google/wiki40b huggingface dataset:
Babītes draudzes novads

Babītes draudzes novads (vācu: Kirchspiel Babat) bija viens no trim Rīgas landfogtejas draudzes novadiem. 1660. gadā Babītes draudzes novadu sadalīja Salas un Piņķu draudzes novados.
Tagad tā teritorijā atrodas Babītes novads, kā arī Mārupes novada un Rīgas pilsētas Pārdaugavas daļa.

Vēsture

13. gadsimtā šeit senā Zemgales ceļa malā atradās viens no Sēlijas un Zemgales bīskapijas pārvaldes centriem - Babates Svētās Marijas pils (1219-1228). Netālu no Babītes pilskalna atrodas Baznīckalns.Daugavgrīvas cisterciešu klostera mūki pie senā Lielupes kara ceļa uz Zemgali uzcēla Sv. Nikolaja (jūrasbraucēju patrona) kapelu, tāpat kā tālāk esošās Sv. Annas un Sv. Jāņa kapelas. 
Kad Pirmajā Livonijas koncilā Modenas Vilhelms nosprauda Rīgas apgabala robežas, ar 1226. gada 16. marta līgumu Lielupes lejteces labā krasta teritoriju ieguva Rīgas pilsēta. Par Zemgales bīskapam atņemto un Rīgai piespriesto Babates pili Rīgas pilsēta samaksāja 37 sudraba markas un palīdzēja pie jaunas pils būves otrpus Lielupei. 
1228. gadā zemgaļi un kurši rīkoja karagājienu uz Daugavgrīvu, kura laikā, iespējams, tika nopostīts arī Babītes cietoksnis.
Poļu-zviedru kara laikā 1604. gadā Rīgas landfogteju sadalīja trīs daļās (Babītes, Biķera un Katlakalna draudzes novados), katrā pa četriem pagastiem. Zviedru Vidzemes laikā 1660. gadā Babītes draudzes novadu sadalīja Salas un Piņķu draudzes novados.
Pēc Otrā Ziemeļu kara 1662. gadā Piņķos uzcēla jaunu Sv. Nikolaja baznīcu. 12 verstis no Rīgas uzkalnā pie Piņķu muižas "no kokiem, ko atveda no Kurzemes lielkunga mežiem".
Romāns Ņikitins

Spēlētāja karjera

Karjeru sācis 1992.—93. gada sezonā Latvijas čempionāta komandā Rīgas "Juniors". Tās rindās viņš spēlēja līdz pat 1997.—98. gada sezonas pirmajai pusei, kad devās uz Somiju. No 1998. līdz 2000. gadam spēlēja HK Liepājas Metalurgs sastāvā, taču tad pievienojās HK Rīga 2000. No 2002. līdz 2006. gadam Ņikitins spēlēja HK Liepājas Metalurgs rindās, tās rindās divreiz kļūstot par Latvijas čempionāta rezultatīvāko spēlētāju.
2006.—07. gada sezonas pirmo pusi Ņikitins aizvadīja Baltkrievijas Ekstralīgas vienībā Minskas "Keramin", taču tad atgriezās HK Rīga 2000. No 2007. līdz 2009. gadam spēlēja ASK/Ogre sastāvā, taču tad karjeru turpināja Vācijā. Pēdējā Ņikitina profesionālā sezona bija 2011.—12. gada sezonā, kad viņš spēlēja Vācijas 3. spēcīgākās līgas klubā Adendorfer EC.
Latvijas hokeja izlasē debitējis 1997. gadā. Kopumā tās sastāvā aizvadījis 20 spēles.
Saldus novada dome

Domes sastāvs

Pašreizējais Saldus domes sastāvs tika ievēlēts 2017. gada Saldus novada domes vēlēšanās.
Latvijas Jauno zemnieku klubs

Mērķi

Veicināt uzņēmējdarbības un lauksaimniecības nozaru attīstību, aizstāvēt un pārstāvēt Latvijas jauno zemnieku intereses, gūt zināšanas profesionālās un neformālās izglītības jomā, veidot motivētu un pašapzinīgu jauno paaudzi, veicināt informācijas apriti jauniešu vidū, popularizēt aktīvu un veselīgu dzīvesveidu, veicināt jauniešu iniciatīvu un līdzdalību lēmumu pieņemšanā.

