google/wiki40b huggingface dataset:
Liang Šanbo ir Džu Ingtai

Liang Šanbo ir Džu Ingtai (kin. 梁山伯與祝英台, pinyin: Liáng Shānbó yǔ Zhù Yīngtái) - populiari kiniška legenda apie dviejų jaunuolių, gyvenusių Rytų Dzin (III-V a.), meilę. Pavadinimas dažnai trumpinamas Liang-Džu (梁祝), taip pat pavadinama "Istorija apie įsimylėjėlius, virtusius drugeliais" ("Butterfly lovers").
Pirmą kartą legenda užfiksuota Tang laikais (IX a.), "Siuan menės užrašuose" (宣室志 Xuānshì Zhì). Ja paremta ne viena opera, pastatyta keletas filmų, tarp jų - animacinės versijos. 1959 m. parašytas "Įsimylėjėlių - drugelių" koncertas smuikui, kurio leitmotyvai labai išpopuliarėjo.

Istorija

Mergina iš Džedziango, vardu Džu Ingtai, išsiprašo iš namų mokytis Hangdžou mieste. Tačiau kadangi mokslai prieinami tik vyrams, Džu Ingtai turi persirengti vaikinu. Ji susipažįsta su jaunuoliu Liang Šanbo iš tos pačios provincijos. Trejus metus jie drauge mokosi ir tampa artimais bičiuliais. Prieš palikdama akademiją, Džu Ingtai pasiūlo Liang Šanbo vesti savo "seserį". Atkeliavęs į Džu namus, Liang Šanbo sužino, kad jo studijų draugas iš tiesų yra mergina. Įsimylėjusių jaunuolių jungtuvėms sukliudo Džu Ingtai tėvų planai: jie ją sužadėjo su Ma Vencai. Liangas miršta iš sielvarto (kai kuriose versijose - nužudomas Ma Vencai įsakymu). Vestuvių dieną Džu Yingtai keliaujant į būsimojo vyro namus, pakyla viesulas, trukdantis vestuvininkams nunešti jaunąją toliau nei Liang Šanbo kapas. Džu Ingtai nuėjus prie kapo, kapas atsiveria ir Džu Ingtai šoka į vidų. Iš kapo pakyla du drugeliai.
Kilikijos Vartai

Kilikijos Vartai (turk. Gülek Boğazı) – kalnų perėja Turkijos pietuose, Mersino ile, Tauro kalnuose, tarp Bolkaro ir Alos kalnagūbrių. Perėja sujungia Kilikijos lygumas ir Viduržemio jūros pakrantes su Anatolijos plokščiakalniu. Aukštis – 1600 m. Per Kilikijos Vartų perėją eina Ankaros–Adanos geležinkelis ir plentas.
Prie pietinio Kilikijos Vartų galo jau kelis tūkstančius metų stovi Mersino miestas, kuris ilgą laiką buvo svarbi tvirtovė, sauganti Kilikiją nuo užpuolikų iš šiaurės. Šiuo keliu galėję praeiti tik gyvuliniai karavanai, bet ne vežimai. 39 m. pr. m. e. ties Kilikijos Vartais romėnai įveikė partus.
Gvantanamo provincija

Geografija

Pietuose į provincijos teritoriją įsiterpia Gvantanamo įlanka, kurioje yra JAV karinė bazė. Didžiąją dalį ploto užima miškingi Siera Kristalio kalnai, įtraukti į tokio paties pavadinimo nacionalinį parką. Taip pat yra dalis Aleksandro Humbolto nacionalinio parko. Šiaurinės Gvantanamo provincijos pakrantės yra drėgniausia šalies vieta, tuo tarpu pietuose sausiau ir karščiau. Provincijoje yra toliausiai į rytus nutolęs Kubos taškas – Maisi kyšulys.
Vytautas Grinius

Vytautas Grinius (1940 m. liepos 10 d. Pašaltuonių kaime, Raseinių rajone – 2013 m. gruodžio 28 d. Vilniuje) – Lietuvos ir Vengrijos žemės ūkio mokslininkas; Vengrijos lietuvių bendruomenės ir Lietuvos–Vengrijos kultūros bičiulių draugijų pirmininkas.

