā Ludzā, bērnību pavadījis Cirmas pagastā. Mācījies Suntažu vidusskolā, beidzis Rīgas Civilās aviācijas institūtu. Strādājis par inženieri programmētāju Civilās aviācijas automatizēto vadības sistēmu zinātniski-pētnieciskā institūtā Rīgā.
Avotiņš ir strādājis vairākos preses izdevumos: bijis laikraksta "Literatūra un Māksla" atbildīgais sekretārs un redaktora vietnieks, žurnāla "Daugava" atbildīgais sekretārs un galvenā redaktora vietnieks, laikraksta "Latvijas Jaunatne" redaktora vietnieks.  
No 1989. līdz 1990. gadam bijis Latvijas Žurnālistu savienības valdes priekšsēdētājs; vairākus gadus Avotiņš ieņēma Rakstnieku savienības priekšsēdētāja posteni.
Bijis laikraksta "Jaunā Avīze" galvenais redaktors; no 1998. gada darbojas laikrakstā "Neatkarīgā Rīta avīze".

Politiskā darbība

1970. gados Viktors Avotiņš aktīvi darbojās komjaunatnē, bijis Rīgas pilsētas Maskavas rajona komjaunatnes organizātoriskās nodaļas vadītājs.
Atmodas laikā Avotiņš bija viens no Tautas frontes idejas autoriem un organizētājiem. 
Bijis 1., 2., un 3. sasaukuma  LTF Domes loceklis. 
1989. gadā Avotiņš tika ievēlēts PSRS Tautas deputātu kongresā no 311. Ogres vēlēšanu apgabala. Strādājis PSRS reorganizācijas komisijā.
Piedalījās arī Latvijas PSR Augstākās Padomes vēlēšanās 1990. gadā, bet ievēlēts netika.
Helmetas pils

Helmetas pils (igauņu: Helme linnus, vācu: Ordensburg Helmet, Schloss Helmet) bija viduslaiku pils Sakalas, vēlāk Livonijas ordeņa valsts teritorijā.
Līdz mūsdienām saglabājušās ovālas formas pilsdrupas 120×60 m platībā Helmes ciemā pie Tervas Valgas apriņķī Igaunijā, kas atrodas pie Valgas-Pērnavas šosejas.

Vēsture

Uzskata, ka Helmetas pils vietā pirms Livonijas krusta kariem atradies sakaliešu pilskalns. Pēc tam, kad 1329. gadā Helmei uzbruka lietuviešu karaspēks, tajā uzcēla ar diviem aizsarggrāvjiem aizsargātu ordeņa mūra pili. Helmetas pilī uzturējušies Livonijas ordeņa mestri, par ko liecina kāds mestra Konrāda fon Fītinghofa 1412. gada 24. jūnijā parakstīts dokuments. 1471. gadā ordeņbrāļi Helmetas pilī apcietināja mestru Volthūsu no Herzes un ieslodzīja Cēsu pilī, kur viņš mira.
1501. gada novembrī Krievijas—Livonijas kara laikā pie Helmetas pils notika liela kauja starp Livonijas ordeņa un Maskavijas karaspēkiem. Pēc tam, kad Livonijas kara laikā krievi ieņēma Pērnavas cietoksni, 1575. gadā Helmetas, Ērģemes, Rūjienas pilis padevās Livonijas ķēniņam Magnusam. Pēc kara beigām Helmeta nonāca Polijas-Lietuvas kopvalsts Pērnavas vaivadijas, vēlāk Zviedru Vidzemes sastāvā.
Otrā Ziemeļu kara laikā zviedru pulkvedis Glāzenaps (Glasenapp) lika 1658. gada 25. maijā pils mūrus uzspridzināt. Pēc tam pils vairs netika atjaunota.
Visāfrikas spēles

Visāfrikas spēles ir starptautiskas daudzu sporta veidu sacensības, kas notiek ik pēc četriem gadiem un kurās piedalās sportisti no Āfrikas valstīm. Pirmās Visāfrikas spēles notika 1965. gadā Brazavilā, Kongo Republikā. Sacensības to vēsturē ir notikušas vairāk nekā 30 sporta veidos.
Leucocoprinus cretaceus

Senā taksonomija

XVIII gadsimtā sēne latīniski bija nosaukta par Agaricus cretaceus, taču analoģisku nosaukumu cits autors bija devis krīta atmatenei un radās neliels sajukums, kuram nu vairs nav nozīmes, jo oriģinālais nosaukums sen mainīts atbilstoši jaunajai ģintij.

