google/wiki40b huggingface dataset:
Mykolas Juozapas Tiškevičius

Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų šakos pradininkas. Tėvas Juozapas Ignotas Tiškevičius. Motina Marija Ona Galimska.

Šeima

1802 m. vedė, žmona Joana Karpytė, (Joanna Karp, 1777–1816 m.) Benedikto Karpio ir Marcelės Puzynos duktė. Sūnūs Jonas Konstantinas Tiškevičius, Biržų valdytojas, Juozapas Mykolas Tiškevičius, Benediktas Tiškevičius, Joana Tiškevičiūtė (1816–1873 m., vyras Leonas Sapiega, duktė Pelagija Sapiegaitė)

Dvarai

1802 m. kunigaikščio Dominyko Jeronimo Radvilos (1786–1813 m.) turtų globėjai Čartoryskiai Velatičių seniūnui Juozapui Ignotui Tiškevičiui užstatė Biržų dvarą kaip skolos garantą. Jau investavęs į šias valdas savo lėšas, Juozapas Ignotas galėjo jas išpirkti paveldėjimo teise, tačiau netrukus kunigaikščio skolintoju tapo ir grafo sūnus Mykolas. Juozapas Ignotas perleido įkeistų Biržų valdų pirkimą sūnui, ir 1811 m. pirkimo sutartis buvo sudaryta.
Pirmasis iš grafų Tiškevičių susidomėjo Lietuvos pajūriu. 1824 m. liepos 13 d. nusipirko Palangos valdą su Darbėnų, Grūšlaukės ir Palangos dvarais.

Veikla

Prasidėjus 1812 m. karui, Lietuvos didikai, puoselėdami viltį atkurti valstybę ir išsivaduoti iš Rusijos priespaudos stojo į Napoleono pusę. Mykolas Tiškevičius savo lėšomis ir remiamas tėvo, Biržuose subūrė lietuviškąjį 17-ąjį raitelių pulką. Imperatorius grafą paskyrė šio raitelių pulko pulkininku.
Dow teorija

Dow teorija − viena iš techninės analizės teorijų. Jos tikslas − nustatyti naujos tendencijos atsiradimą bei jos kryptį vertybinių popierių rinkoje.
Dow teorija buvo suformuluota remiantis 255-iais žurnalo „The Wall Street Journal“ vedamaisiais straipsniais, parašytais Šarlio Dau (Charles H. Dow, 1851–1902 m.), žinomo žurnalisto bei vieno iš „Dow Jones & Company“ įkūrėjų. Po Dow mirties trys jo kolegos, William Peter Hamilton, Robert Rhea ir E. George Schaefer šių žurnalo vedamųjų mintis susistemino, gautąją prekybinę sistemą pavadindami „Dow teorija“. Verta paminėti, kad pats Dow niekada neminėjo termino „Dow teorija“, bei nelaikė savo išdėstytų minčių prekybos sistema.
Sukurtoji Dow teorija remiasi 6 postulatais:
Dampyro Žemė

Dampyro Žemė (angl. Dampierland) – žemuminis pusiasalis šiaurės vakarų Australijoje (Vakarų Australijos valstija), tarp dviejų Indijos vandenyno įlankų – Robako ir Karaliaus (Kingo). Būdinga kserofitinė augmenija ir savanos. Pagrindinė gyvenvietė ir uostas – Brumas (Broome).
Dampyro Žemė priskiriama didesnei geografinei sričiai – Kimberlio Žemei. Pavadinta anglų keliautojo Viljamo Dampyro garbei.
Sibiro tarybinė enciklopedija

Sibiro tarybinė enciklopedija (rus. Сибирская советская энциклопедия) – enciklopedinis mokslinės informacijos leidinys apie Sibirą, jo geografinę, demografinę, socialinę ir politinę padėtį bei jo žmones.
Sibiro tarybinės enciklopedijos straipsnių pabaigoje nurodomi autoriai.

Apimtis

3 tomai. 1992 ketvirtasis tomas buvo išleistas Niujorke, penktasis – parengtas spaudai (manoma, kad buvo išleistas), tačiau jame tėra straipsnių pavadinimai, trūksta išsamumo.

