google/wiki40b huggingface dataset:
Akustika

Akustika – tarpdisciplininis mokslas, kuris tiria mechaninių bangų sklidimą dujose, skysčiuose ir kietuose kūnuose, įskaitant vibraciją, garsą, ultragarsą ir infragarsą. Mokslininkas, kuris dirba akustikos srityje yra vadinamas akustiku, o žmogus, kuris dirba akustinių technologijų srityje gali būti vadinamas akustikos inžinieriumi. Akustika gali būti pritaikyta beveik visose gyvenimo kryptyse.
Klausa yra viena iš svarbiausių priemonių gyvūnų pasaulyje išlikti, o kalba išskiria žmogų – jis tobulėja ir vystosi kultūriškai. Taigi nėra keista, kodėl akustikos mokslas yra taip paplitęs visuomenėje – muzikoje, medicinoje, architektūroje, kare ir daug kur kitur. Menas, amatai, mokslas ir technologija.
Žodis „akustinis“ (gr. ἀκουστικός) – akoustikos yra kilęs iš graikų kalbos, reiškiantis „girdimasis“.

Ankstyvas akustikos tyrimas

VI a. pr. m. e. senovės Graikijos filosofas Pitagoras norėjo sužinoti, kodėl kai kurie muzikiniai intervalai atrodė labiau gražesni negu kiti ir jis rado atsakymą – tai lemia harmonijų stygos santykiai. Manoma, jog jis stebėjo, kaip stygos ilgis yra išreiškimas sveikųjų skaičių santykiais (pvz., 2 su 3, 3 su 4) ir tada sukurti tonai bus harmoningi.
Akustikos procesų supratimas ypač paspartėjo po mokslinės revoliucijos. Jos pradus 1636–1638 m. suformulavo Galilėjus (1564–1642) ir taip pat nepriklausomai Marin Mersenne (1588–1648).
Mūsų tiesa

Mūsų tiesa – JAV lietuvių socialistų sąjungos dvisavaitis laikraštis, leistas 1919 m. vasario 14-vasario 24 d. Filadelfijoje ir Niujorke.
Redaktoriai Kazimieras Vidikas, V. Rudaitis.
Pinsko kunigaikštystė

Istorija

Iki XII a. pabaigos kunigaikštystė vystėsi kaip Turovo-Pinsko žemės dalis. Ji pirmą kartą suformuota XII a. pabaigoje, kuomet Turovo Jurijus Jaroslavičius ją kaip dalinę kunigaikštystę davė valdyti savo sūnui.
1204 m. Ipatijaus metraštis mini Pinsko kunigaikštį Vladimirą, 1228 m. – Rostislavą, kuris kariavo su Danilu Haličiečiu dėl Čartorijsko vietovės. 1247 m. minimas kunigaikštis Michailas, o 1262 m. Teodoras, Demidas ir Jurijus Vladimirovičiai.
Nuo maždaug 1320 m. Pinskas atiteko LDK, ir Gediminas jame paskyrė savo sūnų Narimantui. Vėliau čia valdė šio sūnūs Michailas, Vasilijus ir Jurijus, dar vėliau – Žygimantas Kęstutaitis. Tuo metu kunigaikštystė sudarė dalį Trakų vaivadijos.
1471 m. sulig Marija Olelkaite, Pinskas tapo Olelkaičių valda. 1521 m. Žygimantas Senasis kunigaikštystę perdavė valdyti žmonai Bonai Sforcai, kuri ją pavertė seniūnija.
Vytautas Jančiauskas

Vytautas Jančiauskas – buvęs Lietuvos futbolininkas, Lietuvos nusipelnęs treneris.
Pantera (grupė)

