google/wiki40b huggingface dataset:
Jessica Jaymes

Biografija

Džesika Džeims gimė Ankoridže, Aliaskoje. Jos motina yra čekų ir prancūzų kilmės, o tėvas – seminolų genties indėnas, slaptasis agentas, dirbantis kovos su narkotikais skyriuje.
Džesikai sulaukus 10, šeima persikėlė į Arizoną, vėliau dar kelis kartus keitė gyvenamąją vietą ir jai teko mokytis pačiose įvairiausiose mokyklose. Džesika nuo vaikystės domėjosi menu, šokiais ir mokėsi skambinti pianinu. Be to, ją traukė darbas su vaikais, todėl ilgainiui ji apsisprendė tapti mokytoja.
Sulaukusi 15, ji išsikėlė iš namų ir nuo tada gyveno savarankiškai. Baigusi mokyklą, Džesika įstojo į Rio Salado Community koledžą, kurį baigusi, būdama 18, pradėjo dirbti mokytoja. Tai buvo Montesori principais besivadovaujanti mokymo įstaiga, kurioje Džesikai teko dirbti su 9–12 metų amžiaus vaikais.
Mokytojos karjera truko 3 metus. Apie posūkį į pornografiją Džesika sakė: „Jei mokytojams pakankamai mokėtų, manęs greičiausiai čia nebūtų“.
Pradžioje ji ėmė šokti naktiniame klube, įsikūrusiame netoli mokyklos. Čia kartais užsukdavo jos mokinių tėvai, tačiau jie niekam neskelbė apie mokytojos užsiėmimą, bijodami, jog ši pati juos apskųs jų žmonoms.
2001 metų balandį Džesika atsisveikino su mokykla, pasidarė krūtinės didinimo operaciją ir nusprendė tapti foto modeliu. Tam įtakos turėjo jos tuometis draugas, dirbęs žurnale „Playtime“.
Ji debiutavo 2002 metais filme „Seven Sexy Strugglers“ ir iki 2013 metų pradžios nusifilmavo daugiau kaip 90 juostų. Jos pseudonimą sudaro tikrasis vardas (Džesika) ir jos tuomečio draugo (James) pavardė.
Karjeros pradžioje Džesika filmavosi Playboy TV šou „Totally Busted“, vėliau – muzikinio kanalo VH1 realybės šou „Celebrity Rehab Sober House“ ir dviejuose serialo „Weeds“ epizoduose.
2004 metais ji laimėjo PPV televizijos realybės šou „Can You Be A Porn Star?“ ir 100 000 dolerių. Po šio konkurso ji tapo pirmąja „Hustler“ kontrakto mergina ir tais pačiais metais laimėjo „Hustler Honey of the Year“ titulą.
2008 metų rugpjūtį ji tapo „Penthouse“ mėnesio mergina.
Laisvės žvalgas

Laisvės žvalgas – Lietuvos partizanų Tauro apygardos laikraštėlis, ėjęs 1945–1951 m. Suvalkijoje.

Istorija

Leido Vytautas Radzevičius-Vaidila. 1945 m. spalio 18 d. suėmus jo redaktorių, laikraštėlio leidimas nutrūko. Vietoje jo pradėjo eiti Geležinio Vilko rinktinės laikraštis „Kovos keliu“. 1946 m. vasarą „Laisvės žvalgo“ leidimas buvo atnaujintas, bet 1947 m. gruodžio 22 d. vėl nutrūko. Vėliau jis buvo leidžiamas nuo 1948 m. pabaigos iki 1951 m. pradžios. Tiražas iki 1000 egz.
Redaktoriai: Vytautas Radzevičius, Antanas Baltūsis-Žvejys, Juozas Lukša-Vytis, A. Vabalas-Gediminas, Vincas Bazilevičius, Antanas Miškinis, Viktoras Vitkauskas-Saidokas (Žalgirio rinktinės vadas). V. Vitkauskui 1951 m. vasario 2 d. žuvus laikraščio leidyba daugiau nebuvo atnaujinta.
Linas Ryškus