Leidimas

Sibiro tarybinė enciklopedija išleista 1928–1932 metais Novosibirske.
Leidykla – OGIZ (ОГИЗ).
Vyriausia redaktorė – M. K. Azadovksaja (Азадовская М. К.), kiti – S. A. Alipova (С. А. Алыпова), A. A. Ansona (А. А. Ансона) ir kiti.
Ilgapelekė grinda

Anatomija ir morfologija

Rūšis dimorfinė. Patelės užauga iki 5,8 m ir sveria 1 800 kg, patinai – iki 7,6 m ir sveria 3 500 kg.
Ilgapelekė grinda turi daugiausiai neuronų iš visų žinduolių (dvigubai daugiau negu žmogus).

Elgesys

Ilgapelekės grindos – socialūs gyvūnai. Dažniausiai matomi grupėse, kurias sudaro pora individų arba tūkstančiai delfinų, nors 20-150 individų grupės yra dažniausios. Atlikti tyrimai parodė, jog rūšis dažnai suformuoja mažus ir ilgalaikius 8-12 individų vienetus.
Rūšies grupės buvo stebimos bendraujant su afalinomis, Atlanto baltaisiais ir Riso delfinais.
Jonas Vytautas Pakštas

Biografija

1937 baigęs Šeduvos progimnaziją, mokėsi Kauno ir Šiaulių berniukų gimnazijose – pastarąją baigė 1941 metais. 1944 savanoriu įstojo į generolo P. Plechavičiaus rinktinės karo mokyklą Marijampolėje. Čia buvo suimtas ir išvežtas dirbti į karinį aerodromą Vokietijoje. 1945 grįžo į Lietuvą, bet netrukus bolševikų suimtas ir ištremtas į Sibirą – Kuzbasą, kur dirbo metalurgijos kombinate darbininku. 1947 grįžo į Lietuvą ir apsigyveno Šeduvoje, dirbo įvairiose įstaigose. 1960–1961 lankė Panevėžio vienų metų chorvedžių kursus (diriguoti mokė A. Liberis). 1961–1966 choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje – technikume (dėst. A. Jozėnas ir V. Četkauskas). Studijuodamas pradėjo dirbti Šeduvos vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoju, vadovauti vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorams. Mišrųjį chorą parengė 1964 I respublikinei moksleivių dainų šventei.
1966–1988 V. Pakštas Baisogalos vaikų muzikos mokyklos mokytojas ir choro vadovas. Vaikų chorą parengė 1969, 1970, 1975, 1977, 1980 ir 1985 respublikinėms dainų šventėms, jo repertuare buvo sudėtingesnių klasikinių ir šiuolaikinių autorių kūrinių. Vadovavo ir vokaliniams ansambliams, kuriuos parengdavo respublikiniams „Dainų dainelės“ konkursams, smuiku griežė kaimo kapeloje, kuri respublikiniuose konkursuose pelnė pirmųjų vietų. 1989–1994 vadovavo Šeduvos bažnyčios mišriajam chorui (vargonais talkino sūnus Kęstutis, baigęs Klaipėdos S. Šimkaus aukštesniąją muzikos mokyklą). Chorą išmokė senųjų kompozitorių ir Vakarų Europos klasikų giesmių bei mišių, rengė „Sacra musica" koncertus, buvo Radviliškio rajono dainų švenčių dirigentas. Vyriausiasis brolis Balys Pakštas irgi muzikas – pasitraukęs iš Lietuvos, gyveno ir dirbo Norvegijoje, Vokietijoje ir JAV.
Lenkoranės žemuma