Biografija

Du broliai Dimebag Darrell (gitaros virtuozas) ir Vinnie Paul (būgnų mašina) 1983 metais subūrė grupę Pantera ir buvo vieni iš įtakingiausių 90-ųjų heavy metal grupių. Jie buvo trashcore pradininkai, o ankstesne jų kūryba buvo įvardijama kaip power groove, arba modern metal.
Pirmas Pantera komerciškai sėkmingai įrašytas albumas buvo 1990-ais „Cowboys from hell“. Tuomet jų muzika buvo vis dar prisotinta klasikinio heavy metal- Rob Halford stiliaus vokalu ir ekstarvagantikais rifais bei solo partijom gitaristo Dimebag Darrell, vis del to albumas buvo kur kas ekstaramalesnis nei paprastas heavy’is.
Vėliau grupė pradėjo eksperimentuoti, siekdama būti "sunkiausia" grupe pasaulyje. Tai papiktino daugelį senojo metalo gerbėjų, o šlovė užvaldė Phil Anselmo galvą. Po jo narkotikų perdozavimo ir pykčių su broliais Abbott'ais grupė iširo.

Iširimas

Deja Philip Anselmo (vokalistas) paliko grupę ir subūrę vidutinio lygio hardcore grupę, jo pavyzdžiu nusekė ir kitas grupės narys Rex Brown. Šiuo metu jis groja grupėje Down kuri, iš tiesų, neturi nei sutarties su jokia įrašų kompanija, nei intesyvaus koncertinio turo tvarkaraščio.
Likę du broliukai dar ilgai bandė suburti pantera iš naujo, deja nieko nepavyko ir jie subūrė dar viena grupę Damageplan.
2004 m. gruodžio 8 d. gitaros virtuozas Dimebag Darrell, koncertuodamas su grupe Damageplan Columbus klube, buvo nušautas. Pasak liudininkų, grupei pradėjus groti pirmą gabalą, 25 metų jaunuolis vardu Nathan Gale pribėgo prie scenos ir, užlipęs ant jos, pradėjo šaudyti į grupės narius. Daugelis žiūrovų iš pradžių pamanė, jog tai šou dalis. Kaip teigia liudininkai, pamišėlis rėkdamas pirma šovė į Dimebag'ą, paleidęs net penkis šūvius į muzikantą.
Taip pat nušautas Damageplan apsaugos viršininkas, naktinio klubo darbuotojas ir vienas fanas. Pats šaudytojas taip pat buvo nukautas policininko, kadangi neatrodė, jog jis ruoštųsi nustoti siautėjęs. Nepatvirtintais duomenimis, pamišėlis, nekentė Dimebag’o už tai, jog neva dėl jo kaltės iširo grupė Pantera. Žudiko motinos teigimu, jis nekentė brolių, nes šie neva vogė jo dainų idėjas. Taip pat buvo nesunkiai sužeistas grupės grupės narys John "Cat" Brooks, kurį pamišėlis laikė įkaitu.
Kruopių dvaras

Istorija

Minimas nuo XVI a. XVIII a. pabaigoje dvaras išlaikė Kruopių bažnyčią.

Parkas

Dabar iš dvaro likusi dalis parko, kuriame auga retų medžių, kaip antai Amūrinis kamštenis. Parką iš dviejų pusių supa kanalai. Pakraštyje – Antrojo pasaulinio karo metais žuvusių karių kapai. Sovietmečiu šalia parko buvo įrengtas didelis tvenkinys, parke – nedidelė vasaros estrada, suformuotas takų tinklas.
Edgar Brandt

Edgaras Brandtas (Edgar Brandt; 1880–1960) – Prancūzijos ginklų konstruktorius, kompanijos, suprojektavusios 60 mm, 81 mm ir 120 mm minosvaidžius, įkūrėjas ir vadovas. Jo sukurtus minosvaidžius daug šalių kopijavo Antrojo pasaulinio karo metais ir po jo. Jis išrado artilerijos sviedinius su numetamais gaubtais (angl. sabot), vystė HEAT šautuvines granatas, tuo žymiai prisidėdamas prie efektyvių prieštankinių pėstininkų ginklų su HEAT užtaisais kūrimo.

