google/wiki40b huggingface dataset:
Vladislovas Leonas Adomas Sapiega

Biografija

Lenkijos-Lietuvos kunigaikščių Sapiegų giminės atstovas, herbo „Lis“ savininkas. Adomo Stanislovo Sapiegos (1828–1903), ir Jadvygos Klementinos Sanguškaitės (1830–1918) vyresnysis sūnus. Jaunesnieji broliai – Leonas Povilas, Povilas Jonas, Jonas Petras, Adomas Steponas, seserys – Marija Jadvyga ir Elena Ana.
Mscislavas

Architektūra

Sakraliniai pastatai: Švč. Mergelės Marijos bažnyčia (XVII a.; interjere išliko sienų tapybos fragmentų), jėzuitų vienuolynas su Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia ir kolegialu (XVII a., perstatyta XVIII a. – XIX a.), Šv. Aleksandro Neviškio soboras (apie 1727 m., perstatytas 1870 m.), Šv. Kryžiaus Pakėlimo cerkvė (1871 m.)
Kalvių akmuo

Kalvių akmuo – stambus riedulys Šalčininkų rajone, Dieveniškių seniūnijoje, Kalvių kaime, Dieveniškių istoriniame regioniniame parke, apie 3 km į pietryčius nuo Dieveniškių.
Riedulys slūgso kelio  3925  Krakūnai–Maciučiai–Kalviai  pašlaitėje (rytų pusėje), 0,4 km į pietus nuo paskutinių gyvenvietės namų, lengvai pastebimas. Informacinėmis nuorodomis nepažymėtas. Akmuo beveik visu ūgiu iškilęs virš žemės, lygiu, švariu paviršiumi, šalia yra keli mažesni akmenys.
Kalvių akmuo yra geologinis gamtos paveldo objektas, paskelbtas valstybės saugomu LR aplinkos ministro 2015 m. sausio 9 d. įsakymu Nr. D1-19.
Gudelių pagrindinė mokykla

Istorija

Nuo 1822 m. veikė parapinė mokykla, 1872–1944 m. pradžios mokykla, 1944–1949 m. progimnazija, 1949–1955 m. septynmetė, 1955–1995 m. vidurinė, nuo 1995 m. Gudelių pagrindinė mokykla.
Po II pasaulinio karo mokykla įkurdinta Ivoniškio dvaro pastate.
Viekvedžiai

Aplinkinės gyvenvietės

Šemetiškiai – 4 km
Jonelaičiai – 2 km
ŠIAULIAI – 17 km
Gervėnai – 2 km
Bulėnai – 1 km 
 Kurtuvėnai – 6 km
BUBIAI – 4 km
Imperion

Žaidimo eiga

Pasirinkę gentį, žaidėjai turi nuspręsti, kurioje iš trijų galaktikų žais. Užsiregistravę vartotojai yra supažindinami su žaidimo pagrindais ir planetos išsidėstymu. Planetos viršuje jie turi statyti pastatus, o apatinėje planetos pusėje išgauti pagrindinius resursus – metalą, kristalus bei deuterį (titanams – tritį). Visi pastatai reikalauja tam tikro kiekio kiekvieno resurso. Pastatytas pastatas taip pat naudoja energiją, išgaunamą generatoriuose. Kai žaidėjai pastato civilinių arba karinių laivų gamyklas, jie gali skraidyti po galaktiką ir rinkti atliekas iš asteroidų ir kometų arba puldinėti aplinkinius žaidėjus. Tyrimų laboratorijoje žaidėjai atrakina naujus laivus ir patobulinimus, kurie paspartina augimą. Ambasados pagalba žaidėjai gali įstoti į aljansą arba sukurti savo.

