google/wiki40b huggingface dataset:
Latvijas Galda hokeja federācija

Neoficiālā statusā

LGHF nodibināja Rīgas Galda hokeja klubs (RGHK) un RTU Sporta klubs 2000. gada 13. jūlijā un reģistrēja to kā nevalstisku organizāciju 2000. gada 3. augustā, tai pašā gadā pārņemot no RGHK lielāko sacensību — Rīgas kausa organizēšanu. Jau pirmajā gadā tajā piedalījās ap 200 dalībnieku, un turnīrs kļuva par vienu no apmeklētākajiem pasaulē, kāds tas ir palicis arī tagad.
2005. gada jūnijā LGHF Rīgā organizēja pasaules čempionātu, kurā piedalījās spēlētāji no 23 valstīm. 
2005. gada decembrī LGHF saskaņā ar Finanšu ministrijas lēmumu ieguva Sabiedriskā labuma organizācijas statusu. 2006. gada 16. martā Latvijas Nacionālā Sporta padome atzina galda hokeju par sporta veidu un piešķīra LGHF tiesības Latvijā to vadīt un koordinēt, kā arī pārstāvēt valsti Starptautiskajā Galda hokeja federācijā (International Table Hockey Federation, ITHF) un veidot Latvijas valsts izlasi pasaules un Eiropas čempionātiem, ko tā līdz tam bija jau veikusi neoficiāli. 2006. gada 6. septembrī LGHF uzņēma Latvijas Sporta federāciju padomē (LSFP).

Oficiālā statusā

Kopš 2006. gada LGHF Latvijā trīsreiz organizējusi Eiropas čempionātus un Pasaules klubu komandu čempionātu, ik gadus kopā ar vietējiem klubiem tiek rīkotas 7—9 Latvijas līmeņa un starptautiskas sacensības, kā arī skolēnu bezmaksas galda hokeja masu pasākums "Sarauj!", kurā 2018. gadā piedalījās vairāk kā 700 bērnu. Ik gadus tā nosaka nacionālās izlases sastāvu un nodrošina tās izbraukumu uz pasaules vai Eiropas čempionātiem, kā arī bieži sponsorē labu spēlētāju dalību Pasaules tūres posmos ārzemēs.
LGHF ar saviem cilvēkiem un inventāru ņēmusi dalību dažādos masveidīgos sporta un izklaides notikumos Rīgā un Latvijā, kā Sporta nakts, ledus hokeja komandas Rīgas "Dinamo" spēles un bērnu vasaras nometnes.
Tiek veikta sadarbība ar Latvijas Paralimpisko komiteju, pateicoties kurai ir sagādātas treniņu iespējas cilvēkiem ar ierobežotām kustību iespējām un galda hokeja Amatieru līgā tiek apbalvoti labākie tās spēlētāji.
LGHF sastāv no locekļiem — juridiski reģistrētām galda hokejā aktīvām organizācijām un valdes. LGHF valdē ir 7 cilvēki, tās priekšsēdētājs ir R. Blūmentāls. Organizācijas budžets ir ap 25 000 eiro gadā, lielākie ienākumi tajā ir no sadarbības ar sportu pārvaldošajām organizācijām, valsti un pašvaldībām, lielākie izdevumi — sacensību organizācija Latvijā, bērnu pasākuma "Sarauj!" rīkošana un izlases izbraukumi.
Protaktīnijs

Izotopi

Stabilākā protaktīnija izotopa ²³¹Pa pussabrukšanas periods ir 32,76 tūkstoši gadu. Tas ir arī gandrīz 100% sastopamais izotops dabā. Mākslīgi ir iegūti protaktīnija izotopi, kuru masas skaitlis ir no 212 līdz 241.

Vēsture

1913. gadā poļu amerikānis Kazimirs Fajanss (Kazimierz Fajans) pirmo reizi identificēja protaktīnija izotopu ²³⁴Pa. Daudz stabilāko izotopu ²³¹Pa 1917./1918. gadā identificēja Oto Hāns un Līze Meitnere. Viņi to nosauca par protoaktīniju. 1949. gadā Starptautiskā teorētiskās un praktiskās ķīmijas savienība (IUPAC) mainīja šī elementa nosaukumu uz protaktīniju, un par tā atklājējiem nodēvēja Hānu un Meitneri. Protaktīnija nosaukums nozīmē "aktīnija priekštecis", jo no protaktīnija alfa sabrukšanā rodas aktīnijs.
Zvani (glezna)

Apraksts

Tā gleznota ar eļļas krāsām uz 50 × 40 cm liela audekla. Glezna kopš 1971. gada atrodas Ateneum mākslas muzejā.

