google/wiki40b huggingface dataset:
Proceso dalyvis

Proceso dalyvis – teismo procese (byloje) dalyvaujantis asmuo, turintis teisinį suinteresuotumą bylos baigtimi arba jo neturintis.

Dalyvaujantys byloje asmenys

Dalyvaujančiais byloje asmenimis Lietuvoje yra laikomi proceso dalyviai, turintys teisinį suinteresuotumą bylos baigtimi (LR CPK 37 str. 1 d.).
Dalyvaujančiais byloje asmenimis yra šalys, tretieji asmenys, asmenys, pareiškę ieškinį LR CPK Kodekso 49 straipsnio nustatyta tvarka, pareiškėjai, suinteresuoti asmenys Kodekso 442 straipsnyje išvardytose bylose, Kodekso 431 straipsnyje numatyti kreditoriai ir skolininkai, taip pat šių asmenų atstovai.

Kiti proceso dalyviai

Kiti proceso dalyviai (liudytojai, vertėjai, ekspertai) – įstatymų nustatyta tvarka procese dalyvaujantys asmenys, kurie teisiškai nesuinteresuoti bylos baigtimi (LR CPK 61 str.).
Kiti proceso dalyviai turi LR CPK Kodekso nustatytas procesines teises ir pareigas.
Boltonas

Istorija

Saksų laikais dabartinio Boltono vietoje buvo kaimas. 1251 m. suteikta teisė rengti turgus. Anglijos pilietinio karo metu Boltone vyko žiaurios žudynės tarp lojalistų ir sukilėlių. Iki XIX a. miestas buvo svarbus tekstilės pramonės centras.
Nijolė Naujokienė

Biografija

1981 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, biologijos mokytoja.
Iki 2004 m. Kėdainių Atžalyno vidurinės mokyklos biologijos mokytoja ekspertė. Rengė biologijos olimpiadų nugalėtojus. 2004–2005 m. mero pareigas einant Virginijai Baltraitienei, Kėdainių rajono savivaldybės administracijos direktorė. 2005–2007 m. ir 2007–2011 m. Kėdainių rajono savivaldybės merė, nuo 2011 m. mero pavaduotoja.
Buvo TSKP narė, nuo 1999 m. Naujosios sąjungos (socialiberalų) partijos narė, nuo 2004 m. Darbo partijos narė, 2006 m., kilus skandalui Darbo partijoje, perėjo į Viktoro Muntiano suformuotą Pilietinės demokratijos partiją, 2010–2015 m. vėl Darbo partijos narė. Nuo 2016 metų nepriklauso jokiai partijai. 
2019 m. visuomeninio rinkimų komiteto „Valentino Tamulio komanda – mūsų krašto sėkmei“ steigėja.
2002– 2018 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narė. 
Sutuoktinis Vytautas, vaikai Nerijus, Giedrė, Lina.
Vira

Vira (rus. вира) - bauda už žmogžudystę senovės Rusijoje, kurią turėdavo mokėti žmogžudys. Analogiška germanų vergildui.
Viros dydis priklausė nuo nužudytojo socialinės padėties ir kilmingumo. Formuojantis Rusijos valstybingumui virą ėmė reguliuoti rašytiniai įstatymai, pvz, Rusų tiesa (rus. Русская Правда), ją ėmė mokėti kunigaikščiui. Vira pakeitė kraujo kerštą.
Šepeta

Istorija

Kaimas pradėjo kurtis ~1940 m., pradėjus statyti durpių įmonę. LTSR laikais Šepeta buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
Salvador Sobral

Biografija

Salvador Sobral gimė 1989 metais Lisabonoje, bet kartu su šeima yra gyvenęs Jungtinėse Amerikos Valstijose, bei studijų metais – Ispanijoje, kur mokėsi prestižinėje muzikos akademijoje. Jo sesuo Luísa Sobral taip pat dainininkė ir kompozitorė. Prieš pradėdamas atlikėjo karjerą jis universitete studijavo psichologijos specialybę. Salvador Portugalijoje išgarsėjo, kai 2009 metais sudalyvavo „Idols“ realybės šou, kur liko septintas. 2016 m. išleido debiutinį albumą „Excuse Me“. 2017 m. Salvador Sobral su daina „Amar pelos dois“ laimėjo nacionalinę Portugalijos atranką ir atstovavo savo šaliai „Eurovizijos“ dainų konkurse Kijeve.
Feliksas Rapalis

