google/wiki40b huggingface dataset:
Mirdza Kļava

Biogrāfija

Mirdza Dāboliņa dzimusi 1924. gada 17. septembrī Neretas pagasta "Lieluņķēnos", Viļa un Anastasijas Dāboliņu ģimenē. Māsa Zenta un brālis Imants. Mācījusies Rīgas Čiekurkalna 10. pamatskolā, J. Raiņa vakara vidusskolā, Rīgas Skolotāju institūtā un Rīgas Pedagoģiskajā institūtā. Kopš 1955. gada desmit gadus nostrādāja skolotājas amatā J. Raiņa vakara vidusskolā.
Bija precējusies ar rakstnieku Ignatu Muižnieku, laulībā ar kuru dzimusi meita Baiba (1947). Otrajā laulībā — ar rakstnieku Arvīdu Griguli dzimis dēls Mārtiņš (1954).
1974. gadā žurnāla "Zīlīte" trešajā numurā iespiesta Mirdzas Kļavas pirmā publikācija — stāsts "Ganu meitēns, Džips un čūska". Rakstījusi dažādos žanros galvenokārt bērniem. Par darbiem "Baltā ziema", "Raibā vasara" un "Vāverēns Toms un viņa draugi" 1988. gadā saņēmusi Pastariņa prēmiju. No 1982. gada — Latvijas Padomju rakstnieku savienības biedre un no 1990. gada — Latvijas Rakstnieku savienības biedre.
Stendes muiža

Stendes muiža (arī Lielstendes, Dižstendes muiža; vācu: Groß-Stenden) atrodas Talsu novada Lībagu pagasta Dižstendē.
Muižas centra senākā daļa ir daļa no 16. gadsimtā būvētas nocietinātas pils, tautā saukta par Veco pili jeb Bruņinieku pili. Zem tās ir neliela pagraba velve. Pagrabā redzamas ieejas ailas un mūrēti pakāpieni, kas ved lejup, taču tālāk viss ir aizgruvis.
Vecā pils atradusies uz nelielas, 0,5 ha mākslīgi veidotas saliņas. Pils būvformās saskatāmas romāniskas un, iespējams, arī gotiskas iezīmes. Veco pili aiz aizsarggrāvja apjoza augsta akmens mūra sēta. Vienīgais piekļūšanas ceļš veda pa dīķa dambja uzbērumu pāri ārējo vārtu torņa paceļamajam tiltam. Apakšzemes ejas no pils pagrabiem kalpojušas ārkārtēju briesmu gadījumiem un atkāpšanās vajadzībām.
1925. gadā Vecajā pilī ierīkoti dzīvokļi.
Jaunā muižas kungu ēka celta 19. gadsimta sākumā (ap 1820.—1848. gadiem) vēlā klasicisma stilā. Tā bija vienstāva celtne. Virtuves telpas bijušas atsevišķā trīsstāvu celtnē. Staļļi, ratnīca un citas saimniecības ēkas celtas vēlā klasicisma stilā. Kungu māja pārbūvēta 19. gadsimta beigās, 30. vai 40. gados nojaukta virtuves ēka un izbūvēts tagadējais virtuves spārns. Tas ir par metru šaurāks nekā daudz vecākais guļamistabu spārns.
No 1848.—1858. gadiem uzbūvēts vidus ēkas 2. stāvs, pārveidotas fasādes. Ēka ieguva pilastrus, arkveida lokus ēkas galos pie jumta korēm, kā arī baltos logu rāmjus. Celtnes arhitekta vārds nav zināms. 1880. gadu vidū ierīkots ziemas dārza paviljons, kas nojaukts 1908. g. Tad arī ierīkota koka veranda, nojaucot veco nelielo balkonu rietumu pusē.
Pēc 1920. gada agrārreformas Stendes muižā izveidoja Stendes selekcijas staciju. Veco pili 1925. - 1926. gados pārbūvēja par strādnieku mājokli. Tika uzcelta arī piebūve pie ēkas ziemeļrietumu sienas. 1941. gadā daļēji mainīja otrā stāva plānojumu. Pēc Otrā pasaules kara ēku izmantoja dzīvokļiem. Ēka, lai gan ar plaisām ziemeļu sienā un cauru jumtu, bija apdzīvota vēl 1999. gadā.
Logo (programmēšanas valoda)