Brandto kompanijos istorija

1902 m. įkūrė kompaniją établissements Brandt, kuri gamino geležies dirbinius ir lengvuosius ginklus. Būstinė buvo Paryžiuje, adresu 76 rue Michel-Ange.

1936 m. jo kompanija buvo nacionalizuota. Vėliau ji įsigijo kelias inžinerines kompanijas. Viena tokių kompanijų buvo 1938 m. įsigyta société Mécanique Industrielle de Précision (MIP) Tulėje (pranc. Tulle). Tais pačiais metais E. Brandtas atidarė įmonę La Ferté-Saint-Aubin, kur įsikūrė ir kompanijos centrinė būstinė.
1956 m. prie établissements Brandt buvo prijungta kompanija Hotchkiss et Cie, naujoji kompanija vadinosi Hotchkiss-Brandt. Ši 1966 m. prisijungė Thomson kompanija ir persivadino į Thomson-Brandt Armements. Dabar kompanija vadinasi TDA Armements SAS ir priklauso Thales Group.
Adomo Mickevičiaus paminklas Vilniuje

Adomo Mickevičiaus paminklas Vilniuje – paminklas, pastatytas 1984 m. pietinėje dalyje skvero, esančio prie šv. Onos bažnyčios varpinės bei Bernardinų bažnyčios Maironio gatvėje, netoli Vilnelės upės.
Paminklo autorius yra Lietuvos menininkas skulptorius Gediminas Jokūbonis, architektas Vytautas Čekanauskas. Paminklo atidarymas įvyko 1984 m. balandžio 18 d. Iškaltas iš granito, atvežto iš Voluinės.
Paminklas pastatytas ant bazalto plytelėmis grįstos aikštelės. Link jos veda trys takeliai ir bazaltiniai laipteliai. Paminklo kompoziciją sudaro monumentali apvali skulptūra ant neaukšto (0,57 m) stačiakampio postamento su užrašu lietuvių kalba „Adomas Mickevičius“. A. Mickevičiaus figūra (4,5 m aukščio) susimąsčiusi žvelgia į miestą, atsirėmusi į perskeltą į dvi dalis ir kiek pasislinkusią koloną. Dvi kolonos dalys simbolizuoja poeto gyvenimą tėvynėje ir svetur, bei kartu jo priklausymą dviem – lietuvių ir lenkų – kultūroms.
Figūros charakteris bei architektūrinė aplinka aukštą paminklą daro kameriniu. Poetas pavaizduotas susimąstęs, beveik užmerktomis akimis. Veido formos sukurtos pagal poeto atvaizdus.
1996 m. prie paminklo pridėta nepabaigta Henriko Kunos (Henryk Kuna) plokštė. Tenai taip pat yra 6 plytos (iš 12 planuotų). Jos rodo scenas iš „Vėlinės“: „Pas Senatorių“, „Pikto pono šmėkla“, „Konrado tiklas“, „Kapinėse“, „Konrado susitikimas su kun. Petru“, „Kelias į tremtį“. Plytos su paminklu sudaro vieną kompoziciją.
Viktoras Vaičiūnas

Viktoras Vaičiūnas (1896 m. spalio 3 d. Piliakalniuose, Ukmergės apskritis (dab. Jonavos rajonas) – 1945 m. rugsėjo 3 d. Kaune) – gydytojas psichiatras, neuropatologas, psichiatrijos dėstytojas, Kauno universiteto (KU) profesorius.
Brolis Petras Vaičiūnas, rašytojas.

