google/wiki40b huggingface dataset:
Kamargas zirgs

Izskats

Kamargas zirgi vienmēr ir sirmi. Tas nozīmē, ka tiem ir tumša āda zem baltajām spalvām, bet balts apspalvojums ir tikai pieaugušajiem zirgiem. Kumeļi piedzimst melni vai tumši brūni, bet, paliekot vecāki, tie visi paliek balti. Zirgi ir neliela auguma, vidēji 1,35-1,50 m augsti skaustā. Neskatoties uz savu mazo augumu, tie var nest pieaugušu cilvēku. Tie izskatās pinkaini, īsiem kakliem, platām krūtīm, kompaktu augumu, labām un spēcīgām kāju locītavām un kuplām krēpēm un astēm. Pateicoties savam mierīgajam raksturam, inteliģencei un izturībai Kamargas zirgs iegūst arvien lielāku popularitāti Francijā; to lieto dažādos sporta veidos, ieskaitot daudzdienu jāšanas izturības distances. Kamargas zirgiem darba gaitas ir soļi, lēkši un auļi, tie reti rikšo.

Šķirnes izveide

1976. gadā Francijas valdība, lai sargātu Kamargas zirga šķirni, ieviesa šķirnes standartus un uzsāka zirgu reģistrāciju. 1978. gadā tika izveidota ciltsgrāmata. Lai zirgs tiktu piereģistrēts, kumeļam ir jāpiedzimst savvaļā, un ir jābūt vizuālai liecībai, ka tas zīž reģistrētu kumeļmāti. Zirgi tiek uzraudzīti, un katru gadu tos apseko, kastrējot izbrāķētos ērzeļus. Kamargas zirgus, kas piedzimst staļļos, sauc par "sous berceau", bet tos, kas piedzimst ārpus Francijas, sauc par "hors berceau" - tas nozīmē "ārpus savas dzimšanas vietas".
J. G. Herdera Rīgas Grīziņkalna vidusskola

J. G. Herdera Rīgas Grīziņkalna vidusskola ir vācu filozofa J. G. Herdera vārdā nosaukta Rīgas vidusskola Lauku ielā 9 Grīziņkalna apkaimē.

Vēsture

Līdz apvienošanai Rīgas Herdera vidusskola atradās Skolas ielā 32.
Skolēnu skaita krasās samazināšanās dēļ 2014. gadā Rīgas Herdera vidusskolu apvienoja ar Rīgas Krievu vidusskolu, apvienotajai skolai piešķirot J. G. Herdera Rīgas Grīziņkalna vidusskolas nosaukumu. 
Aptuveni puse jeb 155 Rīgas Herdera vidusskolas skolēnu vecāki parakstīja vēstuli, kurā iebilda pret Rīgas vispārējās izglītības iestāžu tīkla optimizācijas komisijas lēmumu, tomēr vecāku argumentus nav uzklausījusi ne skolas, ne Rīgas domes vadība.
19. ieroču SS prettanku divizions

Izveidošana

Diviziona smago prettanku lielgabalu rotu un štāba rotu kapteinis Otto Akmeņkalējs formēt sāka 1943. gada 22. jūlijā Grobiņā, tām bija paredzēts doties uz Volhovas fronti un tur, pievienojot 42. un 43. pulka prettanku rotas, noformēt divizionu pilnā sastāvā. Formēšana Grobiņā sākās ar 250 jauniesaukto ierašanos, taču trūka gan instruktoru, gan virsnieku; apmācībām piecus instruktorus aizņēmās no 15. prettanku divizions. Apmācību laikā smagajā rotā bija 4 virsnieki, 40 instruktori un 108 kareivji, apmācībām tika piešķirti divi 75 mm PaK 40 prettanku lielgabali.
1943. gada septembra vidū bataljons devās uz Rīgu, kur tika izsniegti vieglie ieroči un izveidota apgādes daļa un jau mēneša beigās divizions devās uz Volhovas fronti.
Hanss Zeibots