Vispārējie dati

Bruņurupuča grafikas līdzekļi ir Logo programmēšanas vides vispazīstamākā daļa.
Logo programmēšanas vides piedāvā programmētājam iebūvēto komandu bibliotēku, interpretatora teksta konsoli un programmu sarakstu, kurā var ievietot instrukcijas jauno funkciju reģistrācijai. Jebkurā Logo programmēšanas vidē ir arī vismaz viens grafisks ekrāns ar vismaz vienu "bruņurupuci".

Sintakse

Logo valodā tiek izmantoti konstantes trijās formās: skaitlis, vārds un saraksts.
Konstantes “saraksts” ierakstīšanai izmanto kvadrātiekavas. Elementus sarakstā atdala ar atstarpēm. Katrs saraksta elements varētu būt gan skaitlis, gan vārds, gan saraksts.
Saraksta piemērs: [4 g [logo 5] HH] Saraksts sastāv no 4 elementiem, pirmais – skaitlis, otrais – vārds, trešais – saraksts un ceturtais - vārds. Darbības ar konstantēm notiek ar komandu vai funkciju palīdzību. Lietotājs
var izmantot gan vidē iebūvētas komandas un funkcijas (angl. primitives), gan izveidot savas.
Programmas Logo valodā raksta rindu secībā. Katra rinda veido komandas vai funkcijas izsaukšanu. Logo interpretators lasa programmu no augšas uz lēju, katru rindu lasot no kreisās puses.

Programmas koda piemērs

TO HELLO
  PRINT [Hello, World!]
END

Realizācijas un interpretācija

Logo realizācijām nav vispāratzīta standarta. Kopš izstrādāšanas Logo valoda pastāvīgi attīstās un pilnveidojas, atstājot bez izmaiņām tikai dažus pamatīpatnības. Pašlaik eksistē daudz Logo dialektu, kuri atšķīrās ne tikai ar iebūvēto komandu un funkciju sarakstu, bet arī ar vides interfeisu – Logo Writer, Micro Words, UCBLogo un daudzi citi. Situācija kļūst sarežģītāka bruņurupuču grafikas izplatīšanas dēļ, kuru kļūdaini sauc par Logo.
Logo interpretatori ir pieejami dažādām platformām un operētājsistēmām: Windows, DOS, Linux, Mac OS, Unix u.c. Eksistē arī dažādi Logo-dialekti, kā, piemēram, Object Logo, kurš tika izstrādāts 1986. gadā.
Braiens Harvijs, trīssējumu grāmatas par programmēšanas stilu Logo («Computer Science Logo Style») autors, izstrādāja Berkeley Logo. Daudz aģentu Logo versijas — StarLogo un NetLogo.
Sistēmai Microsoft Windows ir pieejama sistēma MSWLogo un viņas jaunākā versija FMSLogo, kuras tiek plaši izmantotas Lielbritānijas un Austrālijas skolās. ASV skolās izmanto komerciālās realizācijas MicroWorlds Logo un Imagine Logo.
MSWLogo un FMSLogo var izmantot vairākus bruņurupučus un 3D grafiku.
Ģirts Krūmiņš