Analīze

Gleznā ar zilu, brūnu un baltu krāsu attēloti baznīcas zvani, kas gleznoti ar atkārtotām līnijām, it kā attēlojot zvanu skanēšanu un vibrācijas. Tas gleznā rada vieglu, muzikālu sajūtu.
Gleznai ir līdzības ar Krievijas kubisma mākslu. Kopš 1908. gada Sanktpēterburgā attīstījās avangards dažādās formās un šis mākslas virziens piesaistīja Ālto uzmanību, Somu mākslas biedrības gleznošanas skolas studentiem dodoties papildināties Sanktpēterburgā. Kā nozīmīgas ietekmes minamas krievu mākslinieka Vasīlijs Kandinska māksla un rakstītais par mūziku, kā arī 1913. gada decembrī pirmatskaņojumu Maskavā piedzīvojusī Sergeja Rahmaņinova kora simfonija "Zvani".
Helsinkos pirms tam bija notikusi arī Vācijas mākslinieku grupas "Zilais jātnieks" pārstāvja Heinriha Kampendonka izstāde par mūziku gleznās.

Ālto māksla

Ilmari Ālto no kubisma ietekmējās tikai dažus gadus, laikā no 1914. līdz 1916. gadam kā jauns mākslinieks. Kubisms Somijā nonāca Sanktpēterburgas ietekmē. Somu mākslinieku draugi veda grāmatas un žurnālus un Helsinkos uzstājās dažādi lektori, to skaitā 1913. gadā norvēģis Jenss Tīss. 1914. gadā Helsinkos notika izstāde, ko organizēja Berlīnes Der Sturm galerija. Šajā izstādē bija apskatāma gan Krievijas, gan Vācijas avangarda māksla.
Mežākas

Ciema rašanās

Pirmo reizi Mežākas kā no ciema izcēlusies viensēta Mezaki rakstos minēta 1885. gadā. Pēc tautas skaitīšanas datiem 1897. gadā Mežākās bijušas vienas mājas Purnin-Mezak, kurās dzīvojuši 9 cilvēki. 1906. gadā arī reģistrēta šī māja, kurai zemes platība bijusi 33 desetīnas un mituši 11 cilvēki. Latvijas pirmās brīvvalsts laikā tika uzceltas vēl divas mājas. Visās mājās īpašnieki bijuši brālēni Mežaki un zemes sadalīšana viensētās bija viņu starpā. Sadalot zemi, saimniecības kļuva sīkas, tāpēc vīrieši meklējuši algotu darbu ārpus saimniecībām plostojot un strādājot uz dzelzceļa. Padomju varas gados visām mājām nosaukumus pārdēvēja vienādus, bet ar atšķirīgiem numuriem. Tādi nosaukumi ir palikuši līdz mūsdienām.
2009. gadā Mežākās dzīvojuši 9 iedzīvotāji un bija mājas: Mežākas 1, Mežākas 2, Mežākas 3.
Tirzas iela (Jūrmala)