Dzīves gājums

Dzimis Rīgā. No 1886. līdz 1890. gadam studējis matemātiku un astronomiju Tērbatas universitātē. Pēc tās beigšanas strādājis par matemātikas un astronomijas skolotāju Peterskolā (krievu: Петришуле; vācu: Petrischule) Sanktpēterburgā. Aktīvi piedalījies pilsētas šaha dzīvē. No 1895. bijis nedēļas laikraksta St. Petersburger Zeitung šaha slejas redaktors. 1899. gadā Rīgā piedalījies 1. Baltijas Šaha savienības kongresā un ieguvis dalītu trešo godalgu kopā Eiženu Vāgenheimu un Kārli Bētiņu. Ap 1900. gadu bijis spēcīgākais šaha amatieris Sanktpēterburgā. 1918. gadā no Sanktpēterburgas pārcēlies uz Tērbatu un tur nostrādājis četrus gadus par pamatskolas inspektoru. 1922. gadā atgriezies Rīgā un strādājis par skolotāju Rīgas 13. pamatskolā, no 1928. gada kļuvis tās direktors. Miris 1938. gada 20. septembrī.
Eiropas Savienības bruņotie spēki

Eiropas Savienības bruņotie spēki jeb Eiropas armija ir kopš Eiropas Savienības pirmsākumiem apspriesta kopīga militāra struktūra, kas pakļauta kopīgai ES aizsardzības virspavēlniecībai.

Vēsture

Aukstā kara periodā Francijas premjerministrs Renē Plevēns (René Pleven) 1950. gada oktobrī iesniedza plānu kopīgas Eiropas armijas veidošanai, kas būtu kopīgas Eiropas Aizsardzības ministrijas pakļautībā. 1951. — 1954. gadā notika Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dalībvalstu sarunas par Eiropas Aizsardzības kopienas izveidi, ko tomēr noraidīja Francijas parlaments.
2003. gada aprīlī atsākās sarunas par Kopīgas Drošības un Aizsardzības Politikas veidošanu, kā rezultātā izveidoja Eirokorpusu, kas piedalījās Kosovas krīzes militārajās akcijās. Donbasa kara iespaidā atsākās ES dalībvalstu konsultācijas par kopēju bruņoto spēku izveidi. 2015. gada 8. martā Eiropas Komisijas prezidents Žans Klods Junkers paziņoja par savu atbalstu kopīgas Eiropas armijas izveidošanai.
Meirāni (stacija)

Vēsture

Stacija atklāta 1935. gada 26. novembrī. Tās ēka (celta pēc J. Šarlova projekta) pabeigta un iesvētīta 1938. gada 10. janvārī. Tā bija divstāvu mūra celtne ar krāsns apkuri, uzgaidāmajām telpām pirmajā stāvā un dzīvokļiem dzelzceļa darbiniekiem otrajā stāvā. Pēc stacijas slēgšanas ēka pārgāja Meirānu pašvaldības īpašumā.
Cīrihes "Lions"

Vēsture

Komandas tika izveidota 1930. gadā kā Zürcher Schlittschuh Club. Tā bija pirmā komanda, kas Šveices čempionātā mājas spēles aizvadīja iekštelpās. ZSC kļuva par Šveices čempioni 1936., 1949. un 1961. gadā, tāpat 1944., 1945. un 1952. gadā tā uzvarējusi Špenglera kausa izcīņā. 1990. gadu otrajā pusē ZSC atradās finansiālās grūtībās un tika apvienota ar Grasshopper Club Zürich hokeja klubu, kas, par spīti labai finansiālai situācijai, vairākus gadus nespēja kvalificēties spēlēšanai NLA.
Pēc apvienošanās "Lions" kļuvusi par vienu no spēcīgākajām Šveices komandām. Tā ieguvusi Šveices hokeja līgas čempiones titulus 2000., 2001., 2008., 2012. un 2014. gadā, savukārt 2001. un 2002. gadā uzvarējusi arī Kontinentālā kausa izcīņā. 2009. gadā komanda uzvarēja vienīgajā Čempionu hokeja līgas sezonā.
Karboksilgrupa