Vaizdai

Rasių išvaizda yra labai panaši į žaidimo „Starcraft“ Terran'ų, Protoss'ų bei Zerg'ų rases.
Institucija

Institucija – visuomenės organizuotumą ir bendradarbiavimą išreiškiantis darinys ar mechanizmas, tvarkantis dviejų ar daugiau individų elgesį. Institucijoms būdingas socialinis tikslas ir pastovumas, dažnai viršijantis individo gyvenimo trukmę ir ketinimus, su žmonių bendradarbiavimą lemiančių taisyklių kūrimu ir įgyvendinimu.
Terminas institucija paprastai vartojamas kalbant apie papročius ir elgesio dėsningumus, svarbius visuomenei, taip pat – apie konkrečias valstybės valdymo ir viešųjų paslaugų tiekimo organizacijas. Institucijos, kaip socialinės tvarkos žmonių bendruomenėse dariniai ir mechanizmai yra vienas pagrindinių socialinių mokslų (sociologijos, politologijos, ekonomikos) tyrimo objektų. Institucijos yra glaudžiai susijusios su teise, su formalia politinių sprendimų priėmimo ir jų įgyvendinimo sistema. Institucijų atsiradimas ir raida yra pagrindinė istorijos mokslo tema.

Institucijų aspektai

Institucijos kaip atskiri, formalūs dariniai gali būti žmonių sukurti specialiai, kaip priemonė kažkokiai veiklai. Tačiau bendrai institucijų kūrimasis, raida ir veikimas yra reiškinys, kuris yra visuomenės savaiminės saviorganizacijos rezultatas, priklausantis ne tik nuo sąmoningos, valingos, apgalvotos žmonių veiklos.
Kaip socialinio bendradarbiavimo mechanizmai institucijos yra formalių, aiškiai apribotų organizacijų (pvz., Romos Katalikų Bažnyčios, JAV Kongreso) ir neformalių, neretai aiškiai neįformintų socialinių judėjimų ir organizacijų, priklausančių nuo žmonių psichologijos, įpročių ir papročių, sąveikos rezultatas.
Daug svarbių insitucijų (pvz., pinigai, santuoka) abstrakčiau panagrinėjus pasirodo turinčios objektyvius ir subjektyvius aspektus. Pinigų institucija apima tiek daug formalių organizacijų (bankai, vyriausybės, biržos), tiek subjektyvią žmogų patirtį, kuri nukreipia žmonių pastangas siekti asmeninės gerovės. Formalios institucijos priskiria popieriniams pinigams vertę ir priverčia milijonus bendrauti gaminant ekonomines vertybes, kurios matuojamos tais popieriniais vertės matais. Pinigų funkcionavimą labai veikia ir tai, kaip žmonės suvokia, kas jie, tie pinigai yra.
Santuoka ir šeima kaip institucijos irgi apima formalų ir neformalų, objektyvų ir subjektyvų aspektus. Vyriausybės ir religinės institucijos kuria taisykles ir įstatymus apie santuoką ir šeimą, verčia jų laikytis. JAV ir Vakarų Europoje perėjimas nuo santuokos kaip licenzijos lytiniams santykiams, kurią išduoda Bažnyčia ir Vyriausybė, prie santuokos kaip laisvai sudaromo kontrakto sukėlė daug socialinių ir politinių prieštaravimų, susijusių su įstatymais ir papročiais, tvarkančiais moterų laisvę, skyrybas, nesantuokinį gyvenimą kartu, kontracepciją, homoseksualumą.
Plinkaigalis

Kapinynas

Netoliese, Šušvės kairiajame krante, piliakalnyje yra Plinkaigalio kapinynas. Jame rasti 4 žirgų griaučiai, 361 nedegintų ir 8 sudegintų žmonių palaikai. Palaikai V-VII a. Taip pat rastos turtingos įkapės – peliai, pjautuvai, kirviai, kalavijai, žalvariniai ir sidabriniai papuošalai (segės, antkaklės, apyrankės, sidabru kaustyti geriamieji ragai).

