google/wiki40b huggingface dataset:
Biržų sutartis

Biržų sutartis – 1701 m. vasario 26 d. arba kovo 9 d, Rusijos ir Saksonijos sutartis, sudaryta Biržų pilyje per Šiaurės karą.

Sutarties esmė

Pasirašė Rusijos caras Petras I ir Saksonijos kurfiurstas Augustas II, kuris kartu buvo ir Abiejų Tautų Respublikos valdovas. Susitarta toliau kariauti su Švedija Saksonijos ir Rusijos kariuomenių jėgomis, nes karas antišvediškai koalicijai iki tol buvo nesėkmingas. Po pergalės buvusi Livonijos dalis, Vidžemė ir Estija turėjo atitekti Augustui II kaip Saksonijos kurfiurstui, Ingrija, Karelija ir Narva - Rusijai.
Augustas II tikėjosi, kad užvaldęs Livoniją įgis Abiejų Tautų Respublikoje neribotą valdžią ir sosto paveldėjimo teisę. Biržų derybose dalyvavo su Sapiegomis kovojančių Lietuvos bajorų atstovas Grigalius Antanas Oginskis. Jis ir Petras I susitarė, kad Rusija būsianti palanki antisapieginei Lietuvos bajorijai.
Pagal sutartį Petras I prižadėjo duoti Augustui II 200 000 rublių ir nuo 15-20 000 kariuomenės su reikalingu apginklavimu ir kovo mėnesį jis išsiuntė sutartus pinigus, ginklus ir 19 pulkų pėstininkų, vadovaujamų feldmaršalo A. Šteinau (vok. Adam Heinrich Graf von Steinau).

Pabaiga

Karolis XII apie monarchų susitikimą žinojo. Norėdamas sužinoti, ką Augustui II ir Petras I nutars, karalius nusiuntę į Biržus šnipą, vieną savo karininką, kilusį iš Škotijos. Po monarchų išvykimo, švedai užėmė Biržus.
Biržų sutartis neteko reikšmės, kai 1701 m. liepos 19 d. švedai netoli Rygos sumušė sąjungininkus ir neva Sapiegų pakviesti įsiveržė į Lietuvą, vėliau į Lenkiją ir Saksoniją bei privertė Augustą II su Švedijos karaliumi Karoliu XII 1706 m. pasirašyti Altranštadto sutartį ir atsisakyti Abiejų Tautų Respublikos sosto.
Rūmų tiltas

Istorija

Ilgą laiką šioje vietoje svarbias miesto dalis jungė pontoninis tiltas, nes buvo delsiama pradėti brangiai kainuojančią nuolatinio tilto statybą. Konkursas projektuoti tiltą paskelbtas 1901 m., 1909 m. nugalėtoju paskelbtas inž. A.Pšenickio darbas. Apipavidalinimu rūpinosi architektas R.Melceris.
1911 m. pradėta statyba turėjo baigtis per dvejus metus, tačiau dėl potvynio padarinių darbai užsitęsė. Statybos tempus stabdė ir prasidėjęs Pirmasis pasaulinis karas. Nedidelės naujojo tilto atidarymo iškilmės įvyko tik 1916 m. gruodžio 23 d. Lieti ketaus turėklai ir žibintai sumontuoti 1939 m.
Po Spalio perversmo Rūmų tiltas tapo Respublikos (Республиканский), 1944 m. sausio mėn. grąžintas istorinis pavadinimas.
Tiltas rekonstruotas 1977 ir 1997 m.

Konstrukcija

Tilto ilgis – 250 m, plotis – 27,7 m. Tilto važiuojamoji dalis – 21,97 m (šešios eismo juostos), šaligatviai – 2,82 m. pločio. Centrinės angos aukštis – 6,3 m , pakėlus sparnus – 30 m. Metalinės tilto konstrukcijos sveria 7770 tonų.
Pakeliami sparnai apatinėje dalyje ant šarnyrų turi po septynis atsvarus, sveriančius 2800 tonų. Šoninės angos – kniedytos arkos, po kuriomis gali plaukti nedideli laiveliai.
Seongnam FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1989 m. Įkurtas Ilhwa Chunma Football Club pavadinimu. 
2014 m. klubą nusipirko miesto savivaldybė ir pervadino į Seongnam FC.
2016 m. pirmenybės susiklostė nesėkmingai. Komanda liko vienuoliktoje pozicijoje ir iškrito į antros pakopos pirmenybes.
2018 antroje pakopoje užėmė antrą vietą, kuri leido klubui grįžti į elito pirmenybes.
Jonas Grigalius Korsakas