Karboksilgrupa (−COOH) ir vienvērtīga organisko savienojumu funkcionālā grupa, kas ietilpst visu karbonskābju sastāvā un nosaka to skābās īpašības. Tādēļ to dēvē arī par skābes grupu.
Karboksilgrupa sastāv no karbonilgrupas, kam pievienota hidroksilgrupa. Elektronu blīvums karboksilgrupā ir nobīdīts uz karbonilgrupas skābekļa atoma pusi, tādēļ karboksilgrupā ietilpstošā hidroksilgrupa ir daudz vairāk polarizēta nekā spirtu molekulās ietilpstošā hidroksilgrupa, un viegli spēj atšķelt ūdeņraža jonu.
Ūdens šķīdumos karbonskābes disociē jonos:
R−COOH → R−COO⁻ + H⁺
Karbonskābju šķīdību ūdenī un samērā augstās viršanas temperatūras nosaka starpmolekulārās ūdeņraža saites starp šo vielu karboksilgrupām.
Vienkāršākā karboksilgrupu saturošā viela ir skudrskābe, kuras molekula sastāv no karboksilgrupas, kam pievienojies ūdeņraža atoms.
Simetrija

Simetrija (grieķu: συμμετρία, symmetría — ‘atbilstība’, ‘samērīgums’) ir īpašība, kuras rezultātā ģeometriskas figūras vai ķermeņi saskan paši ar sevi, ja izpilda noteiktas pārveidošanas darbības. Visbiežāk ar jēdzienu "simetrija" saprot aksiālo simetriju, kad figūra vai ķermenis attiecībā pret simetrijas asi veido spoguļattēlu. Izšķir vēl centrālo simetriju, kad ķermenis veido spoguļattēlu nevis pret taisni, bet gan pret punktu, un pārneses simetriju, kad, pārbīdot figūru vai ķermeni noteiktā virzienā, tas pilnībā sakrīt.
Eriks Kandels

Dzīvesgājums

Dzimis Vīnē, ebreju ģimenē. Pēc Austrijas anšlusa ģimene emigrēja, un 1939. gada 11. maijā Kandels apmetās Bruklinā. No 1944. gada studēja Harvarda universitātē vēsturi un literatūru, vēlāk ieintesējās par psihoanalīzi. 1952. gadā iestājās Ņujorkas universitātes Medicīnas skolā, kur ieinteresējās par atmiņas procesu bioloģisko pamatu. 1955. gadā stažējās Kolumbijas universitātē. No 1957. līdz 1960. gadam strādāja Psihiskās veselības Nacionālajā institūtā, kur izvēlējās jūras bezmugurkaulniekus — aplīzijas, par savu pētījumu objektu, jo tie ir vieni no vienkāršākajiem organismiem, kuriem piemīt atmiņa. 1965. gadā publicēja pirmos pētījumus. Strādājis Ņujorkas universitātes Medicīnas skolā, vēlāk — Kolumbijas universitātes Ārstu un ķirurgu koledžā.
Svatini

Ģeogrāfija

Svatini ir valsts Dienvidu Āfrikā. To gandrīz no visām pusēm ieskauj Dienvidāfrikas Republika. Valsts robežojas ar Mozambiku austrumos un tā ir vienīgā valsts, bez Dienvidāfrikas, ar ko tā robežojas. Valsts galvaspilsēta Mbabane atrodas valsts ziemeļrietumos. Svatini ir iekšzemes valsts un tai nav tiešas pieejas jūrai. Ar 17 364 km² lielu platību Svatini ir otra mazākā valsts kontinentālajā Āfrikā aiz Gambijas. Pēc platības tā ierindojas 154. vietā pasaulē.
Valsts reljefu pārsvarā veido pauguri un kalni, kā arī līdzenumi. Augstākais valsts punkts ir Elembe kalns (1862 m). Drankensberga kalni (Drakonu kalni), kuri ir augstākās kalnu grēdas Dienvidāfrikā, šķērso valsts rietumu daļu. Lusutfu upe ir garākā upe valstī.

Veselība

Iedzīvotāju vidējais dzīves ilgums ir 50 gadi.
Svatini iedzīvotāji slimo ar HIV, AIDS un tuberkulozi.
2012. gadā CIA World Factbook noteica, ka Svazilendai ir visaugstākais HIV infekcijas līmenis pasaulē. 25,8% pieaugušo ir inficēti ar HIV. 2004. gadā, kad Svazilendas valdība pirmoreiz atzina HIV problēmu, 38,8% grūtnieču bija inficētas ar HIV. Paredzamais jaundzimušā mūža ilgums no 61 gada 2000. gadā ir nokrities līdz 32 gadiem 2009. gadā.