Biografija

1957 m. baigė Salantų vidurinę mokyklą. 1956–1960 m. Salantų rajono laikraščio „Stalino vėliava“ literatūrinis darbuotojas. 1960–1962 m. LLKJS ir LKP Kretingos rajono komiteto instruktorius. Nuo 1962 m. Kretingos rajono laikraščio „Švyturys“ redakcijos laiškų skyriaus darbuotojas, atsakingasis sekretorius, redaktoriaus pavaduotojas, 1966–2002 m. redaktorius, vyriausias redaktorius,  nuo 1990 m. kartu ir UAB „Švyturio laikraštis“ valdybos pirmininkas. 1990 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.
Apie 8 metus buvo Žemaitijos žurnalistų kūrybinio susivienijimo pirmininkas, Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
Janas Stanislavas Osolinskis

Šeima

Tėvas: Maksimilijanas Osolinskis, motina: Teodora Krasovska. Žmona: Liudvika Zaluska, vaikai: Pranciška, Dorota, Teresa, Antonina, Janas Stanislavas ir Aleksandras Motiejus Osolinskis.
Bigalio lodžija

Bigalio lodžija (La loggia del Bigallo) – vėlyvosios gotikos pastatas Florencijoje, Italijoje. Vienas iš kelių šimtų viešųjų lodžijų mieste. Ji greičiausiai buvo užsakyta architektui ir skulptoriui Albertui Arnoldi.
Lodžija pastatyta 1352–1358 metais. Atidaryta lodžija buvo naudojama kaip prieglauda pamestiems vaikams ar paliktiems kūdikiams, kurie būdavo paliekami brolijos „Gailestingumo būrys” globai. Šis pastatas taip priglausdavo piligrimus bei keliautojus.
Lodžija stovi San Džiovani aikštės ir Calzaioli gatvės kampe.
Viduje šiuo metu veikia muziejus, eksponuojantis daiktus susijusius su Compagnia del Bigallo.
Panavision

Produkcija

Pirmuosius savo gaminius kompanija pristatė 1954 m. Pradžioje tiekusi CinemaScope anamorfinio formato linzes, netrukus tapo kino filmavimo optikos rinkos lydere, todėl daugelio filmų titruose pasirodė eilutė „Filmuota su Panavision“. Pavadinimai CinemaScope ir Panavision-35 vartojami vienodai, nes apibūdina vieną ir tą patį formatą, besiskiriantį tik kino filmavimo optika. Kompanija taip pat sukūrė savo plačiaformatį Ultra Panavision 70, tačiau šioje sistemoje buvo išleisti tik 6 filmai.
1972 m. Panavision pristatė revoliucinį kino pramonėje filmų kūrimo aparatą – 35 mm kino kamerą „Panaflex“, dedamą ant stovo ar peties. Kompanija taip pat išleido kitas novatoriškas kino kameras, tokias kaip „Millennium XL“ (1999) ir skaitmeninę „Genesis“ (2004).
Mančių senosios kapinės

Kapinės

Įrengtos pakilumoje, nežymiai žemėjančioje į pietų pusę. Jos netaisyklingo stačiakampio plano, 28 m ilgio, 24 m pločio, pailgos šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi. Iš vakarų ir pietų pusių apjuostos grioviu ir žemių pylimu, kurio ilgis siekia 76 metrus. Iš kirų pusių kapines juosia gyvatvorė.
Laidojimo žymių nėra. Viduryje stovi senas kaltinis kryžius.
Kapinės apaugusios medžiais. Aplinkui – dirvonuojantis laukas.
Teritorijos plotas – 0,1 ha, perimetras – 127.