Biografija

Mokėsi Raseinių gimnazijoje. 1963 m. baigęs Vilniaus universiteto Gamtos fakultetą, įgijo biologo specialybę. 1964–1969 m. dirbo Vilniaus universitete Probleminės laboratorijos vyr. moksliniu bendradarbiu, o 1969–1973 m. – vyr. moksliniu bendradarbiu Lietuvos žemdirbystės instituto Vokės filiale. 1974 m. apgynė žemės ūkio mokslų kandidato disertaciją.
Vilniuje tapo aktyviu saviveiklininku – dainavo Universiteto akademiniame mišriame chore ir Vyrų chore „Varpas“. Vienoje iš koncertinių kelionių susipažino su vengre Eva ir 1973 m. ją vedė. Išvyko gyventi į Vengriją, dirbo Augalų apsaugos stotyje, nuo 1980 m. – Chemijos pramonės mokslo tiriamajame institute Vesprėme. 1977 m. disertacija buvo nostrifikuota ir V.Griniui pripažintas agrarinių mokslų daktaro laipsnis. Gimė vaikai Ieva ir Adomas.

Visuomeninė veikla

Buvo tarp Vengrijos lietuvių bendruomenės įkūrėjų, vėliau išrinktas ir jos pirmininku. 1991–ųjų metų Sausio dienomis Lietuvos bičiuliai Vengrijoje, inicijuojami dr. V. Griniaus, įkūrė „Lietuvių reabilitacinį fondą“, kurio lėšomis buvo nusiųsti vaistai ir tvarsliava nukentiejusiems. Keli sužeisti prie Vilniaus televizijos bokšto buvo gydomi Vengrijoje. Vytauto Griniaus pastangų dėka ši valstybė 1991 m. rugsėjo 2 d. pripažino Nepriklausomą Lietuvos Respubliką, vėliau buvo atkurti ir tarpukaryje užmegzti diplomatiniai santykiai. Jo iniciatyva buvo sukurtas vengrų pilnametražis dokumentinis filmas apie Lietuvos tremtinius „Mirusiųjų laisvė“.
1990 m. minint 1956 m. Vengrų tautos sukilimą, dr.V.Grinius pakvietė tautodailininkus Vidą Cikaną iš Lukšių ir Rimą Zinkevičių iš Ukmergės su pagalbinkais. Vesprėmo mieste buvo sukurtas ir atidengtas koplytstulpis. Dar vienas lietuviškas medinis drožinėtas paminklas iškilo Budapešte Kerepešio kapinėse. Jį autoriai – liaudies meistrai Adolfas Teresius iš Garliavos ir Rimas Zinkevičius iš Ukmergės – taip pat skyrė  dėl Vengrijos laisvės pokaryje kritusiems kovotojams.
1993 m. Vytautas Grinius grįžo į Lietuvą, 1999 m. Vilniuje įkūrė Lietuvos ir Vengrijos kultūros bičiulių draugiją, jai vadovavo. Buvo Vengrijos ambasadoriaus Lietuvoje garbės patarėjas. Rašė monografiją „Lietuvos ir Vengrijos istorijos paralelės“, kuri dėl autoriaus mirties liko nepabaigta.
FC Telavi

Istorija

Klubas įkurtas 2016 m. Prielaidos įkurti naują klubą atsirado po to, kai bankrutavo iki tol Telavyje veikęs kitas klubas Kaxet'i T'elavi.
2018 m. sezone dalyvavo Erovnuli Liga 2 pirmenybėse. Užėmė penktą vietą. O Gruzijos futbolo taurės turnyre pasiekė pusfinalį.
Averojus