Izglītība

Sākumskolas izglītība Svatini ir bezmaksas, ieskaitot pirmo un otro klasi. Bāreņiem un neaizsargātiem bērniem pamatizglītība ir bezmaksas. 1996. gadā sākumskolas uzņemšanas līmenis bija 90,8%. 1998. gadā 80,5% bērnu sasniedza piekto klasi.
Svatini Universitāte nodrošina augstāko izglītību.
Botsvanas administratīvais iedalījums

Botsvanas administratīvais iedalījumu veido 10 distrikti.
Osi Vēnenens

Spēlētāja karjera

Profesionāļa karjeru Vēnenens sāka 1998.—99. gada sezonā SM līgas kluba Helsinku "Jokerit" rindās. Vien divus gadus vēlāk hokejists pārcēlās uz Ziemeļameriku, 2000.—01. gada sezonu aizvadot NHL vienībā Fīniksas "Coyotes". "Coyotes" hokejists spēlēja līdz pat 2003.—04. gada sezonas otrajai pusei, kad tika aizmainīts uz Kolorādo "Avalanche". 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā spēlēja "Jokerit", taču tad atgriezās "Avalanche" sastāvā.
2007.—08. gada sezonu Vēnenens aizvadīja Zviedrijas Elitsērijas klubā Djurgårdens IF, taču tad noslēdza viena gada līgumu ar Filadelfijas "Flyers". 2008.—09. gada sezonas izskaņā aizsargs gan tika aizmainīts uz Vankūveras "Canucks" vienību. 2009.—10. gada sezona Osi spēlēja KHL klubā Minskas "Dinamo", taču tad atgriezās Helsinku "Jokerit" sastāvā. No 2010. līdz 2014. gadam Vēnenens pildīja komandas kapteiņa funkcijas. Pēc 2015.—16. gada sezonas noslēdza karjeru.
Hermeliņa muiža

Hermeliņa muiža (vācu: Hermelingshof) bija Rīgas patrimoniālā apgabala muiža, kas atradās pie Katrīnas dambja tagadējā Pētersalas-Andrejsalas apkaimē. Līdz mūsdienām muižas ēkas nav saglabājušās.

Vēsture

Muižas nosaukums radies 17. gadsimtā Zviedru Vidzemes laikā, kad Daugavas sala, uz kuras tolaik atradās muiža, piederēja luterāņu mācītājam H. Hermelinam un atradās Akmeņsalas draudzes novadā. 1756. gadā muižu no Melngalvju brālības vecākā C. Bartelsa nopirka mastu šķirotājs Jānis Šteinhauers un iekārtoja tajā ar vējdzirnavām darbinātu kokzāģētavu. Šteinhauers iepirka kokus, zāģēja tos dēļos un, galvenokārt pēc Rīgā iebraukušo kuģu kapteiņu pasūtījuma, izgatavoja kuģu un liellaivu piederumus. Pēc viņa nāves muižiņu mantoja viņa dēls Daniels Gotlībs Šteinhauers, kura saimniekošanas laikā 1797. gadā kokzāģētava nodega. 1827. gadā Šteinhauera mantinieces muižu ieķīlāja K. K. Radekam. Frīdrihs un Amālija Hārmaņi (Haarmann) 1870.-1880. gadā muižas zemi izpārdeva ēku celtniecībai, ap 1903. gadu uz muižas zemes bija 12 mūra un 123 koka ēkas. 1904. gadā muiža nonāca pilsētas īpašumā.
Hulki