Biografija

Kilo iš Korsakų giminės, Grigaliaus Bogdano sūnus.
Polocko vėliavininkas 1598–1620 m., horodničius iki 1611 m., Dorpato kaštelionas 1620–1621 m. ir Polocko kaštelionas 1621–1625 m., Smolensko vaivada 1625 m.
Juozapas Chodzka

Biografija

Tėvas Jonas Boreika Chodzka, broliai poetai Aleksandras Boreika Chodzka ir Mykolas Chodzka. 1816-1821 m. studijavo Vilniaus universitete, dalyvavo patriotinėse studentų organizacijose. Dalyvavo estų kilmės Rusijos imperijos karininko K. Tenerio (1783–1859 m.) geodezinėje ekspedicijoje, kuri atliko topografinius matavimus Struvės geodeziniam lankui.
1831 m. sukilimo dalyvis, sukilėliai buvo numatę jį skirti Vilniaus komendantu. Sukilimui pralaimėjus, užtartas vyresniųjų karininkų, įvertinusių jo gabumus, išvengė arešto, bet buvo priverstas palikti Vilnių ir dirbti Moldavijoje ir Valachijoje. 1840 m. perkeltas į Kaukazą, kur dirbo Kaukazo topografijos skyriuje, buvusiame Rusijos imperijos kariuomenės Kaukazo korpuso sudėtyje. 1847-1853 m. atliko trianguliacinius matavimus pietų Kaukaze, 1854 m. Armėnijoje, 1859-1866 m. šiaurės Kaukaze, vėliau užkubanėje. Per 14 sunkių kalnuose praleistų metų atliktas milžiniškas darbas: tiksliai nustatyti 1386 taškų – daugelio viršukalnių – geografinė padėtis ir aukštis virš jūros lygio. Tai buvo pagrindas geram regiono žemėlapiui. Tai buvo pirmasis geodezinis ir geografinis Kaukazo tyrimas, už kurį J. Chodzkai 1853 m. suteiktas generolo majoro, o 1862 m. generolo leitenanto laipsnis. Vienas pirmųjų europiečių, 1850 m. rugsėjo 18 d. užkopusių į Ararato kalną. 1867 m. išėjo dimisijon.
Harrods

Istorija

Pirmoji „Harrods“ parduotuvė buvo atidaryta Rytų Londone 1834 metais, kai jos įkūrėjas Charles Henry Harrod atidarė mažą bakalėjinių prekių parduotuvę Stepney kvartale, kurioje buvo prekiaujama arbata.
1851 metais, tam, kad pabėgtų nuo nešvariosios Londono dalies ir nebankrutuotų Charles Henry Harrod persikėlė į šalia Haid parko esančią nedidelę stotį Knightbridge, į tą pačią pusę kur stovi dabartinė parduoduvė. Pradėdamas tik vieno kambario plote ir turėdamas tik du darbuotojus bei sūnų Charles Digby Harrod, kuris užsiėmė verslo plėtra. Po kurio laiko Harodo sūnus išplėtojo verslą net iki medicinos, taip išsivystė vaistų, kvepalų, raštinės prekių, vaisių ir daržovių prekyba. Harodai greitai išsiplėtė prisistatydami priestatus ir steigdami naujas mažas krautuvėles taip iki 1880 m. įdarbindami šimtą darbuotojų. Tačiau „Harrods“ parduotuvė bumą pasiekė tik 1883 gruodį, o gruodžio 6 dieną parduotuvė sudega iki pat pamatų, tačiau iki Kalėdų ji atstatoma ir tais pačiais metais buvo pasiekia pelno rekordo. Dar po kurio laiko šalia išaugo naujas pastatas, kuris pritraukė geriausius klientus, tokius, kaip Oscar Wilde, legendines aktores Lilly Langtry ir Ellen Terry, Noel Coward, Sigmund Freud, A. A. Milne, ir daug britų karališkosios šeimos atsovų.
1898 metais „Harrods“ parodė pasauliui, kas yra judantys laiptai – eskalatorius, o nepatenkintiems klientams siūlydavo pasivaišinti brendžiu.