Biografija

1922 m. baigė medicinos mokslus Petrogrado karo medicinos akademijoje.
1922-1925 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje – karo gydytoju Lietuvoje. Nuo 1925 m. jaunesnysis asistentas profesoriaus J. Blažio vadovaujamoje KU Nervų ir psichikos ligų klinikoje, nuo 1927 m. vyresnysis asistentas, nuo 1939 m. iki 1945 m. KU Nervų ir psichikos ligų katedros vedėjas (J. Blažiui mirus). Nuo 1945 m. profesorius.
Svarbiausi darbai apie meningito diagnostiką ir gydymą, psichoterapiją. V. Vaičiūno pastangomis klinikoje pradėta praktikuoti encefalografija, mielografija, insulino ir elektros šoko terapija.
Buvo vedęs. Dukra Judita Vaičiūnaitė ((1937–2001), poetė, vertėja.
Pskovo sritis

Istorija

Pskovo sritis sudaryta 1944 m. rugpjūčio 23 d. Plotas 55 300 km²; gyventojų – 736,7 tūkst. (2005). Administracinis centras – Pskovas.
Nuo 2004 metų Pskovo sričiai vadovauja gubernatorius Kuznecovas Michailas Varfolomejevičius (Кузнецов, Михаил Варфоломеевич).

Geografija

Pskovo srities vakaruose plyti velikajos žemuma su Pskovo-Peipaus įduba. Yra aukštumų: Lugos, Sudomos, Bežanicų (iki 338 m aukščio). Didžiausios upės – Velikaja, Šelonė, Lovatė, Pliusa. Daug ežerų, didžiausieji – Peipaus (dalis), Pskovo.
Fračija prieš Drakulą

Turinys

Džandomenikas Fračija – nevykėlis nekilnojamojo turto agentas, bijantis visko, net savo paties šešėlio, jam nesiseka nei darbe, nei asmeniniame gyvenime. Galiausiai darbdavys jam pareiškia ultimatumą – arba jis parduos bent vieną namą, arba neteks darbo. Fračijai pavyksta rasti klientą, kurį domina Transilvanijoje esanti senovinė pilis. Jiedu vyksta į vietą, neįtardami, kad šios šeimininkas grafas Vladas yra vampyras...
Benkaimis

Istorija

Kaimas galimai ankstesnės prūsų gyvenvietės vietoje įkurtas 1560 m. iš Lietuvos atsikėlusių protestantų. 1656 m. kaimą nusiaubė totoriai, o 1710 m. maro epidemijos metu per keturis mėnesius žuvo 2115 gyventojų. Vietoje jų atkelti vokiečiai iš Zalcburgo. Baigiantis Antrajam pasauliniam karui didelę kaimo dalį sudegino Raudonoji armija, o likę gyventojai buvo ištremti į Vokietiją. 1945 m. į Benkaimį perkelti ukrainiečiai iš Beščadų ir Žešuvo. Kaime veikė ukrainiečių kultūros draugija, folklorinis ansamblis, mokykloje pamokos vyko ukrainiečių kalba.
1569–1574 m. pastatyta bažnyčia, kuri 1646 m., 1698 m. ir XVIII a. pabaigoje perstatyta renesanso stiliumi, 1945 m. rusų sugriauta, 1975–1980 m. atstatyta kaip katalikų Šv. Antano Padujiečio bažnyčia. Taip pat kaime yra graikų katalikų bažnyčia, kuriai priklauso 1200 parapijiečių. 
1975–1998 m. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijai.
Magistralinis kelias A8 (Lietuva)

Istorija

Sovietmečiu (~1980-1990 m.) kelias buvo žymimas indeksu A230.
~2002 m. buvo atidarytas ruožas tarp Sitkūnų ir Aristavos. Iki ruožo atidarymo trasa iki Aristavos ėjo nuo Cinkiškių per Kėdainius. Po atidarymo, senajam keliui į Kėdainius buvo suteiktas Lietuvos krašto kelio numeris  229  Aristava–Kėdainiai–Cinkiškiai .
OKS Odra Opole

Istorija

Klubas įkurtas 1945 m. Yra dalyvavę elito diviziono kovose.
Eduardas Kunavičius

Eduardas Kunavičius (1926 m. spalio 2 d. Paželviai, Želvos valsčius – 2006 m. vasario 5 d. Vilnius) – Lietuvos aktorius, režisierius.