Klubu karjera

Profesionālo karjeru Hulki uzsāka Vitória komandā, un tā viņu izīrēja Japānas augstākās līgas klubam Kavasaki "Frontale", kas pēc dažiem mēnešiem viņu nopirka un izīrēja 2. divīzijas klubam Saporo "Consadole", kurā viņš aizvadīja 2006. gada sezonu un guva 25 vārtus 38 spēlēs - par vienu mazāk kā līgas rezultatīvākais spēlētājs. 2007. gada sezonā Hulki izīrēja uz citu 2. divīzijas klubu Tokijas "Verdy", kura sastāvā guva 37 vārtus 42 spēlēs, kļūstot par līgas rezultatīvāko spēlētāju. 2008. gada sezonu viņš sāka Frontale, tomēr sezonas gaitā pārgāja uz Verdy.
2008. gadā Hulki pārcēlās uz Portugāles Premjerlīgas klubu Porto, jau pirmās sezonas laikā iekļūstot komandas pamatsastāvā un UEFA viņu izvēlējās kā vienu no 10 futbola "uzlecošajām zvaigznēm".  2009. gada augustā viņš pagarināja līgumu ar Porto līdz 2014. gada Jūnijam.
2009. gada decembrī Hulki saņēma četru mēnešu diskvalifikāciju vietējos turnīros, ko gan vēlāk samazināja līdz 4 spēlēm un viņš atgriezās laukumā 2010. gada 28. martā.
2010-11. gada sezonā Porto ar Hulki sastāvā uzvarēja 4 oficiālajos turnīros, ieskaitot Portugāles Premjerlīgu un Eiropas līgu, viņam gūstot 36 vārtus 53 spēlēs. Kopā Porto pavadītajā laikā viņš trīs reizes kļuva par Portugāles čempionu.
2012. gada 3. septembrī Hulki pārgāja uz Krievijas Premjerlīgas klubu FK Zenit Sanktpēterburga, kas viņa bijušajam klubam samaksāja 40 miljonus eiro, lai gan sākumā runāja, ka summa bija 60 miljoni. Pirmos vārtus Zenit sastāvā Hulki guva tikai savā otrajā oficiālajā spēlē.
Hulki paziņoja, ka grib pamest klubu Janvāri, tomēr pēc FIFA noteikumiem spēlētājs var spēlēt ne vairāk kā divos klubos vienas sezonas laikā. Vēlāk gan Hulki vienojās ar kluba vadību un situācija atrisinājās un viņš palika klubā.

Izlases karjera

Brazīlijas izlasē Hulki debitēja 2009. gada 14. novembrī pārbaudes spēlē pret Angliju. Pirmos divus vārtus izlases rindās viņš guva 2012. gada 26. maijā pret Dāniju.
Hulki tika iekļauts Brazīlijas izlases sastāvā 2013. gada FIFA Konfederāciju kausā, izejot starta sastāvā visās spēlēs, kopā ar izlasi iegūstot šo trofeju.
Hulki arī tika iekļauts Brazīlijas izlases sastāvā 2014. gada FIFA Pasaules kausā, kurā aizvadīja visas spēles, izņemot neizšķirtu 0-0 grupu turnīrā pret Meksiku, negūstot nevienus vārtus.
Bari

Vēsture

Bari osta pirmoreiz minēta 181. gadā p. m. ē. Trajāna laikā 109. gadā caur Bari tika uzbūvēts ceļš (Via Traiana) no Benevento uz Brindizi kā papildinājums Apija ceļam. 347. gadā pirmoreiz pieminēts Bari bīskaps, kurš atradās Konstantinopoles partriarhāta paļautībā līdz par 10. gadsimtam. 852. gadā Bari ieņēma arābi un šeit atradās Bari emīra rezidence. 871. gadā pilsētu ieņēma Svētās Romas imperatora Luija II un bizantiešu apvienotie spēki un tā atgriezās Bizantijas kontrolē. 1071. gadā pilsētu ieņēma normāņi Roberta Giskāra vadībā. Pēc tam, kad 1087. gadā uz Bari tika pārvesti Svētā Nikolaja pīšļi, pilsēta kļuva par svētceļojumu vietu. 1089. gadā šeit bez rezultātiem notika Bari koncils, lai pārvarētu baznīcas shizmu. Vēlākos gados Neapoles karalistes sastāvā Bari panīka, bet pilsētas apkārtne kļuva par malārijas avotu.
1808. gadā Napoleona ģenerālis un Neapoles karalis Joahims Mirats lika izbūvēt jaunu pilsētas daļu ar regulāru plānojumu (mūsdienu Murattiano rajonu) un pilsēta kļuva par svarīgu jūras ostu.
1943. gada 2. decembrī vācu aviācija bombardēja pilsētu, jo tā bija svarīga sabiedroto osta. Ostā tajā laikā atradās arī ASV kara kuģis ar sinepju gāzes kravu. Tās izplūdes rezultātā gāja bojā nenoskaidrots skaits (no 100 līdz 2000) karavīru un civiliedzīvotāju. Tādejādi Bari ir vienīgā pilsēta Otrā pasaules kara laikā, kas piedzīvojusi ķīmisko ieroču uzbrukumu.
Paralelograms

