Gazprom

Aizsākumi

Krievijā gāzes rūpniecības pirmsākumi sākās ap 19. gadsimta sākumu, kad no akmeņoglēm nelielās rūpnīcās tika iegūta deggāze.
Padomju Savienībā gāzes industrija tika aizsākta Otrā pasaules kara laikā — 1943. gadā. Gāzes rūpniecības nozare tika centralizēta 1965. gadā, kad tika izveidota Gāzes rūpniecības ministrija, kura bija atbildīga par gāzes atradņu meklēšanu, gāzes ražošanu, piegādi un pārdošanu. Lielu dabasgāzes atradņu atrašana 1970. — 1980. gados Sibīrijā, Urālos un Volgas reģionos padarīja Padomju Savienību par vienu no lielākajām gāzes ieguves valstīm pasaulē.
Lai būtu vieglāk kontrolēt gāzes pārdošanu, 1989. gada augustā PSRS Ministru padomes Gāzes rūpniecības ministrija tika pārveidota par valsts gāzes ražošanas koncernu Gazprom. Par šī uzņēmuma vadītāju kļuva Viktors Černomirdins.

Pēc PSRS sabrukuma

1991. gadā, Padomju Savienības sabrukuma rezultātā, Gazprom zaudēja daļu savu īpašumu bijušajās Padomju Savienības republikās. Līdz 1992. gada vasarai (vaučeru privatizācijas sākumam) valstij šajā uzņēmumā piederēja 100% akciju. 1992. gada 5. novembrī Krievijas prezidents Boriss Jeļcins parakstīja rīkojumu par valsts koncerna Gazprom pārveidošanu par akciju sabiedrību, un 1993. gada 17. janvārī Ministru Padome apstiprināja šo rīkojumu. 1992. gada 14. decembrī Boriss Jeļcins iecēla Viktoru Černomirdinu par Krievijas Federācijas Valdības priekšsēdētāju. Tas veicināja Gazprom politiskās ietekmes palielināšanos. 1993. gadā  sākās akciju sabiedrības Gazprom privatizācija. 1994. gadā jau 33% Gazprom akciju bija pārdotas par privatizācijas vaučeriem (maksāšanas līdzekļi, kas tika izdalīti pilsoņiem dalībai valsts uzņēmumu privatizācijā). 15% akciju tika izdalītas darbiniekiem, bet 40% paturēja valsts. Neliela daļa no akcijām tika piedāvātas ārzemju kapitāla tirgū. 1996. gadā uzņēmums Londonā pārdeva 1% akciju globālā depozitārija kvīšu veidā, bet 1997. gadā — obligācijas 2,5 miljardu dolāru vērtībā. Būdams Krievijas Federācijas Valdības priekšsēdētājs, Viktors Černomirdins nodrošināja, ka Gazprom saņēma ievērojamas nodokļu priekšrocības, valsts ieņēmumi no Gazprom dividendēs bija nelieli. 1998. gada 23. martā Boriss Jeļcins atcēla Viktoru Černomirdinu no amata. Tajā pašā laikā valsts no Gazprom pieprasīja atmaksāt nodokļu parādus vairāku miljonu dolāru vērtībā. Pēc tam nodokļu policijā sāk konfiscēt Gazprom piederošo mantu, uzņēmums bija spiests maksāt nodokļus. Šis bija vienīgais gads, ko uzņēmums noslēdza ar zaudējumiem.
No 2001. līdz 2003. gadam Vladimirs Putins aktīvi reformēja Gazprom vadību. Šīm reformām aktīvi palīdzēja bijušais Krievijas finanšu ministru Boriss Fjodorovs un Hermitage Capital Management direktors Viljams Brovders. Uzņēmuma štābs ir Maskavā.