Istorija

Kaimas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1595 m. Plinkaigalyje 1638 m. gyveno 11, o 1662 m. – 6 šeimos. Vėliau (1713–1778 m.) kaimas nunyko ir buvo nebegyvenamas. Iki 1842 m. priklausė Žemaičių vyskupo Krakių dvarui. Tarybiniais metais Plinkaigalis buvo Pašušvio kolūkio centrine gyvenviete.
Antropofilija

Antropofilija (iš gr. ἄνθρωπος, anthrōpos 'žmogus' + gr. φιλία, filia 'meilė') – reiškinys, kai laukinės gyvūnų rūšys klesti gyvendamos greta žmogaus.
Viena žinomiausių antropofilinių organizmų grupių yra kraujasiurbiai vabzdžiai, labiau mėgstantys žmonių kraują (pvz., Anopheles), negu kitų gyvūnų.
Antropofilais laikomi ir greta žmonių gyvenantys gekonai, baltapilvė varna (Corvus albus), tarakonai ir daug kitų.
Kartais antropofilinius organizmus vadina antropiniais (angl. anthropic), tuo tarpu sinantropiniais organizmais vadinami gyvūnai, gyvenantys žmonių gyvenvietėse ir statiniuose, jų viduje ir netoli jų.
Vincentas Tomas Tiškevičius Logoiskis

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Jurgis Tiškevičius Logoiskis II. Motina Liucija Pranciška Liubomirska. Broliai Henrikas Jurgis Tiškevičius Logoiskis, Jurgis Henrikas Tiškevičius Logoiskis, Jaroslavas Tiškevičius Logoiskis.

Valstybės tarnyba

Lenkijos karalystės kariuomenės karininkas, 1831 m. Varšuvos seimo atstovas.
Steponas Vološynas Rybotyckis

Biografija

Steponas Vološynas nuo 1366 metų gavęs pavardę „Rybotyckis“, nuo 1368 metų – grafas Vengrinas, herbo Drago–Sas atstovas, nemažos dalies šio herbo giminių pradininkas.
Karvedys Steponas Vološynas atvyko į Lenkijos karalystę iš Transilvanijos tos vietovės, kurios septyniuose pastatytuose Saksonijos išeivių miestuose gyveno vokiečiai saksai.
Stepono Vološyno senelis buvo vardu Mikola. Žinoma, jog jo tauta buvo valachai, kurie 1334-35 metais atvyko į Maramurešą iš Didžiosios Valakijos, iš Vranie parapijos. Šią tautą vedė Mikolos sūnus Bogdanas.
Stepono Vološyno tėvas buvo Juga – Maramurešo karvedžio Bogdano brolis.

Mūšis Moldavijoje

Steponas Vološynas kartu su dėde Bogdanu išvyko į žygį. 1359 metais jie persikėlė į Moldavijos kunigaikštystės teritoriją. Moldavijoje jie sumušė Balko, Saso sūnaus kariuomenę. Sasas buvo Vengrijos karūnos pasiuntinys Moldavijoje. Po mūšio Balkas pabėgo į Maramurešą, kur Vengrijos karalius perdavė jam valdyti žemes, tarp jų ir tas žemes, kurios anksčiau priklausė jo priešininkui Bogdanui.
Bogdano žemių sudėtyje Maramureše buvo ir Stepono Vološyno valdytos žemės, taip pat ir jo brolio Jono. Dokumentas, fiksavęs brolių teisę į žemes, datuotas 1353 metų gegužės 14 d.
Karvedys Bogdanas po pergalės paskelbė Moldavijos kunigaikštystę nepriklausoma valstybe ir tapo jos pirmuoju valdovu – Bogdanu I.