Biografija

1988 m. baigė Kauno Salomėjos Nėries vidurinę mokyklą, 1992 m. Vilniaus universiteto Filologijos fakultetą, 1996 m. Lietuvos muzikos akademijos Kino ir TV fakultetą, 2002 m. Kanados kino institutą.
1998–2000 m. TV3 vyr. prodiuseris. 2000 m. laidos „Robinzonai“ prodiuseris ir režisierius. 2001–2003 m. Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos vyr. prodiuseris. 2004–2008 m. 5 kanalo generalinis direktorius ir filmų įgarsintojas.  2009–2011 m. TV3 laidos „Dar pažiūrėsim“ scenaristas, 2010–2011 m. aktorius. 2011–2012 m. BTV laidos „Šeštasis pojūtis“ vedėjas. Nuo 2013 m. sausio mėn. iki 2019 m. balandžio mėn. Lietuvos ryto TV generalinis direktorius. 
Išsiskyręs. Buvusi žmona Gabija Jaraminaitė-Ryškuvienė (g. 1972 m.), aktorė. Gyvenimo draugė Edita Užaitė (g. 1981 m.), aktorė, TV laidų vedėja. Pora turi dukrą (g. 2011 m.).
Skaistkalnė

Istorija

Skaistkalnės vardas pirmą kartą istoriniuose šaltiniuose paminėtas 1489 metais, kai Livonijos ordino magistras Johanas Freitagas fon Loringhofas paskyrė šią žemę Hermanui Šenbergui (vok. Herman Schönberg). Būtent iš jo ir kilo Skaistkalnės pavadinimas (Schönberg, latv. Šemberga, Šembergas), kurį latviai vėliau pakeitė į latviškesnę Skaistkalnė.
Nuo 1660 metų minima pirmoji medinė bažnyčia. 1692 metais čia buvo pastatyta nauja bažnyčia ir vienuolynas, pagražintas Italijos baroko stiliaus. Nuo 1774 iki 1929 Skaistkalnės Dievo Motinos Šventovėje ir bažnyčioje tarnavo katalikų kunigai. Skaistkalnė tapo pagrindinis katalikybės centras Žiemgaloje. XX amžiaus pradžioje Skaistkalnėje buvo apie 500 gyventojų, daugiausia žydų. 1920 metais kaimas turėjo 39 namus ir 520 gyventojų. 1925 metais kaimas buvo apdovanotas tankaus kaimo statusu ir vokiškos kilmės pavadinimas Šemberga buvo pakeistas į Skaistkalnė.
Don't Shoot Me I'm Only the Piano Player

Dainų sąrašas

Visas dainas parašė Elton John ir Bernie Taupin.
Paraudinės piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Virintos ir Raudinės (Rūdynės) kairiuosiuose krantuose, 100 m į vakarus nuo jų santakos. Aikštelė trapecinė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 40 m ilgio, 30 m pločio pietvakarių gale, 12 m pločio - šiaurės rytuose. Jos pietvakarių krašte supiltas 2,5 m aukščio, 14 m pločio pylimas, kurio išorinis 6 m aukščio šlaitas leidžiasi į tiesų 60 m ilgio, 10 m pločio, 1,3 m gylio griovį 2 m pločio dugnu. Jo išorinėje pusėje supiltas antras 1,5 m aukščio, 7 m pločio pylimas. Šiaurės rytų šlaite, 3 m žemiau aikštelės yra 3 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 10-12 m aukščio.
Rytinėje papėdėje, 2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos, lygios ir grublėtos keramikos, šlako.

Aplinkiniai piliakalniai

Trakinių piliakalnis 5 kmKlabinių piliakalnis 11 kmPiliakalnio piliakalnis (Molėtai) 4,5 kmSvirnų piliakalnis 19 kmMaišiakulės piliakalnis 6 kmVargulių piliakalnis 5 kmPerkalių piliakalnis 4 kmAlantos piliakalnis 6 km
Pastaba:
Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Atomo fizika

Atomo fizika – fizikos sritis, nagrinėjanti atomus kaip izoliuotas sistemas, sudarytas iš elektronų ir atomo branduolių. Sritis daugiausia nagrinėja elektronų išsidėstymą apie branduolius ir procesus, kurių metu kinta šis išsidėstymas.
Dažnai terminas atomo fizika maišomas su branduoline energija ar branduoline fizika dėl terminų atomas ir branduolys panašumo. Tačiau yra išskiriamos dvi atskiros mokslo sritys: atomo fizika, nagrinėjanti atomus kaip elektronų ir branduolių sistemas; ir branduolinė fizika, nagrinėjanti vien tik atomo branduolius.
Vizigotų menas

Vizigotų menas arba Vestgotų menas − vizigotų (vestgotų) genčių menas migracijos laikotarpiu Europoje. Plačiąja prasme terminas taikomas I−VIII a. vizigotų menui, siaurąja − V−VIII a. vizigotų menui Iberijos pusiasalyje ir dabartinės Prancūzijos pietuose.