Istorija

Veikė nuo XVII a. iki XVIII a. pab. Jose laidoti Mančių bajorkaimio gyventojai, daugiausia maro ir kitų sunkių užkrečiamų ligų aukos. Kapines uždarius, XIX a. – XX a. pr. jose retsykiais buvo laidojami kaimo savižudžiai, nekrikštyti gimę kūdikiai.
Mirusiems atminti nuo seno kapinėse stovėjo keli aukšti ąžuoliniai kryžiai ir koplytėlė, vietoje kurių XX a. pr. pastatytas geležinis kaltinis kryžius.
1997 m. įrašytos į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą (kodas L544), 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.

Tyrimai

1995 m. žvalgė Kultūros paveldo centras (Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė), 2015 m. – Julius Kanarskas.
Rostovas

Ekonomika

Lengvoji (linų apdirbimo), maisto, optikos pramonė. Tradicinė emalinių dirbinių gamyba.

Istorija

Rostovas – vienas seniausių Rusijos miestų. Šaltiniuose minimas nuo 862 m., bet manoma, kad įkurtas gerokai seniau. Iki 1125 m. Rostovas buvo Rostovo-Suzdalės kunigaikštystės sostine. Vėliau ją Jurijus Dolgorukis perkėlė į Suzdalę. 988 m. mieste įkurta vyskupija. XIII a. tapo savarankiškos Rostovo kunigaikštystės sostine. XV a. miesto reikšmė gerokai sumažėjo, nes vis labiau kilo Maskva.

Lankytini objektai

Rostovui būdinga unikali architektūra. Jis įeina į vadinamąjį „Aukso Žiedą“ (senovinius Rusijos miestus). Yra XVI–XIX a. architektūros paminklų: Rostovo kremlius, Spaso-Jakovlevo vienuolynas, Uspenskio soboras, cerkvės, turgaus aikštės. Svarbus turistinis Rusijos centras.

Pavadinimas

Vengiant painiavos su pietų Rusijos miestu Rostovu prie Dono, miestas dažnai vadinamas Didžiuoju Rostovu (Ростов Великий) arba Jaroslavlio Rostovu (Ростов-Ярославский).
1995 m. Baltarusijos referendumas

1995 m. Baltarusijos referendumas – keturių klausimų referendumas, įvykęs 1995 m. gegužės 14 d. Baltarusijoje kartu su 1995 m. Baltarusijos parlamento rinkimais. Referendume spręsti klausimai buvo teisinis rusų kalbos prilyginimas baltarusių kalbai, naujų nacionalinių simbolių priėmimas, ekonominė integracija su Rusija bei Baltarusijos konstitucijos pakeitimas, leidžiantis pirmalaikius parlamento rinkimus parlamentui sistematiškai pažeidus konstituciją. Pagal oficialius rezultatus, visi keturi klausimai buvo priimti mažiausiai trijų ketvirčių rinkėjų. Rinkimuose dalyvavo 64.8 % turinčiųjų balso teisę.
ESBO Parlamentinė asamblėja teigė, jog referendumas pažeidė tarptautinius standartus. Baltarusijos demokratinės opozicijos nariai pabrėžė, jog referendumo organizavimas pažeidė Baltarusijos konstituciją.

Priešistorė

Panašų referendumą dėl valstybinių simbolių prezidentas Aleksandras Lukašenka siekė surengti 1993 m., tačiau tam nepavyko gauti parlamento pritarimo. Likus dviem mėnesiams iki 1995 m. referendumo A. Lukašenka pasiūlė valstybinę vėliavą, susidedančią iš dviejų siaurų žalių ir vienos plačios raudonos juostos. Nors šio pasiūlymo kilmė nėra aiški, naujos vėliavos versijos (Baltarusijoje vadintos „projektais“) buvo pasiūlytos po kelių dienų ir pristatytos balsavimui.
1995 m. balandžio 11 d. parlamentas apsvarstė referendumo klausimus, pritarė datai, tačiau iš keturių klausimų tebuvo pritarta klausimui apie ekonominę integraciją su Rusija. A. Lukašenka, paskelbęs, jog savo nuomonės nekeis ir prisiims asmeninę atsakomybę už referendumą, paliko parlamentą teigdamas, jog daugiau šia forma parlamente nediskutuos. Devyniolika parlamento narių, tarp jų Zyanon Paznyak ir Piatro Sadoǔski, paskelbė bado streiką parlamente protestuodami prieš referendumo organizavimą nepaisant parlamento pritarimo. Protestuotojus sumušė ir jėga iš parlamento pašalino OMON pajėgos. Parlamentarai specialiąsias pajėgas padavė į teismą už sumušimus, tačiau į jų ieškinį nebuvo atsižvelgta.
Buvo sukviesta sutaikymo komisija konfliktui tarp prezidento ir parlamento išspręsti. Konfliktas buvo išspręstas prezidento naudai.