Lenkoranės žemuma (azer. Lənkəran ovalığı) – siaura žemuma Užkaukazėje, pietryčių Azerbaidžane, tarp Talyšo kalnų ir Kaspijos jūros. Nuolaidžiai leidžiasi į jūros pusę. Rytinė dalis pelkėta, yra nemažai ežerų. Klimatas subtropinis, pusiau drėgnas. Auga subtropiniai miškai (buksmedžiai, bukai, skirpstulai, ostrijos, ąžuolai, pelžiedės, akacijos ir kt.). Auginami ryžiai, arbatžolės, citrusiniai vaismedžiai. Kaspijos pakrantėje yra įkurtas Kyzylagačo rezervatas, o pačioje lygumoje – Hirkano nacionalinis parkas.
Jungtinė Karalystė

Imigracija

Pasak oficialių duomenų, 2006 m. Didžiojoje Britanijoje dėl imigracijos žmonių skaičius padidėjo 191 000 gyventojų, o 2007 m. – 237 000. Nuo 1997 m. į Jungtine Karalystę imigravo 2,3 milijono daugiau žmonių, nei iš jos emigravo. 84 % iš jų atvyko ne iš Europos valstybių. Europos sąjungos piliečiai turi teisę gyventi ir dirbti bet kurioje ES šalyje, todėl šiuo metu vienas iš šešių imigrantų yra iš 2004 m. prie ES prisijungusių rytų Europos valstybių. Šiuo metu Jungtinėje Karalystėje yra apie 200 000 lietuvių išeivių. Emigracijos iš Lietuvos mastai mažėja, bet didėja į Angliją imigruojančių lietuvių studentų skaičius. Pasak 2005 m. apskaičiavimų, užsienyje gimę žmonės sudaro apie 9,1 % Jungtinės karalystės gyventojų. Pagal šiuos duomenis, šalis neišsiskiria iš kitų ES valstybių.
Vyksta ir emigracija iš Jungtinės Karalystės. Apie 5,5 milijono Britanijoje gimusių žmonių gyvena užsienyje. Daugiausiai emigruojama į Australiją, Ispaniją ir JAV.

Kalbos

Jungtinė Karalystė neturi jokios oficialios kalbos, bet pagrindinė šnekamoji kalba yra anglų. Taip pat šnekama valų (apie 25 % Velso gyventojų), škotų gėlų (1,5 % Škotijos gyventojų), menksiečių (keli Meno Salos gyventojai), kornų (apie 3000 žmonių), airių kalba bei įvairiais škotų kalbos dialektais. Iš imigrantų kalbų labiausiai paplitusios yra kinų ir hindi kalbos. Pasak 2005 m. apklausos, net 62 % gyventojų nemoka nei vienos užsienio kalbos. Pagal šį rodiklį Jungtinė Karalystė yra antra tarp ES šalių po Airijos. Populiariausia užsienio kalba yra prancūzų, kurią moka 23 % gyventojų. Dar 9 % populiacijos gali susišnekėti vokiškai ir 8 % – ispaniškai.
Albedas

Albedas (iš lot. albus 'baltas') – santykinis dydis, rodantis atspindėto elektromagnetinio spinduliavimo dalį, t. y. kiek procentų spinduliuotės atspindi paviršius ar kūnas. Albedui nepriskiriamas blyksnio formos atspindėjimas skysčiuose.
Albedo sąvoka labiausiai naudojama klimatologijoje ir astronomijoje.
Didžiausias paplitusių medžiagų albedas yra sniego – apie 90 %, mažiausias – tokių tamsių medžiagų kaip medžio anglis (4 %). Kai kurių gilių urvų ir panašių tamsių ertmių albedas gali būti artimas nuliui (juodojo kūno albedas lygus nuliui). Daugumos sausumos paviršių albedas yra 10–40 % intervale, dykumos dažniausiai turi didžiausią albedą. Žemės planetos vidutinis atspindėjimas yra apie 30 %.
Žmogaus veikla keičiant planetos paviršiaus struktūrą (pvz., miškų kirtimas ir žemdirbystė) lemia planetos albedo kitimą. Tačiau šį poveikį sudėtinga įvertinti kiekybiniu požiūriu.
Vienas iš atspindėjimo reikšmės pavyzdžių yra sniego ir temperatūros grįžtamasis ryšys. Jeigu sniegu padengtas paviršius nutirpsta pakilus temperatūrai, sumažėja sniego plotas, dėl to sumažėja to paviršiaus albedas, spinduliavimas sugeriamas, virsta šiluma ir skatina tolesnį temperatūros kilimą bei sniego tirpimą. Atitinkamai galimas ir atvirkštinis procesas – temperatūrai žemėjant, susidaro daugiau sniego bei skatinamas atšalimo ciklas.
Beitou