Apžvalga

Vizigotus, gyvenančius prie Baltijos jūros vakarinių pakrančių, I a. paminėjo romėnų istorikas Plinijus Vyresnysis. Ilgainiui vizigotai migravo į pietus ir III a. pabaigoje Romos imperatorius Aurelianas sutiko, kad jie apsigyventų Dakijoje, kur vizigotai priėmė arijoniškos pakraipos krikščionybę. Spaudžiami genčių iš šiaurės ir rytų vizigotai migravo į Romos imperiją ir 410 m. užėmė Romą. 419 m. jie buvo pripažinti Romos imperijos sąjungininkais, jiems gyventi buvo suteikta Akvitanija, kurioje vizigotai įkūrė sostinę Tulūzoje. Iki šio meto vizigotai kūrė asmeninius meninius objektus: diržo sagtis, drabužių sagtis (fibulas), žirgų pakinktus. 508 m. vizigotai buvo nugalėti frankų ir pasitraukė į Ispaniją. Iš jų palikimo Tulūzoje nieko neišliko. 1761 m. buvo nugriauta jų laikais statyta bažnyčia, kuri oktagonaliu planu ir mozaikomis dekoruotu interjeru panašėjo į San Vitale baziliką Ravenoje.
568−712 m. vizigotų sostine Ispanijoje buvo Toledas. Iš VII a. vizigotų meno išliko karaliaus Rekesvinto dovanos (aukos) karūna (Gvarazaro lobio dalis). Rekesvinto valdymo metu pastatyta maža Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia Palensijos provincijoje. Vizigotai atsinešė germanų genčių metalo dirbinių gaminimo meistrystę, tačiau Gvarazaro lobio objektai visiškai nerodo germaniško meno motyvų. Vizigotų menas buvo labiau paremtas vietoje buvusios Romos provincijos ir Bizantijos meno tradicijomis. VIII a. Iberijos pusiasalį užkariavo musulmonai arabai ir miestų vizigotų bažnyčios buvo sunaikintos. Daugiausiai išliko maži statiniai kaimiškose vietovėse.
Socialistų darbininkų internacionalas

Socialistinis darbininkų internacionalas (pranc. – L' International socialiste ouvrière) – 1923 – 1940 m. veikęs socialistų ir socialdemokratų partijų tarptautinis susivienijimas.
Įkurtas 1923 gegužės 21-25 Hamburge vykusiame tarptautiniame kongrese, kuriame dalyvavo 620 delegatų iš 30 valstybių, atstovavę partijas, buvusias Berno ir Vienos (2 ½) Internacionalų narėmis. LSDP atstovavo S. Kairys.
Balsai kongrese pasiskirstė pagal partijų gausumą: Vokietijos suvienytoji socialdemokratų partija – 30, DB leiboristai – 28, Prancūzijos socialistai – 16, Belgija ir Austrija po 15, Rusija, Švedija, Danija ir JAV po 12, Čekijos ir Slovakijos čekai-%, vengrai-8, vokiečiai-7, Nyderlandai ir Šveicarija po 7, Norvegija, Gruzija ir Suomija po 3, Armėnija, Bulgarija, Jugoslavija, Rumunija, Ukraina, Turkija, Liuksemburgas, Lietuva, Latvija, Estija ir Dancigo laisvasis miestas po 1 atstovą.
Kongrese priimtoje rezoliucijoje „Tarptautinė darbininkų klasės kova prieš pasaulinę reakciją“ Rusijos valdžia pasmerkta dėl vykdomo teroro, tačiau kartu Antantės ir kitos šalys raginamos pripažinti Rusiją. Taip pat reikalaujama savo šalių vyriausybėms neleisti stiprinti socialinę ir politinę reakciją, kovoti už tautinių diktatūrų pašalinimą.
Rezoliucijoje „Imperialistinės taikos sutartys ir darbininkų klasės uždaviniai“ išdėstytos nuostatos ginti tautines ir tikybos mažumas, priešintis kolonizavimui, slaptų karinių sutarčių ir sąjungų sudarymui, siekti visuotinio nusiginklavimo, iš Rusijos reikalaujama išvesti kariuomenę iš Gruzijos bei suteikti apsisprendimo teisę Armėnijai ir Gruzijai.
Kongrese buvo patvirtintas SDI statutas, išrinktas 9 narių Biuras ir 6 narių Vykdomojo komiteto vadovaujanti komisija, vykdančiaisiais sekretoriais paskirti F. Šou ir F. Adleris. SDI būstine pasirinktas Londonas, 1935 m. būstinė perkelta į Briuselį.
SDI teko dirbti fašizmo ir reakcijos pakilimo bei socialdemokratijos skaidymosi į marksistines ir reformistines sroves laikotarpiu, todėl jo įtaka nebuvo didelė. Pirmąjį dešimtmetį, kol vyko teorijų formavimas, trūko ryžto kovoti prieš fašizmą, kai kurios SDI partijos netgi bendradarbiavo su nacionalsocialistinėmis partijomis, o Vokietijoje į valdžią atėjus Hitleriui, nutrūko finansinė parama visam darbininkų judėjimui.
SDI faktiškai nustojo egzistavęs 1940, Vokietijai užėmus Belgiją.
Čvikliai