Jaunākie notikumi

2004. gadā valdība palielināja savu daļu Gazprom akcijās līdz vairāk nekā 50%, iegādājoties trūkstošo daļu  akciju. 2005. gadā Gazprom veic pirmās sašķidrinātās dabasgāzes piegādes ASV. 2005. gada 9. decembrī Valsts domē ar 355 balsīm "par" un 80 balsīm "pret" trešajā lasījumā pieņēma grozījumus likumā "par Krievijas Federācijas apgādi ar dabasgāzi", kuru mērķis ir liberalizēt Gazprom tirgus akciju daļas. Sakarā ar likumos pieņemtajām izmaiņām, valstij vajadzēja piederēt ne mazāk, kā 50% akciju, ārvalstu pilsoņiem un uzņēmumiem — vairāk nekā 20% Gazprom tirgus akciju.
2006. gadā, Gazprom veic pirmās sašķidrinātās dabasgāzes piegādes Apvienotajā Karalistē, Japānā un Dienvidkorejā. Decembrī — Gazprom, Shell, Mitsui un Mitsubishi parakstīja protokolu par iekļaušanos Gazprom projektā "Sahalīnas enerģija" (naftas un gāzes operators projektā "Sahalīna — 2", kura rezultātā Gazprom saņemtu nedaudz vairāk, kā 50% firmas akciju. Shell saņems 27,5% akciju, Mitsui — 12,5%, bet Mitsubishi — 10%. Par dalību "Sahalīnas enerģija" Gazprom bija jāmaksā kopumā 7,45 miljardi USD. Decembrī Gazprom parakstīja līgumu ar Bulgāriju, kas paredzēts, lai noraidītu bartera maksājumus par Krievijas gāzes tranzītu uz Turciju, Grieķiju un Maķedoniju, pretī lēni pārejai uz tirgus cenu — Krievijas gāzes cenu paaugstināšanu Bulgārijā (laikaposmā no 2007. — 2012. gadam) no 91$ līdz 245$ par 1000 kubikmetru gāzes.
2007. gada februāra sākumā Gazprom noslēdza vienošanos ar Sibīrijas ogļu un enerģētikas kompāniju, parakstot nodomu protokolu, saskaņā ar kuru šie uzņēmumi 2007. gada pirmajā pusē izveidoja kopuzņēmumu, kas nodrošina ogļu un elektroenerģijas aktīvus. Šajā gadā šis uzņēmums iekļuva ikgadējajā pasaules cienījamāko uzņēmumu TOP 100 (100. vietā) 2007. gadā Gazprom izstrādāja projektu Baltijas LNG.
2008. gada maijā, Gazprom apsteidz China Mobile un General Electric un kļūst par trešo uzņēmumu pasaulē pēc tirgus kapitalizācijas. 9. jūnijā tika paziņots par Gazprom un Sibīrijas ogļu un enerģētikas kompānijas aktīvu apvienošanas atteikumu. Maksimālā uzņēmuma vērtība tika sasniegta 2008. gada maijā. Uzņēmuma vadītājs Aleksejs Millers paziņoja, ka uzņēmuma vērtība 7—8 gadu laikā palielināsies no 365,1 miljardiem līdz triljonam dolāru, bet tā paša gada rudenī uzņēmuma vērtība samazinājās līdz 77 miljardiem ASV dolāriem.
2009. gadā Sahalīnā sāk darboties pirmā krievu sašķidrinātās dabasgāzes ražotne. 2009. gada 23. septembrī Gazprom pabeidz darījumu par 51% akciju iepirkumu no uzņēmuma Sever energiya. Kopējā darījuma vērtība 1,3 miljardi dolāru. 2009. gada 30. oktobrī Gazprom valdes priekšēdētājs Aleksejs Millers parakstīja sertifikātu par aktīvu apmaiņas darījuma slēgšanu. 2011. gadā Gazprom pabeidza gāzesvada Sahalīna—Habarovska—Vladivostoka izbūvi. 2011. gada novembrī Gazprom kļuva par Beltransgaz 100 % akciju īpašnieku, tādējādi iegūstot pilnu kontroli pār gāzes transportēšanu caur Baltkrievijas teritoriju uz Rietumiem. 2012. gada oktobrī ekspluatācijā tika nodota otrā gāzes cauruļvadu līnija Nord stream. Tajā pašā mēnesī Gazprom ekspluatācijā nodeva vienu no lielākajiem gāzes atradnēm — Bovaņenkovas atradni. Tā paša gada rudenī Krievijas valdība pirmo reizi atzina ekonomiskus draudus gazes tirgus ietvaros. Dažas dienas vēlāk Gazprom paziņoja par jauna produkta — degakmens eļļas izstrādi un ražošanu.
2013. gada 12. jūlijā Gazprom Nīderlandē izveidoja korporatīvu Gazprom Holding Cooperatie U.A., kurā tika iekļautas vairums Gazprom meitas kompāniju. Šāda apvienošanās forma ļāva uzņēmumam saņemt papildu dividendes bez papildus nodokļu samaksas. 2014. gada maijā Gazprom un Ķīnas kompānija SNRS parakstīja līgumu par gāzes piegādi uz 30 gadiem par 400 miljardiem ASV dolāru.

Uzņēmuma īpašnieki

Uz 2015. gada 31. janvāri: Valsts Federālā īpašuma aģentūra (56,373%), Rosneftegaz (16,74%), Rosgazifikatsiya (0,889%), Citi reģistrētie īpašnieki (23,043%).

Akciju kontrole uzņēmumā

E.ON Ruhrgas (meitasuzņēmums E.ON) kontrolē 6,43% akciju, Ališers Usmanovs — 1,5% akciju, Nafta-Moskva — 4,5%, Inteko — aptuveni 1%, Deutsche UFG — aptuveni 3%. Gazprom akcionāri ir arī tās priekšsēdētājs Aleksejs Millers (0,0027%), kā arī augstākā līmeņa vadītājs Aleksandrs Ananenkovs (0,002%), Andrejs Petrovs (0,004%).
Valstij pieder 73% Gazprom akciju. Saskaņā ar saistīto personu sarakstu Gazprom 2005. gada 31. decembrī tās filiālēm pieder 7,79% akciju, no kurām Gazfond bilance — 3,16%, Gazprombank — 1,1%, Nafta-Moskva — 5,3%, E.ON Ruhrgas kontrolē 6,5%, klienti Deutsche Bank un UFG kontrolē vairāk nekā 3%, fonds Vostok Nafta — 1,3%.
Patlaban Gazprom ir lielākais uzņēmums Krievijā. Uzņēmuma vērtība izauga no 2001. gada 1. septembra 7,5 miljardiem dolāru līdz 2008. gada 8. maijam — 347,6 miljardiem dolāru, bet 2008. gada 9. septembrī uzņēmuma vērtība samazinājās līdz 191,76 miljardiem dolāru.