Augšanas apstākļi

Humusa saprofīte. Aug grupās no augusta līdz oktobrim.

Barības vērtība

Ēdama.

Līdzīgās sugas

Iespējama sajaukšana ar letāli indīgo balto mušmiri. Mušmires atšķiras no kroksardzenēm ar to, ka viņām kātiņa pamatne ietverta makstī, kādas šai ģintij nav. Pie tam, baltajai mušmirei ir nepatīkama smaka. Atmatenes atšķiras no kroksardzenēm ar ātri tumsnējošām lapiņām. Riekstu sārtsporenei ir gandrīz vai pilnīgi gluda cepurīte.
Vents Armands Krauklis

Biogrāfija

Dzimis Valkā, bet bērnību pavadījis Trikātā, kur sācis skolas gaitas, un Gaujienā. V. A. Krauklis studējis Latvijas Valsts universitātes žurnālistikas nodaļā, ko nav pabeidzis, bet augstāko izglītību ieguvis, jau būdams aktīvs politiķis, kad 2006. gadā absolvējis Latvijas Universitātes Ekonomikas un vadības fakultāti.
Pirms politiskās darbības sākuma izmēģinājis spēkus daudzās jomās. V. A. Krauklis ir strādājis Valkas J. Cimzes mūzikas skolā, bijis korespondents laikrakstā "Darba Karogs", vēlāk darbojies Valkas rajona laikrakstos "Mūsu Zeme" un "Ziemeļlatvija" (no 1992. līdz 2000. gadam bijis laikraksta redaktors), bijis arī pastnieks, strādnieks graudu kaltē, teletaipists, kurinātājs. Tomēr lielāko atpazīstamību novadā viņš ieguvis, muzicējot Valkas kapelā "Bumerangs", kurā darbojas joprojām.

Politiskā darbība

Atmodas gados darbojies Latvijas Tautas frontē, bijis tās Valkas nodaļas vadītājs.
1998. gadā V. A. Krauklis iestājies Tautas partijā. 2001. gadā kā tās pārstāvis ievēlēts Valkas pilsētas domē un ievēlēts par pilsētas domes priekšsēdētāju. Vēlētāju atbalstu guvis arī 2005. gada Pašvaldību vēlēšanās, kad saglabāja deputāta mandātu un domes priekšsēdētāja amatu. Bijis arī Valkas rajona padomes priekšsēdētāja vietnieks.
Aktīvi darbojoties savā pašvaldībā, kļuvis par vienu no partijas līderiem Tautas partijai nozīmīgajā Vidzemes novadā un tika uzaicināts vadīt 9. Saeimas vēlešanu kampaņu. 2006. gadā ievēlēts 9. Saeimā. 10. Saeimas vēlēšanās 2010. gadā kandidēja no apvienības "Par Labu Latviju" saraksta, bet netika ievēlēts Saeimā.
2011. gadā vasarā, vēl pirms Tautas partijas likvidēšanas, V. A. Krauklis bija Vidzemes partijas dibināšanas iniciators un tika ievēlēts par jaunās partijas valdes priekšsēdētāja Gunta Gladkina vietnieku.
2013.gada pašvaldības vēlēšanās tika ievēlēts Valkas novada domē no Vidzemes partijas. Partija veidoja absolūto vairākumu domē un V. A. Krauklis tika ievēlēts par domes priekšsēdētāju. 2015. gadā ievēlēts par Vidzemes partijas priekšsēdētāju.