Invazija į Lenkijos Karalystės teritoriją ir sąjunga su Kazimieru III Didžiuoju

Steponas Vološynas su savo kariuomene patraukė į šiaurę, į taip vadintos Raudonosios Rusios teritoriją. Čia sudarė sąjungą su Lenkijos karalystės karaliumi Kazimieru III Didžiuoju, kuris turėjo interesą dėl Raudonosios Rusios žemių.
Už nuopelnus Lenkijos karalius Kazimieras III Didysis 1368 metais padovanojo Steponui Vološynui apie 1000 hektarų užimančių žemių, išsidėsčiusių Viaros upės aukštupyje, su kaimais ir trimis vienuolynais. Valdydamas šias žemes Steponas Vološynas dėl teritorijos centre įsikūrusio Rybotyščių (lenk.Rybotycze) kaimo gavo pavardę – Rybotyckis.
1368 m. Lenkijos karalius Rybotyckį pavadino “Vengrinu”. Nuo to laiko Steponas Rybotyckis, Drago-Sasų herbo atstovas nešiojo titulą – Grafas Vengrinas. Steponas Vološynas Rybotyckis minimas 1359 m. Peremyšlio pirklių sąrašuose.

Giminystė

Steponas Vološynas Rybotyckis buvo pirmojo Moldavijos karaliaus Bogdano I sūnėnas. Giminiavosi su Valakijos valdovų šeimomis, t. y. Basarabu I, taip pat Bulgarijos caru, taip pat ir Transilvanijos valdovu Vladu III Drakula .
Taip valachai atsidūrė Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės teritorijoje.
1984 m. Formulės 1 sezonas

Sezono apžvalga

Šiame sezone dėl pergalių kovojo Scuderia Ferrari, Lotus-Renault, Brabham komandos, tačiau geriausiai pasirodė anglų McLaren ekipa, kuri per 16 lenktynių pelnė net 12 pergalių. Didžiausia konkurencija buvo tarp šios ekipos lenktynininkų - Alaino Prosto ir Niki Laudos. Pastarasis pelnė 5, o Prostas - 7 pergales, tačiau dėl didesnio surinktų taškų skaičiaus N. Lauda tapo čempionu, prancūzą aplenkęs vos puse taško.
Sezonas išsiskyrė tuo faktu, kad iš jo buvo pašalinta ir diskvalifikuota Tyrrell Racing ekipa. Ji buvo apkaltinta nelegalaus kuro naudojimu.
Antanas Rucevičius

Biografija

1892–1898 m. mokėsi Liepojos gimnazijoje, nuo 1898 m. – Mintaujos gimnazijoje, 1900 m. grįžo į Marijampolę.
Dalyvavo lietuvių organizacijų veikloje, draudžiamoje spaudoje: žurnale „Varpas“, leidiniuose „Darbininkų balsas“, „Ūkininkas“. Organizavo slaptus lietuviškus spektaklius, rinko tautosaką, platino uždraustą spaudą. Vienas iš slaptos „Artojų draugijos“ organizatorių. 1902 m. išvyko į Kazanę, įstojo į technikos universitetą. 1903 m. areštuotas, įkalintas. 1905 m. grįžęs į Vilnių, dirbo laikraščio „Vilniaus žinios“ redakcijoje.
1908-1910 m. Seinuose leisto Šaltinio redakcijos darbuotojas, 1909 m. redagavo vaikams skirtą leidinį „Šaltinėlis“. 1917 m. Vilniaus konferencijos dalyvis. 1918 m. įkūrė knygų leidimo bendrovę „Švyturys“ ir jai vadovavo. 1925-1926 m. Valstybės teatro direkcijos narys, 1926 m. – Klaipėdos „Ryto“ spaustuvės vedėjas, 1928-1938 m. – „Spindulio“ spaustuvės vedėjas. Nuo 1945 m. dirbo Pedagoginės literatūros leidykloje. 
Bendradarbiavo įvairiuose periodiniuose leidiniuose. Išvertė grožinės literatūros kūrinių.