Organizācijas struktūra

Organizācijas augstākā pārvaldes institūcija ir kopsapulce jeb Kongress, kas pulcējas ne retāk, kā reizi gadā. Kopsapulces starplaikos pārvaldi veic valde sešu cilvēku sastāvā. No valdes vidus tiek ievēlēts valdes priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks. Lēmējvara ir nošķirta no izpildvaras. Organizācijas ikdienas darbību un valdes lēmumu izpildi nodrošina valdes ievēlēts izpilddirektors. Organizācijas virzošais spēks ir organizācijas vadības komanda un brīvprātīgie organizācijas aktīvisti.
Tims Dankans

Biogrāfija

Tims Dankans ir dzims un uzaudzis Santakrusas salā Amerikāņu Virdžīnu salās. Sākumā trenējies peldēšanā, basketbolā sācis trenēties 1989. gadā, kad viesuļvētra "Hugo" iznīcināja vienīgo Olimpisko spēļu izmēra peldbaseinu viņa dzimtajā Santakrusas salā. Arī viena no viņa māsām — Triša ir trenējusies peldēšanā, pārstāvēja ASV Virdžīnas 1988. gada Olimpiskajās spēlēs.
Studējis Veikforestas universitātē (Wake Forest University), universitātes basketbola komandas sastāvā startēja NCAA čempionātā. Universitātes laikā saņēmis vairākus apbalvojumus.

Basketbolista karjera

1997. gada NBA draftā viņu Sanantonio "Spurs" izraudzījās ar pirmo kārtas numuru. "Spurs" sastāvā ir aizvadījis visu savu profesionāļa karjeru. NBA karjeras laikā ir piecas reizes izcīnījis NBA čempiontitulu (1999, 2003, 2005, 2007, 2014), trīs reizes ticis atzīts par finālsērijas vērtīgāko spēlētāju (1999, 2003, 2005), tāpat divas reizes Dankans ticis atzīts par regulārās sezonas vērtīgāko spēlētāju (2002, 2003). Spēlētājs ir piedalījies 15 NBA Visu zvaigžņu spēlēs, tāpat viņš ir vienīgais, kas visās karjeras pirmajās 13 sezonās ir ticis iekļauts gan līgas simboliskajā izlasē, gan līgas simboliskajā aizsardzības izlasē, kā arī ir vienīgais, kas karjeras laikā 14 reizes ticis iekļauts gan simboliskajā, gan simboliskajā aizsardzības izlasē.
Kopumā NBA ir aizvadījis 19 sezonas, gandrīz 1400 regulārās sezonas spēles. Deviņās sezonās Dankans ir guvis vismaz 20 punktus vidēji spēlē (vidēji 19,0 punktus visā karjeras laikā).
Association for Professional Basketball Research Dankanu iekļāva savā 100 labāko 20. gadsimta profesionālo basketbolistu sarakstā, turklāt viņš bija jaunākais sarakstā. 2006. gadā, 50 izcilāko NBA spēlētāju saraksta publicēšanas 10. jubilejā, viņš tika iekļauts nākamo 10 labāko spēlētāju sarakstā. 2009. gadā Slam Magazine 50 visu laiku izcilāko NBA spēlētāju sarakstā Dankanu ierindoja 8. vietā. Sports Illustrated viņu atzina par 2000. gadu dekādes NBA spēlētāju.
2016. gada vasarā Tims Dankans beidza profesionāļa karjeru, bet tā paša gada noslēgumā Sanantonio "Spurs" iemūžināja viņa spēlētāja numuru, paceļot kreklu pie AT&T Center arēnas griestiem.