Averojus (arab. أبو الوليد محمد بن احمد بن محمد بن احمد بن احمد بن رشد, Abul Walid Muhammad Ibn Ahmad Ibn Muhammad Ibn Ahmad Ibn Ahmad Ibn Rushd 1126 m. – 1198 m.) – arabų filosofas, matematikas, medikas ir rašytojas.
Averojus gimė Kordoboje, kur studijavo teisę bei mediciną. Buvo Sevilijos teisėjas (kadis), vėliau – Almohadų dvaro gydytojas Maroke.
Parašė Aristotelio veikalų komentarų, teisės veikalų bei išsamią savo laikų medicinos apžvalgą. Remdamasis Aristotelio filosofija, bandė nutiesti tiltą tarp islamo ir krikščionybės. Teigė, jog Dievo sukurtas pasaulis yra materialus ir amžinas, žmogaus siela – nemirtinga. Toks požiūris prieštaravo scholastikai ir buvo sukritikuotas. Jo parašyti Aristotelio komentarai, atvirkščiai, viduramžiais labai vertinti. Nepaisant Bažnyčios draudimų, averoizmas turėjo šalininkų iki pat Renesanso.
Pakalniškiai (Kėdainiai)

Istorija

XX a. pr. buvo okolica Ariogalos valsčiuje. Žemės priklausė Vaitkevičiams ir Sasnauskams.

Aplinkinės gyvenvietės

Milvydai – 1 km
Gegužiai – 0,8 km
Pernarava – 2,5 km
Gožiai – 1 km
Gižiemiai – 1 km
Sikšniai

Istorija

Tarybiniais metais – „Pergalės“ kolūkio centrinė gyvenvietė.
Lietuvos evangelikų kelias

Lietuvos evangelikų kelias – Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios laikraštis, 1990–2004 m. žurnalas.

Istorija

1935–1938 m. leistas Klaipėdoje gotišku šriftu, 1939–1940 m. Kaune, 1990–1996 m., 2001–2002 m. ir 2004 m. Tauragėje, nuo 2005 m. eina Vilniuje.
1935–1938 m. leido Lietuvių evangelikų susivienijimo bažnytinis komitetas, 1939–1940 m. – Lietuvos evangelikų sąjunga, 1990–1996 m. – Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios konsistorija, 2001–2002 m. ir 2004 m. Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios komunikacijos ir leidybos centras „Kelias“, nuo 2005 m. – Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčia.
Iki 1938 m. ėjo 2 kartus per mėn., 1939–1940 m. savaitraštis, nuo 1990 m. įvairaus dažnumo. 1935–1938 m. spausdino spaustuvė „Lituania“ Klaipėdoje, 1939-1940 m. „Vilniaus spaustuvė“ Kaune. Tiražas 1990 m. – 3000, 2007 m. – 1000 egz.
Spausdina religinio, švietėjiško, auklėjamojo pobūdžio straipsnius, rašo apie Lietuvos evangelikų bendruomenės gyvenimą.
Rimantas Martinonis

Biografija

1978 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius mechanikas.
1978–1981 m. Biržų rajono „Jaunosios gvardijos“ kolūkio vyr. inžinierius mechanikas, 1981–1986 m. Biržų raj. žemės ūkio valdybos vyriausiasis inžinierius darbo apsaugai, 1986–1995 m. K. Požėlos kolūkio pirmininko pavaduotojas, 1995–2003 m. UAB „Biržietiška aibė“ direktorius, 2003–2007 m. Biržų rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2007–2011 m. Biržų rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas, nuo 2011 m. Biržų rajono savivaldybės administracijos Vietinio ūkio skyriaus vyriausiasis specialistas.
2002 m. Liberalų demokratų partijos, nuo 2006 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys. 2003–2007 m., 2007 m. ir 2011 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narys. 
Biržų Rotary klubo narys. Sutuoktinė Zita, vaikai Jūratė, Rūta.
Gediminas Vaidila