Satiksme

Pa Tirzas ielu kursē 4. autobuss.
Dita Lūriņa

Biogrāfija

Ditas Lūriņas tēvs ir aktieris un režisors Valdis Lūriņš, māte — Liepājas teātra aktrise Marita Lūriņa-Stelmakere. Dita Lūriņa ir precējusies ar aktieri Mārtiņu Eglienu.
2000. gadā absolvējusi Latvijas Kultūras akadēmiju.
Kopš 2000. gada ir Latvijas Nacionālā teātra aktrise. Kopš 2002. gada ir Teātra darbinieku savienības locekle. Vairākkārt ir tikusi nominēta Spēlmaņu nakts balvai dažādās nominācijās: 2000. gadā — Labākā jaunā skatuves māksliniece par Natašas lomu diplomdarbā "Trīs māsas", 2001. gadā — Labākā jaunā skatuves māksliniece par Maijas lomu ("Maija un Paija"), 2002. gadā — Labākā jaunā skatuves māksliniece par Annas lomu ("Sfinksa"), 2009. gadā — Gada aktrise par soloprogrammu "Sapnis par Brodveju", 2010. gadā — Gada aktrise par Antonijas lomu ("Skroderdienas Silmačos"), 2011. gadā — Gada aktrise otrā plāna lomā par Dollijas lomu ("Anna Kareņina"), 2017. gadā — Gada aktrise par Elzas lomu izrādē "Sieviete" un Trīnes lomu izrādē "Trīne".
Filmējusies vairākos seriālos, tai skaitā "Neprāta cena", "UgunsGrēks", "Būt mīlētai", "Eņģeļu māja".
2017. gada 18. novembrī apbalvota ar Triju Zvaigžņu ordeņa 4. šķiru.
Sērpiņu pilskalns

Pilskalna apraksts

Tas ir savrupstāvošs 36 m augsts pakalns, kam ir izlīdzināts, nedaudz kumps, 25x35 m liels plakums. Austrumu un dienvidu nogāzēs, kur pilskalns ir mazāk stāvs, ierīkotas divas terases. Pilskalna plakumā konstatējams kultūrslānis, bet austrumu un ziemeļaustrumu pakājē ir plaša apmetnes vieta.
Pilskalna palkuma malās konstatētas stabu vietas, kas iezīmējušas pilskalna malas nocietinājumus.
Brīvprātīgā armijas, aviācijas un flotes veicināšanas biedrība

Brīvprātīgā Armijas, aviācijas un flotes veicināšanas biedrība vai DOSAAF (krievu: Добровольное общество содействия армии, авиации и флоту, ДОСААФ) bija brīvprātīga sabiedriski-valstiska organizācija Padomju Savienībā, kuras mērķis bija veicināt valsts aizsardzības spēju un nacionālo drošību. Pastāvēja no 1951. gada līdz PSRS sabrukumam 1991. gadā. Latvijā organizācija likvidēta 1991. gada 29. novembrī.
Par organizācijas galvenajiem mērķiem tika deklarēti tās biedru audzināšana pastāvīgi būt gataviem aizsargāt savu Dzimteni un mīlestību pret PSRS Bruņotajiem spēkiem, propagandēt iedzīvotāju vidū militārās zināšanas, padomju tautas un tās Bruņoto spēku tradīcijas, sagatavot jaunatni dienestam Padomju armijā u.c. Faktiski DOSAAF paspārnē bija liela daļa militāri tehnisko sporta veidu, kuru attīstīšanai bija nepieciešami ievērojami līdzekļi: autosports, motosports, aviosports, izpletņlēkšana, ūdens motosports, šaušanas sporta veidi, lidmašīnu un raķešu modelēšana, radiosports u.c.
12. Saeimas vēlēšanas

Priekšvēlēšanu aptaujas

2014. gada septembra vidū "Latvijas Fakti" veiktās aptaujas rezultāti liecināja, ka par "Saskaņu" balsotu 21,8%, "Vienotību" – 11,8%, Zaļo un zemnieku savienību (ZZS) – 7,6 %, "No sirds Latvijai" – 7,3%, Nacionālo apvienību – 6,9% aptaujāto balsstiesīgo. "Latvijas Fakti" septembra beigās veiktās aptaujas datiem par "Saskaņu" balsotu 17,4%, "Vienotību" – 13,0%, ZZS – 10,5%, "No sirds Latvijai" – 9,9%, NA – 8,3% aptaujāto balsstiesīgo. Nebija izlēmuši 20,3% aptaujāto, bet 11,2% paziņoja, ka nepiedalīsies Saeimas vēlēšanās.
Savukārt pēc pētījumu kompānijas SKDS oktobra sākumā veiktās aptaujas datiem par "Saskaņu" balsotu 18,4%, par "Vienotību" 11,9%, par ZZS 11,3%, par Nacionālo apvienību 9,3%, par partiju "No sirds Latvijai" 9,1%, par Latvijas Reģionu apvienību 3,6%, par "Latvijas Attīstībai" 1,7%, par Latvijas Krievu savienību 1,6%, par partiju "Vienoti Latvijai" 1%, par Jauno konservatīvo partiju 0,8%, par partiju "Brīvība. Brīvs no bailēm, naida un dusmām", par partiju "Suverenitāte" 0,1%, bet par partiju "Izaugsme" 0,1% respondentu. 17,7% norādīja, ka vēl nav izlēmuši, par ko balsos, bet 12,7% atzina, ka balsot neies vispār.
Toties vēlēšanu dienā LETA, "Latvijas Neatkarīgās televīzijas", Rīgas Stradiņa universitātes un SKDS veiktā vēlētāju aptauju pie vēlēšanu iecirkņiem pārsteidzošā veidā norādīja, ka 23,8% aptaujāto bija balsojuši par "Vienotību", 21,6% par "Saskaņu", 19,4% par ZZS, 18,5% par Nacionālo apvienību, 6% par Latvijas Reģionu apvienību un tikai 5,4% par partiju "No sirds Latvijai".
Kušanas temperatūra