Įvertinimas

Pavardė įrašyta Knygnešių sienelėje.
JAV kinas

JAV kinas nuo pat XX amžiaus pradžios buvo įtakingiausia kino industrija pasaulyje, kurianti populiariausius komercinius filmus. JAV kinas dažnai skirstomas į tris etapus tyliojo kino era, klasikinė Holivudo era, Naujasis Holivudas ir šiuolaikinis Holivudas (nuo 9 deš. pr.). Be to, paskutiniais XX amžiaus dešimtmečiais JAV gyvuoja ir nekomercinio Nepriklausomo kino kultūra.

Ankstyvasis etapas

Tarp pirmųjų, kuriuos būtų galima pavadinti kino menu buvo Edvardo Maibridžo (Eadweard Muybridge) serijinė žirgų lenktynių fotografija. Po jo tokie išradėjai ieškojo įvairių išeičių kaip išgauti judesio iliuziją. Viena tokių išeičiių buvo Tomo Edisono (Thomas Edison) kinetoskopas, kuris dėl savo nepatogumo neprigijo.
Pirmoji didelė JAV kino sėkmė buvo Edvino S. Porterio (Edwin S. Porter) 1903 m. filmas „Didysis traukinio apiplėšimas“ (angl. The Great Train Robbery). Svarbu pažymėti, kad ankstyvasis kino centras buvo Niujorkas, ir tik vėliau buvo persikelta į Kaliforniją dėl geresnių klimato sąlygų.

Holivudo iškilimas

1910 m. režisierius Deividas V. Grifitas (David W. Griffith) su „Biograph“ kompanijos kūrybine grupe buvo nusiųstas filmuoti filmo į Los Andželą, kur vietovėje pavadintoje Holivudu pastatė filmą „Senojoje Kalifornijoje“. Kompanija ten vėliau pastatė dar kelis filmus, o pasklidus gandui apie atrastą gražią vietą daugelis kino kompanijų perkėlė savo veiklą į Kaliforniją.
Vienas iš svarbesnių ankstyvųjų filmų JAV kinui technologiniu atžvigiu buvo D. Grifito „Tautos gimimas“ (angl. The Birth of a Nation, 1915 m.)
Būtent tuo metu formavosi Holivudo studijų sistema, JAV kinas ėmė susilaukti tarptautinio dėmesio, o užsienio aktoriai ir režisieriai, tokie kaip švedė Greta Garbo, vengras Michaelis Kurtisas (Michael Curtiz) ar meksikietis Alfonsas Kuaronas (Alfonso Cuaron). Po Pirmojo pasaulinio karo atvyko nauja banga žymių menininkų iš Europos: režisieriai Ernstas Lubičas (Ernst Lubitsch), Alfredas Hičkokas (Alfred Hitchcock), Fricas Langas (Fritz Lang) ir Žanas Renuaras (Jean Renoir), taip pat aktoriai Rudolfas Valentinas (Rudolph Valentino), Marlena Dytrich (Marlene Dietrich), Ronaldas Kolmanas (Ronald Colman) ir Čarlzas Bojeris (Charles Boyer).

Aukso amžius

Su garsinio kino atsiradimu (3-iajame deš.) Holivudas išgyveno savo aukso amžių. Buvo pagaminama apie 400 filmų per metus ir susilaukiama 90 mln. žiūrovų per savaitę. Žanrų įvairovė nebuvo didelė: vesternas, slapstiko komedija (slapstick), miuziklas, animacinis filmas ir biografinis filmas.
Charles Babbage

Čarlzas Babidžas (angl. Charles Babbage, 1791-1871) – anglų matematikas ir išradėjas. Suprojektavo Skirtumų mašiną, kurią galima laikyti pirmuoju šiuolaikinių kompiuterių prototipu.