Biografija

1986 m. baigė Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetą, klubinio darbo metodininkas. G. Vaidilos įmonės savininkas.
Nuo 1999 m. Naujosios sąjungos Neringos skyriaus narys.
2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Neringos savivaldybės tarybos narys. 
Nidos Lions klubo narys, Neringos miesto smulkaus ir vidutinio verslo asociacijos narys. Sutuoktinė Irina, vaikai Mindaugas, Dovilė.
Viktoras Lujanas

Viktoras Lujanas (g. 1928 m. balandžio 4 d. Biržuose) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1951 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1966 m. apgynė disertaciją „Radioaktyvių izotopų taikymo oro masių dinamikos tyrimuose klausimu“, fizikos mokslų kandidatas. 1995 m. apgynė disertaciją „Kosmogeniniai radionuklidai ir jų panaudojimas atmosferos procesams tirti“, habilituotas fizinių mokslų daktaras.
1951–1958 m. dėstė Šiaulių pedagoginiame institute, 1958–1963 m. dirbo Geologijos ir geografijos institute, 1963–1977 m. – Lietuvos mokslų akademijos Geografijos skyriuje, 1977–2004 m. – Fizikos institute, 1989–2000 m. Aplinkos radioaktyvumo laboratorijos, vėliau skyriaus vedėjas. 1992–2005 m. Vytauto Didžiojo universiteto, 2000–2005 m. dar ir Kauno technologijos universiteto dėstytojas; nuo 1996 m. profesorius.
1977–1999 m. vienas žurnalo „Environmental and Chemical Physics“ rengėjų. (

Mokslinė veikla

Tyrimų sritis – atmosferos fizika (kosmogeninių radionuklidų taikymas atmosferos vyksmams tirti, kvazidvimačiai atmosferos svyravimai ir ozono sluoksnio kitimas, aplinkos radioaktyvumo tyrimai). 1987 m. su kitais išrado būdą stratosferos ozono kiekiui pažemio ore nustatyti.
1982 m. Tolukos Tarpzoninis turnyras

1982 m. Tolukos tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio čempionato ciklo (1982–1984) atrankinės šachmatų varžybos. 1981 m. FIDE Generalinės asamblėjos sprendimu nuo 1982 m. tarpz. varžybos susideda iš trijų turnyrų po 14 žaidėjų kiekviename. Vienas iš (dvyliktojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1982 m. rugpjūčio 11 – 31 d Tolukoje (Meksika).

Turnyras

14 žaidėjų kovojo dėl dviejų kelialapių į 1983/84 m. Kandidatų mačus.

Dalyvių atranka

Keturi žaidėjai iš 1980/81 m. Kandidatų mačų: L. Portišas, L. Polugajevskis, B. Spaskis, A. Adorjanas.
Už aukštus individualius rodiklius (1982 m. sausio 1 d.) pakviestas: J. Balašovas.
Iš 8-ių zoninių turnyrų dalyvavo 9 žaidėjai:  'Eugenijus Torė,  Igoris Ivanovas,  Jaseras Seiravanas,  Džonas Nanas,  Andrašas Adorjanas,  Krunoslavas Hulakas,  Chorche Rubinetis,  Amadoras Rodrigesas,  Bacharas Kuatli.

Rezultatai

Tolukoje po 4-ių ratų priekyje buvo J. Seiravanas – 3½ taško. Po to jį aplenkė L. Portišas ir E. Torė, kurie ir pasidalijo 1-2 vietas (po 8½ taško). Lajošas Portišas ir Eugenijus Torė iškovojo teisę žaisti 1983/84 m. Kandidatų mačuose.
Kuktiškių herbas

Aprašas

Herbo auksiniame lauke raudonas kukutis su raudonai juodu kuodu, sparnais ir uodega. Snapas, akis ir kojos sidabriniai.

