Džordžs Millers (režisors)

Biogrāfija

Džordžs Millers piedzima Brisbenā, Kvīnslendā, grieķu imigrantu ģimenē. Tēvs — Dimitri (Džims) Kastrisijs Millers, māte — Andžela Belsone. Dimitri nāk no Grieķijas salas Kitiras, kad pārcēlies uz Austrāliju, tad viņš angliskojis savu uzvārdu Miliotis par Millers; Belsones ģimene ir grieķu bēgļi no Anatolijas, kas uz Austrāliju pārcēlušies 1923. gada iedzīvotāju apmaiņas laikā. Abi apprecējās un apmetās uz dzīvi Činčilā, Kvīnslendā. Pārim piedzima četri dēli: dvīņi Džordžs un Džons, Kriss un Bills Millers.
Džordžs mācījies Ipsvičas ģimnāzijā un Sidnejas zēnu vidusskolā, kopā ar brāli Džonu apguva medicīnu Jaunās Dienvidvelsas Universitātē. Pēdējā mācību gadā universitātē (1971) Džordžs kopā ar savu jaunāko brāli Krisu uzfilmēja minūti garu īsfilmu, kas ieguva pirmo vietu studentu filmu konkursā. 1971. gadā Džordžs piedalījās Melburnas Universitātes filmu darbnīcā, kur viņš iepazinās ar Baironu Kenediju, ar kuru viņam izveidojās ilgstoša draudzība un sadarbība līdz pat Kenedija bojāejai helikoptera avārijā 1983. gadā. 1972. gadā Millers beidza savu internatūru Sidnejas Svētā Vincenta slimnīcā, no kuras brīvajā laikā veidoja eksperimentālās īsfilmas. Tajā pašā gadā Millers un Kenedijs izveidoja uzņēmumu Kennedy Miller Productions. Viņi sadarbojās vairāku filmu veidošanā. Pēc Kenedija nāves 1983. gadā Millers saglabāja viņa uzvārdu kompānijas nosaukumā. 2009. gadā kompāniju pārdēvēja par Kennedy Miller Mitchell, lai izceltu kinoproducenta Daga Mitčela nozīmi un devumu kompānijai.