ASV izlase

Kopā ar ASV izlasi ir izcīnījis bronzas medaļu 2004. gada Atēnu Olimpiskajās spēlēs. Kopumā izlases sastāvā aizvadījis 40 spēles.
Eratostena siets

Eratostena siets ir vienkāršs algoritms visu to pirmskaitļu atrašanai, kas nepārsniedz kādu dotu naturālu skaitli. Algoritmu izdomāja sengrieķu matemātiķis Eratostens.
Eva Mozere

Biogrāfija

Eva Mozere ir spēlējusi šahu kopš skolas laika. Astoņas reizes viņa bija kļuvusi par Austrijas meiteņu čempioni. 1998. gadā Mūrekā viņa ieguva sudraba medaļu Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm vecuma grupā līdz 16 gadiem (U16). Tajā pašā gadā, piedaloties Pasaules jaunatnes čempionātā Oropesā (Spānijā), viņa savā vecuma grupā (U16) ieguva piekto vietu. Pēc vidusskolas beigšanas viņa pabeidza studijas Grācā un ieguva uzņēmējdarbības vadības bakalaura grādu. 1999. gadā Austrijas komandas sastāvā viņa piedalījās Viduseiropas kausa izcīņā (Mitropapokal). 2000. gadā Mozere pirmo reizi spēlēja Austrijas sieviešu izlases komandā Stambulas Šaha olimpiādē. Pēc tam vēl trijās šaha olimpiādēs (2008, 2010, 2014) viņa bija Austrijas sieviešu komandas līdere. Piecas reize Mozere ir bijusi arī Austrijas komandas pirmā galdiņa spēlētāja Eiropas sieviešu komandu čempionātos. Viņa bija pirmā austriete, kas 2003. gadā kļuva par sieviešu lielmeistari (WGM). Kopš 2004. gada Mozerei ir arī starptautiskā meistara nosaukums. 2004. gadā viņa ieguva sudraba medaļu Austrijas vīriešu šaha čempionātā un, spēlējot pie vīriešu pirmā galdiņa, pārstāvēja Austriju šaha olimpiādē Kalvijā.
Viņas lielākais panākums bija 2006. gada Austrijas čempiona tituls vispārējā turnīrā. Tajā pašā gadā viņa ar savu klubu Styria Graz uzvarēja arī valsts komandas čempionātā. 2010., 2011., 2013. un 2014. gadā viņa kļuva par Austrijas sieviešu šaha čempioni. Viņa uzvarēja 2013./2014. gadumijā Augsburgā notikušajā lielmeistaru turnīrā un tādējādi ieguva savu pirmo lielmeistara balli.
Jānis Zālītis (komponists)

Dzīvesgājums

Dzimis Nītaurē 1884. gada 12. februārī. Mācījās pie Nītaures draudzes skolotāja un ērģelnieka Jāņa Zalcmaņa, kas bija beidzis Cimzes skolotāju semināru. 1899. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, kur viņa muzikālie audzinātāji bija Emīls Dārziņš un H. Seifrics.
No 1904. līdz 1915. gadam viņš studēja Pēterburgas konservatorijā profesora Homiliusa ērģeļu klasē, no 1908. gada speciālās kompozīcijas teorijas klasē, dažus gadus pavadot arī profesora Jāzepa Vītola praktiskās kompozīcijas speciālklasē. Pirmajos konservatorijas gados tapa Zālīša dziesmas „Rīts” (K. Skalbes vārdi), „Ziedu nakts” (A. Saulietis), „Laimīti man meklējot” (E. Treimanis-Zvārgulis), „Rudenis” (J. Poruks), „Eža kažociņš” (K. Štrāls), „Veļu naktī” (A. Austriņš) u.c. Pēterburgas gados Zālītis no 1910. gada iesāka arī savas mūzikas recenzenta gaitas.
Pēc Latvijas brīvības cīņu beigām Zālītis 1919. gadā kļuva par tikko nodibinātās Latvijas Nacionālās operas direktoru (1919-1922, 1926-1928). Rakstīja mūzikas recenzijas avīzēs "Latvija", "Dzimtenes Vēstnesis", "Līdums", "Baltija", vēlāk pastāvīgi "Jaunākās Ziņās". Otrā pasaules kara gados bija Rīgas mūzikas skolas (bijušās Tautas konservatorijas) direktors.
Miris no akūtas infekcijas 1943. gada 12. decembrī Rīgā, apglabāts Meža kapos.
Svitlodarska