Biogrāfija

Ģirts Krūmiņš uzaudzis Pļaviņās. Viņš mācījies Jāzepa Mediņa Rīgas mūzikas vidusskolas Klavieru nodaļā (1981—1983). Pēc tam apguvis aktiermākslu Tautas Kinoaktieru studijā (1983—1985), kā arī studējis Latvijas Mūzikas akadēmijas Teātra fakultātē (1987—1992), kur beidzis Daugavpils teātra aktieru kursu. Līdz 1993. gadam bijis šī teātra aktieris. Daugavpils teātrī nozīmīgākās lomas bija Bendžijs (V. Folknera „Vājprātīgā stāsts, pilns niknuma un trokšņa”, 1991) un Muzikants (F. Dostojevska „Velni”, 1993).
Kopš 1997. gada Krūmiņš ir Jaunā Rīgas teātra aktieris. Nozīmīgākās šajā teātrī attēlotās lomas ir Trepļevs (A. Čehova "Kaija", 1996), Aliende (E. Sabato "Tunelis", 1997), Čeiters (T. Stoparda "Arkādija", 1998), Ābrams (R. Blaumaņa "Skroderdienas Silmačos", 1998), Ļebedevs, (F. Dostojevska "Idiots", 1999), Androniks (M. Eliades "Čūska", 2000), Alfs (I. Ābeles "Tumšie brieži", 2001), Zemļaņika (N. Gogoļa "Revidents", 2002), Doktors Ostenhauzens (K. Dīras, A. Hermaņa "Stāsts par Kasparu Hauzeru", 2002), večuks (komp. "Garā dzīve", 2003), Toms, (T. Viljamsa "Stikla zvērnīca", 2003), lomas izrādē "Latviešu stāsti" (2004), "Latviešu mīlestība" (2006), "Klusuma skaņas" (2007), "Zilākalna Marta" (2009) un "Kapusvētki" (2010), Kemps (M. Paniča "Vigīlija. Sapnis par nomodu", 2011), Oblomovs (I. Gončarova "Oblomovs", 2011), Jānis (A. Rutkēvičas "Dukši", 2013), Misters Stoks (M. Kuzmina "Peldošie — ceļojošie", 2014), Rainis (I. Ābeles "Aspazija. Personīgi", 2015), Alēns Tanērs (M. Velbeka "Pakļaušanās", 2016).
Saņēmis Latvijas profesionālo teātru skates balvu "Gada labākā debija" (1992) un Spēlmaņu nakts balvu "Gada aktieris" par Kempa lomu izrādē "Vigīlija. Sapnis par nomodu" un Oblomova lomu izrādē "Oblomovs" (2012). Bijis nominēts Spēlmaņu nakts balvai arī 2009. gadā par lomu izrādē "Piezīmes no pagrīdes" un lomu izrādē "Zilākalna Marta".

Lomas filmās

Krūmiņš attēlojis arī lomas vairākās filmās. Pazīstamākās no tām ir Līgavainis ("Kāzas", 2000), Osvalds ("Paslēpes", 2001), Bermonts ("Rīgas sargi", 2007), Biznesmenis (Vogelfrei, 2007), loma "Dancis pa trim" (2011), loma ("Ausma", 2015), Kārlis ("Melānijas hronika", 2016), Posa (Homo novus, 2018). Atveidojis Velna lomu TV seriālā "Saldā indes garša".
Par Bermonta lomas atveidojumu filmā "Rīgas sargi" Krūmiņš tika nominēts Lielais Kristapa balvai kategorijā "Labākais aktieris otrā plāna lomā".
Perito Moreno ledājs

Perito Moreno ir ledājs, kas atrodas Andu kalnos, Argentīnas dienvidos, Patagonijas reģionā. Tas ir viens no svarīgākajiem tūrisma apskates objektiem Patagonijā.
250 km² lielais un 30 km garais ledus veidojums ir viens no 48 ledājiem, kas ir daļa no Dienvidpatagonijas ledus lauka, kurš atrodas Andu kalnu sistēmā. Šis ledus lauks ir pasaulē trešā lielākā saldūdens rezerve.
Perito Moreno ledājs atrodas 78 km attālumā no Kalafetes pilsētas. Ledājs tika nosaukts pētnieka Francisko Moreno vārdā.

Statuss

Ledājs Perito Moreno ir viens no trim Patagonijas ledājiem, kas turpina augt. Izplešanās iemeslu glaciologi vēl nav noskaidrojuši.
Ledāja galējais punkts ir 5 km plats, tā vidējais augstums ir 74 m virs Arhentino ezera. Ledāja ledus biezums sasniedz 170 m.

