google/wiki40b huggingface dataset:
Sent Kitso ir Nevio transportas

Sent Kitso ir Nevio transportas – transporto infrastruktūra ir priemonės Karibų valstybėje Sent Kitse ir Nevyje.

Geležinkeliai

Sent Kitse yra 58 km ilgio siaurasis geležinkelis (762 mm vėžė), ratu supantis salą. Seniau naudotas cukranendrių gabenimui į Bastero cukraus fabriką, dabar pritaikytas turistinėms reikmėms. Valdo bendrovė St. Kitts Scenic Railway ir veža nuo Sendi Pointo į Basterą.

Keliai

Šalyje yra ~320 km automobilių kelių. 1999 m. iš jų 136 km buvo su grįsta danga, 184 km – be jos. Svarbiausi keliai eina ratu Sent Kitso ir Nevio salose. Smulkesni keliai skirti privažiavimui prie toliau nuo jūros esančių gyvenviečių.
Eismas vyksta kairiąja kelio puse. Greitis užmiestyje – 40 mylių per valandą, gyvenvietėse – 25 mylios per valandą. Gyventojus aptarnauja privačių vežėjų valdomas mikroautobusų tinklas.

Vandens transportas

Pagrindiniai uostamiesčiai, kur švartuojasi keltai, kruiziniai ir krovininiai laivai yra Basteras ir Čarlstaunas. Sendi Point Taune ir Djep Bėj Taune veikia jūrų kontrolės laivyno postai. Iš Pietryčių pusiasalio Sent Kitse į Nevį kursuoja transportinis keltas. Kita kelto linija veikia iš Bastero.

Oro transportas

Abejose salose yra po oro uostą: Sent Kitse – Robert L. Bradshaw tarptautinis oro uostas, Nevyje – Vance W. Amory tarptautinis oro uostas. Iš jų vyksta skrydžiai į aplinkines salas, taip pat JAV miestus, Londoną.
Noriūnų dvaras

Istorija

Istoriniuose šaltiniuose minimas nuo 1665 m. rūmai statyti H. Venclovavičiaus. Dvaras ėjo per Lietuvos didikų Tiškevičių, Tyzenhauzų, Oginskių, Komarų rankas. XVII-XVIII a. jame buvo auginami žemaitukų veislės arkliai. XIX a. pabaigoje dvaro rūmus permūrijo vietiniai meistrai. 1921 m. dvare įvyko paskutiniojo jo savininko J. Adomonio sesers Pranciškos Ievos ir poeto K. Binkio vestuvės.

Architektūra

Lietuvoje neįprasto T raidės plano rūmų architektūrai būdinga klasicizmo ir manierizmo detalės. Puošniausia dvaro dalis – pagrindinis įėjimas, vedantis į vienaaukštį korpusą. Reprezentacinės patalpos anfiladinės, gyvenamosios koridorinės sistemos. Taip pat išsiskiria du dolomitiniai bokštai: viename buvo rūkykla, kitame ledainė. Buvusio kumetyno sienos apmūrytos dolomitu ir dekoruotos mozaikomis iš akmens skaldos.
Kiti statiniai: keturkampis kumetynas iš akmenų su vidaus kiemeliu, puoštas mėlynojo akmens mozaikomis, dviaukštis, kryžmiško plano svirnas iš akmenų, du cilindriško bokšto pavidalo statiniai - ledainė ir rūkykla.

Dvaro parkas

Rūmus lanku supa peizažinis parkas (10 ha), nelygaus paviršiaus (slėniuose teka Lėvuo ir Krioklys), takai vingiuoti, pagrindinė alėja tiesi. Medynuose vyrauja vietiniai lapuočiai, grupėmis ir pavieniui auga spygliuočiai. Yra introdukuotų medžių: europinių maumedžių, balzaminių kėnių, pilkųjų riešutmedžių.
Karoklinė skliautenė

Biologija

Karoklinė skliautenė – pleurokarpinė uodegiškoji žalioji samana. Stiebas 10–20 cm ilgio, tankiai apaugęs prigludusiais lapeliais, plunksniškai šakotas. Dvinamė samana, sporogonus išauginanti retai. Sporas subrandina pavasarį. Specialių vegetatyvinio dauginimosi organų nesudaro.
Tankiai apauga medžių kamienus, pasitaiko ant drėgnų uolų. Labai jautri oro taršai.

Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje karoklinė skliautenė nuo 2000 m. įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Rūšis pirmą kartą rasta prie Kauno 1926 m., vėliau Plungės (2002), Šiaulių (2003), Tauragės (2006) ir Kretingos (2006) rajonuose. Aptinkamos dažniausiai ant pavienių brandžių kamienų, iki 3–4 m aukščio.
Akmenėliai (Žeimelis)

Istorija

XIX a. viduryje minimas Akmenėlių dvaras (Žeimelhofas). XX a. pradžioje į kaimą atsikėlė rusai sentikiai, 1912 m. dvare įsteigė maldos namus. 1935 m. maldos namai perkelti į Vileišius.
Virkytai

Istorija

1540 m. mokesčių mokėtojų knygoje užregistruota Jono Virkyto (Joh. Wirkyt) sodyba. Iš šios sodybos atsirado ir keletą šimtmečių egzistavo Matz Jon Wirkuth kaimo pavadinimas. XIX a. kaimas pradėtas vadinti Virkytais (Wirkieten, Wirkietten).
1854–1944 m. Virkytų kaime veikė vienakomplektė mokykla (nuo 1890 m. iki tarpukario buvo dvi klasės). Mokyklos pastatas buvo dviejų galų, iš molio drėbtomis, lauko pusėje tinkuotomis sienomis, čerpėmis dengtu stogu. Pamokos vyko lietuvių kalba. 1937 m. Virkytų mokykloje mokėsi 37 vaikai. Nuo 1884 m. kurį laiką Virkytų kaime buvo pagalbinė pašto agentūra.
Per Pirmąjį pasaulinį karą, keršydami už žuvusį karininką, rusų caro kareiviai Virkytuose nužudė keletą gyventojų, sudegino 16 gyvenamųjų ir 28 ūkinius pastatus, iššaudė galvijus, pagrobė arklius, sunaikino javų laukus.
Iki Antrojo pasaulinio karo Virkytų kaimas priklausė Šilutės apskričiai Lapynos valsčiui, Saugų parapijai.
Po Antrojo pasaulinio karo iš esmės pasikeitė Virkytų kaimo gyventojų sudėtis – artėjant frontui, dauguma gyventojų pasitraukė į vakarus, tuščios sodybos buvo apgyvendintos atvykusiais iš įvairių Lietuvos vietovių.
Sovietmečiu Virkytų kaime buvo pastatyta „Ašvos“ tarybinio ūkio veršidė; dauguma Virkytų kaimo gyventojų dirbo „Ašvos“ tarybiniame ūkyje; 1946–1975 m. veikė Virkytų pradinė mokykla.
XX a. pabaigoje iš vietinių (gyvenusių iki 1944 m.) visame Virkytų kaime buvo likusi tik viena šeima.
Irena Ribačiauskaitė

Biografija

1963 metais baigė Čiurlionio meno mokyklos choreografijos skyrių, dirbo valstybiniame Operos ir baleto teatre baleto šokėja. 1969 metais įstojo į Maskvos Lunačiarskio teatro institutą, kurį baigusi 1974-taisiais įgijo baletmeisterės-režisierės specialybę. Tais pačiais metais pradėjo dirbti Kauno valstybinio muzikinio teatro vyriausiąja baletmeistere. Šio teatro baleto trupei vadovavo lygiai 30 metų – iki 2004-tųjų.
Choreografės kūrybinis kelias neatsiejamas nuo vaikų. Didžiausio pasisekimo sulaukė jos mažiesiems skirti spektakliai „Mažylis ir Karlsonas“, „Čipolinas“, „Daktaras Aiskauda“, „Pelenė“, „Spragtukas“. Už pastarąjį 1999 metais choreografė pelnė aukščiausią Kauno profesionalaus teatro kūrėjų apdovanojimą „Fortūną“. Vyresniųjų auditorijai skirti jos baletai „Aušrinė“, „Panelė tarnaitė“ ir „Amerikietis Paryžiuje“, šokiai operose ir operetėse bei penkios koncertinės baleto programos.
Fromborko Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų ir Šv. Andriejaus arkikatedra bazilika