Istorija

Manoma, kad kaimas atsirado XVIII a. pab. – XIX a. pradžioje kaip Butėnų užusienis, priklausė Pienionių seniūnijai, vėliau – Puponių (Šimonių) valstybiniam dvarui. 1861–1919 m. priklausė Ukmergės apskrities Puponių valsčiui. 1919–1940 m. priklausė Panevėžio apskrities Šimonių valsčiui. 1936 m. išskirstytas į vienkiemius.
Spaudos draudimo laikais veikė slapta mokykla.
1949 m. spalio 31 d. įkurtas kolūkis „Gojelis“.

Pavadinimo kilmė

Spėjama, jog kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio Čviklys, Cviklys.
Springfildas (Masačusetsas)

Istorija

Gyvenvietę 1636 m. įkūrė JAV kolonistas Viljamas Pinčonas (William Pynchon) ir pavadino pagal savo gimtąjį miestą tokiu pačiu pavadinimu Esekso grafystėje (Anglija). Amerikos revoliucijos lakais miesto ginklų gamykloje 1794 m. buvo sukurtos pirmosios amerikietiškos muškietos, o vėliau ir žymusis Springfildo šautuvas. Ginklų gamykla buvo svarbus JAV tiksliosios pramonės centras iki kol Vietnamo karo metu 1968 m. buvo uždaryta. 1852 m. suteiktas miesto statusas. Mieste 1891 m. fizinio lavinimo treneris Džeimsas Neismitas sugalvojo krepšinio žaidimą.
Gediminas Anužis

Biografija

2004 m. baigė Skuodo Bartuvos vidurinę mokyklą, 2008 m. socialinį darbą Klaipėdos universitete. Stažavosi Norvegijoje, „Agder“ universitete. 2010 m. Mykolo Romerio universitete baigė ES politiką ir administravimą.
2011–2016 m. Skuodo rajono savivaldybės tarybos narys.
Asmeninio augimo ir kompetencijų kėlimo treneris (mokymų instruktorius).
Nuo 2012 m. Partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Tarybos narys. Buvęs Skuodo skyriaus pirmininkas, TS-LKD jaunimo bendruomenės valdybos narys.
Labdaros organizacijos „SantakaLT“ vienas iš keturių įkūrėjų. 2000–2004 m. Skuodo jaunimo centro vienas įkūrėjų, narys.
Lesoto Senatas

Lesoto Senatas yra aukštesnieji Lesoto parlamento rūmai. Senatą sudaro 33 nariai (2009 m.). Iš jų 22 yra pavaldumo teisę turintys vadovai, o kiti 11 paskirti karaliaus. Lesoto Senato pirmininkas - Morena Letapata Makaola.
Dirva (bendrovė)

Dirva – knygų leidimo ir prekybos bendrovė, veikusi 1913 m. Vilniuje, 1919–1940 m. – Marijampolėje.