Nogruvumi

Ledus masas radītais spiediens virza ledāja dienvidu pusi ("Brazo Rico") uz Arhentino ezera dienvidu pusi, tādējādi norobežojot daļu no ledāja un atdalot to no pārējā ezera. Ūdens līmenis ledāja "Brazo Rico" daļā var palielināties līdz pat 30 metriem. Periodiski, spiediens, ko rada ledāja nosprostotais ūdens daudzums izraisa ievērojumus pārrāvumus, kas liek ūdenim satecēt atpakaļ Arhentino ezerā. Šo pārrāvumu rezultātā ledājā izveidojas "arka" jeb tilts, līdz brīdim kad tas sabrūk. Šī dabas parādība var tikt novērota vairākas reizes gadā, taču ir gadījumi, kad tas notiek reizi desmitgadē. 
Pēdējais ledēja nogruvums bija vērojams 2013. gada 19. Janvārī. Iepriekšējie nogruvumi fiksēti 2012, 2008, 2006, 2004, 1988, 1986, 1980, 1977, 1975, 1972, 1970, 1966, 1963, 1960, 1956, 1953, 1952, 1947, 1940, 1934 un 1917 gadā. Vidēji, ledus arka izveidojās katru ceturto vai piekto gadu. Zinātnieki, kas regulāri novēro ledājus, ir pārliecināti, ka tas, kas katru reizi notiek ar Perito Moreno, ļauj izdarīt dziļi zinātnisku pieņēmumu. Šis ledājs pierāda, ka apledojums pasaulē turpina pastāvēt un nenotiek ledāju katastrofāla samazināšanās, neskatoties uz globālo sasilšanu, par kuru tik daudz pēdējos gados tiek runāts.

Tūrisms

Neskatoties uz nelielajiem apmēriem un pieejamību, Perito Moreno ir viens no ievērojamākajiem tūrisma objektiem dienvidu Patagonijā. Tas atrodas mazāk nekā divu stundu braucienā no Kalafate pilsētas ar autobusu un vairākas tūroperatoru firmas piedāvā braucienus katru dienu. Pie ledāja ir izveidots liels apmeklētāju centrs, kas piedāvā tūristiem pastaigu plānu, kas ļauj apskatīt Perito Moreno dienvidu un austrumu malas. Pēdējos gados, ceļotāju īpaši iecienīts ir trekinga pārgājiens pa pašu ledāju.
Digitālā bibliotēka

Digitalizācija Latvijā

Digitālās bibliotēkas veidošana ir būtisks bibliotēku pieejamības paplašinājums sabiedrībai, pakalpojums citām bibliotēkām un viena no Latvijas Nacionālās bibliotēkas nākotnes prioritātēm . Digitālā bibliotēka Latvijā ir elektronisko publikāciju un interneta resursu krātuve.
Digitālās bibliotēkas misija ir latviešu tautas kultūrvēsturiskā mantojuma saglabāšana digitalizētā formātā. Misija nodrošināt sabiedrības pieejamību digitalizētajiem resursiem.
Latvijas Nacionālās bibliotēkas digitālā bibliotēka Lettonica tiek veidota kopš 2006. gada. Digitālās bibliotēkas izveide liek pamatus vienotiem digitalizēto materiālu apstrādes, glabāšanas un pieejamības principiem . Digitālajā bibliotēkā atrodami digitalizēti attēlizdevumi (plakāti, apsveikumu atklātnes u.c.) kartes (Latvija 16.-18.gs.), laikraksti (periodika), notis, portreti (fotogrāfijas u.c.), grāmatas un digitāli veidoto publikāciju arhīvi.
Bīriņu pagasts