Istorija

Pirmoji medinė bažnyčia ant kalvos Fromborke buvo pastatyta 1288 m. Jau tada ji turėjo Ecclesia Warmiensis titulą, t. y. buvo svarbiausia vyskupijos bažnyčia. Mūrinėje bažnyčioje kanauninku dirbo Mikalojus Kopernikas (1512–1516, 1522–1543), būtent Fromborke parašęs savo veikalą Apie dangaus sferų sukimąsi. Netrukus po knygos išleidimo, 1543 m., mirė ir buvo šioje katedroje palaidotas, tačiau jo kapas buvo rastas tik 2005 m., ką 2008 m. patvirtino mokslininkai, atlikę genetinius tyrimus, lygindami palaikų plauko ir kaulų DNR su dviejų Koperniko plaukų DNR, kurie šiuo metu yra saugomi Upsalos universitete.
Abiejų Tautų Respublikos ir Švedijos karų metu bei po jų, nuo 1626 iki 1635 miestą okupavo Gustavas II Adolfas, apiplėšęs bažnyčią ir išvežęs daug kultūrinių artefaktų, tarp jų ir Koperniko rankraščius, į Švediją. Miestas bei katedra nukentėjo ir II pasaulinio karo metu. Pasibaigus karui, bažnyčia buvo kruopščiai atstatyta.

Vargonai

Senus vargonus išvežė Švedai karo su ATR laikotarpiu. Varmijos kapitula užsakė naujus vargonus 1683 m., kurie, pagaminti jau po metų, ir dekoruoti dar po vienerių, tarnauja iki šiol.
Kiseliovas (Permė)

Lietuviai

1945 m. rugsėjo mėn. į Kiseliovą iš Lietuvos ištremta 40 žmonių. Tremtiniai apgyvendinti vietinių gyventojų Permės komių namuose. Jie kirto mišką. 1946 m. rudenį lietuviai buvo perkelti į Dojego kaimą apie 7 km į vakarus nuo Kiseliovo.
Nyderlandų futbolo varžybos 2013–2014 m.

Eredivisie pirmenybės

Čempionų titulą apgynė Amsterdamo „Ajax“ (33-ą kartą).
Virėjas

Virėjas – virtuvėje dirbantis maisto ruošos specialistas. Jis atlieka pirminį kulinarinį produktų apdorojimą, gamina šaltuosius ir karštuosius patiekalus, desertus, gėrimus, nesudėtingus konditerinius gaminius. Naudojasi įvairiomis receptūromis, apskaičiuoja maistui pagaminti reikiamų produktų kiekį.
Virėjo kvalifikaciją galima įgyti profesinio rengimo ir panašiose mokyklose. Ką tik mokslus baigęs jaunuolis dažniausiai įsidarbina pagalbiniu darbininku virtuvėje. Įgijus patirties gali atsirasti galimybė pakilti iki virėjo padėjėjo, vėliau - ir iki virėjo pareigų.
Jei virėjo karjera klostosi sėkmingai, galiausiai tampama virtuvės šefu (pranc. Chef de Cuisine) - bene aukščiausia profesinio meistriškumo pozicija, iki kurios galima tikėtis pakilti. Virtuvės šefas organizuoja ir kontroliuoja patiekalų gaminimą, vadovauja likusiam virtuvės personalui.
Čedžu

Geografija

Čedžu sala vulkaninės kilmės. Saloje iškilęs 1950 m aukščio Halasano ugnikalnis. Tai aukščiausia Pietų Korėjos vieta. Klimatas subtropinis, drėgnas ir šiltas. Čedžu sala svarbus turistinis centras: kriokliai, paplūdimiai, malonus klimatas, senovinių kultūrų palikimas traukia lankytojus tiek iš Rytų Azijos, tiek iš viso pasaulio.