Produktai ir paslaugos

330 filialų siūlo platų prekių ir paslaugų asortimentą. Rūbus vyrams ir moterims, vaikams ir kūdikiams, elektronikos prietaisus, juvelyrinius dirbinius, sporto prekes, aksesuarus gyvūnams ir net pačius gyvūnus, žaislus, maistą ir gėrimus, sveikatos ir grožio produktus, namų apyvokos reikmenis ir net dizaino detales ir t. t.
Į tą patį parduotuvių skaičių įtraukiami 28 restoranai, tiekiantys maistą nuo aukštos kokybės arbatos iki aukščiausios klasės maisto.
„Harrods“ pritraukia 15 milijonų lankytojų per metus. Daugiau nei 300 000 klientų piko dienomis aplanko parduotuves. Čia dirba 5000 darbuotojų iš įvairių šalių. 50 krovinių pervežimo bendrovių pristato daugiau nei 225 000 prekių kasdien.

Prekių pardavimų rekordai

„Harrods“ yra pasiekusi įspūdingų prekių pardavimų rekordų. Štai 2007 metų gruodžio pabaigoje, paskelbus pokalėdinį prekių išpardavimą, į parduotuvę plūstelėjo pirkėjų. Gruodžio 28 dieną 09.00–13.00 valandomis ten apsilankė 36 tūkst. žmonių. „Harrods“ tuomet paskelbė, kad buvo pagerintas visų laikų pardavimų per vieną valandą rekordas – daugiau kaip 1 mln. GBP.
2011‑ųjų sausį parduotuvė peržengė kitą simbolinę ribą – jos metiniai pardavimai perkopė 1 mlrd. GBP (maždaug 3,9 mlrd. Lt). Parduotuvė pranešė, kad per 2011‑ųjų sausio išpardavimus pirkėjai ten palikdavo apie 20 tūkst. GBP per minutę.
Vilkuriai

Istorija

1923 m. kaimas priskirtas Šiaulių Šv. Jurgio bažnyčiai. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė kolūkiui „Naujas gyvenimas“.

Aplinkinės gyvenvietės

KURŠĖNAI – 25 km 
 Aukštelkė – 2,5 km
Beržynė – 3,5 km
ŠIAULIAI – 10 km 
 Šlepkai – 2,2 km
BUBIAI – 4,6 km
Rėkyva – 8 km
Trociškė – 3,5 km 
 Dzidai – 4,5 km
Jankaičiai – 4,2 km
Vaikšnėgala – 4,8 km
D'Antrkasto salos

D’Antrkasto salos (angl. D'Entrecasteaux Islands) – salų grupė Saliamono jūroje, prie rytinio Naujosios Gvinėjos salos pakraščio, priklauso Papua Naujosios Gvinėjos Milno įlankos provincijai. Nuo Naujosios Gvinėjos salas skiria Vard Hanto sąsiauris. Plotas 3100 km². Sudaro trys didelės salos Gudinafas, Fergiusonas ir Normanbis. Taip pat gausu smulkių salelių ir rifų. Salos vulkaninės kilmės, kalnuotos. Aukščiausia vieta – Vineuo kalnas Gudinafo saloje (2566 m). D’Antrkasto salas dengia tropinės džiunglės.
Gyventojai verčiasi žemdirbyste, kopros, perlų rinkimu.
Injakuliacija

Injakuliacija – vyro orgazmas, kai yra sulaikoma ejakuliacija spaudžiant tam tikrą vietą (daoizme vadinamą Dzenmo) – tarp sėklidžių ir išangės. Pagal daosizmą, sėkla tiesiog sulaikoma, neleidžiant jai išbėgti į makštį, ir ji grįžta atgal. Kol kas mokslinių tyrimų apie injakuliacijos taikymą trūksta, galbūt dėl to, kad tai yra neįprasta seksualinė praktika, todėl injakuliaciją reikėtų vertinti atsargiai. Anot daosizmo, injakuliacija prailgina orgazmą ir yra geresnė nei nutrauktoji sueitis, kadangi po injakuliacijos, priešingai nei po ejakuliacijos, jaučiamas jėgų antplūdis, o ne lengvas nuovargis.
Prieš ejakuliuojant ypač svarbu yra teisingoje vietoje paspausti (tiesiai ant Dzenmo taško), kadangi priešingu atveju sėkla pateks į šlapimo pūslę, kas gali pakenkti sveikatai. Be to, po ilgo lytinio susilaikymo ejakuliacijos spaudimas yra toks stiprus, kad šiek tiek sėklos vis tiek išteka.
Žemutinės Saksonijos istorija