Kušanas temperatūra ir temperatūra, kurā viela kūst (paaugstinot temperatūru) vai kristalizējas (pazeminot temperatūru). Tīrām, kristāliskām vielām kušanas temperatūra parasti ir konstants lielums. Amorfās vielas (piķis, stikls) kūst un sacietē temperatūru intervālā (tām nav vienas noteiktas kušanas temperatūras). Kristāliskai vielai kušanas temperatūrā pastāv līdzsvars starp cieto un šķidro fāzi. 
Siltuma pievadīšana palielina šķidrās fāzes īpatsvaru (viela kūst), bet siltuma aizvadīšana — cietās fāzes īpatsvaru (viela kristalizējas), turklāt kušanā vai kristalizēšanā temperatūra paliek nemainīga, jo pievadītais vai aizvadītais siltums tiek izmantots fāzu līdzsvara nobīdīšanai. Kušanas temperatūra ir atkarīga no spiediena, taču lielākajai daļai vielu zemā spiedienā (līdz vairākiem MPa) tā ietekme ir nenozīmīga, jo kušanā tilpums mainās maz.
Materiāls, kam piemīt visaugstākā zināmā kušanas temperatūra atmosfēras spiedienā ir grafīts, kas kūst 3948 kelvinu temperatūrā.
Lukass Ozoliņš

Biogrāfija

Lukass Ozoliņš piedzima 1879. gada 10. oktobrī Skaistkalnes pagastā skolotāja ģimenē. Mācījies Skaistkalnes pamatskolā un Bauskas pilsētas skolā, kuru absolvēja 1898. gadā. Nokārtojis tautskolotāja un mājskolotāja eksāmenus.
No 1898. līdz 1905. gadam kopā ar savu tēvu strādāja Skaistkalnes pamatskolā. Politisku iemeslu dēļ devies trimdā. 1907. gadā atgriezies Rīgā. Līdz 1915. gadam bija pārzinis Torņakalna Marijas katoļu skolā. Pirmā pasaules kara laikā, 1916. gadā iesaukts Krievijas armijā. Bija kara ierēdnis Rīgas un Kaukāza frontēs. 1918. gadā atgriezies Latvijā, kļuva par Gudenieku pagasta skolas pārzini.
1920. gadā Ozoliņš tika iecelts par Daugavpils un Daugavpils apriņķa pamatskolu inspektoru. Amatā bija līdz 1927. gada janvārim, kad kļuva par 2. Saeimas deputātu, no mandāta atsakoties Bernardam Kublinskim. Parlamentā pārstāvēja Katoļu un kristīgo zemnieku partiju. Ozoliņš tika ievēlēts arī nākamajos divos Saeimas sasaukumos, strādāja parlamentā līdz tā atlaišanai 1934. gada maijā, Ulmaņa apvērsuma rezultātā.
Otrā pasaules kara laikā devies trimdā uz ASV, bija aktīvs latviešu sabiedriskais darbinieks Bufalo.
Miris 1962. gada 27. augustā Bufalo. Apbedīts Mount Olivers kapsētā.
Kostarika olimpiskajās spēlēs