Geografija

Beitou yra kalvuočiausias iš Taipėjaus rajonų, apimantis pievas, išvagotas upių, iš kurių gausiai sklinda garai – žemės gelmių šilumos padarinys. Pietuose ir rytuose ribojasi su kaimyniniu Šilino rajonu, vakaruose su Danšujumi ir šiaurėje su Sandži bei Dzinšanu (pastarieji trys yra Sinbėjaus rajonai).
Breznas

Istorija

Breznas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1265 m. Pradžioje čia kūrėsi vokiečių kalnakasiai, bet XIX a. dauguma Brezno gyventojų buvo slovakai.
Leonardas Algirdas Dargis

Biografija

1931–1939 m. dirbo Žemės banke Kaune, 1933–1939 m. ir Prekybos mokykloje, 1934–1938 m. jos direktorius. 1939–1941 m. Baltijos transporto bendrovės Klaipėdoje direktorius. Bendradarbiavo žurnale „Tautos ūkis“. Po Antrojo pasaulinio karo gyveno Vokietijoje, vėliau išvyko į JAV. Bendradarbiavo lietuvių spaudoje („Draugas“, „Aidai“, „Technikos žodis“, „Naujoji viltis“), rašė „Lietuvių enciklopedijai“, „Encyclopedia Lithuanica“. Dalyvavo JAV lietuvių bendruomenės veikloje.
Meno salos vyriausiasis sekretorius

Vyriausiasis sekretorius (angl. chief secretary; men. ard-scrudeyr) – Meno salos valdininkas, valstybės tarnybos vadovas.
Vyriausiasis sekretorius vadovauja Vyriausiojo sekretoriaus biurui (angl. Chief Secretary's Office; men. Oik yn Ard-scrudeyr) ir Viešajai tarnybai (angl. Public Service), konsultuoja politikos ir vadybos klausimais vyriausiąjį ministrą ir ministrų tarybą, veikia kaip Meno salos gubernatoriaus patarėjas.
Dabartinis vyriausiasis sekretorius yra Will Greenhow.
Virbalio evangelikų liuteronų bažnyčia

Istorija

Evangelikų liuteronų bažnyčia Virbalyje pastatyta 1844 m. Jos bokštas pastatytas 1917 m. Per Antrąjį pasaulinį karą apgriauta.
1940 m. lapkričio 17 d. įvyko paskutinės pamaldos. 1940 m. pabaigoje Virbalyje baigė darbą repatriacijos komisija. Dalis vokiečių – evangelikų liuteronų bendruomenės narių apleido miestą. Sovietmečiu valdžia maldos namus uždarė ir čia įrengė sandėlį, mechanines dirbtuves.
1994 m. kovo 8 d. Virbalio mokykloje įvyko pirmosios parapijos atkūrimo pamaldos. Buvo meldžiamasi Virbalio kolūkio kontoroje. 1998 m. bažnyčia buvo grąžinta parapijai. 2000 m. kovo 12 d. Virbalio bažnyčioje įvyko pirmos pamaldos. tų pačių metų balandžio 24 d. buvo laikomos Virbalio evangelikų liuteronų bažnyčios atstatymo darbų pašventinimo pamaldos, kurias vedė vyskupas J.Kalvanas. 2002 m. parapijoje suburtas jaunimo choras. 2002 m. liepos mėn. pirmą kartą savo jėgomis buvo organizuota krikščioniška jaunimo stovykla Vištytyje, kurioje dalyvavo Virbalio, Vištyčio ir Marijampolės parapijų jaunimas.
Judhišthira