Biografija

Brolis Henrikas Kunavičius, žmona aktorė Gražina Urbonaitė. 1947–1949 m. studijavo A. Lunačiarskio teatro meno institute Maskvoje, 1949 m. baigė Kauno dramos teatro studiją. 1949–1954 m. vaidino Kauno dramos, 1954–1957 m. Lietuvos dramos, 1960–1962 m. Kapsuko (dab. Marijampolė) dramos teatre. 1963–1976 m. Lietuvos televizijos teatro aktorius, 1976–1986 m. režisieriaus asistentas.
Vaidino radijo teatro spektakliuose, kino, televizijos filmuose. Parengė lietuvių (E. Mieželaičio, V. Mozuriūno, P. Širvio) ir užsienio (M. Kunderos) rašytojų kūrinių programų.
Mentonas

Geografija

Mentonas įsikūręs už 8 kilometrų nuo Monako, 20 kilometrų nuo Nicos, 2 kilometrų nuo Italijos sienos, prie Viduržemio jūros.
Pašventupio II piliakalnis

Piliakalnis

Piliakalnis yra 440 m į rytus nuo Pašventupio pirmojo piliakalnio. Jis įrengtas aukštutinės Nemuno terasos krašte. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 6x9 m dydžio, nuolaidėjanti į pietryčių pusę. Jos šiaurės vakarų krašte supiltas 10 m ilgio, 3 m aukščio, 15 m pločio pylimas, už kurio iškastas 22 m pločio, 2 m gylio griovys. Šlaitai statūs, 20 m aukščio.
Vakarinis šlaitas palengva eroduoja. Piliakalnis apaugęs tankiu mišriu mišku. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 7100 m².

Tyrimai

1953 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia.

Aplinkiniai piliakalniai

Sabalėnų piliakalnis 5,5 kmBačkininkėlių piliakalnis 5 kmDarsūniškio piliakalnis 5 km
Migonių piliakalnis 8,5 kmGriešių piliakalnis 41 km
Pašventupio piliakalnis 0,44 kmPalapainės piliakalnis 9 kmMačiūnų piliakalnis 9 km
Pačiudiškių piliakalnis 11 kmPagaršvio piliakalnis 5 kmPelekonių I piliakalnis 5 km
Pastaba:Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Leonas Mackevičius

Biografija

Karo metu dirbo fabriko „Guma“ vyr. inžinieriumi, gelbėjo žydų vaikus. 1946–1955 m. Kauno gumos dirbinių gamyklos „Inkaras“ direktorius. 1950 m. baigė Kauno universitetą.
1955–1956 m. LSSR lengvosios pramonės ministro pavaduotojas. 1956–1957 m. LSSR vietinės ir kuro pramonės ministras. 1957–1959 m. Liaudies ūkio tarybos pirmininko pavaduotojas. 1959–1964 m. Kėdainių chemijos kombinato, 1964–1971 m. Kauno dirbtinio pluošto gamyklos direktorius. 1971 m. technikos mokslų kandidatas. 1971–1989 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas, nuo 1976 m. docentas. Tyrimų sritis – dirbtinio pluošto technologija ir įrenginiai, ultrafiltravimo membranų gamyba. 6 išradimų autorius.
Baltapilvės papūgos

Išvaizda

Kūnas nedidelis, kresnas, uodega trumpa ir suapvalinta. Pilvo ir krūtinės plunksnos baltos. Antsnapis ir posnapis gana stambūs ir ryškiai suapvalinti.

Paplitimas

Paplitusios Amazonijoje, rausvagalvės pietuose, o juodagalvės šiaurėje.