Istorija

Leido vadovėlius ir grožinę literatūrą. Turėjo spaustuvę, du knygynus Marijampolėje ir Kaune. 1919–1937 m. išleido 463 knygas daugiau kaip 2,1 mln. egz. tiražu.
Skuodas

Pavadinimo kilmė

Miesto vardas kilo nuo asmenvardžio, dar ir dabar esančios pavardės Skuodas. Vokiečiai miestą vadino Schoden, taip pat Skudn ir Johanisberg ar Johanisburg.

Motobolas

Skuode viena populiariausių mieste kultivuojamų sporto šakų – motobolas. Motoklubas Skuodo „Bartuva“ dalyvauja atvirajame Baltarusijos motobolo čempionate.

Futbolas

Skuode žaidžia FK Skuodas futbolo klubas.

Geografija

Miestas įsikūręs Pajūrio žemumos šiaurinėje dalyje. Į šiaurę nuo miesto į Bartuvą įteka Luoba, o rytinis miesto pakraštys eina Luobos kairiuoju intaku – Pušupiu.
Gaižiūnų poligonas

Gaižiūnų poligonas – karinis poligonas, įkurtas 1930 m. netoli Gaižiūnų kaimo (Jonavos raj.) Lietuvos kariuomenės reikmėms. Šiuo metu priklauso kariuomenės Jonušo Radvilos mokomajam pulkui.
Gaižiūnų poligono plotas – 5520 ha. Poligone vienu metu pratybas gali organizuoti trys Lietuvos kariuomenės batalionai, o vykdant ir šaudymo pratybas – du pėstininkų batalionai. Šaudymo pratybas galima atlikti iš automatinių šautuvų ir kulkosvaidžių, įvairių rūšių pistoletų ir granatsvaidžių. Poligone yra įrengta 15 įvairaus pobūdžio šaudyklų, 2 granatų mėtymo aikštelės, M113 A1 šarvuočių trasa, 24 mokomieji laukai, skirti mokymams nenaudojant kovinių šaudmenų. Įrengiant poligoną, didelę paramą suteikė Danijos Boriso poligono kariškiai.
2016 m. buvo priimtas sprendimas iki 12000 ha ploto išplėsti Gaižiūnų poligoną, sudarant sąlygas jame treniruotis kuopos dydžio vienetui su mūšio paramos elementais (artilerija, minosvaidžiai) ir vykdyti kovinį šaudymą. Poligone planuojama įrengti naujas įvairios paskirties šaudyklas: šaudymui iš artilerijos pabūklų, pėstininkų kovos mašinų, kulkosvaidžių, lengvųjų šaulių ginklų, taip pat atnaujinti taktinį lauką.
Astrobiology Field Laboratory

Misija

Pagrindinis misijos tikslas bus ištirti Marso paviršiaus struktūrą, joje ieškant dabartinės arba praeityje egzistavusios gyvybės. Ši misija bus pirma po Viking 1 ir Viking 2 skrydžių, susijusi su gyvybės ieškojimu Marso uolienose. Misija bus skirta aplinkos tyrimams, kurias nustatys Mars Science Laboratory ir Mars Reconnaissance Orbiter kaip palankias gyvenimui.

Planavimas

Ši siūloma misija dar nepradėjo išankstinio planavimo etapų ir finansavimo. Dar nėra žinoma, ar Astrobiology Field Laboratory kada nors bus pradėta dėl biudžeto techninių problemų. Nepaisant to, buvo pasiūlyta, kad AFL galėtų prisidėti prie kitų Marso misijų.
Maldenių apylinkė (Joniškis)

Istorija

Apylinkė įsteigta po 1940 m. lapkričio 12 d., LKP CK patvirtinus Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaką dėl vykdomųjų komitetų sudarymo. Iki 1941 m. birželio 22 d. dirbo laikinasis vykdomasis komitetas. 1945 m. sausio 26 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku „Dėl sudarymo vietinių valstybės valdžios organų Lietuvos TSR apskrityse, miestuose, valsčiuose, miesteliuose ir apylinkėse“ apylinkės vykdomojo komiteto veikla atkurta. Pirmieji surežisuoti rinkimai į apylinkės deputatų tarybą įvyko 1948 m. sausio 18 d. Septynių deputatų tarybai, renkamai kas pustrečių metų, vadovavo apylinkės vykdomojo komiteto pirmininkas.
Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Linkaičių apylinkės, Pociūnų apylinkės ir Šluostikių apylinkės.
Doxa Katōkopia

Istorija

Klubas įkurtas Katokopijoje. 1974 m. turkams okupavus regioną, klubas įsikūrė Peristeronoje.
Vytautas Milašius (1942)

Vytautas Petras Milašius (g. 1942 m. sausio 1 d. Radviliškis) – Lietuvos energetikas, inžinierius.