Judhišthira (skr. युधिष्ठिरः = Yudhiṣṭhiraḥ – 'ramus mūšyje') – „Mahabharatos“ veikėjas, vyriausias iš brolių Pandavų. Indraprasthos, o vėliau ir Hastinapuros karalius.
Gimė iš Pandaus žmonos Kuntės ir dievo Dharmos, todėl apdovanotas neprilygstamu teisingumo jausmu. Jo fizinis tėvas Pandus, dėl prakeiksmo atidavė sostą broliui Dhritaraštrai, o šis, kadangi buvo aklas, realiu valdytoju paskyrė savo sūnų Durjodhaną. Tačiau Judhišthira buvo vyriausias iš visų galimų įpėdinių, todėl ėmė reikšti pretenzijas į sostą (tiesa, dar buvo Kuntės nesantuokinis sūnus Karna, kuris buvo pats vyriausias). Pas išminčius Droną ir Kripą Judhišthira mokėsi kovos meno.
Tęsiantis nesutarimams dėl sosto, Dhritaraštra paskyrė Judhišthirai pusę karalystės. Jis tapo Indraprasthos (dab. Delis) valdovu. Su žmona Draupade susilaukė sūnaus Prativindhjos, o su Devika – Jaudhejos. Tapęs karaliumi, atliko Radžasujos ritualą ir inauguravo save pasaulio valdovu. Jo broliai užkariavo plačias teritorijas.
Tačiau vėliau Kauravai, pasitelkę dėdę Šakunį, žaidime kauliukais laimėjo Judhišthiros karalystę, o pats karalius, kartu su broliais 13 metų gyveno tremtyje.
Vėliau grįžęs Judhišthira pareiškė pretenzijas į karalystę, kilo Kurukšetros mūšis. Jame Judhišthira nukovė dėdę Šalją. Laimėjęs mūšį, atliko ašvamedhos (žirgo aukojimo) ritualą ir pasiskelbė Hastinapuros valdovu. Vėliau palikęs sostą Ardžunos palikuoniui Parikšitui, kartu su kitais Pandavais pasitraukė į kalnus. Ten bekopdami mirė visi Pandavai, išskyrus Judhišthirą. Pasiekęs viršūnę, buvo pakviestas Indros į dausas, bet atsisakė ten keliauti, kol nebus paimti jo broliai ir šuo (kuriame buvo įsikūnijęs tėvas Dharma).
Įstatymų leidyba

Lietuvoje

Įstatymų leidyba Lietuvoje užsiima Tautos atstovybė - LR Seimas. Istorijoje taip pat žinomi atvejai, kai Prezidentas priimdavo netgi konstitucinio lygmens įstatymus (1938 m. Lietuvos Konstitucija, taip vad. „oktrojuotoji“ Konstitucija).
Uraš

Uraš – deivė Mesopotamijos mitologijoje, kai kada laikoma dangaus dievo Anu sutuoktine. Uraš dukterys – Ninisina ir Nisaba. Aptikta įrašų, kuriuose teigiama, kad deivės vardas reiškia „žemė“. Tą patį šumerų kalba reiškia ir kitos Anu sutuoktinės Ki vardas. Su deivės Uraš vardu bandomas sieti Ninurtos vardo dėmuo -urta (vardo dėmuo Nin- reiškia „viešpats“). 
Žinoma ir vyriškoji dievybė Urašas – vietinis Dilbato miesto (šiaurinėje Babilonijoje) dievas. Kaip ir deivė Uraš, jis buvo siejamas su Anu – vienoje tradicijoje laikytas Anu protėviu. Vėliau Uraš vardu imtas vadinti ir pats Anu, žodis įgavo dangaus reikšmę.
Alikudis

Alikudis (it. Alicudi) – labiausiai vakarinė sala Lipario salyne (vulkaninių salų grandinė šiauriau Sicilijos). Alikudis yra 40 km į vakarus nuo Lipario. Salos plotas yra 5,2 km². Sala yra apvali.