Paralelograms ir četrstūris, kuram pretējās malas ir pa pāriem paralēlas (vārds "paralelograms" ir cēlies no grieķu "παραλληλ-όγραμμον" jeb "paralēlas taisnes").
Mordehajs Nuroks

Biogrāfija

Dzimis Tukumā. 1903. gadā bija delegāts Cionistu kongresā. No 1913. līdz 1915. gadam turpināja tēva darbu būdams rabīns Jelgavā. No 1915. gada strādāja administratīva rakstura darbu Maskavā, ebreju bēgļu palīdzības komitejā.
1921. gadā atgriezies Latvijā. Pārstāvēja Austrumeiropas ebrejus Parīzes miera konferencē. Visu četru starpkara Saeimu deputāts no Ebreju nacionālā bloka. Partijas Mizrahi vadītājs.
1941. gadā tika arestēts "par valsts noslēpuma izpaušanu" - viņš publiski izpauda informāciju par mēģinājumu savervēt viņu par NKVD ziņotāju un vervētāja aģenta personu. Lietas izmeklētāji nespēja pietiekami pierādīt apsūdzētā vainu tā notiesāšanai (kas parādās vēlākajos lēmumos par izmeklēšanas termiņa pagarināšanu - 8. aprīlī, 4. maijā, - kā arī tiesas procesa pārtraukšana un lietas izskatīšanas atlikšana jau Čkalovas /Orenburgas/ apgabaltiesas Krimināllietu tiesas kolēģijā, 1941. gada septembra vidū). PSRS Augstākās tiesas priekšsēdētājs I.Goļakovs pieņēma lēmumu par Nuroka lietas ārpolitiski “sevišķu” raksturu (pēc notikušā ebreju antifašistiskā mītiņa Maskavā un ASV prezidenta Rūzvelta kunga uzstāšanās preses konferencē), par kuru gala lēmumu jāpieņem bija pašam PSRS iekšlietu tautas komisāram L.Berijam, - 1942. gada 8. aprīlī M.Nuroku no pirmstiesas ieslodzījuma atbrīvoja.
Viņa ģimene gāja bojā holokaustā, Rīgā. 1945. gadā emigrēja no PSRS uz Šveici, bet 1947. gadā ieradās Palestīnā (Lielbritānijas mandātteritorijā). Tur iesaistījās politikā. 1949. gadā ievēlēts Izraēlas valsts pirmajā Knesetā (Izraēlas parlaments), kurā bija deputāts četros sasaukumos. 1952. gadā bija Pasta ministrs. Šajā gadā neveiksmīgi kandidēja uz prezidenta amatu. Savas dzīves laikā viņš daudz rakstīja par reliģioziem jautājumiem daudzās valodās. 1962. gadā 8. novembrī miris Telavivā.
Dārza sīpoli

Apraksts

Dārza sīpoliem ir saaudzis apziednis un plēvains vīkals pie blīvā galotnes čemura pamata. Ziedkopa atrodas lapaina stublāja (loku) vai bezlapaina ziedneša galā. Sīpoli ir divgadīgi augi, bet parasti tiek audzēts kā viengadīgs augs.
Sīpolu loki tipiski izaug no 15 līdz 45 cm augsti. Rudenī sīpols, kas aug zem zemes kļūst sauss.

Raža

Pēc Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas datiem 2012. gadā vislielākā sīpolu raža tika iegūta Ķīnā (22,6 miljoni tonnas; 27% no pasaules ražas). Nākamās valstis pēc iegūtās ražas ir Indija (16,3 miljoni tonnas), Amerikas Savienotās Valstis (3,3 miljoni) un Irāna (2,3 miljoni).