Istorija

2002 m. liepos 4 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 1829. Herbo etalono autorius – dailininkė Vida Navikienė.
Sully Erna

Sully Erna (g. 1968 m. vasario 7 d.) – pagrindinis grupės Godsmack vokalistas, gitaristas ir dainų rašytojas. Savo muzikinę karjerą pradejo kaip būgnininkas.
Sigitas Labanauskas

Biografija

2004 m. baigė Vilniaus kolegiją, buhalteris, 2008 m. baigė Lietuvos žemės ūkio universitetą, ekonomistas.
Ukmergės rajono savivaldybės Ukmergės miesto seniūnijos vyresnysis specialistas.
1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Ukmergės rajono skyriaus narys, 1998–2001 m. Ukmergės skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys, 2001–2005 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas, nuo 2005 m. atsakingasis sekretorius, Vytauto grupės pirmininkas.
„Gelbėkit vaikus“ organizacijos narys rėmėjas, Pilietinio aktyvumo paramos fondo valdybos narys. 
Vaikai Jokūbas, Vladas-Jurgis.
Misrata

Istorija

Miestas atsirado maždaug VII amžiuje kaip karavanų aptarnavimo centras. XII a. vadinosi Thubactis ir aktyviai dalyvavo tarpregioninėje prekyboje. Tarptautinė prekyba daugiausia vyko per Qasr Ahmad uostą (dar vadintas Misurata Marina, t. y. jūrų Misrata), kuris buvo 11 km į rytus nuo Misratos kyšulio ir dabar yra uždarytas. Valdant Osmanų imperijai miesto svarba sumažėjo. XX a. pagrindine miesto ekonomikos sritimi tapo žemės ūkis (dėl drėkinimo sistemos įdiegimo), patogioje strateginėje vietoje prie Libijos pajūrio magistralės.
Diurando linija

Diurando linija – 2640 km ilgio faktinė tarpvalstybinė siena tarp Afganistano ir Pakistano.

Istorija

Diurando linija buvo nustatyta derybomis tarp Afganistano emyro Abdur Rahmano ir Britų Indijos vyriausybės sekretoriaus Henrio Mortimero Diurando. Susitarimas pasirašytas 1893 m. lapkričio 12 d. Kabule.
1849 m. britai nukariavo Pandžabą. Tarp neaiškių Pandžabo vakarinių sienų ir Afganistano gyveno puštūnų gentys, tad tapo neaiškus jų administravimo ir gynybiniai klausimai šioje teritorijoje. Tarp britų buvo dviejų politikos krypčių šalininkai: vieni siūlė laikytis Indo slėnio ribų, kiti siūlė sieną nustatyti toliau į vakarus, Kabulas–Kandaharas linijoje. Laimėjus antrosios pozicijos šalininkams prasidėjo Antrasis anglų-afganų karas, vykęs 1878–80 m., kurio britai nelaimėjo ir įtaka puštūnų teritorijoje buvo paskirstyta apylygiai tarp Afganistano ir Britų Indijos. Ilgainiui britai per genčių karus įtvirtino įtaką savo teritorijose, Afganistano įtakos pusėje padėtis nepakito.
1947 m. Pakistanas tapo nepriklausoma valstybe ir Diurando linija tapo nepažymėta siena tarp Pakistano ir Afganistano. 85 % sienos eina upėmis ir kitais fizinio reljefo žymenimis ir neseka etninėmis ribomis. Tokiu būdu puštūnų gentys tapo atskirtos Pakistano-Afganistano sienos. Religiškai pandžabai ir puštūnai yra sunitai, tačiau tarp jų vyksta konfliktai. Puštūnai turi įtaką Afganistane, o Pakistane dominuoja pandžabai. Nei Afganistanas, nei Pakistanas nepripažino Diurando linijos valstybine siena. Nors Afganistano emyrai yra patvirtinę ją siena su Britų Indija, tačiau argumentuojama, kad šis susitarimas buvo su britais, ne su Indija ar Pakistanu. Tarp puštūnų yra pasisakančių už atskiros jų valstybės, Puštūnistano sukūrimą.
Ceres–Negros FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 2012 m. Tris kartus tapo šalies čempionais (2017, 2018 ir 2019 m.)
Pranas Gudauskas

Pranas Gudauskas (1906 m. liepos 14 d. Šiūpariuose, Klaipėdos raj. – 1941 m. liepą, Kaune) – vienas Lietuvos profesionaliojo cirko pradininkų. Cirko artistas: iliuzionistas, fakyras, akrobatas, žvėrių dresuotojas.