Tarptautinė reakcija

Rusijos Federacijos Valstybės Dūma paskelbė palaikanti oficialius referendumo rezultatus, pagerinančius rusų kalbos statusą šalyje Baltarusijoje.
ESBO Parlamentinė asamblėja teigė, jog referendumas pažeidė tarptautinius standartus bei pareiškė susirūpinimą dėl valstybinės žiniasklaidos kontrolės, kišimosi į balsavimo procesą bei trukdymus opozicijos veiklai. Jungtinių Valstijų valstybės departamentas taip pat kritikavo Baltarusijos valdžią dėl šio referendumo.

Pasekmės

Baltarusijos prezidentas dekretus dėl naujų valstybės simbolių pasirašė 1995 m. liepos 7 d.
Etiopijos sportas

Etiopijoje populiariausios sporto šakos yra lengvosios atletikos rungtys – vidutinio ir ilgo nuotolio bėgimai. Taip pat šalis gali pasigirti giliomis futbolo ir krepšinio tradicijomis.
Vidutinio ir ilgo nuotolio bėgimų čempionatuose ir varžybose Olimpinėse žaidynėse didžiausi šalies konkurentai būna iš Kenijos ir Maroko.
Daugkartinis šalies olimpinis ir pasaulio čempionas 5 000 ir 10 000 m bėgimuose yra Kenenisa Bekele. Tose pačiose distancijose tarp moterų daug pergalių yra pasiekusi Tirunesh Dibaba. Ji olimpinėse žaidynėse šaliai yra pelniusi 6 medalius. Vienas žinomiausių pasaulyje bėgikų buvo etiopietis Abebe Bikila – du kartus olimpinis čempionas. 1960 m. olimpiadoje maratono distanciją sportininkas baigė basomis.
Etiopija olimpinėse žaidynėse dalyvauja nuo 1956 m. Per šį laikotarpį šalis yra laimėjusi 53 medalius (22 aukso) – visus juos lengvosios atletikos rungtyse. 2016 m. žaidynėse šaliai atstovavo 35 sportininkai, kurie pelnė 8 medalius.
Populiarumu pasižymi futbolas. Šalies vyrų futbolo rinktinė yra Afrikos Tautų taurės čempionė (1962 m.).
Šalies krepšinio federacija sukurta 1949 m. ir buvo viena pirmųjų Afrikos rinktinių, prisijungusių prie FIBA. Šalis yra viena FIBA Afrikos čempionato kūrėjų.
Lačplėsio diena

Lačplėsio diena (latv. Lāčplēša diena) yra Latvijos atminimo diena, skirta pagerbti kariams, kovojusiems už Latvijos nepriklausomybę. Ji yra švenčiama lapkričio 11 d., pažymint pergalę prieš Rusijos Vakarų savanorių armiją (bendras rusų-vokiečių savanorių pajėgas, kurioms vadovavo generolas Pavelas Bermontas-Avalovas) Rygos mūšyje 1919 m. per Latvijos nepriklausomybės karą.
Nuo 1988 metų populiariausia Lačplėsio dienos tradicija yra uždegti žvakutes prie Rygos pilies sienos bei ant jos. Atminimo diena pavadinta pagal latvių nacionalinio epo didvyrį Lačplėsį.
Skardas

„Skardas“ – savaitinis darbininkų, bežemių ir mažažemių laikraštis, Lietuvos socialdemokratų partijos savaitinis žurnalas, nuo 1907 m. sausio 1 d. iki birželio 20 d. ėjęs Vilniuje.