Istorija

Salą maždaug prieš 150 tūkst. metų suformavo jau seniai išnykęs Montanjolos (Montagnola) ugnikalnis. Spėjama, kad sala paskutinį kartą keitėsi maždaug prieš 28 tūkst. metų.
Sala pirmą kartą buvo apgyvendinta maždaug XVII a. pr. m. e., ką rodo to laikotarpio archeologiniai radiniai. Salos rytinėje pakrantėje randamos ir daug vėlesnių laikų romėnų gamybos keramikos šukės.
Šiuolaikinis pavadinimas it. Alicudi atsirado iš iškraipyto salos senovinio graikiško pavadinimo gr. Ericusa 'Viržių sala' (nuo gr. ereikē 'viržis').
Daug šimtmečių Alikudį puldinėjo piratai. Tai privertė salos gyventojus statyti namus aukštose terasose. Salos ekonomika buvo pagrįsta žemdirbyste ir persikų auginimu.

Gyventojai

Dabar saloje gyvena apie 120 žmonių, kurie veržiasi žvejyba ar žemdirbyste. Saloje lankosi nemažai turistų, kuriuos aptarnauja vienintelis saloje restoranas, kurio meniu pagrindas yra žuvys, kurias pagauna vietiniai žvejai, bei maisto produktai, kuriuos atgabena kursuojantis laivas su povandeniniais sparnais.
Sogvipas

Sportas

2002 m. vyko XVII pasaulio futbolo čempionatas.
Akropolis

Atėnų akropolis

Atėnų akropolis yra geriausiai žinoma tvirtovė ant 156 m aukščio kalvos, paprastai vadinama tiesiog Akropoliu. Čia žmonės apsigyveno jau neolito viduryje. Tai susiję su ypatinga vietos geografine padėtimi: plynaukštėje buvo nesunku gintis nuo priešų, be to, nuo Akropolio buvo gerai matomas Viduržemio jūros uostas.
Ilgainiui Atėnams išsiplėtus į lygumą, esančią šalia plynaukštės ir VI a. pr. m. e. pastačius Atėnės šventyklą, Akropolis tapo reikšminga Atėnų miesto tvirtove ir kulto vieta. 490 m. pr. m. e. ant Atėnų akropolio buvo pradėtas statyti akmeninis senasis Partenonas, siekiant pažymėti pergalę Maratono mūšyje. 480 m. pr. m. e. persų karalius Kserksas nusiaubė Atėnus ir sudegino senuosius medinius Akropolio statinius.
Periklis (460–430 m. pr. m. e.) įkalbėjo pradėti Atėnuose grandiozinės statybos programą, ir tapo politinių bei kultūrinių Graikijos laimėjimų simboliu. Trys skirtingos šventyklos ir monumentalūs vartai pakeitė Akropolio vaizdą. Vėliau, IV a. pr. m. e., pietiniame Akropolio šlaite buvo pastatytas Dioniso teatras bei II a. Herodo Atiko teatras. V a. pr. m. e. nusistovėjo Atėnų akropolio išplanavimas, jis tapo vien šventyklų vieta. Žinomiausi architektūros paminklai – Atėnės šventykla – Partenono(Architektai: Iktinas ir Kalikratas), Akropolio vartai (Propilėjus), Erechtejono šventykla. Visos skulptūros Fidijaus ir jo mokinių darbas.
1854 m. paskelbtas archeologiniu paminklu, tačiau tik 1975 m. prasidėjo statinių rekonstrukcija. Nuo tada atstatomi visi Akropolio pastatai. Trūkstamos dalys atkuriamos iš marmuro ir įtvirtinamos nerūdijančio plieno smaigais. Pastatai atstatinėjami labai kruopščiai ardant kiekvieną pastatą ir jį iš naujo sudedant restauruotomis arba naujomis dalimis. Tai brangiai kainuojančios pastangos atstatyti svarbiausius Europoje istorinius paminklus.
Sergio Pérez