Privātā dzīve

Šķīries no sievas un viņa triju bērnu mātes Aijas Kraukles. Šobrīd V. A. Kraukļa sieva ir par viņu ievērojami jaunākā bijusī Valkas degvielas uzpildes stacijas darbiniece, tagad uzņēmēja Līga Avota. Politiķa parādīšanās sabiedrībā (tai skaitā Valsts prezidenta V. Zatlera inaugurācijas pieņemšanā 2007. gadā) kopā ar jauno draudzeni vēl pirms šķiršanās ar iepriekšējo sievu izraisīja visai lielu sabiedrības uzmanību.
V. A. Krauklis ir piedalījies LNT muzikālajā šovā "Zvaigžņu lietus" kopā ar dziedātāju no Valkas Gintu Ēķi.
Kārlis Neilis

Dzīvesgājums

Dzimis 1906. gadā kalēja ģimenē. Mācījās Tukuma pilsētas vidusskolā. 1932. gadā beidza Latvijas Mākslas akadēmijas Figurālās glezniecības nodaļu Ģederta Eliasa vadībā. Viņš bija vienīgais no 1930. gados akadēmiju beigušajiem figurālistiem, ko Vilhelms Purvītis aicināja piedalīties Kultūras Fonda rīkotajās valsts reprezentācijas izstādēs ārzemēs. Pēc studiju beigšanas dzīvoja Tukumā un strādāja par zīmēšanas un mākslas vēstures skolotāju Tukuma vidusskolā un komercskolā.
Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Zalcburgu Austrijā, kur dzīvoja kopā ar Rolandu Kaņepu.
Miris 1991. gadā Zalcburgā, 2002. gadā pārapbedīts Rīgas Meža kapos.
Aplikatūra

Aplikatūra (no latīņu: aplicare — pielikt) ir pirkstu izvietojuma un maiņas veids mūzikas instrumentu spēlē. Nošu rakstā aplikatūras mēdz apzīmēt ar arābu cipariem virs vai zem attiecīgās nots. Aplikatūras izvēli nosaka arī mākslinieka individualitāte un muzikālā domāšana. Veiksmīga aplikatūra atvieglo tehnisko grūtību pārvarēšanu skaņdarba izpildīšanā.
Agate Nesaule

Dzīvesgājums

Dzimusi 1938. gada 23. janvārī Nītaurē luterāņu mācītāja Pētera Nesaules un viņa sievas Valdas ģimenē. Otrā pasaules kara beigās kopā ar vecākiem un māsu devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur nokļuva padomju okupācijas zonā un septiņu gadu vecumā pieredzēja vardarbību pret civiliedzīvotājiem. Nesaules ģimenei izdevās sasniegt Rietumu sabiedroto okupācijas zonu un pēc tam 1950. gadā izceļot uz ASV, kur viņa dzīvoja trūcīgos apstākļos un cieta no kara un bēgļu nometnēs pārdzīvojumu dēļ iegūtā posttraumatiskā stresa sindroma. 
Agate Nesaule bija Viskonsinas uUniversitātes angļu valodas un sieviešu studiju profesore. 43 gadu vecumā viņa piedzīvoja laulības šķiršanu un 47 gadu vecumā pēc psiholoģes ieteikuma iesāka rakstīt atmiņu grāmatu par kara šausmām un savas ģimenes sieviešu iekļaušanos amerikāņu sabiedrībā.
Tā rezultātā 1995. gadā iznāca Nesaules autobiogrāfiskais romāns "Sieviete dzintarā" (A Woman in Amber. Healing the Trauma of War and Exile), kas ieguva plašu lasītāju un kritiķu atzinību un tika tulkota latviešu, vācu, zviedru un dāņu valodās. Latviešu studenšu korporācijas Daugaviete biedre.   
1996. gadā Nesaule ieguva Amerikas Grāmatu balvu. 1996. gadā viņa emeritējās un pilnībā pievērsās rakstniecībai. 
2009. gadā iznāca viņas garstāsts "Mīla uz Jeržiju Kosinski" (In Love with Jerzy Kosinski).
Ernans Dario Gomess