Administracinis skirstymas

Iki 2005 m. Čedžu provincija buvo padalinta į 2 miestus ir dvi apskritis. Tačiau 2006 m. liepos 1 d. apskritys prijungtos prie miestų.
Adomas Abramavičius

Biografija

Mokytojavo žemesnėse mokyklose, dėstė poetiką Varšuvoje, filosofiją ir teologiją Vilniaus akademijoje. Vėliau dirbo Polocke, Minske. 1753 m. Vilniuje išleido vyskupui J. Sapiegai dedikuotą pamokslų rinkinį Kazania niedzielne („Sekmadienių pamokslai”).
Jurgis Arnašius

Biografija

Nuo 1893 m. dirbo raidžių rinkėju Tilžėje. 1893–1897 m. ir 1899–1924 m. redagavo laikraščius „Tilžės keleivis“, 1897–1898 m. „Aušra“. Leidėjui reikalaujant palaikyti vokiečių nacionalistų partiją buvo palikęs „Tilžės keleivį“, sugrįžęs pakeitė vokiškai konservatyvią jo kryptį.  1893–1894 m. ir 1906–1923 m. rengė „Tilžės keleivio" kalendras. 1918–1924 m. Mažosios Lietuvos tautinės tarybos narys. 1918 m. lapkričio 30 d. Tilžės Akto signataras. 1924 m. grįžo į Klaipėdą, dirbo teismo tarnautoju. 1924–1925 m. laikraščio „Pajūrio sargas“ redaktorius, bendradarbiavo laikraštyje „Lietuvos keleivis“. Periodinėje spaudoje paskelbė straipsnių, eilėraščių.
Vaikaitis Klaipėdos universiteto profesorius Helmutas Arnašius.
Mergelių kyšulys

Mergelių kyšulys (isp. Cabo Virgenes) – pietrytinis Pietų Amerikos žemyno kyšulys. Yra Argentinoje, Santa Kruso provincijoje, šalia Monte Dinero gyvenvietės. Yra tarp Argentinos jūros (Atlanto vandenyno) ir Magelano sąsiaurio. 1520 m. spalio 21 d. pasiektas Fernando Magelano ekspedicijos. Kadangi spalio 21 d. yra Šv. Uršulės ir 11 tūkst. Mergelių diena, kyšuliui suteiktas Mergelių vardas. Nuo 1904 m. veikia švyturys. 1876 m. kyšulio smėlyje rasta aukso.
Koordinatės: 52°21′0″S 68°21′0″W
Grifito observatorija

Grifito observatorija (angl. Griffith Observatory) - observatorija, stovinti Los Andžele, Kalifornijoje. Įsikūrusi ant pietinio Holivudo kalvos šlaito esančiame Grifito parke, nuo kurio atsiveria vaizdas į Los Andželo pietryčiuose, Holivudą pietuose bei Ramųjį vandenyną pietvakariuose. Observatorija yra plačiai lankoma turistų, kadangi joje gausu su kosmosu ir mokslu susijusių eksponatų.

Istorija

Žemę kurioje šiandien stovi observatorija, 1896 metais Los Andželo miestui padovanojo Griffith J. Griffith. Jis taip pat paaukojo lėšas pačios observatorijos, parodų salės, bei planetariumo statyboms, kurios prasidėjo 1933 metų birželio 20 dieną. Pastatą suprojektavo architektas John C. Austin, pasiremdamas preliminariais Russell W. Porter brėžiniais. Observatorija buvo atidaryta 1935 metų gegužės 14 dieną. Per pirmąsias penkias darbo dienas ją aplankė 13 000 žmonių.
2002 metais observatorija buvo uždaryta renovacijai, 2006 metų lapkričio 3 dieną ji buvo vėl atidaryta.
Elena Kliukaitė

Biografija

1992 m. baigė Vilniaus universitetą, teisininkė.
1995–2004 m. AB „Lietuvos draudimas“ Švenčionių skyriaus direktorė. 2004–2007 m. Švenčionių rajono savivaldybės administracijos juridinio skyriaus vyr. specialistė, nuo 2007 m. Švenčionių rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotoja.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Švenčionių rajono skyriaus narė, skyriaus pirmininko pavaduotoja.
1997–2000 m. (LDDP sąraše) Švenčionių rajono savivaldybės tarybos narė.
Obelynė (Molėtai)