Istorija

Leistas vietoje žurnalo „Naujoji Gadynė“. Oficialus leidėjas Jonas Lickevičius, leido Jonas Sabas. Spausdino A. Syrkino spaustuvė. Išėjo 21 numeris. Leido priedą „Dūmos darbai“, kuriame buvo informuojama apie Rusijos Valstybės Dūmos priimtus įstatymus. Išėjo 9 numeriai.  Uždarytas Vilniaus teismo rūmų nutarimu.
Oficiali redaktorė Bronė Šėmytė-Biržiškienė. Faktiniai redaktoriai Stasys Matulaitis, Vincas Kapsukas.
Išspausdino Jovaro, Jurgio Smalsčio, Jono Šepečio eilėraščių, Kosto Jasiukaičio apsakymų, P. Avižonio, P. Bugailiškio, M. Slančiausko ir kt. straipsnių.
Bioskaidus plastikas

Bioskaidus plastikas (angl. Biodegradable plastic) – plastikas, gaunamas iš gamtinės kilmės polimerų, skaidomas veikiant gyviems organizmams, dažniausiai bakterijoms. Bioplastiką sudarančių junginių molekulės žiede yra daug heteroatomų – ne tik anglis, bet ir deguonis, azotas, dėl to mikroorganizmai tokias grandines skaido. Yra ir sintetiniu būdu, chemiškai gauto bioskaidaus plastiko, kurio sudėtyje yra biologinį skilimą skatinančių priedų.

Taikymas

Bioskaidus plastikas paplitęs trumpalaikio vartojimo pakuočių gamyboje. Jį naudoja  maisto  pramonė,  nes  šios  pakuotės tinka atliekų su maisto likučiais tvarkymui. Pristatomos bioskaidžios valgomos pakuotės iš baltymų.
Žvangutis

„Žvangutis“ – 1974 m. Lietuvos kino studijoje TSRS Centrinės televizijos užsakymu sukurtas meninis filmas K. Sajos pasakos motyvais. Spalvotas. Filmo trukmė – 80 min.
Pier Luigi Bersani

Pier Luigi Bersani (g. 1951 m. rugsėjo 29 d.) yra Italijos politikas, centro kairės Demokratų partijos vadovas. 2013 m. Italijos parlamento rinkimuose ši partija tapo pagrindine opozicija tris kartus šalies premjerui Silvio Berlusconi.
Nuo 1994 iki 1996 m. Bersani buvo Emilijos-Romanijos regiono prezidentu. Vėliau dvejus metus politikas buvo šalies pramonės ir prekybos ministerijos vadovu. Nuo 1999 iki 2001 m. Bersani vadovavo Transporto ir navigacijos ministerijai, nuo 2006 iki 2008 m. – ekonomikos plėtros ministerijai.
Po 2013 m. Italijos parlamento rinkimų Bersani vadovaujama partija gavo daugumą žemuosiuose rūmuose, tačiau negavo reikiamo kiekio balsų šalies senate. Jame nugalėjo. S. Berlusconi partija. Po rinkimų Bersani teigė ketinantis jungtis su Beppe Grillo vadovaujama partija, kuri rinkimuose liko trečia.
Pamyro traktas

Pamyro traktas (Magistralinis kelias M41 "Termezas-Dušanbė-Ošas") – pagrindinis kelias, kertantis Pamyro kalnus Vidurinėje Azijoje. Kelio pradžią skirtingi šaltiniai nurodo skirtingai: Mazari Šarifą (Afganistanas), Termezą (Uzbekistanas) bei Dušanbę (Tadžikistanas). Galinis kelio punktas – Kirgizijos miestas Ošas. Aukščiausia kelio vieta – 4655 m (antras pagal aukštį tarptautinis kelias pasaulyje).
Svarbesnės gyvenvietės prie kelio: Ošas, Gulča, Sarytašas (Kirgizija), Murgabas, Chorogas, Kalai Chumbas, Dušanbė.