Karjera

Spēlētāja karjeras laikā pārstāvējis Kolumbijas klubus Independiente Medellín un Atlético Nacional, spēlējis pussarga pozīcijā. Atlético Nacional sastāvā 1981. gadā kļuva par Kolumbijas čempionu. Šajā klubā sāka arī trenera karjeru kā asistents.
1991. gadā kļuva par Atlético Nacional galveno treneri. Jau savā pirmajā sezonā aizveda komandu līdz Kolumbijas čempionu titulam. 1995. gadā tika apstiprināts par Kolumbijas futbola izlases galveno treneri. Gomesa vadībā Kolumbijas izlase kvalificējās 1998. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīram, kurā gan neizkļuva no grupas. 1999. gadā kļuva par Ekvadoras izlases galveno treneri un aizveda izlasi līdz tās pirmajam FIFA Pasaules kausa finālturnīram 2002. gadā. Pēc neveiksmīga 2004. gada Copa América turnīra amatu atstāja. 
No 2006. līdz 2008. gadam bija Gvatemalas izlases galvenais treneris. Pēc tam atgriezās Kolumbijā, kur strādāja ar klubiem Santa Fe un Independiente Medellín, kā arī vēlreiz vadīja Kolumbijas izlasi.
2014. gada februārī kļuva par Panamas izlases galveno treneri. Tika atzīts par 2015. gada CONCACAF gada labāko vīriešu treneri. Viņa vadībā Panama pirmo reizi tās vēsturē iekļuva Pasaules kausa finālturnīrā (2018). Pēc Pasaules kausa finālturnīra, kurā Panamas izlase zaudēja visās trīs grupu turnīra spēlēs, amatu atstāja.
2018. gada augustā vēlreiz kļuva par Ekvadoras izlases galveno treneri.
2005. gada Latvijas futbola Virslīgas sezona

Latvijas futbola Virslīgas 2005. gada sezona bija 31. Virslīgas sezona, kas sākās 2005. gada 10. aprīlī, bet beidzās 5. novembrī. Par Latvijas čempioniem pirmoreiz kļuva "Liepājas Metalurgs", kas par 13 punktiem apsteidza iepriekšējos čempionus "Skonto". Par Virslīgas labākajiem vārtu guvējiem kļuva Igors Sļesarčuks un Viktors Dobrecovs, kas katrs guva pa 18 vārtiem.
Luiza Džonsone

Agrīnā dzīve

Džonsone dzimusi 1998. gadā Eseksā. Viņas vecāki ir Deivids Džonsons un Liza Hākjarda.

2016—pašlaik: Karjera

Bija norādes uz to, ka atšķirībā no vairuma citu "X-Faktora" uzvarētāju Luiza savu debijas albumu izdotu, cik ātri vien iespējams. Tomēr intervijās Luiza atzina: "Ja man tas nepatiks, es to neizdošu. Cilvēki mani atpazīs pēc tā albuma, tādēļ tam jābūt ideālam." 2016. gada 30. martā Džonsone atklāja, ka vienu no debijas albuma dziesmām sauks Ruin It with a Kiss.
2016. gada maijā Luiza, sadarbojoties kopā ar grupu Clean Bandit, izdeva singlu Tears. Dziesma sasniedza augstas pozīcijas singlu topos — 1. vietu Izraēlā un Serbijā, 3. vietu Skotijā un Meksikā, 5. vietu Lielbritānijā, 6. vietu Latvijā, kā arī top 40 vietas tika sasniegtas vēl 10 valstu singlu topos. Nākamajā mēnesī Džonsone uzstājās Summertime Ball, kur viņa izpildīja Tears ar Clean Bandit un Over and Over Again ar Neitanu Saiku.
2016. gada novembrī Luiza izdeva savu otro solo singlu So Good. Dziesma sasniedza 13. vietu mūzikas topos Lielbritānijā un ieguva zelta sertifikātu no British Phonographic Industry (BPI). Nākamā gada maijā tika izdots arī mūziķes trešais singls Best Behaviour, sasniedzot 48. vietu Lielbritānijā un iegūstot sudraba sertifikātu. 2018. gada martā, sadarbojoties ar amerikāņu reperi 2 Chainz, tika izdots ceturtais singls "YES", kas sasniedza 65. vietu Lielbritānijā.
2018. gada 13. jūlijā Luiza Džonsone savos sociālajos tīklos paziņoja, ka turpmāk vairs nesadarbosies ar šova "X-Faktors" veidotāja Saimona Kauela ierakstu izdevniecību Syco. Sociālo tīklu paziņojumos arī tika atklāts, ka augusta sākumā tiks izdots jauns singls ar ierakstu izdevniecību Ministry of Sound. 2018. gada 10. augustā tika izdota dziesma Between You & Me, kura tika veidota sadarbībā ar grupu One Bit. Augusta nogalē Luiza Džonsone piedalījās Marsa Moniza singlā 999. 2019. gadā mūziķe piedalījās arī dīdžeja Sigma dziesmas Here We Go Again un Kream and Īdena Prinsa singla Ain't Thinkin Bout You veidošanā.