Vēsture

Apdzīvotā vieta dibināta 1968. gadā sakarā ar netālās Vuhlehirskas TEC celtniecību, kas nodota ekspluatācijā 1972. gadā. Svitlodarskai 1970. gadā piešķirts pilsētciemata, bet 1992. gadā — pilsētas statuss. Lielākā daļa iedzīvotāji nodarbināti elektrostacijā un ar to saistītajās ražotnēs.
Kepu bāka

Vēsture

1490. gadā Hanzas savienība pasūtīja bāku, lai samazinātu daudzās kuģu avārijas pie Hīju sēkļa (Neckmansgrund), kā arī lai brīdinātu kuģus par tuvo krastu, kur tolaik darbojās pirāti. Sāmsalas — Vīkas bīskapijas bīskaps 1500. gadā deva atļauju Tallinas pilsētas rātei celt bāku. Tās celtniecība sākās 1505. gadā un ar pārtraukumiem turpinājās 26 gadus. Gaisma bākas tornī tika iedegta 1531. gada augustā, lai gan bākai bija jābūt gatavai jau 1513. gadā. 1659. gadā bāka tika paaugstināta līdz pašreizējam līmenim. Sākotnēji bākas virsotnē gaismu deva tur degošs ugunskurs. Tā uzturēšana prasīja milzīgu daudzumu malkas. Rezultātā tika izcirsts mežs lielākajā daļā Kepu pussalas. 1805. gadā bāka nonāca Krievijas pakļautībā. 1810. gadā sākās nozīmīga torņa rekonstrukcija. Bākas dienvidu kontrforsā tika uzbūvētas akmens kāpnes un tika atjaunotas divas palīgtelpas. 1845. gadā tika uzbūvēta laterna ar optiskajām lēcām un elektrisko gaismu, kura aizvietoja agrāko koka būvi ar eļļas lampām. Otrā pasaules kara laikā, 1941. gadā, vācu lidmašīnas bombardēja bāku, bet cieta tikai laternas daļa.

Raksturojums

Kepu bāka uzbūvēta Hījumā salas augstākajā vietā, 67 m virs jūras līmeņa. Pati bāka ir 36 m augsta. Bākas tornis ir kvadrātveida, mūrēts no akmeņiem. Katrā sānā tam pieguļ kontrforss. Kontrforsi ir orientēti precīzi uz ziemeļiem, dienvidiem, austrumiem un rietumiem. Bākai ir laterna un galerija. Bākas tornis ir baltā krāsā, laterna sarkana. Bākas gaismas elements atrodas 102 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (0,2 s deg, 2,3 s pārtraukums, 0,2 s deg, 7,3 s pārtraukums). Gaisma ir redzama 26 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā.
2000. gadā Igaunijas pasts izdeva pastmarku ar Kepu bākas attēlu.
Sišana garāmejot

Sišana «garāmejot» ir speciāls bandinieka gājiens šaha spēlē.
Šī gājiena apzīmēšanai izmanto arī franču vārdu en passant (franču: en passant — garāmejot) vai tā saīsinājumu e. p..

Gājiena apraksts

Ja bandinieks no savas sākotnējās vietas iet uzreiz divus lauciņus uz priekšu un pie tam nokļūst horizontālē, kur tam blakus ir pretinieka bandinieks, tad šis pretinieka bandinieks ar savu atbildes gājienu var to sist, it kā tas būtu gājis tikai vienu lauciņu uz priekšu. To sauc par sišanu «garāmejot». Sišana «garāmejot» atļauta tikai gājienā, kas tieši seko pretinieka bandinieka gājienam par diviem lauciņiem. Ja tas nav izdarīts, tad tiesība ņemt bandinieku «garām ejot» ir zaudēta.
Sišanas «garāmejot» šaha spēles noteikumos iekļauta 15. gs. vienlaicīgi ar atļauju bandiniekam no sākuma pozīcijas izdarīt gājienu uzreiz par diviem lauciņiem.
Antiohs I Soters