Biografija

1929 m. Klaipėdoje, kartu su panevėžiečiu Petru Taručiu įkūrė kilnojamąjį cirką „Aušra“, davusią pradžią profesionaliajam lietuviškam cirkui. Cirko trupę sudarė to meto geriausi Lietuvos cirko artistai – J.Ramanauskienė-Stankutė, K.Kaluževičius, M.Žebrauskas ir kt.
P. Gudauskas buvo cirko direktorius ir artistas. Karjeros pradžioje arenoje atlikdavo oro akrobatiką, vėliau fakyro, iliuzijos triukus. Kai cirkas įsigijo kelis plėšriuosius žvėris, P. Gudauskas užsiėmė jų dresūra ir cirko programą netruko papildyti pasirodymai su žvėrimis.
1934 m. sukūrė šeimą su „Aušros“ trupėje dirbusia cirko artiste Verute Remeikyte (vėliau santuoka iširo). Metams bėgant P. Gudauskas daugiausia dėmesio skyrė cirko vadovavimui ir žvėrių dresūrai. Tuo metu „Aušra“ jau turėjo vieną profesionaliausių artistų kolektyvą ir didžiausią žvėryną tarp tuo metu šalyje gastroliavusių kelių cirko trupių.
1941 m. prasidėjus II pasauliniam karui, kai Lietuvoje jau buvo įvesta okupacinė vokiečių valdžia, P. Gudausko gyvenimas tragiškai nutrūko Kaune. Jis žuvo repeticijos metu (narve sudraskė tigras).
Vaclovas Jonušas

Biografija

1976 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, mokytojas.
1992–2001 m. AB „Akmenės cementas“ profsajungos komiteto pirmininkas. Nuo 2001 m. Akmenės rajono savivaldybės sporto centro direktorius. Akmenės rajono švietimo tarybos narys.
Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Akmenės rajono skyriaus narys, nuo 1999 m. LSDP tarybos narys, nuo 2003 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas.
2003–2004 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys, Švietimo, kultūros ir sporto komiteto narys. 2011 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys, išrinktas, bet atsisakė mandato.
Žmona Gražina, vaikai Ramunė, Laura.
Rudauka (Seinų apskritis)

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 83 žmonės, iš kurių 81 lenkas ir 2 lietuviai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Adomas Medekša

Biografija

Gimė ir augo iškilaus Lietuvos bajoro Baro konfederato Teodoro Medekšos šeimoje. Baigęs Bajorų institutą, A.Medekša toliau studijavo Dorpato universitete. Priklausė studentų korporacijai Konvent Polonia.
1838 m. Rukainiuose Rusijos caro administracija suėmė 1831 m. sukilimo vadovą Simoną Konarskį ir pradėjo susijusių su juo asmenų paiešką. Į įtartinųjų sąrašą pakliuvo daug Dorpato studentų, tarp jų ir A.Medekša. Jis buvo atvežtas tardymui į Vilnių, bet vėliau paleistas. Nusprendė nebegrįžti į Universitetą ir išvyko gyventi į Poltavą. Ten stojo tarnybon į Rusijos imperijos kariuomenę. Tarnavo Kaukaze, kur buvo pakeltas į karininkus. Išėjęs į atsargą liko Novgorode. Gavęs leidimą nuolat gyventi Kauno gubernijoje, Romainiuose nusipirko dvarą. Naujoje vietoje kartu su kitais organizavo Kredito ir žemės ūkio draugiją.
Krašte kilus 1863 m. sukilimui jo atžvilgiu buvo nusiteikęs skeptiškai. Vėliau įsitraukė ir tapo vienu iš „baltųjų“ krypties sukilėlių. Suimtas ir ištremtas į Permės guberniją, priverstinai teko parduoti Romainių dvarą. Po penkerių metų tremties leista išvykti į Varšuvą, kur gyveno iki mirties.
Buvo dukart vedęs: santuoka su Alina Nielavicka (1830-1855) liko bevaikė, su Klementina Vaisenhof (1835-1899) susilaukė sūnaus Teodoro, kuris netrukus mirė.
Adomo Medekšos gyvenimas buvo gana spalvingas ir atkreipė amžininkų dėmesį. J. Geištoras Rozbitek slapyvardžiu 1877 m. Lvove apie jį išleido biografinę knygą.
Kauno Kovo 11-osios gimnazija