Personīgā dzīve

Džonsone ir Anglijas futbola Premjerlīgas komandas West Ham United atbalstītāja.
Kārlis Žanis Prieže

Biogrāfija

Dzimis 1907. gadā lauksaimnieku ģimenē Ventspilī 1907. gada 7. jūlijā. No 1929. gada iesaistījās nelegālās Latvijas Komunistiskās partijas pagrīdes darbībā, par ko vairākkārt ticis arestēts un pavadījis vairākus gadus cietumā.
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā iecelts par LKP Ventspils-Talsu-Tukuma apgabala komitejas sekretāru, kļuvis par nedemokrātiski ievēlētās Tautas Saeimas deputātu un tās prezidija locekli. No 1944. līdz 1948. gadam bija Latvijas PSR Augstākās Padomes sekretārs. No 1945. līdz 1949. gadam strādāja LKP Centrālajā komitejā. Līdz aiziešanai pensijā 1962. gadā bija Latvijas PSR Sociālās nodrošināšanas ministra vietnieks.
Miris 1977. gada 25. februārī Rīgā.
Apbalvots ar Darba Sarkanā Karoga un Sarkanās Zvaigznes ordeņiem, kā arī vairākām medaļām.
Google 3D Warehouse

Iespējas

Ir iespējams modelētājiem izveidot modeļu kolekcijas mājaslapā, kā arī mājaslapā tiek izmantots algoritms, lai noteiktu līdzīgus modeļus. Mājaslapa arī parāda modeļa sarežģītību, sākot no vienkārša, līdz kompleksam.Kad augšupielādē modeli, modelētāji var pievienot noderīgu aprakstu, kā arī pievienot tagus uz informācijas lapu, lai to var viegli atrast.Individuālus modeļus var apskatīt 3D skatā izmantojot pārlūkprogrammu, bet var arī lejupielādēt KML(Google Earth) vai SKP(Google SketchUp) failu. Modeļus var arī apskatīt tieši Google Earth vai Google Maps.

Google Earth

Lietotāji var izvēlēties opciju, augšupielādējot savus modeļus, lai pārbaudītu, vai modelis ir "Google Earth ready", kas jāpārbauda, ja modelis ir reāls arhitektūras modelis, labi strukturēts, kas atspoguļo esošu ēku. Ja tiek iesniegts "Google Earth ready" modelis, dažu nedēļu laikā, tas iet cauri pārbaudes procesam. Citiem vārdiem sakot, tas tiks pārskatīts ar vairāku Google darbiniekiem palīdzību, kas pārbauda modeļa kvalifikāciju un pieņemšanas kritērijus. Ja modelis atbilst kritērijiem, tas tiek pievienots 3D Warehouse slānī, un drīz būs redzams Google Earth, atzīmējot lodziņu sānjoslā, kas ir marķēts "3D Buildings".