Aplinkinės gyvenvietės

Purvėnai – 5 km 
 Toliejai – 8 km
Alšia

Etimologija

Upėvardžio etimologija neaiški. Kazimieras Būga kildino iš ide. *el-, *ol- „tekėti, tižti“, kur š (ide. ḱ) yra determinantas. Plg. brus. алёс „liūnas, raistas, klampynė“, brus. альса „durpinga pelkė“, lenk. ols „pelkių miškelis“.
Bershka

Plėtra

Parduotuvių tinklas „Bershka“ buvo įkurtas 1998 m. balandį kaip naujas kompanijos „Inditex“ prekės ženklas, orientuotas į jaunesnio amžiaus auditoriją. Per pirmus dvejus prekės ženklo veikimo metus buvo atidaryta daugiau nei 100 parduotuvių. Per penkiolika metų tinklas išsiplėtė iki daugiau nei 900 parduotuvių 64-iose šalyse keturiuose žemynuose. Bendrovės pardavimai 2013 m. siekė pusantro milijardo eurų. 2014 m. sausio 31 d. duomenimis, 954 drabužių parduotuvės veikė 66 šalyse keturiuose žemynuose, internetinės „Bershka“ parduotuvės veikė 14-oje šalių.
„Bershkos“ pardavimai sudaro 10 % visų „Inditex“ pajamų. Bendras visų parduotuvių plotas siekia daugiau nei 338 tūkst. kvadratinių metrų. „Bershka“ kompanija užsiima savo prekių dizaino kūrimu, drabužių gaminimu, jų platinimu bei pardavimu. „Bershkos“ dizainerių komandą sudaro daugiau nei 60 profesionalų, kurie parduotuvėms sukuria apie 4000 skirtingų produktų kiekvienais metais.
Beveik visos bendrovei priklausančios parduotuvės yra valdomos ir priklauso pačiai „Inditex“ įmonei; franšizės principu valdomos tik tos parduotuvės, įsikūrusios šalyse, kuriose korporacinė nuosavybė negali priklausyti užsienio valstybėms (pvz., Viduriniųjų Rytų regiono šalyse).
Demografinė prognozė

Demografinė prognozė, gyventojų prognozė – demografijos mokslo veikla, būsimųjų gyventojų skaičiaus ir struktūros pagal amžių, lytį, teritorinį pasiskirstymą, kartais – namų ūkio, išsimokslinimo ir kiti skaičiavimai.

Klasifikacija

Demografinė prognozė gali būti trumpalaikė – artimai, 5- 10 metų ateičiai ir ilgalaikė – tolimai, 25-30 metų ateičiai nusakyti. Pagal prognozuojamų objektų kiekį prognozė gali būti vienetinė, su vienu kintamuoju ir kompleksinė, įvertinant daugelį kriterijų.

Prognozavimas

Demografinės prognozės atliekamos remiantis prielaidomis apie galimus demografinius procesus (gimstamumas, mirtingumas, migracija, vedybos ir kt.) pokyčius tam tikromis socialinėmis, ekonominėmis sąlygomis. Derinant įvairias prielaidas rengiami keli demografinės prognozės variantai. Prognozuojama remiantis komponentų, amžiaus slinkties bei tikimybinio modeliavimo metodais. Demografinės prognozės naudojamos rengiant socialinės ekonominės raidos prognozes.
Ričardas Nakas