Biografija

Gimė 1791 m. gruodžio 26 d. Walworth’e (Saris) bankininko šeimoje. Jis buvo vienas iš keturių Bendžamino Babidžo ir Elizabetės Teape vaikų. 1810 m. įstojo į Kembridžo Trejybės koledžą. 1814 m. baigė Peterhouse ir 1817 m. gavo MA. Iki mirties gyveno Londone. 1816 m. buvo priimtas į Karališkąją draugiją. 1828–1839 m. užėmė Kembridžo universiteto Lukaso vardo matematikos profesoriaus postą.
Jis yra parašęs 6 veikalus ir apie 90 straipsnių. Jis pasižymėjo kaip išradėjas, matematikas, mokslo sistemos kritikas, politikas ir politinės ekonomikos žinovas. Jis pasiūlė švyturio signalizavimo sistemą, „juodąsias dėžes“, skirtas užrašymui situacijos, buvusios iki traukinio katastrofos, propagavo dešimtainį piniginės sistemos pagrindą ir siūlė panaudoti potvynių energiją.

Skaičiavimų automatizavimas

Č. Babidžo šlovė glaudžiai susijusi su jo kurtais automatiniais skaičiuotuvais. Jis suprojektavo dviejų tipų prietaisus: Skirtumų mašiną ir Analitinę mašiną. Nuo savo pirmtakų jos skyrėsi ne tik dydžiu ir sudėtingumu, bet ir koncepcija. Skirtumų mašina buvo skirta ne pagrindinių aritmetinių veiksmų atlikimui, o baigtinių skirtumų paskaičiavimui. Jie leido nenaudoti daugybos veiksmų sudarant polinomų reikšmių lenteles.
Matematinių lentelių sudarymo automatizavimu jis pradėjo domėtis 1821 m. Jo pagrindinė mintis buvo, kad ne tik būtų skaičiuojama be klaidų, bet ir atspausdinami rezultatai. 1822 m. jis pasiuntė straipsnį Karališkajai astronomijos draugijai ir gavo pradinį finansavimą Skirtumų mašinos kūrimui. Tačiau darbai strigo ir mašina nebuvo baigta. Apie 1840 m. jis užbaigė Analitinės mašinos principų kūrimą. Dar po 7 m. jis grįžo prie Skirtumų mašinos konstrukcijos tobulinimo. Pats Č. Babidžas neužbaigė nė vienos šių mašinų. Dėl nesėkmės priežasties istorikai tebesiginčija. Nurodomos įvairios priežastys: sudėtingas charakteris, nepakankamas progresas ir vyriausybės paramos nutraukimas, nesutarimai su pagrindiniu inžinieriumi J. Klemensu. Tačiau dažniausiai, kaip priežastis, minima Viktorijos laikų technologijos netobulumas. Bet juk 1834 m. du švedų broliai Georg’as ir Edward’as Scheutz’ai nedidelį Skirtumų mašinos modelį.
Mykolas Argordas Kostka

Biografija

1961 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, fizikas.
Šiaulių Gegužių vidurinės mokyklos, mokytojas, 2007–2008 m. Šiaulių miesto savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas socialiniams reikalams.
1999 m. partijos Naujoji sąjunga (socialliberalai) Šiaulių miesto skyriaus narys.
Sutuoktinė Laimutė.
Saulius Nefas

Biografija

1978 m. baigė Taujėnų vidurinę mokyklą. 1983 m. baigęs Vilniaus pedagoginio instituto Istorijos – pedagogikos fakultetą įgijo istorijos mokytojo specialybę ir pradėjo dirbti Anykščių Antano Vienuolio ir Viešintų vidurinėse mokyklose istorijos mokytoju. 1990 m. – 1995 m. A. Vienuolio vidurinės mokyklos, 2000–2004 m. A. Vienuolio gimnazijos direktorius. 1997–2000 m. mokėsi Pedagoginio universiteto doktorantūroje, tyrimų tema – bendruomeniškumo plėtra Lietuvoje. Nuo 2004 m. Lietuvos teisės universiteto Politikos ir vadybos fakulteto Viešojo administravimo katedros lektorius. Nuo 2009 m. – Mykolo Romerio universiteto Politikos ir vadybos fakulteto Viešojo administravimo instituto docentas.