Geografija

Egzistuoja du skirtingi Žemutinės Saksonijos apibrėžimai.
Plačiąja prasme regionas apima visą dabartinę šiaurės vakarų Vokietiją. Jame šiuo metu yra administracinės žemės Žemutinė Saksonija, Brėmenas, Hamburgas, pietinė Šlėzvigo-Holšteino dalis, šiaurinė Saksonijos-Anhalto ir rytinė Šiaurės Reino-Vestfalijos dalis. Šiai regiono apibrėžčiai susiformuoti prielaidas sudarė saksų genčių gyvenamos žemės ankstyvaisiais viduramžiais, o vėliau čia klestėjusi Saksonijos kunigaikštystė.
Siaurąja prasme regionas apima tik centrines dalis, kas lieka atmetus Vestfaliją, Ostfaliją, Holšteiną ir Oldenburgą. Ties šio regionu koncentruojamasi šiame straipsnyje. Tai yra lygumų regionas, kurio centrinė upė – Vėzeris. Šiaurėje Žemutinė Saksonija ribojasi su Fryzija, Oldenburgu ir Holšteinu (nuo pastarojo skiria Elbė), rytuose, už Elbės, – su Meklenburgu ir Brandenburgu, vakaruose – su Žemutinėmis Provincijomis (nuo kurių skiria Emsas), pietvakariuose – su Vestfalija, o pietryčiuose – su Ostfalija.
BMW Z8

Istorija

Bavarijos koncerno vadovybė ši automobilį apsisprendė gaminti po koncepcinio modelio Z7 pasirodymo 1997 m. Tokijo automobilių parodoje. BMW Z8 turėjo pratęsti modelio 507 kelią.

Stilius

Vienas svarbiausių šio automobilio bruožų – dizainas, atkartojantis BMW 507 linijas. BMW Z8 sukurtas naudojant penktosios serijos komponentus ir galingą 5 litrų tūrio V8 tipo variklį, pasiekiantį 400 AG.
Spalvos
Buvo gaminami keturių spalvų: sidabrinė, mėlyna, juoda bei raudona.
Neurobionika

Neurobionika – bionikos sritis, taikanti tyrimo rezultatus neurobiologijoje.
Termino autorius – Hans-Werner Bothe, Miunsterio universitetinės neurochirurgijos klinikos vyr. gydytojas, 1992 m.
Neurobionika siekia atkurti nervų sistemos sutrikimus, pritaikant NS funkcionavimo ypatumus techninei įrangai. Pvz., mikročipas (neuročipas) atlieka pažeistų neuronų funkciją.
Marmuras

Marmuras – metamorfinė uoliena, susidariusi iš persikristalizavusios klinties arba dolomito. Marmuras sudarytas iš mineralo kalcito (CaCO₃). Naudojamas statinių apdailai, skulptūroms.

Susidarymas

Marmuras susidaro iš karbonatinių uolienų, dažniausiai klinties ir dolomito, vykstant metamorfizmo, o tiksliau regioninio ar kontaktinio metamorfizmo procesams. Marmurams susidaryti reikalinga aukšta temperatūra ir slėgis, todėl marmure paprastai nelieka jokių fosilijų.
Metamorfizuojantis ypatingai švariai klinčiai, gaunasi balta marmuro spalva. Kitos spalvos ar juostelės atsiranda dėl įvairių priemaišų, dažniausiai molio, smėlio, aleurito, geležies oksido.

Žodžio kilmė

Marmuro pavadinimas kilo iš graikų kalbos žodžio marmaros 'spindintis akmuo'.
Leonas Lešinskas

Leonas Lešinskas (1924 m. vasario 14 d. Pailiai, Šiaulių apskr. – 2004 m. rugsėjo 16 d. Marijampolė) – Lietuvos kunigas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija

1951 m. baigė Kauno tarpdiecezinę kunigų seminariją ir Teologijos fakultetą. 1950 m. marijonas. 1967 m. teologijos daktaras.
Nuo 1950 m. Kaišiadorių parapijos vikaras. 1953–1963 m. ir nuo 1968 m. įvairių parapijų klebonas. 1963–1968 m. Kauno kunigų seminarijos dėstytojas ir prefektas. 1979–1989 m. Marijampolės dekanato dekanas. 1987 m. jo rūpesčiu Marijampolės bazilikoje įrengta koplyčia palaimintojo J. Matulaičio garbei. 1991 m. dėstė teologiją Marijampolės marijonų gimnazijoje, 1992 m. jos kapelionas, 1993–1998 m. dėstė Marijampolės aukštesniojoje pedagoginėje mokykloje ir Vilkaviškio vyskupijos aukštesniojoje katechetų mokykloje. Nuo 1993 m. Marijampolės bazilikos altaristas. Parašė katechetikos studijų jaunimui, išleido paskaitų rinkinį „Apologetika“ (1991 m.).
Latveliškių apylinkė