Karjera

Savo profesionalaus lenktynininko karjerą Sergio pradėjo JAV Barber Pro Series čempionate 2004 m. Vėliau du sezonus jis praleido Formula BMW ADAC čempionate. 2006 metais meksikietis startavo dvejose A1 Grand Prix varžybų lenktynėse. 2007–2008 metais Sergio lenktyniavo Didžiosios Britanijos Formulės 3 čempionate. Pirmais metais jis tapo nacionalinės klasės nugalėtoju. Nuo 2008 iki 2010 m. Sergio dalyvavo GP2 serijos lenktynėse. 2010 m. sezone jis pelnė 5 pergales ir tapo vicečempionu. 2011 m. sezone jis debiutavo Formulės 1 lenktynėse Sauber ekipoje.
2012 m. rugsėjo 28 d. buvo paskelbta, kad po 2012 m. sezono meksikietis pereis į McLaren ekipą.McLaren ekipa nusprendė nepratęsti sutarties su S. Perezu, tačiau padeda jam ieškoti kitos komandos. Jį jau rekomendavo Lotus ir India komandoms. Taip pat laisvos vietos Catterhem, Morrusia ir Sauber ekipose.
Po 2016 m. Malaizijos Grand Prix, Pérez patvirtino, kad pratęsė kontraktą su „Force India“ komanda 2017 m. Formulės 1 sezonui. Tai bus ketvirtas Pérez sezonas indų komandoje, kur jis lenktyniaus su nauju komandos draugu Esteban Ocon.
Plavas

Gamta

Plavas yra Prokletijės kalnų papėdėje, netoli Limo upės šaltinių.
Plavą supa kalnuoti kraštovaizdžiai. Regionas daug ežerų, iš jų žinomiausias ir didžiausias – Plavo ežeras. Hrido ir Visitoro ežerai yra kalnų ežerai, o Visitoras turi plaukiojančią salą.
Plavo apylinkės žinomos ir dėl karstinių įgriuvų, kurių tarpe žinomi Ali Pašos iš Gusinjės šaltinis ir Oko Skakavica.
Miesto kultūros istorijos paminklai yra senosios biblioteka ir mečetė, Šv. Trejybės bažnyčia Brezojevičiuose, Redžepagičių Bokštas.
Vilniaus regiono jungtinė komanda

Istorija

Ši merginų komanda buvo suburta 2018 m. prieš Pirmos lygos pirmenybes. Dalyvavo Rytų regiono grupės atrankoje. 
Iš esmės tai Vilniaus FM ir „Amber" bendras projektas. Jau 2017 m. šie du klubai žaidė subūrę bendrą ekipą.
Kruonio Švč. Mergelės Marijos, Angelų Karalienės, bažnyčia

Istorija

Iki 1588 m. Kruonyje pastatyta stačiatikių cerkvė. Dvarininkas Teodoras Bogdanas Oginskis 1610–1626 m. Kruonyje pastatė vieną pirmųjų Lietuvoje unitų bažnyčią (Vilniaus Švč. Trejybės Graikų apeigų katalikų bažnyčia jau XVI a. perduota unitams) bazilijonams. 1628–1629 m. prie jos įsteigtas unitų bazilijonų vienuolynas. 1764 m. pastatyta katalikų bažnyčia. Iki 1775 m. unitų bažnyčia atiteko stačiatikiams. XVIII a. 2-ojoje pusėje – 1810 m. Kruonyje veikė stačiatikių vienuolynas. 1866 m. kapinėse buvusi katalikų bažnyčia uždaryta ir nugriauta.
1906 m. patvirtintas mūrinės bažnyčios projektas, bet jo atsisakyta ir 1907 m. pastatyta medinė bažnyčia (tada ir atkurta katalikų parapija). 1910–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius, kuris rengdavo viešus vaidinimus. 1910 m. vargonininkas P. Mažylis subūrė bažnytinį chorą, rinko liaudies dainas, užrašinėjo melodijas. 1913 m. įsteigtas Lietuvių katalikių moterų draugijos skyrius. Mūrinė unitų bažnyčia 1919 m. perduota katalikams. Medinės bažnyčios medžiaga 1925 m. panaudota parapijos salės ir prieglaudos statybai. Klebonas Petras Leskauskas (1903–1988) su parapijiečiais bažnyčią 1953–1956 m. suremontavo.
The Silent Force