Biografija

1948–1959 m. mokėsi Radviliškio V. Valsiūnienės vidurinėje mokykloje. 1959–1961 m. Kauno turbinų gamyklos „Pergalė“ tekintojo mokinys, tekintojas, 1964 m. Kauno politechnikos instituto Mechanikos fakultete baigė pramonės šiluminę energetiką. 1973 m. Maskvoje TSRS Energetikos ministerijos kvalifikacijos kėlimo institute baigė šiluminių tinklų ir neblokinių elektros stočių direktorių ir vyr. inžinierių kursus, 1979 m. ten pat – Atominių elektrinių direktorių rezervo kursus. 1975–1977 m. baigė marksizmo – leninizmo universitetą.
Nuo 1965 m. sausio mėn. Šiaulių valstybinio odų ir avalynės kombinato „Elnias“ inžinierius konstruktorius, nuo 1965 m. rugpjūčio mėn. energetikos cecho viršininkas. 1970–1974 m. Rėkyvos elektrinės rajoninės katilinės Nr. 2 vyresnysis meistras, 1974 m. kelis mėnesius katilų ir turbinų cecho viršininkas, 1974–1978 m. Rėkyvos VRE, 1978–1990 m. Šiaulių Šilumos tinklų vyriausiasis inžinierius. 1990 m. vasario 9 d. kolektyvo išrinktas Šiaulių Šilumos tinklų direktoriumi, vasario 14 d. kolektyvo sprendimą patvirtino ir LTSR Energetikos ir elektrifikacijos gamybinio susivienijimo generalinis direktorius.  1997 m. rugpjūčio 25 d. reorganizavus AB „Lietuvos energija“ – Specialios paskirties akcinės bendrovės „Šiaulių energija" administracijos vadovas ir generalinis direktorius. Bendrovės akcininkais tapo Šiaulių zonos savivaldybės, kurios, siekdamos į savo rankas perimti šilumos ūkio valdymą, bendrovę išskaidė. AB „Šiaulių energija“ akcininkais liko tik Šiaulių miesto savivaldybės taryba ir Šiaulių rajono savivaldybės taryba. Po 2000 m. savivaldybių tarybų rinkimų Šiaulių miesto savivaldybės taryba priėmė sprendimą, kad savivaldybei pavaldžių įmonių vadovų atlyginimas negali būti didesnis už mero algą, todėl dalis bendrovės vadovų, kartu su generaliniu direktoriumi 2001 m. paliko įmonę. 2001–2008 m. UAB „Telšių šiluma“ direktorius.
Žagariškiai

Žymūs žmonės

Kaime pastatyta medinė skulptūra rašytojui Mariui Katiliškiui (1915–1980) atminti (autorius A. Stočkus). Čia buvo jo tėvų sodyba.
Georg Friedrich von Martens

Biografija

Gėtingeno universitete studijavo teisę, toliau mokėsi Wetzlare, Regensburge ir Vienoje. 1780 m. apgynė disertaciją, teisės mokslų daktaras. 1782 m. Gėtingeno universitete apgynė habilitaciją.
Nuo 1783 m. Gėtingeno universiteto ekstraordinarinis, nuo 1784 m. ordinarinis prigimtinės ir tarptautinės teisės profesorius. 1808-1813 m. Vestfalijos karalystės valstybės patarėjas Kaselyje, nuo 1810 m. Finansų sekcijos prezidentas, nuo 1814 m. slaptasis kabineto patarėjas (paskyrė Hanoverio karalius), nuo 1816 m. Bundestago pasiuntinys.
1789 m. suteiktas kilmės titulas.