Gyvenimo būdas

Gyvena tankiuose tropiniuose miškuose. Maitinasi įvairių augalų vaisiais ir sėklomis. Kartais lesa ryžius, todėl gali pakenkti jų pasėliams. Didžiąją dalį gyvenimo praleidžia medžių lapijoje. Dažniausiai stebimos poromis arba nedidelėmis grupėmis.
Malė

Malė (Malé) – miestas Indijos vandenyne, Maldyvų salų sostinė ir didžiausia bendruomenė. 81,6 tūkst. gyventojų (2004). Išsidėstęs Malės atole, netoli pusiaujo. Tai pagrindinis šalies ekonominis ir administracinis centras bei prekybos uostas. Pagrindinė ekonominė veikla – žuvų konservavimas; taip pat prekiaujama kokoso palmių produkcija. Išvystyta turizmo pramonė. Su Šri Lanka, esančia į šiaurę nuo salų, Malė susisiekia laivais, be to, netoli miesto yra modernus tarptautinis Hulule oro uostas.

Istorija

Malė 1887-1965 m. buvo britų protektorato dalis, 1965 m. tapo nepriklausomų Maldyvų Salų (nuo 1968 m. vadinamų Maldyvų Respublika) sostine.
Alfonsas Krivickas

Alfonsas Krivickas (1919 m. rugsėjo 3 d. Kaunas – 1990 m. birželio 20 d. Geisenheimas, Vokietija) – Lietuvos ir Vokietijos grafikas, tapytojas.

Biografija

1943 m. Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute baigė taikomąją grafiką. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1948–1950 m. dėstė Dailės ir amatų mokykloje Freiburge, 1953–1984 m. mokytojavo Vasario 16-osios gimnazijoje Hiutenfelde. Keliavo po Europą, lankėsi Lietuvoje.

Kūryba

Kūryba pasižymi temų, formų, technikų įvairove. Sukūrė estampų („Prie stalo“ 1942 m., „Elgeta“, „Girtuoklis“, abu 1943 m., „Moters galva“ 1950 m., ciklai „Žemė ir kosmosas“ 1972 m., 1976 m.), piešinių, paveikslų (laku, tempera), skulptūrų projektų. Ankstyviesiems kūriniams būdingas dramatizmas, ekspresija, raiškus piešinys, vėlyviesiems – dekoratyvumas, apibendrintos, stilizuotos formos, sąsajos su tautodaile, daugiausia ornamentika.
Nuo 1943 m. dalyvavo parodose, surengė daugiau kaip 10 individualių parodų Badeno-Viurtembergo žemės miestuose, 5 – Lietuvoje (Vilniuje 1970 m., 1973 m., 1978 m., 1989 m.).
Afrikinė tiama

Paplitimas

Šių medžių natūralus paplitimo arealas – Sub-Sacharos Afrikos atogrąžų regionai. O valstybės kuriose auga, tai: 
Siera Leonė, Liberija, Dramblio Kaulo Krantas, Gana, Nigerija, Kamerūnas, Gabonas, Kongo Respublika, Kongo Demokratinė Respublika, Uganda, Angola.

Matmenys

Tai viena aukščiausiai užaugančių Afrikos žemyne vietinių medžių rušis. Užauga iki 50-65 m aukščio ir iki 2-3 m skersmens kamienu.

Morfologija

Kamienas ilgas, iki 40 m aukščio bešakis. Žievė pilkai ruda, stora, iki 4 cm. Lapai plunksniškos formos, dideli, iki 50 cm ilgio, o lapeliai apie 16-32 cm ilgio ir jų galuose smailėjantys.

Kiti duomenys

Afrikinė tiama toleruoja sausrą ir mėgsta daugiau saulės šviesos.

Panaudojimas

Mediena labai plačiai naudojama statyboje, baldų gamyboje, namų vidaus ir išorės apdailose.