Dzīvesgājums

Antiohs ir dzimis vai nu Persijā vai Mezopotāmijā kā sava tēva un viņa pirmās sievas Apamas no Sogdiānas vecākais dēls. Viņa māte bija dzimusi Sogdiānas vietvalža (satrapa) ģimenē un bija viena no austrumu princesēm kuru Maķedonijas Aleksandrs izprecināja saviem ģenerāļiem, lai izplatītu grieķu kultūru. Tomēr Apama nomira, kad Antiohs vēl bija bērns un viņa tēvs apprecēja par sevi krietni jaunāko Sīrijas Stratonīki.
Sasniedzot pusaudža gadus Antiohs kaislīgi iemīlējās savā pamātē, Sīrijas Stratonīkē un viņa tēvs Seleiks, redzot, ka dēla mīlas mokas apdraud viņa dzīvību, 294.g. p.m.e. atļāva abiem apprecēties un iecēla dēlu par impērijas austrumu provinču pārvaldnieku. Abu kaislīgais mīlas stāsts vēlāk bieži tika attēlots klasicisma laikmeta mākslā.
Pēc Seleika nogalināšanas 281.g. p.m.e Antiohs mantoja visu milzīgo tēva izveidoto impēriju, kas stiepās no Egejas jūras rietumos līdz par Sirdarjai un Indas upes ielejai austrumos. Pirmo valdīšanas gadu lielākais izaicinājums bija saturēt milzīgo veidojumu kopā. Gandrīz uzreiz pēc Seleika nāves Sīrijā sākās sacelšanās un tās rezultātā Antiohs bija spiests atstāt tēva iekaroto Trāķiju, līdz ar to atsakoties no turpmākas ekspansijas Eiropā. Arī Anatolijas pussalā Antiohs tā arī nespēja likvidēt patstāvīgo Bitīnijas karalisti, kā arī vairākus autonomos persiešu vietvalžus Kapadokijā.
278.g. p.m.e Anatolijas pussalā no Trāķijas iebruka vairākas ķeltu ciltis (avotos: galli). Lai arī, iesaistot Indijas kaujas ziloņus, Antioham izdevās sakaut gallus 275.g. p.m.e, viņu apmetnes Anatolijas pussalas kalnainajā centrālajā daļā saglabājās. Līdz ar to visu antīko periodu šis reģions bija zināms ar nosaukumu Galatija un savdabīgu kultūru.
Pēc 275.g. p.m.e aizvien vairāk problēmu sāka radīt dienvidsīrijas jautājums kura jau kopš Seleika laikiem atradās Ēģiptes Ptolemaju dinastijas valdnieku kontrolē. Šīs provinces piederības strīds aizsāka Pirmo Sīrijas karu, kas bija pirmais no sešiem Seleikīdu-Ptolemaju kariem par Sīrijas kontroli. Šajā karā Antioham izdevās uz laiku iekarot nelielu piekrastes joslu tomēr drīz vien viņš bija spiests atkāpties. Kara rezultātā abu valstu robežas palika nemainītas.
Ap 267.g. p.m.e Antiohs pavēlēja sodīt ar nāvi savu vecāko dēlu Seleiku par sacelšanās plānošanu valsts austrumu provincēs. Ap 262.g. p.m.e Antiohs ar militāru spēku centās mazināt Pergamas pilsētas augošo ietekmi Anatolijā, bet tika sakauts pie Sardas pilsētas. Drīz pēc tam Antiohs mira Sīrijā un viņa troni mantoja otrais dēls Antiohs II Teos.
Tiek uzskatīts, ka Antiohs I varētu būt "grieķu valdnieks", kas minēts vairākos senās Indijas Maurju impērijas rakstītajos avotos.
Ešlija Robertsa

Agrākie gadi

Dzimusi Fīniksā, Arizonas štatā. Ar dejošanu sāka nodarboties triju gadu vecumā, bet ar dziedāšanu astoņu gadu vecumā. Viņas tēvs bija bundzinieks grupā Mamas and The Papas, vēlāk viņš kļuva par auto tirgotāju, bet viņas māte bija instruktore un viņi abi iedvesmoja Ešliju darboties mūzikas industrijā. Kamēr vidusskolā bija brīvlaiks, Ešlija devās uz Rietumu krastu studēt modernās dejas. Pēc vidusskolas beigšanas Ešlija pārcēlās uz Losandželosu, kur viņa nofilmējās vairākos TV šovos un mūzikas klipos. Pēc sešu mēnešu darbības viņa pievienojās grupai The Pussycat Dolls.