Darbai

Martensas pirmasis išplėtojo pozityviosios tarptautinės teisės sistemąpagal empirinį tyrimo metodą. Sudarė tarptautinių sutarčių rinkinius bei juos išleido: Recueil des principaux traités d'alliance, de paix, de trêve, de neutralité, de commerce, de limites, d'échange usw. Pagrindiniai darbai – „Recueil des traités“ (Göttingen 1791–1801, 7 Bde., ir 4 Supplementbde., 1802–1808), 1761 m. prasidedančius „Recueil manuel et pratique de traités“ (Göttingen 1817-42, 16 Bde.) bei juos papildančius „Nouveaux suppléments“ (Göttingen 1839-43, 3 Bde., und Register, 2 Bde.).
Tęsinį sudaro Friedrich Wilhelm August Murhardo Nouveau recueil général des traités, pratęstas Karl Friedrich Samwero ir Julius Hopf (Göttingen 1840-75, 20 Bde. mit Generalregister bis 1874; 2. Serie, das. 1876-86, 10 Bde.).
Chruščiovka

Chruščiovka arba chruščiovkė (rus. хрущёвка) – pašiepiantis terminas, naudotas (ir dar kartais naudojamas) apibūdinti blokinius ir plytinius trijų-penkių aukštų namus, masiškai statytus TSRS Nikitos Chruščiovo valdymo laikais pagal Vitalijaus Lagutenko projektą.
Chruščiovkos buvo statomos nuo 1961 m. iki 1985 m. Peterburge chruščiovkos baigtos statyti 8 dešimtmetyje – jas pakeitė namai-laivai. Rusijoje iš viso buvo pastatyta apie 290 mln. kv. m. bendro ploto - tai sudaro apie 10 nuošimčių viso valstybės gyvenamojo fondo.
Tokiuose namuose buvo žemos lubos (iki 2,5 m), nuo vieno iki trijų kambarių, tualetas, praustuvas ir vonia vienoje patalpoje, sienos su bloga garso izoliacija. Namuose nebuvo lifto. Nukeliamais chruščiovkų serijos namais buvo planuojama laikinai spręsti apgyvendinimo problemą - jie buvo apskaičiuoti 25 metų naudojimui, bet dalis ir dabar naudojama pagal paskirtį. Nenukeliami chruščiovkų serijos namai buvo apskaičiuoti naudoti 50 metų ir daugiau (gerai prižiūrint ir nuolat remontuojant).
Tokio tipo namai buvusios TSRS miestuose sudaro vieną iš didžiausių namų grupių, todėl dažnai diskutuojama, ar juos renovuoti, ar nugriauti, gyventojams suteikiant kitą būstą.

Chruščiovo šaldytuvas

Plytinėje chruščiovkoje po virtuvės langu yra specifinė spintelė produktams saugoti. Išorės sienos plotis ties šia spintele paprastai yra pusė plytos, o kai kuriuose pastatų variantuose yra padaryta skylė. Šaltu metų laiku tokia spintelė buvo naudojama vietoj šaldytuvo - chruščiovkų statybos laikais šaldytuvai buvo retenybė.
Žodžių junginys „Chruščiovo šaldytuvas“ pradėtas naudoti panašia reikšme, kaip ir blokinio tipo „chruščiovka“ - dėl didelio šilumos laidumo ir žemos temperatūros žiemą.

Atsiradimo istorija

1955 m. liepos 31 d. TSKP CK (Tarybų Sąjungos komunistų partijos Centrinis komitetas) ir TSRS Ministrų Taryba priėmė nutarimą „Dėl TSRS gyvenamosios statybos vystymo“, atvėrusį kelią naujai gyvenamajai statybai.
1958 m. laukai aplink Pamaskvės kaimą Čėriomušką tapo pirmąja statybų aikštele, kur per trumpą laiką iš paruoštų konstrukcijų buvo statomi penkių aukštų gyvenamieji namai.

Puošinių perteklius

Pirmosios „chruščiovkos“ buvo su čerpių ar šiferio stogais, bet jau turėjo tipinį išplanavimą. Kovojant su architektūrinių puošinių pertekliumi, vėlesni projektai turėjo pigesnius, plokščius bituminius stogus su žema palėpe, paprastai užpilta izoliacinėmis medžiagomis ir turėjusią tik angas ventiliacijai.
Pastatų fasaduose nėra lipdytų ornamentų ir kitų dekoratyvinių elementų, būdingų Stalino periodo pastatams.
Panevėžio rajono savivaldybės taryba

Panevėžio rajono savivaldybės taryba – Panevėžio rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.