Taksonomija

Pirmo reizi dārza sīpolus zinātniski aprakstīja zviedru botāniķis Kārlis Linnejs 1753. gadā. Viņš tiem deva zinātnisko nosaukumu Allium cepa. No latīņu valodas vārds cepa nozīmē ‘sīpols’. Taksonomijas vēsturē dārza sīpoliem ir doti arī citi zinātniskie nosaukumi: Allium angolense, Allium aobanum, Allium ascalonicum, Allium cepaeum, Allium commune, Allium cumaria, Allium esculentum, Allium napus, Allium nigritanum, Allium pauciflorum, Allium salota, Ascalonicum sativum, Cepa alba, Cepa esculenta, Cepa pallens, Cepa rubra, Cepa vulgaris, Kepa esculenta un Porrum cepa.
Dundagas luterāņu baznīca

Vēsture

Dundagas evaņģēliski luteriskā latviešu draudze pastāv kopš 17. gadsimta, tagadējo mūra baznīcu pabeidza celt 1766. gadā ar Dundagas pils īpašnieka ievērojamā diplomāta un valstvīra Kārļa Ostenzakena (1726—1794) gādību, viņš pēc nāves Berlīnē apglabāts Dundagas baznīcā.
1856.—1859. gadā Ansis Dinsbergs izgatavoja baznīcas ērģeles, 1912. gadā Janis Rozentāls uzgleznoja altārgleznu "Lieldienu rīts". Līdz 1920. gadu sākumam baznīcu izmantoja gan vācu, gan latviešu draudzes, vēlāk tikai latviešu draudze. Tā necieta ne Pirmajā, ne Otrajā pasaules karā.
Pēc Pirmā pasaules kara uzstādīja piemiņas plāksni Latvijas atbrīvošanās cīņās un pasaules karā kritušajiem Dundagas draudzes piederīgajiem. 1935. gadā Pieminekļu valde no baznīcas izņēma Ostenzakenu dzimtas muižnieku tēlus un pārveda tos uz Rīgas muzeju pie Doma baznīcas. Dundagas baznīcā saglabājies K. J. fon der Ostenzakena kenotafa fragments.
Arī padomju okupācijas gados pēc Otrā pasaules kara baznīcā turpināja darboties luterāņu draudze.

Ērģeles

Ērģeles iesvētītas 1859. gada 6. oktobrī. Ērģeļu klaviatūra ir 4 oktāvu apjomā, tām ir 15 reģistri, 2 manuāļi un pedālis. Tās remontētas 1899., 1921. un 1992. gadā.
Bakas

Slimības izcelsme un cēloņi

Bakas varēja izraisīt divi ortopoksvīrusi — Variola major un Variola minor. Šie vīrusi ir paralēlskaldņa formā ar 360 × 270 × 250 nm izmēriem. Ar bakām slimoja tikai cilvēki, līdz ar to infekcijas avots varēja būt tikai cits inficēts cilvēks. Laboratorijas apstākļos ir inficēti arī citi primāti un dzīvnieki. Citi ortopoksvīrusi var izraisīt tādas slimības kā pērtiķu bakas, govju bakas, orfa vīrusslimību, vaccinia un govju pseidobakas. Ar šīm slimībām var slimot ne tikai cilvēks.
UTF-8

UTF-8 (angļu: 8-bit Unicode Transformation Format, "astoņu bitu unikoda pārveidošanas formāts") ir mainīga platuma kodējums. Tas var attēlot jebkuru simbolu unikoda standartā, un vienlaikus ir savietojams ar ASCII. Tas ir guvis plašu izplatību e-pastā, vispasaules tīmeklī un citos teksta glabāšanas vai pārsūtīšanas lietojumos.
UTF-8 izmanto no viena līdz četriem baitiem (precīzāk, oktetiem) uz vienu unikoda simbolu. Piemēram, ikvienam simbolam intervālā no U+0000 līdz U+007F ir vajadzīgs tikai viens baits, t.i., pirmie 128 simboli unikoda tabulā jeb visa ASCII kodu tabula UTF-8 kodējumā tiek attēlota bez izmaiņām.
Staņislavs Jaudzems