Pussycat Dolls

Pēc sešu mēnešu darbības viņa pievienojās grupai The Pussycat Dolls, kur viņa tika pie iesaukas "Angel Doll". Ešlija ir iedziedājusi vienu no galvenajiem vokāliem dziesmā ”Stickwitu”, kā arī dziesmu "Played", kas iekļauta albuma Doll Domination Deluxe Edition sastāvā. Ešlija ir darbojusies arī kā aktrise, viņas debijas filma ir Make It Happen un tajā viņa parādās kā Brūka. Neilgi pēc Kimberlijas Vaijatas aiziešanas no grupas, 2010. gada 29. februārī arī Ešlija paziņoja par aiziešanu no grupas.
Pavls Mutesidis

Dzīves gājums

Moutecidis dzimis 1930. gadā nelielajā Dramas pilsētā Grieķijas ziemeļos. Beidzis Saloniku Aristoteļa universitāti, iegūstot celtnieka inženiera specialitāti. Šajā specialitātē arī strādājis līdz aiziešanai pensijā. Viņš ir precējies un viņam ir trīs meitas. Viņa otrais hobijs pēc šaha ir pārgājieni kalnos.

Šaha kompozīcija

Šahu gājienus iemācījies 10 gadu vecumā. Ar šaha kompozīciju iepazinies apmēram 19 gadu vecumā grieķu problēmista Spirosa Bikosa rediģētajā laikraksta slejā. Sācis sastādīt 1953. gadā, sākumā tikai tiešā mata uzdevumus. Vēlāk iepatikušies arī pašmati un palīgmati.
Sastādījis apmēram 3000 šaha uzdevumus un 1984. gadā ieguvis starptautiskā meistara titulu šaha kompozīcijā. FIDE albumos atlasīti daudz viņa uzdevumi un viņš ieguvis 54,33 albuma punktus.
Uzliesmojuma panna

Uzliesmojuma panna jeb pulvera panna ir maza tvertne pielādētajam pulverim, kas pa stobra tievgali lādējamos ieročos atrodas blakus saskares caurumam. Uzliesmojuma pannas ir sastopamas uz rokas lielgabaliem, matchlock tipa, wheellock tipa, automātiskas slēdzenes tipa, snaphance tipa un kramenīcas tipa šaujamieročiem. Kā papildus darbarīks tiek izmantota uzliesmojuma pannas ota, kurai bieži vien ir savītas stieples rokturis.

Vēsture

Primitīvo lielgabalu un rokas lielgabalu (gonne) lietotāji pamazām sāka saprast, ka ir vajadzīgāka drošāka aizdedzināšanas sistēma. Tas vienkārši bija pārāk grūti — kaujas karstumā izmantot vienu roku, lai pieliktu sērkociņu pie atvērta cauruma ieroča stobrā, tikmēr ar otru roku mēģinot noturēt ieroci stabili. Vēl bieži vien saskares caurumā bija ielikts par maz šaujampulvera, lai to droši varētu aizdedzināt. Tā ieroču izstrādātājiem bija jānāk klajā ar drošāku sistēmu, kā steigā likt šaujampulverim aizdegties.
Galu galā, lai atrisinātu šo problēmu, tika izdomāts gudrs izgudrojums. Saskares caurums tika pārvietots uz ieroča stobra sānu, un pie atveres tika novietots kausiņš ar vāku virs tā. Kausiņam būtu jāsatur mazs šaujampulvera daudzums, ko būtu viegli aizdedzināt. Kad pulveris sāktu degt, uguns izietu cauri saskares caurumam un aizdedzinātu šaujampulveri stobrā, tādējādi izšaujot no ieroča. Šis kausiņš tika nosaukts par „Uzliesmojuma pannu”. Vākam virs uzliesmojuma pannas vajadzēja pasargāt pulveri no aizpūšanas vējā vai samirkšanas miglā. 
Vēlākas ieroču aizdedzināšanas sistēmas, kas izmantoja uzliesmojuma pannu, tika izstrādātas, lai automātiski aizdedzinātu šaujampulveri, kad tika nospiesta svira vai mēlīte. Tas tika panākts vai nu ievietojot degoša degļa galu uzliesmojuma pannā vai izmantojot krama un tērauda kombināciju, lai iesviestu dzirksteles uzliesmojuma pannā. Tomēr dažāda tipa šaujamieročos panna tika izmantota savādāk. Piemēram, ja pirms izšaušanas uzliesmojuma panna vienmēr bija atvērta vai tai pašrocīgi bija jātiek atvērtai, tad ierocis bija snaphance tipa. Ja, no otras puses, uzliesmojuma pannas vāks palika ciet un šaušanas momentā tika automātiski atvērts, tad ierocis bija kramenīcas tipa.