Vēsture

Dibināts pēc muižu pagastu likvidēšanas sakarā ar 1866. gada pagastu pašvaldību likuma pieņemšanu. 1945. gada 19. decembrī pagastā izveidoja Bīriņu un Saulkrastu ciema padomes. Pagastu likvidēja 1949. gada 31. decembrī, ciemus iekļaujot Saulkrastu rajonā. Mūsdienās Bīriņu pagasta teritorija iekļauta Saulkrastu novada Saulkrastu pilsētā un Saulkrastu pagastā, Sējas novadā, Limbažu novada Vidrižu pagastā un Krimuldas novada Krimuldas un Lēdurgas pagastos.
Operētājsistēma

Operētājsistēma (OS) ir programmatūras kopums, kas ir atbildīgs par datora aparatūras tiešu kontroli un vadību, kā arī par tādām pamatdarbībām kā lietojumprogrammatūras darbināšanu. Operētājsistēma ir vitāli svarīga sistēmprogrammatūras daļa.
Operētājsistēma ir pirmais programmatūras slānis, kas tiek ielādēts datora atmiņā pēc tā iedarbināšanas. Tā kā tas ir pirmais programmatūras slānis, visa pārējā programmatūra, kas tiek ielādēta pēc tam, ir no tā atkarīga un izmanto tās sniegtos pamatservisus. Starp šiem pamatservisiem minami pieeja diskiem, atmiņas pārvaldīšana, daudzuzdevumu režīma vadība un lietotāja saskarne. Tā kā tie ir pamatservisi, kurus nodrošina operētājsistēmas, tad nav vajadzības tos ieviest no jauna katrā lietojumprogrammā. Kods, kurš nodrošina šos pamatservisus, tiek saukts par operētājsistēmas kodolu jeb kerneli.
Nečkava

Vēsture

Pilsēta attīstījusies ap Nečkavas pili.
Kuding

Kuding (ķīniešu: 苦丁茶, piņjiņs: kǔdīng chá) ir īpaši rūgta Ķīnas zāļu tēja. Divi biežāk kuding pagatavošanai izmantotie augi ir vaska koka suga Ligustrum robustum un īleksa suga Ilex kaushue. Ligustrum robustum visbiežāk audzē Sičuaņā un Japānā, bet īleksu audzē citur Ķīnā. No Ligustrum ģints augiem taisīta kuding sastāvā nav kofeīna, bet dzērienā no īleksu ģints augiem ir iespējams kofeīns.
Tradicionālajā Ķīnas medicīnā tējai piedēvēja ļoti dažādas ārstnieciskas īpašības, galvenokārt tās saistot ar toksīnu izvadīšanu un tēju lietojot saaukstēšanās, iesnu, sarkstošu, iekaisušu acu gadījumos.
Esperanto gramatika

Esperanto gramatika ir vārdu un teikumu struktūra esperanto valodā, kas tās mākslīgās izveides dēļ ir vienkāršāka nekā lielākajā daļai valodu. Pavisam valodā ir 16 gramatikas likumu, kuriem nav izņēmumu. Valoda izstrādāta, balstoties uz lielāko Eiropas valodu leksiku un gramatiskajām normām. Turklāt afiksu piestiprināšanas sistēma atvieglo esperanto mācīšanos: tā var balstīties uz labi zināmiem vārdiem, lai radītu jaunus vārdus, kas saprotami visiem citiem, tāpēc nav nepieciešams mācīties tik daudz dažādu sakņu.
Latvijas futbola izlase 1929. gadā