Istorija

Kauno 25-oji vidurinė mokykla įkurta 1966 m. sausio 22 d., 1-11 klasėse mokėsi 1725 mokiniai, dėste 54 mokytojai, iš viso buvo 51 klasė. 1999 m. lapkričio 16 d. mokyklai suteiktas Kovo 11-osios mokyklos vardas. 2005 metais prijungta Šaltinio pagrindinė mokykla. 2015 m. mokykla perreorganizuota į gimnaziją.
Týr

Istorija

Prieš įkuriant „Týr“, Heri Joensen ir Gunnar H. Thomsen buvo subūrę savo pirmąją grupę Cruiser, kai jiems buvo septyniolika. Su jais kurį laiką taip pat grojo Streymoy. Vėliau jie pakeitė grupės pavadinimą į Wolfgang. Grupė albumų neišleido.
„Týr“ buvo suburta 1998 m. sausį. Heri Joensen susitiko savo seną grupės bičiulį Kári Streymoy vakarėlyje Kopenhagoje, Danijoje. Kiek vėliau prisijungė ir bosistas Gunnar H. Thomsen, taip jie tapo trio. 2001 m. prie grupės narių prisijungė gitaristas Terji Skibenæs.
Grupės muzikai įtaką darė skandinavų mitologija, Farerų tradicinė muzika ir sunkusis metalas.
Vokietijoje muzikos kritikai, tarp kurių buvo Peter Krause, apkaltino grupę savo muzikoje ir įvaizdyje perteikiant nacių įtaką, ką aišku grupė neigė.
2006 m. grupė pasirašė sutartį su įrašų studija „Napalm Records“, taip pat su vietine studija „Tutl“. 2007–2009 m. grojo Ragnarök festivalyje, vėliau ir daugelyje kitų. Nuo 2012 m. rugsėjo turi pasirašiusi kontraktą su įrašų studija „Metal Blade Records“.
Jonas Ramonas