Medaļu tabulas

Skatīt arī: Olimpisko medaļu skaits pēc valsts
Somālijas administratīvais iedalījums

Somālijas administratīvo iedalījumu veido 18 reģioni (gobollada), kuri sīkāk iedalās 90 distriktos (degmooyin). Somālijas teritorijā kopš 1990. gadu sākuma ir divas pašpasludinātas republikas ziemeļos - Somālilenda un Puntlenda, kā arī autonoms reģions — Galmuduga, valsts ziemeļu daļā.
Evansa gambīts

Vēsture

Pirmais šo gambītu 1824. gadā lietoja angļu šahists Viljams Evanss. 19. gadsimta otrā pusē tas bija ļoti populārs. To sekmīgi spēlējuši tādi uzbrukuma meistari kā Pols Morfijs, Ādolfs Andersens un citi. Tas atnesa Addersenam skaistu uzvaru pret Žanu Difrenu "Mūžzaļā partijā". Emanuels Laskers atrada labu aizsardzības sistēmu un gambīts gandrīz izzuda no meistaru prakses. Tomēr mūsdienās gambīts, bagātināts ar jaunām idejām, joprojām sastopams mūsdienu turnīru praksē. To spēlējuši Jans Timmans, Džons Nanns, Garijs Kasparovs, Vladimirs Kramņiks un citi.

Stratēģiskā ideja

Ziedojot bandinieku, baltie cenšas izveidot spēcīgu bandinieku centru un uzbrukumu karaļa spārnā. Melno labākā aizsardzības metode ir laicīga ziedotā bandinieka atdošana.
Jaunsaules katoļu baznīca

Vēsture

Kapsētas vajadzībām Jaunsaulē katoļiem piešķīra zemes gabalu pie luterāņu kapsētas. 1937. gadā Skaistkalnes kapucīni nolēma uz piešķirtās zemes uzcelt mūra baznīcu ar dzīvokli sargam. Tā paša gada vasarā kapucīnu tēvi Jāzeps Tilmanis un Meinards Kļaviņš, asistējot kapucīnu kleriķiem, iesvētīja pamatus. Jaunajai draudzei dievnama celšanas laikā dievkalpojumus noturēja privātās telpās. Līdz Otrajam Pasaules karam tika uzcelti baznīcas mūri, ieliktas sijas un uzlikts jumts. 1947. gadā draudzē sāka kalpot tēvs Jēkabs Jermacāns no Skaistkalnes baznīcas, kurš pabeidza būvdarbus, samazinot platību dzīvoklim un atstājot šķērssienu aiz altāra tikai kāpnēm, kas veda uz otro stāvu. 1947. gada 19. novembrī dievnamu iesvētīja prāvests Jermacāns, klātesot prāvestam Kļaviņam, veltot to Svētā Konrāda godam un aizbildniecībai.

Eksterjers

Baznīca ir cementa ķieģeļu mūra celtne, 9 metrus gara, 5,9 metrus plata ēka ar cinkotā skārda jumtu bez torņiem. Galvenās ieejas priekšā piebūvēts vējtveris. Ieejas durvis no gala un  sakristejas. Abos baznīcas sānos ir 5 logi un sakristejā viens logs. Dievnama priekšā ir tikai metāla vārti, žoga nav.

Interjers

Tā ir vienas navas telpa ar koka grīdu un griestiem, kas segti lēzeni. Galvenā ieeja ir caur vējtveri, caur ko nonāk lūgšanu zālē. Virs ieejas atrodas kora telpa ar harmoniju. Presbitērija vienā pusē ir sakristeja, bet otrā kāpnes, kas ved uz plebāniju. Presbitēriju no lūgšanu zāles atdala koka dievgalds. Vienīgais altāris atrodas centrā pie presbitērija gala sienas. Tas, tāpat kā svečturi ir veidoti modernisma stilā pēc beļģu parauga.