Augšupielāde

SketchUp modelētājam ir jābūt reģistrētam Google lietotājam, lai augšupielādēt savus modeļus 3D Warehouse. Norādāmais teksts augšupielādējot modeli sastāv no sadaļas, apraksts un tagiem.Kad modelētājs atklāj "ekstra iespējas", modelētājs var pievienot arī mājaslapā logotipu, kura saite ved uz citu tīmekļa vietni. Ir arī dalīties iestatījumi ir iespējams atzīmēt, ka vēlaties, lai varētu skatītāji sazināties ar Jums par modeli kā arī ir iespējams sekot līdzi modeļa vēsturei un citi. Modeļa izmēram jābūt zem 10MB, lai to augšupielādētu 3DWH.Piezīme:tikai KMZ faila formāta modeļi var tikti augšupielādēti 3D Warehouse.
Iespiešana

Iespiešana jeb drukāšana (vācu: drucken — 'iespiest') ir tekstu un attēlu izgatavošana un pavairošana ar mehānisku vai elektroniski mehānisku iespiedmašīnu uz papīra vai cita materiāla uzklājot iespiedkrāsu. Iespiešana ļauj iegūt daudz vienādu tekstu un attēlu kopiju. Iespiešana radās kā veids, kā paātrināt grāmatu kopiju izgatavošanu. Sākumā grāmatu kopiju veidošana bija ļoti lēns process, jo notika teksta pārrakstīšana ar roku. Ar iespiedmašīnas izgudrošanu drukāšana kļuva ātrāka un vieglāka. Mūsdienās datorizēta iespiešana ar datoru ļauj radīt simtiem lappušu minūtē. Iespiešanu izmanto, lai radītu grāmatas, žurnālus, banknotes, kartes, plakātus, kartiņas un uzlīmes.

Iespiešanas metodes

Visizplatītākā iespiešanas metode ir elektroniska drukāšana — digitālā iespiešana. Šajā metodē rakstnieks, redaktors vai maketētājs veido lappuses vai cita veida drukājamo informāciju datora ekrānā. Pēc tam ar lāzerprinteri informācija tiek izdrukāta uz papīra vai cita materiāla. Savukārt lielākais vairums no grāmatām ir izdrukātas izmantojot iespiedplates.

Vēsture

Iespiešana, tāpat kā papīra ražošana, tika uzsākta Ķīnā vēl ilgi pirms tā kļuva par Eiropas ieguvumu. Taču tas nenozīmē, ka Eiropā ķīniešu izgudrojumi būtu tikuši tieši pārņemti. Iespiešanas tehnoloģijas apgūšana un ieviešana Eiropā notika lielā mērā neatkarīgi no Austrumiem. Samērā kvalitatīvu, iespiešanai piemērotu papīru Eiropā sāka izgatavot 14. gadsimtā.
Bez papīra un iespiedmašīnas izgudrošanas ne mazāka nozīme bija metālliešanas tehnoloģijas pilnveidošanai metalurģijā, kas ļāva atliet precīzākus metāla literus (burtus), tādējādi aizvietojot izgatavotos līdz šim no koka, kuru izgatavošana bija darbietilpīga, un tie nekalpoja ilgi.
Tāpat būtiska bija uz eļļas pamata izgatavotā iespiedkrāsas izgudrošana, kas nodrošināja iespiestā teksta lielāku noturību. Dimantu slīpētājs Johans Gūtenbergs (1398—1468) no Maincas ar saviem kolēģiem 1450. gadā šos dažādos jaunievedumus pirmo reizi salāgoja iespiedmašīnā. Eksperimenti ar iespiešanas tehnoloģiju turpinājās vēl vairākus gadus, līdz 1455. gadā parādījās pirmā grāmata (Bībele), kas bija iespiesta pilnībā tipogrāfiski.
Iespieddarbu skaits nākamajos gadu desmitos pieauga ļoti strauji. Lēš, ka ap 1500. gadu Eiropā ticis izdots apmēram 35 tūkstoši atsevišķu izdevumu, kas varētu būt ap 15–20 miljoniem kopiju. Vēl pēc gadsimta atsevišķu izdevumu skaits varētu būt pieaudzis līdz apmēram 150–200 tūkstošiem izdevumu, bet kopiju skaits varētu būt vismaz desmit reizes lielāks.
Virkne jaunievedumu tika ieviesti arī ar mērķi uzlabot teksta tehnisko kvalitāti. Florencē, balstoties uz Karolingu burtu dizainu, tika radīta jauns, daudz vienkāršāks iespiesto burtu tips.
Iespiešanas tehnoloģijas attīstībai bija arī nozīmīga loma renesanses kultūras un zinātnes sasniegumu izplatībai plašā sabiedrībā vēlīnos viduslaikos un arī vēlāk.
Ksenofobija