Resursu uzglabāšana

Pēc DeGolyer & MacNaughton novērtējuma 2005. gada beigās Gazprom gāzes krājumi bija 27,3 triljoni m³, gāzes kondensāta — 690,5 miljoni tonnu, bet naftas krājumi — 299,5 miljoni tonnu. Šie krājumi bija par 10% lielāki, nekā iepriekšējā, 2004. gada sezonā. 2011. gadā Gazprom piederēja 18,3% no visas pasaules dabasgāzes krājumiem, bet 2007. gadā šis rādītājs sasniedza 16,5%.Gazprom dabas gāzes resursi 2011. gadā sasniedza rekordlielu līmeni — 720 miljardu kubikmetru.

Resursu ieguve

Uz 2007. gada augustu Gazprom ieguva 84,7% no Krievijas gāzes un ap 20% no pasaules gāzes, bet 2011. gadā — 76,5% Krievijas gāzes un 14,5% pasaules gāzes.
2011. gada 31. decembrī Gazprom krājumos bija 35 triljoni m³ A+B+C1 klašu dabasgāzes, 1,8 miljardi tonnu naftas, 1,4 miljardi tonnu gāzes kondensāta.
2011. gadā Gazprom ieguva 513 miljardu m³ dabasgāzes, 2010. gadā — 508,6 miljardu m³, 2009. gadā — 461,5 miljardu m³, 2008. gadā 549,7 miljardu m³. Gāzes kondensāta ieguve 2010. gadā sastādīja 11,3 miljardu tonnu, 2009. gadā 10,1 miljardu tonnu, 2008. gadā 10,9 miljardus tonnu.

Transporta infrastruktūra

Gazprom pieder vienotā Krievijas gāzes padeves sistēma, kas ietver 156,9 tūkstošus kilometru gāzesvadu, 6,1 tūkstotis kilometru kondensatoru produktu cauruļvadu, 268 kompresoru stacijas ar kopējo jaudu 44,8 miljoni kW, 24 pazemes gāzes krātuves, 6 gāzes un gāzes kondensāta apstrādes kompleksus.

Pārstrādes uzņēmumi

Gazprom pieder četras gāzes kondensāta stabilizācijas un pārstrādes rūpnīcas, kas iekļaujas uzņēmumos Gazprom dobyča Astrahaņn', Gazprom Orenburg  Gazprom pererabotka.
2005. gadā tika iegūtas 11,5 miljardi tonnu gāzes kondensāta (divas trešdaļas no visas Krievijas iegūtā).

Produktu realizācija

Gazprom gadā saražo 8% no Krievijas IKP un gandrīz pilnībā apmierina visu bijušās Padomju Savienības republiku pieprasījumu pēc gāzes. 2004. gadā Gazprom bija vienīgais gāzes piegādātājs Bosnijai un Hercegovinai, Igaunijai, Lietuvai, Latvijai, Moldovai, Somijai. Gazprom Bulgārijai piegādā 97% gāzes, 67% — Turcijai, 65% — Austrijai, 45% — Vācijai, 27% — Itālijai un 25% — Francijai. Kopumā 2010. gadā Gazprom Eiropai piegādāja 24% gāzes no kopējā gāzes patēriņa (2008. gadā — gandrīz 29%, 2000. gadā — 39%). Lielākie Krievijas gāzes importētāji 2005. gadā: Ukraina — vairāk nekā 50 miljardi m³, Vācija — 39,9 miljardi m³, Itālija — 21,9 miljardi m³, Francija — 13,2 miljardi m³.

Pētnieciskā darbība

Galvenā zinātniskā Gazprom bāze ir Gazprom VNIIGAZ institūts, kas izveidots 1948. gadā un atrodas Maskavas piepilsētā Razvilkā. Institūta teritorijā atrodas spēcīgs tehnoloģiskais sakaru mezgls, kā arī eksperimentālās ražošanas mezgls Pilot Plant VNIGAZ. Gazprom pieder 100% Gazprom VNIIGAZ.

Apvainojumi konkurences likuma pārkāpšanā

2011. gada septembrī Eiropas Komisija veica kratīšanu vairākos Gazprom meitas uzņēmumu birojos, kas darbojas Eiropas enerģētikas tirgū, uz aizdomu pamata par vairāku Eiropas konkurences likumu pārkāpšanu. Pēc gada, 2012. gada septembrī, Gazprom kļuva par atbildētāju Eiropas Komisijas pretmonopola izmeklēšanā uz aizdomu pamata par konkurences ierobežošanu tirgos Centrāleiropā un Austrumeiropā.