Draudze

Draudze iekļaujas Romas Katoļu Rīgas Metropolijas klēra Jelgavas diecēzē. Draudzi apkalpo prāvests Romualds Baļčūns. Jaunsaules draudzi nodibināja 1937. gadā.  Tai piederīgi ir katoļi, kas dzīvo Vecsaules pagastā un tā apkārtnē. Dievkalpojumi notiek divas reizes mēnesī. Draudzei ir Jaunsaules  kapsēta.
Gulbenes draudzes novads

Gulbenes draudzes novads (vācu: Kirchspiel Schwanenburg) bija viens no Vidzemes guberņas Valkas apriņķa (līdz 1783. gadam — Cēsu apriņķa) draudzes novadiem.
1992. gada LBL sezona

Finālsērija

Pirms finālsērijas Brocēni/Parair tika uzskatīti par pārliecinošiem favorītiem, tomēr Bonus ievērojami jaunākais spēlētāju sastāvs trenera Pētera Višņēviča vadībā izrādīja cienījamu pretestību. Komandu pārstāvēja Uvis Helmanis, Ralfs Jansons un Roberts Štelmahers.
Finālā netika pamatturnīra uzvarētāji VEF (Igors un Raimonds Miglinieks, Kārlis Muižnieks, Gundars Vētra), jo komandai pusfinālā pret "Bonus" pirmajā spēlē tika piešķirts tehniskais zaudējums ar 0:20, jo galvenais treneris Armands Krauliņš laukumā bija sūtījis par tiesneša fizisku aizskaršanu diskvalificēto Igoru Miglinieku.
Imunoloģija

Imunoloģija ir zinātne, kas pēta cilvēka un dzīvnieka organisma neuzņēmības pret infekcijas ierosinātājiem, svešiem audiem un vielām nodrošinošās aizsargreakcijas.
Imunoloģija tiek iedalīta teorētiskajā un lietišķajā jeb klīniskajā imunoloģijā. Starp galvenajām zinātnes nozarēm ir alergoloģija, imūnķīmija un imūnmorfoloģija. Viena no pirmajām imunoloģijā gūtajām atziņām ir tā, ka cilvēki atkārtoti nesaslimst ar lipīgajām slimībām, kuras ir pārslimojuši.
Dogma

Dogma ir autoritātes noteikts princips, kas tiek pieņemts par neapstrīdamu patiesību. Tas ir ideoloģijas vai ticības sistēmas pamatā un nedrīkst tikt mainīts vai ignorēts bez visas sistēmas paradigmas ietekmēšanas.
Visbiežāk par dogmām runā reliģijas kontekstā. Tās ir atrodamas kristietībā un islāmā.
Barkavas pagasts

Daba

Pagasts atrodas Austrumlatvijas zemienes Lubāna līdzenumā, rietumu daļa — Jersikas līdzenumā. Reljefs izteikti līdzens, augstākais punkts — 116,3 m austrumos no Stalīdzāniem. Pagasta teritorijā atrodas Teiču purvs un četri mazāki purvi: Saukas purvs, Salenieku purvs, Lielsalas purvs un Radžēļu purvs. Pagasta kopējā platība ir 18 791 ha. No tiem 5239,8 ha aizņem meži un 9062 ha lauksaimniecības zeme.

Ūdenstilpes

Grāna ezers, Ķeiķu ezers, Lubāns, Pieslaistes ezers, Puntes ezers.

Mežu masīvi un purvi

Dūtsolas pūrs, Radžēļu purvs, Riste, Lielā sala, Lielsalas purvs, Mindaugas purvs, Saukas purvs, Siena purvs, Šķobri, Teiču purvs, Zaļā sala, Zvirgzdājs.

Vēsture

Pirmās ziņas par Barkavas pagastu kā administratīvo teritoriju atrodamas kopš 1866. gada. 1873. gadā tas tika apvienots ar Murmastienes pagastu. 1935. gadā Rēzeknes apriņķa Barkavas pagasta platība bija 277,2 km² un tajā dzīvoja 5235 iedzīvotāji.

Teritoriālās izmaiņas

1945. gadā pagastā izveidoja Barkavas, Borbaļu, Čeržinieku, Murmastienes un Sumenieku ciema padomes, bet pagastu 1949. gadā likvidēja. Barkavas ciems ietilpis Viļānu apriņķī (1947-1949) un Varakļānu (1949-1956) un Madonas (pēc 1956. gada) rajonos. Barkavas ciemam 1951. gadā pievienoja likvidētā Čeržinieku ciema kolhoza «Arājs» teritoriju, 1954. gadā — likvidēto Sumenieku ciemu, 1977. gadā — daļu likvidētā Saikavas ciema. 
1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Barkavas pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Madonas novadā.