Būklė

Kelio kokybė skirtingose atkarpose skiriasi – vienur plentas asfaltuotas, kitur – ne, daug kur pažeistas erozijos, lavinų, nuošliaužų, žemės drebėjimų. Nepaisant to, tai yra vienintelis ištisas kelias per Pamyrą ir svarbi arterija, jungianti Kalnų Badachšano sritį su likusiu pasauliu. Žiemą dėl dažnų lavinų kelias nepravažiuojamas.

Istorija

Pamyro trakto rytinė atkarpa (701 km) Ošas-Chorogas statyta 1931–1934 m. Tai buvo pagrindinis kelias, kuriuo vyko Pamyro įsisavinimas. Šioje atkarpoje yra 3 perėjos: Taldykas (3615 m), Kyzyl Artas (4280 m), Akbaitalas (4655 m). Vakarinė atkarpa Chorogas-Dušanbė driekiasi sudėtingesniu reljefu, didžiąją dalį – siauru Piandžo upės tarpekliu. Šis kelias atidarytas 1940 m.
Airijos Nacionalinė lyga

Istorija

Airijos futbolo lyga įkurta 1922 metais, tuo metu žaidė 8 klubai, per 40 metų klubų skaičius išaugo iki 22, o 1985 metais lyga padalinta į du divizionus – aukštesnį Premier ir žemesnį pirmąjį. Iki 2003 m. pirmenybės vykdavo rudens-pavasario sistema, po to pereita prie pavasario-rudens sezono. 2006 metais futbolo lyga reorganizuota ją prijungiant prie Airijos futbolo asociacijos ir pervadinant į FAI Nacionalinę lygą. Lygoje žaidė 12 klubų, 2018 m. klubų skaičius buvo sumažintas iki 10.
Poškų valsčius

Poškų valsčius buvo Mažojoje Lietuvoje, į rytus nuo Klaipėdos. Centras – Poškos.
Béla Kovács

Politinė karjera

2013 m. gruodžio 17 d. buvo išrinktas Europos Nacionalinių judėjimų (angl. Alliance of European National Movements) aljanso prezidentu. Vengrijos vyriausybė apkaltino B.Kovács šnipinėjimu Rusijos vyriausybei apie ES institucijas. 2014 m. rugsėjo mėn. Vengrijos prokuroras paprašė Europos Parlamentą suspenduoti B.Kovács imunitetą, kad būtų galima pradėti tyrimą. B.Kovács tėvas (rusų tautybės) tarnavo kariuomenėje ir jo sūnus buvo žinomas KGB nuo tos dienos, kai jis gimė. Europos Parlamente dalyvauja pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto veikloje, delegacijoje ryšiams su Japonija.
Algis Petras Piskarskas

Biografija

Algis Petras Piskarskas gimė mokytojų Stepono Piskarsko ir Janinos Žirgulevičiūtės-Piskarskienės šeimoje. Tėvas dėstė fiziką Kėdainių 2-oje vidurinėje mokykloje. 1957 m. Steponas buvo išrinktas Vilniaus pedagoginio instituto docentu, todėl visa šeima persikėlė į Vilnių. 1959 m. Algis Piskarskas baigė Vilniaus Salomėjos Neries vidurinę mokyklą ir tais pačiais metais įstotjo į Vilniaus universiteto Fizikos ir matematikos fakultetą. Būdamas trečio kurso studentas Povilo Brazdžiūno padedamas 1962 m. išvyko studijuoti į Maskvos M. Lomonosovo universitetą, kurį baigė 1965 m. Čia 1968 m. baigė aspirantūrą, 1969 m. apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato disertaciją tema „Impulsinės parametrinės šviesos generacijos tyrimas“ (vadovas S. Achmanovas). 1983 m. apgynė fizikos ir matematikos mokslų daktaro disertaciją tema „Plačios bangų srities parametriniai šviesos generatoriai ir jų taikymas sparčiųjų vyksmų spektroskopijoje“.