Politinė karjera

1989 m. įsitraukė į Sąjūdžio visuomeninį judėjimą, buvo Sąjūdžio rajono tarybos pirmininkas, 1993 m. įstojo į Tėvynės Sąjungos (Lietuvos konservatorių) partiją.
1995 m. ir 1997 m. išrinktas Anykščių rajono savivaldybės tarybos nariu ir Anykščių rajono savivaldybės meru. 2004 m. nuo birželio 29 d. iki lapkričio 14 d. Seimo narys
1997–2000 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) struktūrinio padalinio – Tėvynės savivaldos sąjungos pirmininkas ir Lietuvos atstovas vietos ir regionų valdžių kongrese Strasbūre.

Šeima

Žmona Dangira, augina penkis vaikus – Gintarę, Mindaugą, Gediminą, Rūtą ir Eglę. Laisvalaikio pomėgiai: krepšinis, pašto ženklų ir vokų kolekcionavimas.
Liudvigsortas

Ekonomika

Svarbiausia pramonės šaka – švelniakailių žvėrelių auginimas. Savivaldybėje yra didžiausias Kaliningrado srityje ūkis, kuriame auginamos lapės ir kiti kailiniai žvėreliai. Veikia kelios pirminio kailiukų apdorojimo bei gaminių iš kailiukų siuvimo įmonės. Miestelyje yra šaldytuvų kompleksas ilgam produktų laikymui. Per miestelį eina geležinkelis Kaliningradas – Mamonovas.

Turizmas

Sudarytos sąlygos turizmui ir poilsiui prie jūros įlankos. Istorinių paminklų nėra, tačiau sūrių gamyklos teritorijoje auga 800 m. ąžuolas. 10 km nuo Laduškino stovi XIII a. Balgos pilis (dabar Vesioloje), greta – tokio pat amžiaus Brandenburgo pilis, Ušakove – XIV a. kirchė.
Sigitas Račkys

Sigitas Račkys (g. 1951 m. vasario 7 d. Mikalajūnų kaime, Pakruojo raj.) – lietuvių teatro aktorius ir režisierius.

Biografija

1973 m. baigė aktoriaus meistriškumo studijas Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (kurso vadovai – Henrikas Vancevičius, Algė Savickaitė).
1973–1991 m. vaidino Lietuvos valstybiniame akademiniame dramos teatre, 1991–2001 m. – Vilniaus mažajame teatre, nuo 2001 m. – laisvas menininkas.
Aleksandras Stanislovas Potockis

Biografija

Lenkijos magnatų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa“ savininkas. Karūnos artilerijos generolo Stanislovo Kostkos Potockio (1755–1821) ir Aleksandros Liubomirskos (1760–1831) vienintelis sūnus.
Vilianuvo rūmų valdytojas. Šiuose rūmuose 1805 metais gyveno su pirma žmona Ana Potocka (Tiškevičiūte), kurią vedė sugrįžęs iš užsienio. 1802 metais tapo Maltos ordino riteriu. 1809 metais – Šveto Stanislovo, 1829 m. gegužės 24 d. – Baltojo erelio ordinų kavalierius.
Rusijos-Prancūzijos 1806–1807 m. karo metu įėjo į Prancūzijos imperatoriaus Napoleono Bonaparto palydos sudėtį ir 1807 metais Napoleono Varšuvoje vizito metu nuo jo gavo kamergerio titulą. 1812 metais tapo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Laikinosios vyriausybės švietimo komisijos nariu.
Vėliau Potockis įstojo į Rusijos tarnybą ir 1815 metais buvo pervestas iš Ukrainos pėstininkų pulko, kur tarnavo praporščiku raitųjų leibgvardijoje korneto laipsnyje. Tame pačiame laipsnyje nuo 1823 m. birželio 2 d. tarnavo kaip armijos vado Petro Kristinovičiaus Vitgenšteino adjutantas. 1826 metų kovą pervestas į pulkininkus ir pervestas į Kuršo dragūnų pulką, bet, įsižeidęs dėl to, kad ne jam patikėjo vadovauti pulkui, pasitraukė iš karinės tarnybos.
Nuo 1824 metų – Lenkijos kongreso kunigaikštystės senatorius-kaštelionas. 1830 metais Aleksandras Potockis 1831 metų sukilime nedalyvavo ir nedalyvavo maištingo parlamento, kuris 1831 metais atmetė iš senato sudėties, posėdžiuose. Vis dėlto po galutinio sukilimo pralaimėjimo jis išvažiavo į užsienį ir grįžo tik 1830-ųjų metų pabaigoje po to, kai jo prašymas buvo patenkintas imperatoriaus  Nikolajaus I. Grįžęs, 1838 metais, Potockis gavo Rusijos imperatoriškųjų rūmų oberštalmeisterio laipsnį ir buvo paskirtas Janovo gamyklos valdytoju; šias dvi pareigybes jis užėmė iki pat mirties 1845 metais. 1843 m. balandžio 12 d. gavo grafo titulą.
Pipetė