Dzīvesgājums

Dzimis 1890. gada 21. (8.) septembrī Rēzeknes apriņķa Ružinas pagasta Alkovas sādžā zemnieka Andreja Jaudzema un viņa sievas Veronikas ģimenē.
Mācījās Tērbatas Aleksandra ģimnāzijā (līdz 1908) un studēja Pēterburgas Politehniskajā institūtā.
Pirmā pasaules kara sakumā Jaudzems pabeidza Petrogradas virsnieku kursus (1915), bija Krievijas impērijas armijas virsnieks (1915-1916). 1918. gadā bija Latvijas Tautas padomes loceklis.
Strādāja par Rēzeknes valsts ģimnāzijas direktoru (1921-1923), bija Latvijas Izglītības ministra biedrs (1923-1926), īslaicīgi Izglītības ministrs (1923) Z. A. Meierovica valdībā. 1927. gadā bija Skolu departamenta direktors Latgales lietās, Krāslavas valsts vidusskolas direktors (1927-1934). 
1934. gadā atgriezās Rēzeknē, bija Rēzeknes valsts ģimnāzijas un komercskolas direktors (1934-1940), līdztekus Rēzeknes XVII aizsargu pulka štāba rotas vada komandieris (1936), komandiera palīgs (1939). Rēzeknes Valsts skolotāju institūta direktors (1941-1944).
Miris 1969. gada 31. martā Poznaņā, Polijā.
Dzelzceļa līnija Rīga—Ventspils

Dzelzceļa līnija Rīga - Ventspils ir dzelzceļa līnija, kas savieno Rīgas un Ventspils pilsētas. Tehniski līnija dalās divās: Torņakalns - Tukums II un Ventspils—Tukums II.

Vēsture

Dzelzceļa līnija tika izveidota 1901. gadā, kad dzelzceļa līnija Rīga - Tukums tika pagarināta līdz Ventspilij. Nepieciešamība pēc šīs dzelzceļa līnijas radās, jo Rīgas un Liepājas ostas bija noslogotas un preču pārvadāšanai bija nepieciešams palielināt kravu apjoma plūsmu caur Ventspils ostu, tādējādi tika radīta jauna dzelzceļa līnija un pa šo dzelzceļu tika nodrošināti gan vietējie, gan pārvadājumi no Krievijas teritorijas.

Mūsdienas

Kaut arī līnijas tehniskais stāvoklis šai līnijai ir labs, 2001. gada pavasarī dzelzceļa līnijā tika pārtraukti pasažieru pārvadājumi un tika veikti tikai kravu pārvadājumi. Tomēr akciju sabiedrība "Pasažieru Vilciens" plānoja atjaunot arī pasažieru pārvadājumus šajā līnijā.
2008. gada 30. augustā pasažieru vilciena maršruts Rīga - Ventspils tika atjaunots.
No 2009. gada 19. oktobra pasažieru vilcienu satiksme šajā maršrutā daļēji aizstāta ar autobusu pārvadājumiem, bet no 2010. gada 16. februāra pasažieru vilciens maršrutā Rīga—Ventspils nekursē.
Tomēr Autotransporta direkcijā norādīja, ka vilciens maršrutā Rīga-Ventspils-Rīga tika atcelts uz laiku, kamēr uzlabosies ekonomiskā situācija valstī. Tiklīdz pasažieru plūsmas apjomi citos vilcienos palielināsies, starppilsētu nozīmes maršrutu tīkls tiks pārskatīts un pielāgots attiecīgajai situācijai. Tāpat vilcieni tika atcelti vai to skaits samazināts citos maršrutos.
Helvijs Stengrēvics

Dzīvesgājums

Dzimis 1962. gada 12. maijā Rīgā mūziķu ģimenē. Mācījās klavierspēli Pāvula Jurjāna mūzikas skolā, vēlāk Jāzepa Mediņa mūzikas vidusskolā. Studēja Latvijas konservatorijas klavieru klasē.
Pēc studiju beigām 1986. gadā viņš sāka strādāt LPSR Valsts Filharmonijā par pianistu, darbojās Žorža Siksnas pavadošajā ansamblī un Vjačeslava Mitrohina ansamblī "ARS", izveidoja trio "HEI", kura dalībnieki bija Rita Trence, Valdis Indrišonoks un Ēriks Balodis.
No 1989. gada Helvijs Stengrevics bija Latvijas radio bērnu vokālā ansambļa "Dzeguzīte" komponists un koncertmeistars. 1990. gadā viņa dziesma "Ticot, mīlot un gaidot" Zigfrīda Muktupāvela izpildījumā ieņēma 8. vietu “Mikrofona aptaujā”.
Darbojās konkursā "Meklējam solisti", kopā ar dziedātāju Laini Ligeri 2000. gadā ieskaņoja albumu "Gaismā".