Ciemi

Lielākās apdzīvotās vietas ir Barkava (pagasta centrs) un Stalīdzāni.
Petrs Vrāna

Spēlētāja karjera

Vrāna profesionālā spēlētāja karjeru uzsāka 2001.—02., kad ar sešām spēlē HC Havirov rindās debitēja Čehijas Ekstralīgā. Jau nākamajā sezonā spēlētājs pārcēlās uz Kvebekas Junioru hokeja līgas komandu Hailfaksas "Mooseheads", kurā aizvadīja turpmākās trīs sezonas. No 2005. līdz 2009. gadam Vrāna spēlēja Amerikas hokeja līgā, 2008.—09. sezonā aizvadot 14 spēles arī Nacionālās hokeja līgas klubā Ņūdžersijas "Devils".
No 2009. līdz 2011. gadam Vrāna divas sezonas aizvadīja Čehijas Ekstralīgas klubā HC Vitkovice, taču 2011. gada vasarā pievienojās Habarovskas "Amur", kopā ar Jakubu Petružāleku sezonu noslēdzot starp visas līgas rezultatīvākajiem spēlētājiem.
2013.—14. gada sezonā kopā ar Prāgas "Lev" sasniedza Gagarina kausa finālu, tajā gan septiņās spēlēs piekāpjoties Magņitogorskas "Metallurg". Vasarā, pēc paziņojuma par "Lev" dalības atsaukšanu no KHL, pārcēlās uz Mitišču "Atlant". Nākamās sezonas vidū tika aizmainīts uz Kazaņas "Ak Bars", taču vasarā pievienojās Brynäs IF rindām. 2016. gadā pievienojās Prāgas "Sparta" vienība. Tās sastāvā aizvadīja nākamās divarpus sezonas, līdz 2019. gada janvārī tika aizmainīts uz Tržinecas "Ocelari".
Kano

Vēsture

Pilsēta radās ap 1000. gadu kā neatkarīga etnisko hausu pilsētvalsts. Kano eksistēja kā neatkarīgs emirāts līdz par 1903. gadam. Pilsēta attīstījās kā zelta, ādas, ziloņkaula, sāls un vergu tirdzniecības centrs. XIX gadsimta sākumā etniskais fulbs Usmans dan Fodio (Usman dan Fodio) pasludināja džihādu un gāza hausu emīrus. Kopš tā laika pilsētas tradicionālie valdnieki ir fulbi. Kopš 1962. gada tas ir Dr. Ado Abdulahi Bajero (Dr. Ado Abdullahi Bayero).
XX gadsimta beigās un XXI gadsimta sākumā pilsētā nereti notikuši starpreliģiski nemieri un grautiņi.
Senprūšu valoda

Aizguvumi latviešu valodā

Latviešu literārajā valodā aizgūts un lietots prūšu valodas vārds — ķermenis (kērmens).

Aizguvumi

Pieejamajos senprūšu valodas rakstu pieminekļos visvairāk sastopami aizguvumi no vācu (lejasaustrumvācu) un rietumslāvu pārstāvošās poļu valodas (iespējams, poļu pirmvalodas). Lielākā daļa vidusvācu valodas vārdu aizgūti laika posmā no 13. līdz 14. gadsimtam, kad visaktīvāk notika prūšu zemju kolonizēšana un prūšu pārvācošana. Slāvismi visvairāk aizgūti 10. un 11. gadsimtā Pamedē (mūsdienu Pomerānija), kur kontakti ar poļiem un to valodu ir bijuši vistuvākie. Visspēcīgākā citvalodu ietekme ir prūsiski tulkotajos katehismos jeb valodas reliģijas semantiskajā laukā, prūšu valodā aizgūstot tādus vārdus kā, piemēram: engels (vācu: engel — 'eņģelis'), kirki (vācu: kirche — 'baznīca'), retenīkan (vācu: retter — 'pestītājs'), dusi (slāvu: duša — 'dvēsele'), swetan (slāvu: svet — 'pasaule'), taču ne tikai, piemēram, tuckoris (viduslejasvācu: toucher — 'audējs').