Biografija

Gimė vargonininko šeimoje. Mokėsi Kauno „Aušros“ berniukų gimnazijoje, dalyvavo tautininkų valdžios uždraustoje moksleivių ateitininkų veikloje.
1935 m. baigęs gimnaziją, studijavo Kauno Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakultete. 1936 m. buvo pašauktas į Lietuvos kariuomenę. 1937 m. baigė Karo mokyklą, pėstininkų jaunesniojo leitenanto laipsniu paleistas į atsargą. 1937 m. pabaigoje Lietuvos Krašto apsaugos ministerija paskelbė konkursą norintiems studijuoti Prancūzijos karinio laivyno mokyklose. Laimėjęs konkursą, 1938 m. vasarą su Krašto apsaugos ministerijos stipendija buvo pasiųstas į jūrų karo mokyklą École Navale Breste, Prancūzijoje.
Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui grįžo į Lietuvą. 1940 m. vasario 16 d. suteiktas jaunesniojo jūrų leitenanto laipsnis. Tarnavo navigacijos karininku mokomajame karo laive „Prezidentas Smetona“, dislokuotame Šventosios uoste.
Gerai mokėdamas prancūzų, anglų, rusų kalbas, ėmėsi tvarkyti lietuviškąją jūreivystės terminiją, rašė pirmąjį lietuviškų jūrinių terminų žodyną (papildęs jį išleido buriuotojas Bronys Stundžia).
1940 m. liepą, sovietiniams okupantams išformuojant karo laivo (jau pervadinto „Pirmūno“ vardu) įgulą, su dar dviem karininkais – kapitonu leitenantu Povilu Labanausku ir leitenantu Vytautu Kuizinu – nepakluso okupacinės vadovybės įsakymui evakuotis į krantą, nedidele burine jachta pabėgo iš užimto uosto į jūrą ir pasiekė Klaipėdą, čia buvo vokiečių internuotas. Vokiečiams užėmus Lietuvą, grįžo į tėvynę. Kaune įsijungė į antinacinę rezistenciją, buvo Lietuvos laisvės kovotojų sąjungos (LLKS) narys.
1942 m. vedė našlę Ireną Racevičiūtę-Darčkienę. 1943 m. rugpjūčio pradžioje su kitais šešiais LLKS spaudos leidėjais (Vladu Bakūnu, Kaziu Brazausku, Jonu Grudzinsku, Stepu Malinausku, Vladu Ramanausku ir Zigmu Zubriu) gestapo buvo suimtas. Pusmetį kalintas Kauno sunkiųjų darbų kalėjime. Artėjant antrajai sovietų okupacijai, su nėščia žmona ir kūdikiu sūnumi traukėsi iš Lietuvos, bet dėl žmonos būklės turėjo grįžti. Prisidengęs žmonos pirmojo vyro Darčkaus pavarde, įsidarbino Kauno meteorologijos stotyje.
Nuo 1944 m. birželio buvo Lietuvos laisvės armijos narys. Platino antisovietinę literatūrą, gamino antspaudus ir štampus fiktyviems dokumentams, kuriais aprūpindavo besislapstančius bendražygius. 1945 m. sausį sovietinio saugumo susektas ir suimtas. 1945 m. rugpjūtį už antitarybinę veiklą karinio tribunolo nuteistas dešimčiai metų. Kalėjo Vorkutlage, paskui Minlage (Komių ATSR). Po dešimties kalinimo metų liko tremtyje toje pačioje Komijoje.
1958 m. grįžo į Lietuvą visiškai praradęs sveikatą, sužalotu veidu, pažeistais kalbos padargais. Buvo apgyvendintas Akmenės invalidų namuose. Žuvo partrenktas sunkvežimio. Palaidotas Akmenėje. 2019 m. birželį perlaidotas Kauno Panemunės kapinėse.
Lietuvos Prezidento 2018 m. liepos 3 d. dekretu Ričardas Bernardas Nakas (po mirties) apdovanotas Vyčio Kryžiaus ordino Karininko kryžiumi.
Tango muzika

Tango muzika – muzikos stilius, XIX a. pab. – XX a. pr. susikūręs tarp europiečių imigrantų Argentinoje ir Urugvajuje. Pradžioje tango muzika buvo neatsiejama nuo tango šokio, tačiau vėliau ėmė vystytis kaip atskiras, klausymui skirtas muzikos stilius. Tradiciškai tango muzika atliekama 2/4 ar 4/4 metru, seksteto (vadinamo orquesta típica), kurį sudaro 2 smuikai, fortepijonas, kontrabosas ir 2 bandonijos. Pastarasis instrumentas yra neatsiejama tango muzikos dalis. Tango muzika gali būti tiek instrumentinė, tiek vokalinė.