Biografija

1967–1971 m. mokėsi Telšių raj. Barzdžių pradinėje mokykloje, 1978 m. baigė Janapolės vidurinę mokyklą. 1979–1982 m. Rietavo tarybinio ūkio technikume įgijo techniko mechaniko specialybę. 1984–1989 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultete ir įgijo mokslinio agronomo specialybę.
Studijuodamas dirbo Telšių rajono miškų ūkyje vairuotoju, nuo 1983 m. Telšių raj. kolūkio „Lenino keliu“ inžinierius mechanikas, agronomas. 1985–1991 m. Telšių rajono Komunalinių įmonių kombinato agronomas. 1991 m. grįžo į gimtąjį Milvydiškių kaimą ir ten ūkininkauja. 1992–1994 m. Telšių rajono Žemės ūkio skyriaus vedėjo pavaduotojas. 2004 m. įstojo į Kauno technologijos universiteto neakivaizdinį skyrių studijuoti statybos architektūros specialybės.
1993 m. vadovavo Žemaitijos ūkininkų streikui, pirmajam atkurtoje nepriklausomoje Lietuvoje. 1993–1995 m. Lietuvos ūkininkų sąjungos Telšių rajono skyriaus pirmininkas. 1997–2000 m. Žemės ūkio rūmų pirmininko pirmasis pavaduotojas, 2000–2005 m. Žemės ūkio rūmų pirmininkas. Lietuvos ūkininkų sąjungos, Lietuvos žemdirbių asociacijos, Lietuvos grūdų augintojų asociacijos narys.
2004–2008 m. Seimo narys, išrinktas Šakių rinkimų apygardoje Nr. 64. Iškėlė Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjunga. 2004 m. Valstiečių liaudininkų frakcijos, nuo 2006 m. sausio 9 d. Mišrios Seimo narių grupės, nuo 2006 m. gegužės 2 d. Pilietinės demokratijos partijos frakcijos narys. 2008–2012 m. Seimo narys, išrinktas partijos Tvarka ir teisingumas sąraše. 
Pirmą kartą vedė 1985 m., paskui išsiskyrė. Antrą kartą vedė 1998 m. Žmona Vilija, dukterys Danielė ir Gabrielė.
Ali Sabihas

Istorija

Ali Sabihas viduramžiais priklausė Ifato sultonatui. XIX–XX a. kentėjo nuo karų tarp Džibučio ir Etiopijos.
Mykolas Tiškevičius (1897)

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų šakos. Tėvas Antanas Tiškevičius (lenk. Antoni Tyszkiewicz). Motina Elena Civinskaitė (lenk. Helena Cywińska, 1879–1947 m.). Sesuo Marija Pliater-Zyberk (1899–1985 m.).
Pagrindinė suma

Pagrindinė suma (angl. notional principal amount) - pinigų suma, pagal kurią konkrečiam finansiniam instrumentui apskaičiuojami gaunami arba mokami pinigų srautai.

Reikšmė

Pagrindinės sumos sąvoka labiausiai naudojama obligacijoms ir pinigų srautų apsikeitimo sandoriams.
Perkant obligaciją, pagrindinė suma perduodama pardavėjui, po to pardavėjas moka palūkanas ir galiausiai, kai ateina obligacijos išpirkimo laikas, sumoka pagrindinę sumą pirkėjui.
Sudarant pinigų srautų apsikeitimo sandorį, pagrindinė suma naudojama tik apskaičiuoti palūkanoms. Sandorio metu pagrindine suma neapsikeičiama.
Esteli

Istorija

Gyvenvietė įkurta 1685 m. Villa de San Antonio de los Esterillos pavadinimu. Vėliau perkelta į dabartinę vietą, prie Esteli upės. 1891 m. gavo miesto statusą ir tapo departamento centru. Po Kubos revoliucijos tapo svarbiu tabako pramonės centru. 1978–1979 m. Esteli vyko nuožmūs Nikaragvos pilietinio karo mūšiai.
Okinavų kalba

Balsiai

Okinavų kalboje yra 3 trumpi, /a i u/, ir penki ilgi balsiai, /aː eː iː oː uː/. Pažymėtina, kad /u/, skirtingai nei japonų kalboje, labializuota.
JFK Saldus

Istorija

Klubas įkurtas 2012 m. Saldus.
2012 ir 2013 m. žaidė II lygos pirmenybėse. 
Nuo 2014 m. I-oje lygoje. Debiutiniame sezone užėmė 13 vietą. Tai geriausias komandos pasiekimas klubo istorijoje. 2015 m. liko 14, o 2016 m. liko paskutinėje vietoje - 15.
Statybų birža

Statybų birža – lietuviškas verslo žurnalas ir portalas statybų tematika. Jame publikuojami statybų konkursai, užsakymai, aprašomos planuojamos ir vykdomos statybos.
Leidėjas ir administratorius – bendrovė „Statybų birža“.