Arhaismi

Prūšu valodā sastopami vārdi, kuriem nav paralēlu formu latviešu un lietuviešu valodās, un tie parasti tiek uzskatīti par baltu arhaismiem, piemēram: aglo (salīdzinājumā ar latviešu un lietuviešu: lietus), daddan (sal. ar latviešu: piens un lietuviešu: pienas), garbis (sal. ar latviešu: kalns un lietuviešu: kalnas), kērdan (sal. ar latviešu: laiks un lietuviešu: laikas), pintis (sal. ar latviešu: ceļš un lietuviešu: kelias).
Tele2

Vēsture

Tele2 1986. gadā nodibināja Zviedrijas investīciju uzņēmums Kinnevik. Uzņēmums deviņdesmito gadu sākumā piedāvāja interneta un fiksētās telefonijas pakalpojumus Zviedrijā, bet 1997. gadā apvienojās ar Kinnevik piederošajiem kabeļtelevīzijas un mobilo sakaru uzņēmumiem.
Līdz 2004. gadam uzņēmums strauji izvērsa savu darbību citās Eiropas valstīs, lielākoties pārpērkot citus uzņēmumus. Vēlāk Tele2 pārtrauca darboties vairākās no šīm valstīm, bet nostiprināja savas pozīcijas Ziemeļeiropā un Austrumeiropā.
2014. gada jūnijā tika paziņots, Tele2 Norvēģijas biznesu iegādāsies TeliaSonera. Tele2 pameta Norvēģiju pēc tam, kad tā neuzvarēja frekvenču izsolē. 2015. gada februārī darījumu atļāva Norvēģijas konkurences regulators.
2018. gada 10. janvārī paziņots, ka Tele2 iegādāsies platjoslas interneta un kabeļtelevīzijas operatoru Com Hem.

Tele2 Latvijā

1995. gada 15. novembrī tika dibināts uzņēmums SIA Baltel.
1997. gada 8. aprīlī SIA Baltel tika pārdētēts par SIA Baltkom GSM.
2000. gada 3. oktobrī Zviedrijas Netcom AB meitas uzņēmums Tele2 AB par 277 miljoniem ASV dolāru iegādājās SIA Baltkom GSM 100 % kapitāldaļas. Līdz tam Baltkom GSM īpašnieki bija Latvijas uzņēmums Alīna (Baltkom GSM prezidentam Pēterim Šmidrem piederošs uzņēmums), ASV uzņēmumi Metromedia International Inc. un Western Wireless Int.Corp.
2001. gada 9. martā SIA Baltkom GSM' tika pārdētēts par SIA Tele2.
2018. gada 11. septembrī Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisijas rīkotajā izsolē par 5G radiofrekvenču spektra joslas lietošanas tiesību piešķiršanu uzvarēja Tele2 ar piedāvāto cenu 6,525 miljoni eiro.
2018. gada decembrī tele2 uzbūvēja 1000. bāzes staciju Latvijā (Valkas novada Lugažos).

Kritika

Tele2 ir izpelnījies kritiku par savām mārketinga metodēm. Laikā, kad uzņēmums darbojās Lielbritānijā, tas tika nosodīts par klientu piesaistīšanu savam tīklam bez viņu ziņas.
2009. gada oktobrī Tele2 Latvijā viltoja meteorīta nokrišanu (Mazsalacas meteorīts). Šī mārketinga akcija izpelnījās gan asu mediju kritiku, gan tika atzīta par izcilu reklāmas kampaņu.
Kolēģijas asesors

Kolēģijas asesors (krievu: колле́жский асе́ссор, "kolēģijas piesēdētājs") bija Krievijas impērijas VIII kategorijas civildienesta pakāpe no 1717. līdz 1917. gadam, kas atbilda majora (pēc 1884. gada) kapteiņa pakāpei armijā un deva tiesības uz uzrunu "Jūsu augstlabdzimtība" (Ваше Высокоблагородие).
Šīs civildienesta pakāpes ierēdņus ieskaitīja nepārmantojamas muižniecības kārtā, viņiem bija nepieciešama augstākā izglītība.