Mokslinė veikla

Dar studijuodamas Maskvoje vienas pirmųjų stebėjo parametrinio šviesos stiprinimo ir osciliavimo reiškinius.
Nuo 1968 m. dirba Vilniaus universiteto Fizikos fakultete. 1969 m. pirmą kartą kristale stebėta gryna parametrinė šviesos generacija, nenaudojant optinio rezonatoriaus, pradėjo veikti pirmasis Lietuvoje pikosekundinis lazeris (daugiaspalvis parametrinis lazeris su kalio dihidrofosfato kristalu). 1978 m. išrinktas 1974 m. Fizikos fakultete įkurtos Kvantinės elektronikos katedros vedėju, o 1983 m. – prie katedros įkurto Lazerinių tyrimų centro moksliniu vadovu. Nuo 1984 m. – profesorius.
Skaitė paskaitas Jenos, Miuncheno, Grioningeno ir Leideno, Berklio, Šiaurės Teksaso, Prahos ir kt. universitetuose, mokslo centruose.
1976–1984 m. buvo Lietuviškosios tarybinės enciklopedijos konsultantas. Yra mokslinių žurnalų „Optical and Quantum electronics“ ir „Nonlinear Analysis: Modelling and Control“ redaktorių kolegijų narys.
1991 m. tapo Lietuvos mokslų akademijos nariu korespondentu, 1996 m. gegužės 15 d. – tikruoju nariu, 2001 m. – viceprezidentu. Nuo 1995 m. yra Lietuvos mokslo tarybos narys. 1999–2003 m. buvo Lietuvos fizikų draugijos viceprezidentas, mokslo komisijos pirmininkas.
Daugiau kaip 700 mokslinių straipsnių, pranešimų ir kitų mokslinių publikacijų autorius bei bendraautoris.
Vokliūzas

Istorija

Įsteigtas Didžiosios Prancūzijos revoliucijos įstatymu 1793 m., kai buvo užimta popiežiaus valda Avinjonas ir Venesino kunigaikštystė.

Geografija

Departamentą supa Garo, Aukštutinio Provanso Alpių, Dromo, Ardešo, Ronos deltos ir Varo departamentai.
Svarbiausi miestai – Avinjonas, Aptas, Karpentras.
Svarbiausios upės – Rona, Duransas, skiriančios Vokliūzą nuo kaimynų.
Didžiausias kalnas – Mont Ventu – 1912 m. Departamento pietuose – Lubertono nacionalinis parkas.
Klimatas panašus į Viduržemio jūros, vasaros sausos ir karštos, žiemos švelnios.

Ekonomika

Vyrauja žemės ūkis, ganyklos, auginami melionai, vyšnios, pomidorai ir beveik visa pramonė skirta šiai produkcijai perdirbti. Pastaruoju metu daugiau gaminama vyno – Europoje vis populiarėja Ventu ir Lubertono rausvieji vynai. Nemažai augina ir kvapiųjų augalų – lavandas, aromatines žoles kvepalų pramonei.
Turizmas taip pat viena svarbiausių ekonomikos šakų – departamente kasmet apsilanko po 3,5 mln. turistų. Nemažai belgų, vokiečių, britų nuosavose vilose praleidžia visas vasaras.

Politika

Departamentą Prancūzijos senate atstovauja 3 senatoriai, išrinkti 1998 m., Atstovų rūmuose – 4 departamento atstovai.
Generalinę tarybą sudaro 24 nariai, kurie renkami kas treji metai šešerių metų kadencijai. Generalinės tarybos pirmininkas Klodas Otas, senatorius. Jam padeda du viceprezidentai.
Jeronimas Milius

Biografija

Gimė ir užaugo Vilniuje (Pašilaičiuose), turi seserį Emiliją.
Vilniaus kolegijoje baigė verslo vadybą (logisto ekspeditoriaus specialybę) ir be muzikavimo, nuo 2003 m. dirba telekomunikacijų bendrovėje vyresniuoju klientų aptarnavimo specialistu. 2008 m. rugsėjo mėn. įstojo studijuoti į Vilniaus kolegiją pramoginį scenos meną, Menų fakultete klasikinio dainavimo mokėsi pas operos solistą, prof. Vytautą Juozapaitį. 2009 m. pabaigoje nutraukė studijas.