Spēles

 Latvija: Harijs Lazdiņš; Voldemārs Grāvelis, Voldemārs Roze, Alfons Novickis, Alberts Šeibelis, Voldemārs Bērziņš, Arkādijs Pavlovs, Voldemārs Žins, Ludvigs Dudaņecs, Aleksandrs Priede, Roberts Blūmentāls.
 Latvija: Ādolfs Greble; Voldemārs Grāvelis, Vladimirs Svistuņenko, Alfons Novickis, Alberts Šeibelis, Voldemārs Bērziņš, Arkādijs Pavlovs, Arnolds Štauvers (Voldemārs Plade 30'), Ēriks Pētersons, Aleksandrs Priede, Kārlis Balodis (Arnolds Tauriņš 46').
 Latvija: Ādolfs Greble; Voldemārs Grāvelis, Vladimirs Svistuņenko, Alfons Novickis, Alberts Šeibelis, Kārlis Tīls, Arkādijs Pavlovs, Voldemārs Žins (Voldemārs Plade 24'), Ēriks Pētersons, Aleksandrs Priede, Arnolds Tauriņš.
 Latvija: Georgs Kabuls; Voldemārs Grāvelis, Vladimirs Svistuņenko, Kārlis Karsons, Alberts Šeibelis, Voldemārs Bērziņš, Augusts Baraks, Arnolds Tauriņš, Ēriks Pētersons, Aleksandrs Priede, Arvīds Bradiņš.
 Latvija: Jūlijs Lindenbergs; Voldemārs Grāvelis, Vladimirs Svistuņenko, Kārlis Karsons, Česlavs Stančiks (Alberts Šeibelis 46'), Voldemārs Bērziņš, Augusts Baraks, Arnolds Tauriņš, Ēriks Pētersons, Aleksandrs Priede, Arkādijs Pavlovs.
30. augusts

30. augusts ir gada 242. diena pēc Gregora kalendāra (243. garajā gadā). Līdz gada beigām ir atlikušas 123 dienas.
Zilspāru ģints

Morfoloģija

Savu nosaukumu zilspāres guvušas no tā, ka ģints spāru tēviņi ir tumši zilā krāsā. Tēviņiem ir koši, krāsaini spārni, bet mātītēm spārni parasti ir bezkrāsaini. Retu reizi dažām mātītēm attīstās tēviņiem līdzīgi spārni. Abiem dzimumiem iztrūkst spārnu pterostigmas.
Varonis (karakuģis)

Tehniskie parametri

Ūdensizspaids (dedveits) 250 t, ātrums 10 mezgli, dzinējs 450 ZS, garums 29,1 m, platums 6,5 m, iegrime 3,6 m. 
Veicis dažādus materiāli tehniskos un saimnieciskos uzdevumus (zemūdeņu kaujas mērķu transportēšana, jūrnieku atpūtas vieta, pārtikas sagatavošana).
Viļņas dzelzceļa stacija

Vēsture

Staciju atklāja 1861. gadā būvējot dzelzceļa līniju Pēterburga—Varšava. Pēc Otrā pasaules kara stacija tika pārbūvēta sociālistiskā reālisma stilā. Stacijas ēka renovēta 2001. gadā. Viļņas dzelzceļa stacija atrodas iepretim Viļņas autoostai.

Vilcienu tīkls

Stacija apkalpo galvenās Lietuvas dzelzceļa līnijas: Viļņa–Klaipēda, Viļņa–Kauņa un Viļņa–Turmanta. Tāpat stacija apkalpo arī divus starptautiskos reisus: uz Daugavpili un Minsku.
Nelineārs stāstījums

Filmās

Dažreiz izveidot uzskatāmu nelineāru stāsta struktūru ir sarežģīti. Filmas ar lineāru stāstu var plaši izmantot analepses jeb atsauces uz pagātni un prolepses jeb atsauces uz nākotni, kamēr nelineārās filmās parasti sastāv no vairākiem ainu kopumiem, kuri ir lineāri savā starpā (Piemēram, A-B-C-K-L-M-D-E-F utt.).

1990. un 2000. gadi

1990. gadā Kventins Tarantīno ietekmēja milzīgu pieaugumu nelineāru filmu popularitātē ar savu filmu Reservoir Dogs (1992) un "Lubene" (kas, loģiski, ir galvenais nosaukuma iemesls) (1994). Citas svarīgas nelineāras filmas ir Atoma Egojana "Eksotika" (1994), Terensa Malika "Šaurā, sārtā līnija" (1998), Paula Tomasa Andersona "Magnolija" (1999), un Karenas un Džilas Sprečeas "Trīspadsmit sarunas par vienu lietu" (2001). Deivids Linčs eksperimentēja ar nelineāru vēstījumu un sirreālismu filmās "Ceļš uz nekurieni" (1997), "Malholanda ceļš" (2001) un "Iekšzemes impērija" (2006).

