Burgundijos vynas

Burgundijos vynas – prancūziškas vynas, pagamintas Burgundijos regione, šiaurės rytų Prancūzijoje. Burgundija yra vienas prestižiškiausių vyno gamybos regionų Prancūzijoje (greta Šampanės ir Bordo regionų).
Burgundijos vynuogynai apima apie 25800 hektarų, vidutiniškai pagaminama 1,5 mln. hektolitrų vyno. 67 % ploto kontroliuoja individualūs augintojai, kurie pagamina tik ~25 % vyno. Dažniausiai augintojai vynuoges parduoda pirkliams (negociants), kurie maišo ir išpilsto vyną.
Kai kurie burgundiški vynai yra vieni brangiausių pasaulyje (pvz., Domaine de la Romanée-Conti, Domaine Leroy, Henri Jayer, Emmanuel Rouget, Domaine Dugat-Py, Domaine Leflaive, Domaine Armand Rousseau).

Istorija

Nėra tiksliai žinoma, kada Burgundijos regione pradėtos auginti vynuogės. Užkariaudami Galiją romėnai (Strabonas) mini regione esant vynuogynų. 92 m. Romos imperatorius Domicianas uždraudė sodinti naujus vynuogynus už Italijos ribų, todėl Burgundijos vynuogynai ilgą laiką tenkino tik vietos poreikius.
Nuo VI a. pradžios vyndarystę skatino plintanti krikščionybė. Vynuogynai buvo steigiami prie abatijų (pvz., Cluny arba Cîteaux). Kadangi religinės bendruomenės buvo santykinai saugesnės karo laikotarpiais, tai skatino vyno gamybos patirties perdavimą ir tobulinimą iš kartos į kartą. Burgundijos vyno plitimą taip pat skatino ir Burgundijos kunigaikštystė, viduramžiais valdžiusi didelius Vakarų Europos plotus. 1395 m. Burgundijos kunigaikštis Pilypas II Drąsusis, norėdamas pagerinti vyno kokybę, uždraudė auginti Gamay veislės vynuoges, jas liepė keisti į Pinot noir. Šis įsakas laikomas pirmuoju maisto kokybės reguliavimo aktu pasaulyje (plg. 1516 m. Vokietijoje priimtas alaus grynumo įstatymas).
Po Prancūzijos revoliucijos, bažnyčiai priklausę vynuogynai buvo išdalinti jų darbininkams. Vėliau ūkiai vis smulkėjo, kartu paplito vyno pirklių (négociant), superkančių vynuoges ir gaminančių vyną, paslaugos.
1874–1878 m. Burgundijos vynuogynus smarkiai nuniokojo filokseros epidemija. Nuo 1885 m. regione pradėtos diegti amerikietiškos vynuogių veislės.

Klimatas ir geografija

Burgundijos vyndarystės regionas prasideda ties Dižono miestu ir tęsiasi į pietus iki Liono. Šabli (Chablis) regionas plyti į šiaurės vakarus nuo Dižono.
Vyndarystės regione vyrauja maži lygumų kaimai, apsupti kalvų. Geresnės kokybės vynas pagaminamas iš vynuogių, užaugintų kalvų pietiniuose šlaituose, kur daugiausia saulės. Tuo tarpu vynas iš lygumų aplink kaimus (dažnai žymimas village – kaimas) laikomas prastesniu.
Burgundijos klimatas žemyninis, vasaros karštos, o žiemos šaltos, dažni lietūs (kritulių kiekiui didelę įtaką daro reljefas) ir šalnos. Dėl to Burgundijos vyno kokybė skirtingais metais smarkiai įvairuoja.

Rūšys ir klasifikacija

Burgundijos vyno gamybą teisiškai reglamentuoti imta 1919 m. Šiam bandymui nepasisekus, nuo 1935 m. visoje Prancūzijoje imta kurti apeliacijų sistema.
Burgundiško vyno klasifikacija sudėtinga. Burgundijos teritorijoje skiriama virš 100 apeliacijų (AOC). Burgundijos vynų skirstymas labiausiai orientuotas į vietovės (pranc. terroir) sąvoką, klasifikacija yra daugiausia geografinė (skirtingai nuo Bordo vyno, kur didžiausias dėmesys skiriamas konkretiems gamintojams suklasifikuoti), ji taikoma visiems tos vietovės gamintojams. Burgundiško vyno etiketės paprastai pabrėžia geografinę vietovę, o gamintojas dažnai būna nurodytas smulkiu šriftu.