Sceninė veikla

Nuo 2008 m. yra heavy/power metalo grupės Soul Stealer (2003–2007 m. vadinosi Soul Brothers) vokalistas. 2004–2006 m. mokėsi vokalo pas Česlovą Gabalį, nuo 2007 m. pas Povilą Meškėlą. 2006 metais Nacionalinės Eurovizijos atrankoje buvo Aistės Pilvelytės pritariantysis atlikėjas. Su grupe dalyvavo roko festivalyje „Roko Naktys“, 2006 metais buvo „Bike Show 2006“ pritariantysis vokalistas grupei „Pelenai“, o 2007 m. iki dabar – projekto „Trys Pipirai“ atlikėjas (kartu su Česlovu Gabaliu, Povilu Meškėla ir Vitaliu Kairiūkščiu).
Kauno valstybinio muzikinio teatro dainininkas.

Dalyvavimas „Eurovizijoje“

2008 m. Lietuvos nacionalinėje Eurovizijos atrankoje žiūrovų balsavimu (surinko 11 674 balsų) išrinktas dalyvauti 2008 m. Eurovizijos dainų konkurse Serbijoje. Su daina „Nomads In The Night“ Eurovizijos II-ame pusfinalyje nepateko tarp 10 išrinktų finalistų.

Kiti projektai

2007 ir 2008 m. – Klopeno vaidmuo  R. Cocciante miuzikle „Paryžiaus katedra“ (lietuvių ir anglų kalbomis), kuris buvo rodytas Lietuvoje bei Latvijoje, 2008 m. suvaidino miuzikle „@Hoffmann_Spragtukas“ (muzikinė E. T. A. Hoffmanno pasakos ir P. Čaikovskio baleto „Spragtukas“ interpretacija), 2009 m. –  S. Sondheim miuzikle „Svynis Todas: Demonas kirpėjas“ ir T. Rice bei A. L. Webber roko operoje „Jėzus Kristus superžvaigždė“, 2011 m. – T. Rice ir E. John miuzikle „Aida“ (Kauno valstybinis muzikinis teatras).
Gavo pasiūlymą suvaidinti pagrindinį vaidmenį kompozitoriaus K. Antanėlio roko operoje „Kalanta“.
2008 m. rugsėjo – gruodžio mėn. dalyvavo LTV muzikiniame projekte „Triumfo arka“. Nepatekęs į 10-uką, vokalo mokėsi pas projekto mokyklos direktorių Vladimirą Prudnikovą. Pasirodė keliose laidose, sudainavęs tercete kartu su Justinu Lapatinsku ir Vaidu Baumila, taip pat duete kartu su Ieva Prudnikovaite. Nuo III-ojo turo pirmosios laidos tapo oficialiu „Triumfo arkos“ dešimtuko dalyviu. IV-ojo turo pirmoje laidoje (lapkričio 22 d.), atlikęs Jėzaus ariją iš roko operos „Jėzus Kristus superžvaigždė“, tapo savaitės lyderiu. Projekto finale užėmė 4-ąją vietą.
2009 m. liepos mėnesį dalyvavo Vitebsko festivalyje „Slavianskij Bazar“, kuriame atliko „Nomads In The Night“ lietuvišką versiją bei kūrinį rusų kalba „Ja svoboden“. Užėmęs vieną iš dviejų 3-iųjų vietų, laimėjo 1000 JAV dolerių, taip pat gavo ir specialų Rusijos žurnalistų prizą – „Už charizmą ir užsispyrimą“.
2013 m. rugsėjo – gruodžio mėn. dalyvavo LRT muzikiniame projekte „Auksinis balsas“. Jame reikėjo atlikti įvairių stilių kūrinius – Funk, miuziklo, roko, retro, operos ir pop. Šiame projekte Jeronimas Milius buvo pripažintas geriausias ir laimėjo pirmąją vietą.
Rijo Mori

Mis Visata 2007

Riyo Mori tapo nugalėtoja 2007 m. Mis Visatos konkurse, finale pralenkusi Brazilijos, Venesuelos, JAV ir Korėjos atstoves. Ji yra antroji „Mis Visatos“ nugalėtoja japonė per 48 metus. Pirmoji japonė nugalėjusi šiame konkurse buvo Akiko Kojima 1959 m.