Kā stāstījuma "āķis"

Dažos televīzijas sēriālos izmanto nelineāru vēstījumu sezonas sākumā, lai izveidotu stāstījuma āķi. Piemēram, parāda intensīvu vai šokējošu notikumu un pēc tam pamatīgi izpēta pagātni un notikumus, kas to izraisa. Vērā ņemams piemērs ir augsti vērtētais AMC drāmas seriāls Pārkāpt Robežu (Breaking Bad). Pēdējās sezonas sākumā tika parādīts vientuļš un novārtā atstāts galvenais varonis, Valters Vaits, un tad tika parādīti tā notikumu gaita, kas viņu noveda līdz šim stāvoklim.
Marseljēza

"La Marseillaise" (Marseljēza) ir Francijas Republikas valsts himna.
Himnas mūziku un vārdus sacerēja Klods Jozefs Ružē de Lisls (Claude Joseph Rouget de Lisle), Strasbūrā, 1792. gada 25. aprīlī.
Tās sākotnējais nosaukums bija "Chant de guerre de l'Armée du Rhin". Himna ir saistīta ar Francijas Revolūciju, un agrāk tā bija revolucionāru himna.
1917. gadā Marseljēzu par savu valsts himnu pieņēma Krievija, taču ar citiem vārdiem.
Krieviskais nosaukums bija "Отречемся от старого мира".
RTU Rīgas Biznesa skola

Vadīšana starptautiskos uzņēmumos (Management in International Business)

RTU Rīgas Biznesa skolas bakalaura programma biznesa vadībā (Vadīšana starptautiskos uzņēmumos) ir veidota, balstoties uz Eiropas un ASV vadošās uzņēmējdarbības skolas — BI Norvēģijas Biznesa skolas (BI Norwegian Business School) un Bufalo Universitātes (University at Buffalo) studiju programmu jeb mācību plāna pamatu." 
Programma ietver uzņēmējdarbības vadības galvenās tēmas, piemēram, finanses, ekonomiku, vadības metodes, likumdošanu un starpkultūru komunikāciju. Šī programma sniedz atzītu izglītību starptautiskajā uzņēmējdarbībā ar globālu ievirzi un zināšanas par to, kā veidot sociāli atbildīgu biznesu. 
Īstenošanas valoda — angļu.
Programmas ilgums: 3 — 4 gadi (pilna laika studiju programma).
Studentiem pieejamas jaunas, modernas kopmītnes

Saites

RBS oficiālā Facebook lapa
RBS Studentu Padomes Facebook lapa

Executive MBA

Executive MBA (EMBA) — ir 20 mēnešus ilga augstākā līmeņa vadītāju izglītības programma, kas veidota atbilstoši Ziemeļamerikas augstākās izglītības standartiem. Pasniedzēji ir no ASV, Kanādas un Eiropas. Mācības notiek vienu reizi mēnesī — intensīvi strādājot un gan individuāli, gan nelielās grupās risinot reālas šī līmeņa vadītāju problēmsituācijas. Mācību programmā ir iekļauta vienas nedēļas mācību brauciens uz Bufalo universitāti ASV vai Otavas universitāti Kanādā, vai uz Stellenbosch Biznesa skolu Dienviedāfrikas Republikā.
Amerikas pamatiedzīvotāju valodas