Pipetė - stiklinis vamzdelis (pranc. Pipette) nedideliam kiekiui skysčių siurbti, lašinti, matuoti.
Gražina Navasaitienė

Gražina Navasaitienė-Didžiokaitė (1943 m. spalio 5 d. Kaune – 1983 m. gegužės 12 d. Jugoslavijoje) – choro dirigentė ir pedagogė.

Biografija

1958–1962 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus Juozo Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje (dėst. Danutė Einikienė). Mokėsi ir dirbo muzikos ir dainavimo mokytoja Vilniaus 8-ojoje vidurinėje mokykloje. 1962–1965 m. buvo muzikos ir dainavimo mokytoja bei vaikų choro vadovė Ignalinos vidurinėje mokykloje. 1965–1970 m. neakivaizdiniu būdu choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. Hermanas Perelšteinas). Studijuodama dirbo Respublikinių mokytojų namų berniukų choro „Ąžuoliukas“ chormeistere.
Nuo 1969 m. buvo Vilniaus M. K. Čiurlionio vidurinės meno mokyklos choro dirigavimo dėstytoja, moksleivių choro vadovė ir chormeisterė. 1979–1981 m. vadovavo Vilniaus prekybos technikumo merginų chorui, o nuo 1980 m. Respublikinės bibliotekos moterų vokaliniam ansambliui „Romuva“. 1980 m. buvo išrinkta Vilniaus miesto (rajono) Liaudies deputatų tarybos deputate.
1983 m. gegužės 12 d. žuvo autoavarijoje Jugoslavijoje.
Venus Express

Istorija

Numatyta „Venus Express“ paleidimo data buvo 2005 m. spalio 26 d., bet dėl techninių kliūčių startas įvyko 2005 m. lapkričio 9 d. Į orbitą erdvėlaivį iškėlė „Soyuz-Fregat“ raketa iš Baikonuro kosmodromo Kazachstane. Po 155 dienų trukusios kelionės, 2006 m. balandį „Venus Express“ pasiekė savo kelionės tikslą – Venerą.
Misijos trukmė buvo numatyta 2 metams, tačiau erdvėlaivis sugebėjo tinkamai savo veiklą vykdyti iki 2015 m.

Tikslai

Pagrindinis misijos tikslas buvo rinkti duomenis apie Veneros atmosferą. Pagal sukauptus duomenis buvo siekiama atsakyti į klausimus, dėl kokių priežasčių vyksta stipri atmosferos cirkuliacija, kaip susidaro debesys, kokia reikšmę atmosferos evoliucijai turėjo šiltnamio efektas, ir kt. Be to, erdvėlaivis tyrinėjo atmosferos sąveiką su paviršiumi.
Jurbarko rajono taryba 1990–1995 m.

Jurbarko rajono taryba – Jurbarko rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – Jurbarko rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Jurbarko rajono taryba.

Teisinis pagrindas

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Jurbarko rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.