Vaidmenų žaidimas

Vaidmenų žaidimas (angl. role-playing game, sutrump. RPG) – žaidimas, kuriame žaidėjas susitapatina su fantastiniu, įsivaizduojamu veikėju, keliaudamas, kovodamas ir kitaip veikdamas už jį išgalvotame, fantastiniame pasaulyje. Žaidėjų tikslas yra kuo įtikinamiau atlikti savo vaidmenį žaidimo pasakojime. Tam prireikia ne tik tiesioginės vaidybos, bet gebėjimų priimti struktūriškai apibrėžtus sprendimus ir vystyti savo veikėją. Žaidėjo žaidime atlikti veiksmai gali nusisekti arba ne, atsižvelgiant į žaidimo taisykles ir gaires.
Egzistuoja keletas RPG žaidimo žanrų. Pirminis žanras, dažnai vadinamas stalo vaidmenų žaidimu (nors stalas nebūtinas), žaidžiamas diskutuojant. Tuo tarpu vaidybiniame vaidmenų žaidime (LARP) žaidėjai patys fiziniu būdu atlieka savo veikėjų veiksmus. Abiejuose šiuose žanruose už žaidimo pasaulį ir kitų žaidėjų sąveiką su juo atsakingas žaidimo meistras, kuris nustato žaidimo taisykles ir vyksmo vietą bei laiką ir eina tarsi teisėjo pareigas, tuo tarpu likusieji žaidėjai vaidina savo pasirinktą veikėją.
„Požemių ir drakonų“ pradžiamokslyje rašoma, jog žaidime nepralaimima: mirtis galima tačiau žuvus leidžiama iškart žaisti už kitą personažą. Žaidimo meistras nekovoja vienas prieš visus ir turi stengtis įtraukti į fantazavimą visą grupę. Meistrui nupasakojus situaciją, jei neaišku, žaidėjai turi aktyviai klausti. Žaidėjų kuriamiems personažams suteikiami taip pat ir charakterio trūkumai (godus, linkęs rizikuoti dėl žinių ir pan.), kurių paisoma. Nors žaidimui pakanka vieno ar kelių kauliukų (dažnai tik tiek ir tenaudojama), galima įsigyti parengtų aplinkos, charakterių, vietovės ir kitokių aprašymų bei planų. Anksčiau paplitusios vaizdingos plastmasinės figūrėlės dabar nebepopuliarios. Kai kurie meistrai nuotaikai sukurti naudoja muziką. Išsamus žaidimo taisyklių bei jų taikymo aprašymas užima tris tomus, kuriuos siūloma pirkti, jei pavyks ir patiks pirmieji bandymai. 
Keletas RPG žaidimų tipų egzistuoja ir elektroninėje terpėje. Tai būtų internetiniai tekstiniai MUD žaidimai ir jų grafiniai pasekėjai – daugelio žaidėjų interneto vaidmenų žaidimai (MMORPG). Taip pat yra ir ne internete žaidžiamų kompiuterinių vaidmenų žaidimų, kuriuose žaidėjas valdo vieną veikėją ar jų grupę ir progresuoja vykdydamas užduotis. Tokie žaidimai paprastai yra artimai susiję su stalo vaidmenų žaidimais, kadangi dalijasi su jais vyksmo vieta ir taisyklėmis, tačiau siūlo gilesnį veikėjo vystymą.
Nors egzistuoja plati RPG žaidimų įvairovė, tokie žaidimai kaip kolekcionuojamų kortų žaidimai ar karo žaidimai, kurie turi sąsajų su vaidmenų žaidimais, nėra jais laikomi. Juose kartais gali pasitaikyti vaidmenų žaidimų elementų, bet tai nėra esminė detalė.

Struktūra

Žaidimo meistras kuria įsivaizduojamą žaidimo pasaulį su visais ten tvyrančiais pavojais bei tikslais. Priklausomai nuo pasirinktų taisyklių ir bendro sutarimo tarp žaidėjų pasaulis gali būti panašus į tam tikros epochos tikrą pasaulį (pavyzdžiui, viduramžių Anglija, Vytauto Lietuva, dabartinis Irakas ar pan.), arba tai gali būti visiškai išgalvotas pasaulis (tolima planeta su bestuburiais gyvūnais, tolima ateitis ar pan.). Fentezi stiliaus vaidmenų žaidimuose veikėjai susiduria su galingų burtininkų ar karalių sąmokslais, su dievų planais, kaunasi su pabaisomis (nuo šiaip pavojingų žvėrių, kaip antai lokių ar liūtų, iki drakonų ar galingų nemirėlių), draugauja ir konfliktuoja su kitų protingų rūšių būtybėmis (elfais, nykštukais, gnomais ar orkais).

Žaidimo meistras kuo objektyviau valdo pasaulyje esančius padarus (tiek veikėjų priešus, tiek ir draugus). Taip pat jis stebi, kad būtų laikomasi iš anksto nustatytų taisyklių.
Dažnai vaidmenų žaidimuose naudojami lošimo kauliukai, dažnai ne tik šešiasieniai, bet ir su 4, 8, 10, 12, 20 sienų. Tai priklauso nuo pasirinktų taisyklių.