Amerikas pamatiedzīvotāju valodas ir valodas, kurās runā Amerikas pamatiedzīvotāji. Līdz eiropiešu ienākšanai Amerikas pamatiedzīvotāji apdzīvoja abus Amerikas kontinentus no Aļaskas un Grenlandes līdz galējiem Dienvidamerikas dienvidiem. Pie Amerikas pamatiedzīvotāju valodām pieder desmitiem valodu saimes, kā arī liels skaits izolētu un neklasificētu valodu. Ir ieteikumi iedalīt šo grupu trīs lielākās virsgrupās jeb makrosaimēs: eskimoaleutu, na-dene un amerindu valodas, taču to noraida turpat vai visi speciālisti. Saskaņā ar UNESCO datiem, lielākā daļa Ziemeļamerikas pamatiedzīvotāju valodu ir uz izzušanas sliekšņa, un daudzas jau ir mirušas. Visizplatītākā Amerikas pamatiedzīvotāju valoda ir dienvidu kečvu, kurā runā ap 6,9 miljoni Dienvidamerikas pamatiedzīvotāju.

Pagātne

Pirms eiropiešu ierašanās 11. gadsimta sākumā (skandināvu apmešanās Grenlandē un mēģinājumi apmesties Labradorā un Ņūfaundlendā) un 15. gadsimta beigās (Kristofera Kolumba ceļojums) abu Amerikas kontinentu iedzīvotāji sarunājās tūkstošiem valodās. Dažas indiāņu kultūras, piemēram maiji un navatli, bija izveidojušas savu rakstību. Kolonizēšanas laikā, saplūstot eiropiešu, indiāņu un afrikāņu valodām, izveidojās vairākas kreoliskās valodas.
Eiropiešu kolonizatoru un viņu vēlāk izveidoto valstu attieksme pret pamatiedzīvotāju valodām bija ļoti atšķirīga. Brazīlijā mūki cītīgi mācījās un sekmēja tupi valodas izplatīšanos. Daudzviet latīniskajās kolonijās spāņu misionāri bieži mācījās vietējās valodas, mudinot sludināt pamatiedzīvotājus dzimtajā valodā. Ziemeļamerikā misionārs Džons Eliots pārtulkoja un 1663. gadā publicēja Bībeli masačūsetsu jeb vampanoagu valodā. Tomēr eiropieši arī aktīvi aizliedza indiāņu valodas un nomāca pamatiedzīvotāju kultūru. 18. un 19. gadsimtā jaunizveidotajās rietumu puslodes valstīs par oficiālajām valodām kļuva spāņu, angļu, portugāļu, franču un holandiešu.
Kaut arī daudzas indiāņu valodas ir nopietni apdraudētas, dažām pastāvēšanas briesmas nedraud. Atsevišķām valodām pat ir noteikts oficiāls statuss: guaranu Paragvajā un grenlandiešu (jeb inuītu) kopš 2009. gada Grenlandē. Oficiāli atzītas ir arī kečvu valodas Peru un aimaru Bolīvijā, taču valstiskā līmenī praktiski visur dominē spāņu valoda. 1. un 2. pasaules karā ASV armijā par radistiem kalpoja vairāku cilšu pārstāvji (čeroki, čoktavi, lakoti, meskvaki, komanči, navahi), kuru dzimtajās indiāņu valodās rakstītās slepenās radiogrammas nespēja atšifrēt ne vācieši, ne japāņi. Mūsdienās universitātes, valdības un pamatiedzīvotāji strādā, lai saglabātu un atdzīvinātu indiāņu valodas.

Dienvidamerika

Dienvidamerikā mūsdienās saglabājušās aptuveni 350 pamatiedzīvotāju valodas, savukārt eiropiešu kolonizēšanas sākumposmā 16. gadsimta sākumā to bija ap 1 500. Kontinenta valodu pārbagātība pielīdzināma vienīgi teju 1000 papuasu valodām.
Salīdzinājumā ar Ziemeļameriku un Vidusameriku, Dienvidamerikas valodas ir trūcīgāk dokumentētas, un to klasifikācija ir mazāk pētīta un ne tik rūpīgi izstrādāta. Klasifikācijas izveidošanā lielākie nopelni pienākas amerikāņu valodniekam, Pitsburgas universitātes profesoram Terensam Kaufmanam (Terrence Kaufman).
Luksemburgas eiro monētas

Luksemburgas eiro monētas ir eiro monētas, kuras izdevusi Luksemburga.