Kilmė

Tango muzikoje susipynė įvairių kraštų muzikinės tradicijos, paplitusios tarp imigrantų bendruomenių Buenos Airėse ir Montevidėjuje XIX a. vid. Šioje muzikoje yra iš Europos atkeliavusių flamenko, polkos, habaneros, kontradanso bruožų, taip pat afrikietiškos kandombė, kreolų valso elementų. Ankstyvoji tango forma vadinama milonga. Kaip ir tango šokis, tango muzika XX a. pr. buvo siejama su žemaisiais visuomenės sluoksniais (nusikaltėliais, prostitutėmis), laikyta vulgaria ir nepadoria. Tačiau jau I pasaulinio karo metais tango pradėjo populiarėti ir už La Platos regiono ribų. 1916 m. urugvajiečių atlikėjas Gerardo Matos Rodríguez sukūrė vieną žymiausių tango melodijų La cumparsita, o Karloso Gardielio dėka tango pradėjo skambėti ne tik Argentinos, bet ir Europos šalių (ypač Prancūzijos) pobūvių salėse. Tango atsikratė „visuomenės padugnių muzikos“ etiketės ir tapo populiaria šokių muzika. XX a. vidurys laikomas auksiniu tango amžiumi, tuo metu grojo daug žymių tango atlikėjų (Juan d’Arienzo, Francisco Canaro, Aníbal Troilo, Osvaldo Pugliese), stilius tapo vis rafinuotesnis, įmantresnis. Europoje, JAV tai buvo vienas populiariausių šokių muzikos stilių.

Tango nuevo

XX a. antroje pusėje susidomėjimas tango sumažėjo, o pats stilius vis labiau evoliucionavo iš šokių muzikos į labiau akademinę muziką. Vienas svarbiausių tango reformatorių laikomas argentiniečių kompozitorius Astoras Piacola. Jo sukurtas vadinamasis tango nuevo įgavo nemažai džiazo bruožų, tapo sudėtingesnis, pradėta naudoti daugiau muzikos instrumentų. Tango į savo repertuarą įtraukė dalis pop muzikos atlikėjų.

Šiuolaikinis tango

Tango evoliucija tebevyksta iki šiol. XX a. pab. – XXI a. pr. pradėta eksperimentuoti jungiant tango ritmus su elektronine muzika. Ši naujoji tango muzika dažnai įvardinama kaip electrotango arba tango fusion. Žymiausi šio stiliaus pradininkai yra Gotan Project ir Bajofondo Tango Club.

Tematika

Vokaliniai tango kūriniai beveik visada atliekami vieno atlikėjo (dažniau vyro, nors dabar neretai ir moters). Būdingos eilės apie nelaimingą meilę, aistrą, nusivylimą pasauliu. Vartojamas La Platos regionui būdingas žargonas lunfardo.
1938 m. Lenkijos ultimatumas Lietuvai

1938 m. Lenkijos ultimatumas Lietuvai – 1938 m. kovo 17 d. Lenkijos Lietuvai paskelbtas ultimatumas, kuriuo buvo reikalaujama užmegzti diplomatinius santykius ir tokiu būdu de facto pripažinti Vilniaus kraštą Lenkijai. Protestuodama po 1920 m. įvykusios Vilniaus krašto aneksijos Lietuva atsisakė turėti bet kokius diplomatinius santykius su Lenkija. Europoje kylant įtampai prieš Antrąjį pasaulinį karą Lenkija ėmėsi savo šiaurinių sienų apsaugos. Prieš penkias dienas iki ultimatumo paskelbimo įvykęs Anšliusas bei jo tarptautinis pripažinimas paskatino Lenkiją veikti. Ultimatumu iš Lietuvos buvo reikalaujama besąlyginio diplomatinių santykių su Lenkija užmezgimo per 48 valandas.
Lietuva bijodama karo ultimatumą priėmė kovo 19 d. Nors diplomatiniai santykiai buvo užmegzti, Lietuva nesutiko su de jure Vilniaus krašto pripažinimu Lenkijai. Panašų ultimatumą pasinaudodama Sudetų krize Lenkija tų pačių metų rugsėjo 30 d. įteikė Čekoslovakijai reikalaudama Zaolzės dalies. Tiek Lietuvos, tiek Čekoslovakijos atvejais Lenkija pasinaudojo tarptautinių krizių priedanga ginčams dėl sienų spręsti.
HansaWorld