Pavojai

Dėl vertingos medienos ši rūšies medžiai kertami per visą jos natūralaus išplitimo arealą, tad gresia didelė rizika išnykti natūralioje gamtoje. Kad apsaugotį ją, kai kuriose šalyse kur jos auga, įvesti apribojimai jų kirtimui.
General Financing

Akcininkai

„Marginalen AB“ yra Švedijos finansų holdingas, turintis daugiau nei 30 metų patirtį finansų srityje. „Marginalen AB“ priklausančios bendrovės veikia Švedijoje, Olandijoje bei Pabaltijo šalyse.
Švedijoje „Marginalen AB“ priklauso bankas „Marginalen Bank“, kuris buvo įkurtas 2010 metais sujungus „Finans AB Marginalen“ su jos dukterine bendrove „Bank2“ bei dalimi „Citibank Swedish consumer bank“.
Lietuvoje „Marginalen AB“ priklauso skolų išieškojimo bendrovė „Gelvora“. Trys „Marginalen AB“ bendrovės veikia Latvijoje – tai SIA Aizdevums.lv, UAB „Gelvora“ padalinys bei privačių asmenų finansavimo įmonė „MG Capital“, kurią koncernas įsigijo šių metų rugpjūčio mėnesį iš „GE Capital“ („General Electric Capital Corporation“).
Žalpių Šv. Benedikto bažnyčia

Istorija

Žalpiai 1616–1721 m. priklausė Raseinių evangelikų reformatų bažnyčiai. Apie 1814 m. pastatyta katalikų koplyčia, įsigytas varpas, 1815 m. – vargonai. Iki 1907 m. nuolatinio kunigo nebuvo. Viduklės klebono rūpesčiu 1896 m. Žalpių koplyčiai pakeista dalis sienojų. Kunigas Izidorius Gudavičius 1928 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią. 1929 m. sausio 20 d. konsekruota. Žalpių kapinėse palaidotas žymus vargonų meistras Jonas Garalevičius (1871–1943).

Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su trisiene apside, žema penkiasiene zakristija ir 2 bokšteliais. Vienanavė.
N'Dama

N'Dama – Vakarų Afrikos galvijų (rūšis Bos taurus) veislė.
Kiti veislės pavadinimai Boenca , Boyenca (Bisau Gvinėja), Fouta Jallon, Fouta Longhorn, Fouta Malinke, Futa, Malinke, Mandingo (Liberija), N'Dama Petite (Senegalas).
Veislė kilo Gvinėjos aukštumose, jie auginami ir pietų Senegale, Bisau Gvinėjoje, Gambijoje, Malyje, Dramblio Kaulo Krante, Liberijoje, Nigerijoje ir Siera Leonėje.
Šios veislės galvijai yra atsparūs naganai, todėl jie sėkmingai auginami musių cėcė paplitimo rajonuose. Jie taip pat labai atsparūs erkėms ir erkių platinamoms ligoms, taip pat – atrajotojų skrandžiuose parazituojantiems nematodams Haemonchus contortus.
XIX a. N'Dama galvijai iš Senegalo buvo įvežti į St. Croix salą (viena iš JAV Mergelių salų), kur juos kryžmino su Red Poll galvijais ir taip išvedė Senepol veislę.
Pakeleivis