Darbības princips

Sākotnēji uzliesmojuma panna tika piestiprināta pie ieroča stobra, bet vēlāk tā tika pārvietota uz ieroča slēdzenes plātni. Uzliesmojuma pannā tiek novietots mazs labi malta šaujampulvera daudzums un aizdedzināts. Tajā brīdī uzliesmojuma pannai jābūt paralēlai pret zemi. Liesmas uzliesmojums virzās cauri saskares caurumam un stobra iekšpusē aizdedzina galveno dzinējmateriāla lādiņu. Pretēji lielgabalam nebija nepieciešams (vai vēlams) ievietot pulveri pašā saskares caurumā. Uzliesmojums viens pats, bez degoša pulvera daļiņu līdzdalības bija pietiekami, lai aizdedzinātu galveno lādiņu.
Fabio Aru

Karjeras sākums

Aru ir dzimis Sangavīno Monreālē, Sardīnijā. 18 gadu vecumā viņš pārcēlās uz kontinentālo Itāliju, lai pievērstos riteņbraucēja karjerai U23 līmenī. Viņš pievienojās Palazzago komandai, kuras sastāvā viņš divreiz uzvarēja Giro della Valle d'Aosta (2011. un 2012. gadā). 2012. gadā viņš arī izcīnīja otro vietu aiz amerikāņu sportista Džo Dombrovska Baby Giro sacensībās

Astana (2012 — 2017)

Pēc četriem gadiem Palazzago 2012. gada sezonā Aru pievienojās Astana komandai. 2013. gadā viņš finišēja ceturtais kopvērtējumā Giro del Trentino, uzvarot jaunā braucēja klasifikācijā. Viņš nobrauca arī savu pirmo lielo tūri, 2013. gada Giro d'Italia, atbalstot komandas līderi Vinčenco Nibali. Viņš palīdzēja Nibali uzvarēt kopvērtējumā, pats ieņemot 42. vietu.
2014. gadā Aru atkal startēja Giro d'Italia ar mērķi atbalstīt jau iepriekš uzvarējušo Mikēli Skarponi. Tomēr Aru izrādījās stiprāks par komandas biedru un 15. posmā izcīnīja pirmo uzvaru kā profesionālis, uzvarot finišā pret Montekampione kalnu. Aru finišēja kopvērtējuma trešajā vietā pēc Nairo Kintanas (Movistar Team) un Rigoberto Urana (Omega Pharma-Quick Step), sasniedzot pjedestālu tikai otrajā savā lielajā tūrē.
Savā nākamajā lielajā tūrē 2014. gada Vuelta a Espana, Aru uzvarēja 11. posmā finišā Alto de San Miguel de Aralar kāpumā, uzbrūkot no līderu grupas vienu kilometru pirms finiša. Panākumu viņš atkārtoja 18. posmā, kurš noslēdzās Monte Castrove. Kāpuma beigās viņš atrāvās kopā ar Krisu Frūmu, pārspējot viņu sprinta finišā. Vuelta noslēgumā viņš finišēja kopvērtējuma piektajā vietā, tajā uzvarēja Alverto Kontadors. Sezonu viņš noslēdza ar Itālijas rudens klasikām, finišējot ceturtais Milāna–Turīna un devītais Giro di Lombardia.
2015. gadā Aru finišēja sestais Volta a Catalunya . Aprīlī viņš izlaida Giro del Trentino zarnu trakta slimības dēļ. Gregs Hendersons apsūdzēja Aru slimības tēlošanā un sacensību izlaišanā bioloģiskās pases problēmu dēļ. Aru solīja Hendersonu iesūdzēt tiesā par neslavas celšanu. Maijā tika paziņots, ka Aru līgums ar Astana tiek pagarināts līdz 2017. gada beigām
2015. gada Giro d'Italia Aru komandai Astana Team iesākās neveiksmīgi, zaudējot sekundes Tinkoff-Saxo, kurā bauca galvenais konkurents Alverto Kontadors. Tomēr pēc aizraujošas pirmās nedēļas Aru kopā ar labi sagatavoti komandu kalnos uzbruka Kontadoram, kopvērtējumā paliekot tikai dažu sekunžu attālumā. Kontadoram krītot 13. posmā, Aru finišēja krietni pirms viņa un ieguva pirmo rozā kreklu savā karjerā. Tomēr nākamajā dienā 59,3 kilometru individuālajā braucienā, kas tika raksturots kā Giro izšķirošā diena, Aru zaudēja Kontadoram 2 ar pusi minūtes, zaudējot rozā krekliņu. Viņš zaudēja vēl vairāk laika Mortirolo posmā, bet 19. posmā atguvās un izcīnīja emocionālu uzvaru vienatnē. 20. posmā, kas iekļāva Colle delle Finestre, Aru izcīnīja vēl vienu uzvaru, Kontadoram atkarojot 2 minūtes, bet ar to nepietika, lai atgūtu līdera godu.
2017. gadā uzvarējis Itālijas čempionātā grupas braucienā.