The Silent Force yra trečiasis olandų simfoninio metalo grupės Within Temptation albumas, išleistas „GUN records“ 2004-tųjų lapkričio 15 d.
Vos praėjus dviem mėnesiams nuo jo išleidimo, albumas tapo auksiniu Vokietijoje, Nyderlanduose bei Belgijoje, o 2005-tųjų vidury – ir Suomijoje.
Vilniaus apygardos teismas

Vilniaus apygardos teismas - vienas iš Lietuvos bendrosios kompetencijos apygardos teismų, nagrinėjančių jo kompetencijai priskirtas baudžiamąsias ir civilines bylas pirmąja arba antrąja instancija.

Vadovybė

Teismo pirmininkas - Vytautas Zelianka.
Baudžiamųjų bylų skyriaus pirmininkė - Daiva Kazlauskienė. Civilinių bylų skyriaus pirmininkė - Neringa Švedienė.
Teismo kancleris - Romas Laurinavičius.
Jonas Chodzinskis

Biografija

Nuo 1621 m. jėzuitas. 1624-1626 m. Braunsbergo kolegijoje (dab. Branevas) studijavo filosofiją, 1629-1633 m. Vilniaus akademijoje teologiją. 1639 m. laisvųjų menų ir filosofijos magistras, 1645 m. teologijos daktaras.
1638 m. ir 1642-1643 m. Vilniaus universitete dėstė poetiką, retoriką, etiką, 1640-1641 m. fiziką, 1641–1642 m. metafiziką, 1643-1645 m. hebrajų kalbą, 1643-1646 m. poleminę teologiją. 1642-1644 m. Vilniaus akademijos spaustuvės prefektas. 1652 m. dėstė Polocko, 1653-1654 m. Naugarduko jėzuitų kolegijose. Per Abiejų Tautų Respublikos karus su Rusija ir Švedija emigravo į Gdanską. Grįžęs 1658–1659 m. dėstė Kražių, 1659–1660 m. Pašiaušės jėzuitų kolegijose.

Kūryba

Laikomas vienu iš žymiausių M. K. Sarbievijaus mokinių. Eiliavo lotynų ir lenkų kalbomis. Sukūrė pasveikinimą „Vestuvių dovana“ (Donum nuptiale, 1639 m.), eiliuotą sveikinimą valdovui Vladislovui Vazai ir jo žmonai „Lukiškių floros grožis“ (Florae Ludsciane amoenitas), kuriame įdėtas ir dvieilis lietuvių kalba „Džiaugias žiedeliai“. Spėjama, kad buvo kelių satyrų lotynų kalba autorius, tarp jų antiprotestantiškų eilių „Vilniaus saksoniško Sinodo pranešimas ir maldavimas ponui Martynui Liuteriui“ (Relacya a oraz Supplika Zboru Wileńskiego Saskiego do Hern Martyna Lutra, 1623 m.), Tribunolo metai (Rok Trybunalski, 1625 m.), Pasveikinimas pirmojo atvažiavimo iš Karaliaučiaus proga (Witanie na pierwszy wjazd z Królewca, 1642 m.). satyra „Etmonas Jonušas Radvila verčia kryžius“ XVII a., (rankraštis).
Siūlė reformuoti Abiejų Tautų Respublikos mokesčių paskirstymą, įstatymus, kariuomenę, lengvinti valstiečių padėtį („Vieno lenkų dvasininko apmąstymai. Už ką Dievas Lenkų Karūną baudžia ir kaip tolesnės bausmės išvengti galėtumėme“, lenk. Discurs kaplana jednego polskiego. W ktorym pokazuje za co Bog Koronę Polską karze y jako dalszego karania uysc mamy, 1657 m., išsp. 1976 m., su vertimu į lietuvių kalbą). Parašė Vilniaus universiteto vykusių teologijos disputų konspektą „Apie teisę ir teisingumą“ (lot. Compedium de iure et iustitia 1647 m.). apie 8 proginės poezijos (iš jų eilėraštį, satyros, publicistinius ir poleminius kūrinius.