Turinys

Valteris – alkoholikas reporteris, su žmona Eva išsiruošęs kelionei po Ameriką pikapu su gyvenamąja priekaba. Per 9 metus jų santuoka išsisėmė ir dabar jiedu vienas kitą nuolatos erzina, kol viskas dažniausiai baigiasi audringais barniais. Jiems išvažiuojant iš kempingo Valteris griūna ir susilaužo ranką, todėl toliau vairuoti imasi Eva.
Pakeliui pamačiusi sudaužytą mašiną ir norėdama paerzinti vyrą, Eva paima Adamu prisistačiusį pakeleivį. Paprašęs pavėžėti iki miesto jis netrukus ima priekabiauti prie Evos, kol galiausiai, išsitraukęs ginklą, pareikalauja nuvežti jį į Meksiką.
Tuo metu radijas nuolat transliuoja pranešimą apie apiplėštą banką ir 3 nusikaltėlius, pasprukusius su 2 milijonais dolerių ir sutuoktiniai supranta, kad jų mašinoje atsidūrė vienas iš jų.
Netrukus juos sustabdo policija. Valteris duoda jiems ženklą ant degtukų dėžutė užrašydamas „S.O.S.“, tačiau Adamas pasirodo vikresnis ir nušauna abu pareigūnus. Pakeliui sustojusi degalinėje, Eva bando prašyti pardavėją pagalbos, tačiau šis prastai kalba angliškai ir ji nusprendžia nerizikuoti, bijodama suerzinti Adamą.
Nakvynei jie sustoja prie nedidelės upės ir, kol Eva ruošia valgį, Valteris ima iš Adamo interviu savo įsivaizduojamai būsimai knygai. Šis, suerzintas kai kurių klausimų, pririša Valterį prie kėdės ir ima priekabiauti prie Evos, tačiau tuo metu nuaidi šūvis ir Adamas krinta į krioklį. Pasirodę 2 vyrai yra jo kompanionai, kuriuos Adamas apgavo, pasisavindamas visus pinigus. Radę lagaminą jie ketina nušauti sutuoktinius, tačiau Valteris sugeba juos įtikinti, kad be judviejų pagalbos šiems nepavyks pereiti Meksikos sienos.
Vyrai pasislepia priekaboje, tačiau kitą dieną jiems kelią pastoja sunkvežimis, vairuojamas Adamo. Po susišaudymo jo bendrai žūva ir jis vėl sėda į Mančinių mašiną, kad tęstų kelionę.
Sustojus kitos nakvynės, Adamas suriša Valterį ir jo akyse prievartauja žmoną. Bijodama dėl vyro gyvybės, Eva pasiūlo pratęsti treileryje, tačiau Adamas nori pirmiausia atsikratyti Valterio. Tuo metu, kai jis išsitraukia revolverį, Eva nušauna jį iš medžioklinio šautuvo, buvusio treileryje.
Jiems bandant išvažiuoti mašina įklimpsta ir Valteris, bijodamas kad juos gali kas pamatyti, paslepia kūną treileryje. Įklimpusią mašiną ištraukia pro šalį važiuojantis senolis ir sutuoktiniai kitą dieną toliau tęsia kelionę. Besiginčydami ką daryti su kūnu ir pinigais, jiedu sustoja pakelės užeigoje, kur būrys jaunuolių pastebi, kad pora turi daug pinigų. Važiuojant toliau, jie sukelia avarinę situaciją ir mašina nulekia nuo kelio. Jaunuoliai iš apsvaigusių sutuoktinių kišenių pasiima 300 dolerių, tačiau palieka lagaminą su 2 milijonais.
Atsigavęs Valteris pastebi, kad Eva sunkiai sužeista, tačiau, ištrūkęs iš mašinos, greta jos įkelia Adamo kūną, ir, viską apliejęs benzinu, padega.
Treileriui liepsnojant, Valteris eina link kelio su lagaminu pinigų, ketindamas sustabdyti pakeleivingą mašiną.
Kauno VIČI-Aistės

Istorija

1961 m. įkurta komanda „Kibirkštis“. Vėliau tapo „Ryšininkas-Šviesa“, paskui „Telerina“. Nuo 1995 m. komanda vadinosi „Lietuvos Telekomas“, o Vilniaus „TEO“ tapo po 2005–2006 m. sezono pabaigos.
2010 m. pasitraukus klubo pagrindiniam rėmėjui (TEO LT) ir juo tapus Vičiūnų grupei, komanda iš Vilniaus persikėlė į Kauną ir nuo 2010 m. rudens sezono dalyvauja Lietuvos moterų krepšinio čempionate (LMKL) ir Moterų Eurolygos turnyre kaip Kauno „Viči-Aistės“.
Ablinga

Pavadinimo kilmė

Kaimo vardas tikriausiai kuršiškas, kadangi jų vietovardžiams būdinga priesaga -ng-.