Istorija

Vienos pirmųjų vaidmenų žaidimų taisyklių buvo pavadintas „Dungeons & Dragons“ („Požemiai ir Drakonai“, 1974 m.), vėliau jis buvo patobulintas ir tapo „AD&D“ – „Advanced Dungeons & Dragons“. Gan sparčiai šios taisyklės išpopuliarėjo visame pasaulyje (taip pat ir Lietuvoje). Jų pagrindu buvo sukurta nemažai vaidmenų žaidimų kompiuteriui („Baldur's Gate“, „Newerwinter Nights“ ir kiti).
Šios taisyklės buvo pritaikytos tam tikram pasauliui (šiek tiek panašiam į J. R. R. Tolkieno Viduržemį) su įvairiomis fantastinėmis būtybėmis.
Tikroviškesnių pasaulių mėgėjams, o ypač mokslinės fantastikos fanams reikėjo kitokių pasaulių, taigi buvo sugalvota nemažai kitų taisyklių – tiek universalių (pvz.: „GURPS“), tiek skirtų tam tikriems žaidimų tipams (burtininkų pasauliui, kaip antai „Ars Magica“, planetų užkariavimui, siaubo žanro žaidimams, kaip antai „Vampire: The Masquerade“, „Call of Cthulhu“ ir pan.)
Vaidmenų žaidimų populiarumas ženkliai sumažėjo XX a. paskutinio dešimtmečio viduryje, pasirodžius kolekcionuojamų kortų žaidimams („Magic: The Gathering“, vėliau gausybei kitų).

Ne internetiniai vaidmenų žaidimai

Ne internetu žaidžiami kompiuteriniai vaidmenų žaidimai gali būti socialinio pobūdžio, kuomet pagrindinė tikslo siekimo priemonė yra ne grubi jėga, o bendravimas su ne žaidėjų personažais (NPC, angl. Non Player Characters), kuriuos valdo žaidimo meistras (šiuo atveju kompiuteris). Taip pat tokiuose žaidimuose kovos yra sumažintos iki minimumo arba išvis pašalinamos. To pasiekiama arba mechanikos dėka (veikėjai labai lengvai miršta) arba pasaulio santvarkos dėka (nusikaltimai greitai išaiškinami ir baudžiami). Kaip priešingybė jiems egzistuoja vadinamosios skerdynės (hack and slash), didžiuma laiko veikėjai užsiima oponentų naikinimu ir geresnių daiktų bei pinigų rinkimu. Tokio tipo žaidimuose praktiškai nėra socialinio žaidimo elementų, o veikėjams keliamos užduotys paprastai skirtos tik skerdynių pateisinimui.

Internetiniai vaidmenų žaidimai

Dar kitaip vadinami MMORPG. Tai vienas labiausiai paplitusių internetinių žaidimų žanrų, kuriame galima žaisti grupėje draugų atliekant užduotis, renkant žaidimo pasaulio pinigus, kovojant prieš įvairius sutvėrimus. Dažniausiai tokiuose žaidimuose renkama patirtis, dėl kurios kyla žaidėjo lygis, galima išmokti naujų sugebėjimų, kurie praverčia kovoje su aukštesnio lygio sutvėrimais.
Tokie žaidimai perima daugelį žaidimo vaidmenimis taisyklių, tačiau „virtualus pasaulis“ čia pateikiamas ekrane. Jo tiek giliai įsivaizduoti nebūtina todėl fantazija lavinama mažiau.

Taktiniai (strateginiai) vaidmenų žaidimai

Taktiniai (arba strateginiai) vaidmenų žaidimai vienija RPG ir strateginių video žaidimų žanrus. Šie žaidimai paprastai turi siužetinę liniją, veikėjų charakterių tobulinimo sistemas, daug vaizdo intarpų, būringų RPG žaidimams. Iš taktinių žaidimų bruožų naudojama ėjimų kovos sistema ir kiekvieno kovos dalyvio atskirai naudojamos izometrinės erdvės. Tarp žinomiausių tokių žaidimų pavyzdžių minimos „Final Fantasy Tactics“, „Fire Emblem“, „Disgaea“, „Ogre Battle“ ir „Tactics Ogre“, „Shining Force“ žaidimų serijos.

Vaidmenų žaidimai Lietuvoje

Lietuvoje vaidmenų žaidimai fantastų klubuose populiarūs jau ne vieną dešimtį metų. Pagrindiniai fantastų klubai, kuriuose žaidžiami stalo vaidmenų žaidimai: Vilniuje – „Lauretaur“, Kaune – „Feniksas“. Vilniuje rengiami vaidmenų žaidimų turnyrai.
1992 m. spalio mėn. išleistos pirmojo lietuviško vaidmenų žaidimo „Kariai ir magai“ taisyklės. Parengė K. Beitas, redaktorius G. Beresnevičius.
1994−1996 m. K. Beitas paruošė II kartos papildytas ir išplėstas taisykles.
2003 m. A. Urbanavičius, perėmęs K. Beito surinktą medžiagą, paruošė III kartos taisykles. 2005 m. buvo paruoštas ir „Lengvas taisyklių rinkinys“, skirtas pradedantiems žaidėjams. 2008 m. ėmė veikti „Kariams ir magams“ bei kitiems vaidmenų žaidimas skirta svetainė.