Karjera

Millera pirmā filma ir īsfilma Violence in Cinema: Part 1 (1971), kas savas kinematogrāfiskās vardarbības dēļ tika iekļauta 1972. gada Sidnejas kinofestivāla dokumentālo filmu sadaļā. 1979. gadā Millers uzfilmēja savu pirmo pilnmetrāžas mākslas filmu "Trakais Makss". Filma ir balstīta uz 1975. gadā Millera un Džeimsa Makkauslenda sarakstīto scenāriju, tās filmēšanu pilnībā finansēja Kennedy Miller Productions, un tā guva starptautisku atzinību. Kā rezultātā filmai tika uzņemti divi turpinājumi ar Melu Gibsonu galvenajā lomā: "Trakais Makss 2", ko izrādīja ar nosaukumu The Road Warrior (1981), un Mad Max Beyond Thunderdome (1985).
Laika posmā starp filmas "Trakais Makss" otro un trešo daļu Millers uzfilmēja seriāla Twilight Zone sērijas Nightmare at 20,000 Feet rimeiku kā visa seriāla pilnmetrāžas filmu Twilight Zone: The Movie. Tāpat viņš producēja un režisēja daudzas dažādu seriālu sērijas Austrālijas televīzijai.
1987. gadā Millers režisēja filmu "Īstvīkas raganas" (The Witches of Eastwick) ar Džeku Nikolsonu, Sūzanu Sarandonu, Šēru un Mišelu Feiferi galvenajās lomās. Tā ir melnā komēdija par trīs sievietēm, kurām parādās burvju spējas pēc tikšanās ar vecpuisi miljonāru puritāniskā un bagātā Jaunanglijas pilsētā. Filmas veidošana bija sarežģīta, un tās laikā Millers divas reizes atstāja šo projektu, bet vienmēr atgriezās, pateicoties Džekam Nikolsonam.
Pēc filmas "Īstvīkas raganas" Millers primāri pievērsās Austrālijā veidotā kino producēšanai. Viņa producētās filmas Flirting, "Nāvējošais klusums" un televīzijas miniseriāli Bangkok Hilton un "Vjetnama", kurās visās filmējās Nikola Kidmena, kļuva par viņas kinokarjeras attīstības augšupeju.
Režisora krēslā Millers atgriezās 1992. gadā, kad uzņēma filmu Lorenzo's Oil, kuras scenāriju viņš sarakstīja kopā ar Niks Enraits.
1993. gadā Milleru nolīga režisēt filmu "Kontakts", kas ir balstīta uz Karla Sagana un Ennas Drujanas stāsta motīviem. Pēc apmēram gadu ilga darba pie šīs filmas Warner Bros. un Millers pēc savstarpējās vienošanās pārtrauca sadarbību, un par filmas režisoru kļuva Roberts Zemekis.
Millers ir scenārija līdzautors un režisors 1995. gada filmai "Mazulis" (Babe), kā scenārija autors un režisors 1998. gada filmas turpinājumam "Mazulis pilsētā" (Babe: Pig in the City).
Tāpat Millers ir viens muzikālās datoranimācijas filmas par imperatopingvīniem Antarktikā "Jautrās pleznas" veidotājiem. Warner Bros. studijas producētā filma iznāca 2006. gada novembrī. Filmai bija labi finansiālie ieņēmumi, kā arī tā atnesa Milleram viņa ceturto nomināciju Amerikas Kinoakadēmijas balvai un viņa pirmo iegūto Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākā animācijas filma".
2007. gadā Millers parakstīja līgumu par komiksu sērijas "Taisnības līga" režisēšanu. Tomēr filmas veidošanas process tika apturēts Amerikas rakstnieku ģildes streika dēļ, turpmākās filmēšanas kavēšanās un filmas "Tumšais bruņinieks" labie finansiālie rādītāji lika studijai Warner Bros. pārskatīt un atcelt filmas veidošanu.
2011. gadā iznāca filmas "Jautrās pleznas" turpinājums "Jautrās pleznas 2". Nākamajā gadā Millers uzsāka "Trakais Makss: Skarbais ceļš" filmēšanu, kas ir ceturtā filma no "Trakais Makss" filmu sērijas. Filmas "Skarbais ceļš" pirmizrāde notika 2015. gada 15. maijā. Filma ieguva pozitīvas atsauksmes un tika izvirzīta Amerikas Kinoakadēmijas balvai desmit nominācijās, arī kā labākā filma, bet Millers kā labākais režisors. 2016. gada februāri tika apstiprināts, ka Millers atgriezīsies "Taisnības līga" veidošanas komandā.
2018. gada oktobrī paziņoja, ka Millers režisēs filmu Three Thousand Years of Longing.

Dr. D Studios

Dr. D Studios bija Sidnejā bāzēta datoranimācijas studija, ko izveidoja 2007. gadā, sadarbojoties uzņēmumiem Kennedy Miller Mitchell un Omnilab Media. Pēc filmas "Jautrās pleznas 2" sliktajiem kases ieņēmumiem un ilgā filmas "Trakais Makss: Skarbais ceļš" veidošanas procesa 2013. gadā studija tika slēgta.

Privātā dzīve

Millers bija precējies ar aktrisi Sendiju Goru, un viņiem ir meita Ogusta. 1995. gadā viņš apprecēja filmu montāžas režisori Margaretu Sikselu, viņiem ir divi dēli. Millers ar Margaretu iepazinās filmas Flirting veidošanas laikā, un kopš tā laika viņa piedalās visās vīra režisētās filmās.
Millers ir Austrālijas kinoinstitūta, BIFF (Brisbenas Starptautiskais kinofestivāls) un Sidnejas kinofestivāla goda patrons. Viņš vairākas reizes ir teicis, ka "Pinokio" ir viena no viņa mīļākajām filmām.