Ksenofobija (sengrieķu: ξένος, xénos — ‘svešais’, ‘ārzemju’) ir fobija pret visu, kas ir svešs, nepazīstams. Tās parasti ir iracionālas bailes un naids pret svešiniekiem. Ksenofobija parasti izpaužas pret kādu personu grupu, piemēram, citu reliģiju pārstāvjiem, rasēm, ciltīm, etniskajām grupām, ārzemniekiem. Mūsdienu socioloģijā un sociālajā psiholoģijā šīs parādības tiek aprakstītas skaidrākos analītiskajos terminos (starpgrupu konflikts, etnocentrisms, etniskie stereotipi un aizspriedumi, sociālā neiecietība un tamlīdzīgi), taču tiem ir visiem vairākas kopīgas īpašības.
Viesītes vidusskola

Vēsture

Par skolas dibināšanas dienu uzskatāms 1923. gada 20. februāris, kad Eķengrāves "Ratniekos" nodibināja divgadīgu Eķengrāves pamatskolu. Tā paša gada rudenī skolu pārcēla uz Biržu ielu 12, kur mācības notika četrās klasēs. 1925. gadā atvēra Viesītes 1. pakāpes pamatskolu profesora Paula Stradiņa ģimenei piederošā ēkā Raiņa ielā 55. 
No 1929. līdz 1933. gadam noritēja jaunās miesta pamatskolas celtniecība. Mācības ēkā, kurā skola atrodas arī šobrīd, uzsāka 1933. gada rudenī. Pirmais vidusskolas izlaidums beidza skolu 1949. gadā.
1962. gadā skolu paplašināja, uzceļot piebūvi.
Kā Brālītis Trusītis uzvarēja Lauvu

Sižets

Nekaunīgais un lielīgais Lauva izmanto to, ka mazie dzīvnieciņi ir lētticīgi, un sāk valdīt pār to dzīvēm. Bailīgais Brālītis Trusītis, redzot šo netaisnību, pārvar savas bailes un izdomā plānu, lai ar atjautības palīdzību Lauvu uzvarētu.
Kā Lupatiņi slēpās

Sižets

Kamēr Lakatiņš lasa bilžu grāmatu, pārējie mājās trokšņo. Tāpēc Lakatiņš paslēpjas, lai troksnis netraucētu viņam lasīt. Vēlāk pārējie Lupatiņi izdomā spēlēt paslēpes un izrādās, ka Lakatiņš ir noslēpies vislabāk.
Atapasku valodas

Klasifikācija

Atapasku valodas pieņemts iedalīt trīs lielās grupās.

Izplatība

Ziemeļu atapasku valodas aizņem plašu reģionu Kanādas ziemeļrietumos un lielākajā Aļaskas daļā. Šī areāla valodas ir grūti klasificēt grupās; tās veido t. s. dialektu ķēdi jeb kontinuumu, kurā jebkurai kaimiņu valodai var būt kopīgas iezīmes.
Lielākā daļa Klusā okeāna atapasku valodu ir izzudušas. Tās stipri atšķiras kā viena no otras, tā no citu reģionu atapasku valodām.
Dienvidu atapaski apdzīvo ASV dienvidrietumus. Tās atdalījās no ziemeļu reģiona vairākus gadsimtus pirms eiropiešu ierašanās. Šīs valodas ir savstarpēji tuvi radniecīgas. Grupai piederošā navahu valoda ir vislabāk saglabājusies indiāņu valoda Ziemeļamerikā, un aptuveni pusei no gandrīz 300 000 navahiem tā ir dzimtā valoda.