HansaWorld yra tarptautinė verslo programinės įrangos įmonė, įkurta Švedijoje 1988 m. Kompanija parduoda integruotus verslo valdymo (ERP) ir ryšių su klientais valdymo (CRM) sprendimus. HansaWorld grupėje dirba apie 300 darbuotojų kartu su dukterinėmis kompanijomis ir partneriais Europoje, Lotynų Amerikoje, Afrikoje, Azijoje ir Vidurio Rytuose. HansaWorld veikia daugiau nei 90 šalių, iš kurių turi 23 atstovybes 16 šalių.
Produktai galimi 28 kalbomis bei tinkami darbui su beveik visais kompiuteriais ir operacinėmis sistemomis.
Didelė dalis iš 69000 HansaWorld instaliacijų yra mažoms ir vidutinio dydžio įmonėms, bet taip pat ir daugeliui tarptautinių kompanijų dukterinėms įmonėms.

Produkto strategija

HansaWorld vartotojo sąsaja pirmą kartą buvo sukurta 1988 metais ir pritaikyta Apple Macintosh operacinei sistemai. 1994 metais, kai programa buvo pritaikyta Windows, ją jau naudojo daugiau kaip tūkstantis vartotojų. HansaWorld pateikia platų sprendimų pasirinkimą e - verslui: vidinį ir išorinį elektroninį paštą, keletą e - parduotuvės variantų, sprendimus PDA bei mobiliesiems verslo telefonams ir kt. HansaWorld gali padėti sukurti bendrą portalą.
HansaWorld naudoja C++ programavimo kalbą bei patentuotas technologijas duomenų bazės dizainui ir tinklo komunikacijai. Pažangi technologija leidžia HansaWorld kurti analogiškus produktus skirtingoms operacinėms sistemoms. Šiuo metu HansaWorld programos veikia Windows 2000–XP, Windows CE, Mac OS X, Unix, Linux, Sun Microsystems, taip pat Symbian S60, Series80. HansaWorld patikimai veikia su IBM eServer xSeries, pSeries, iSeries ir zSeries.

Produktai

Standard ERP yra ERP ir CRM sistema, skirta stambioms įmonėms. Standard ERP siūlo daugiau kaip 45 modulius, apimančius finansus, logistiką, kasos aparatus, darbų kaštus, CRM, elektroninį paštą ir e - komerciją. Instaliacijos yra nuo 10 iki 250+ vartotojų.
Standard Apskaita, skirta mažoms įmonėms, praplečia standartines apskaitos galimybes iki ryšių su klientais valdymo CRM ir užsakymų apdorojimo sprendimo. Standard Apskaita turi galimybę jungtis keliems vartotojams (iki 4 vartotojų). Automatizuotas pasiūlymų, elektroninių laiškų siuntimas, pardavimų užsakymų valdymas, faktūrų kūrimas padeda taupyti darbo laiką ir mažinti įmonės sąnaudas.
Opačičiai

Opačičiai (ukr. Опачичі) – apleistas miestelis Ukrainoje, Kijevo srityje, Ivankovo rajone, į pietryčius nuo Černobylio AE. Jis buvo evakuotas 1986 m. dėl Černobylio AE katastrofos.
Nepaisant radiacijos pavojaus, dalis gyventojų į kaimą grįžo. 2006 m. čia gyveno 19 gyventojų.
Balmazujvarošas

Istorija

Miestas priklausė Vengrijos karalystei. Per Vengrijos ir Osmanų karus buvo puolamas turkų.

Gyventojai

2015 m. duomenimis gyventojų skaičius siekė 17 448.
70 procentų gyventojų yra vengrai. 9 proc. yra vokiečiai.