UAE Team Emirates (2018—pašlaik)

2018. gada sezonā Aru pievienojās UAE Team Emirates komandai.
Estebans Okons

Formula 1 karjera (2016–pašlaik)

Estebana Okona pirmie brīvie treniņbraucieni pirmajā formulā norisinājās 2014. gada Abū Dabī Grand Prix izcīņas laikā, kad franču autosportistam tika dota iespēja iztestēt toreizējās Lotus komandas formulu Jas Marinas trasē. Pirms savas oficiālās debijas pirmās formulas sacīkstēs, 2016. gada februārī tika paziņots, ka Estebans Okons bija nozīmēts par Renault komandas oficiālo rezerves braucēju.

Manor (2016)

2016. gada 10. augustā tika oficāli paziņots, ka uz turpmāko sezonu par Manor komandas otro pilotu tika izvēlēts Estebans Okons, kurš Manor vienības sastāvā nomainīja līdzšinējo indonēziešu pilotu Rio Harjanto. Savā debijas sacīkstē — 2016. gada Beļģijas Grand Prix — Okons finišēja priekšpēdējā, 15. vietā. Turpmākajos sezonas noslēguma posmos Okons nemitīgi finišēja pēdējā pozīcijā, līdz haotiskajā un lietainajā Brazīlijas Grand Prix izcīņā viņam izdevās izcīnīt savas sezonas labāko sasniegumu — 12. vietu, kur no pirmajiem pirmās formulas karjeras punktiem viņu šķīra tikai viens aplis.

Force India (2017)

2016. gada 10. novembrī Estebans Okons oficiāli paziņoja, ka 2017. gada sezonā pārstāvēs Force India komandu, ar kuru tika noslēgts vairāku gadu savstarpējais līgums.
Ģeopolitika

Ģeopolitika ir vēstures un politoloģijas starpdisciplīna, kurā tiek pētīta ģeogrāfisko faktoru, piemēram, valsts ģeogrāfiskā stāvokļa, dabas resursu, ietekme uz valsts ārējo politiku. Terminu "ģeopolitika" 20. gadsimta sākumā izveidoja zviedru politiskais zinātnieks Rūdolfs Šellens, kuru iedvesmoja vācu ģeogrāfa Frīdriha Racela 1897. gadā izdotais darbs Politische Geographie (politiskā ģeogrāfija).