Istorija

Apylinkė įsteigta po 1940 m. lapkričio 12 d., LKP CK patvirtinus Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaką dėl vykdomųjų komitetų sudarymo. Iki 1941 m. birželio 22 d. dirbo laikinasis vykdomasis komitetas. 1945 m. sausio 26 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku „Dėl sudarymo vietinių valstybės valdžios organų Lietuvos TSR apskrityse, miestuose, valsčiuose, miesteliuose ir apylinkėse“ apylinkės vykdomojo komiteto veikla atkurta. Pirmieji surežisuoti rinkimai į apylinkės deputatų tarybą įvyko 1948 m. sausio 18 d. Septynių deputatų tarybai, renkamai kas pustrečių metų, vadovavo apylinkės vykdomojo komiteto pirmininkas.
Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku  prijungiant prie Gudaičių apylinkės, Kriukų apylinkės ir Skilvionių apylinkės.
Chainat Hornbill FC

Istorija

Klubas įkurtas 2009 m.

Sudėtis (2019)

Atnaujinta: 2019 m. spalio 17 d.
Juozas Jurkūnas

Juozas Jurkūnas (1904 m. sausio 16 d. Paseiviai, Seivų kaimo dalis, Seinų apskritis – 1973 m. gruodžio 17 d. Los Andželas) – Lietuvos teisininkas, teisės daktaras, visuomenės veikėjas, vienas buriavimo sporto Lietuvoje pradininkų.

Biografija

1926 m. baigė Kauno suaugusiųjų gimnaziją. 1926–1928 m. studijavo Lietuvos universiteto Teisių fakultete, 1928–1931 m. Briuselio universitete. 1931 m. Briuselio universitete apgynė disertaciją „Klaipėdos uosto teisinis statutas“, jūrų teisės daktaras. 1933 m. baigė Kauno karo mokyklą.
1933–1936 m. Klaipėdos uosto juriskonsultas, 1936–1937 m. jūreivystės inspektorius. Nuo 1938 m. dirbo užsienio reikalų ministerijoje, 1940 m. pasiuntinybės sekretorius Taline, Berlyne, TSRS okupavus Lietuvą – Lietuvių Aktyvistų Fronto sekretorius. 1949 m. emigravo į JAV. 1949–1954 m. gyveno Niujorke, nuo 1955 m. Los Andžele, aktyviai dalyvavo JAV lietuvių bendruomenės veikloje.

Visuomeninė veikla

1926 m. Lietuvos moksleivių tautininkų organizacijos vienas steigėjų. 1928 m. sąjungos „Ūkininkų vienybė“, įkurtos 1927 m. sekretorius, 1929–1931 m. Lietuvos studentų sąjungos Belgijoje pirmininkas. Jo iniciatyva 1934 m. rugpjūčio 11-12 d. Klaipėdoje surengta pirmoji „Jūros diena“, 1936 m. įsteigta Jūrininkystės inspekcija ir 1935 m. Lietuvos buriuotojų sąjunga, jų abiejų vadovas. 1936 m. Klaipėdoje (Smiltynėje) atidaryta buriavimo mokykla, parengtas ir 1936 m. priimtas pirmasis Lietuvoje Jūrų prekybos laivų vadovybės įstatymas, kuriuo nustatyta laivininkystės rūšys, laivų keliamoji galia, jų valdymo tvarka ir Susisiekimo ministerijos kompetencija laivininkystėje. 1935 m. vienas Klaipėdos prekybos instituto steigėjų. Nuo 1936 m. Lietuvos tautininkų sąjungos Klaipėdos skyriaus pirmininkas.
Skelbė straipsnius leidiniuose „Lietuvos aidas“, „Vairas“, „Jūra“ ir kt.
Šalčininkėlių Šv. Jurgio bažnyčia

Istorija

Pirmąją bažnyčią iki 1553 m. pastatė Jonas Hlebavičius. Ją 1568 m. pasisavino evangelikai reformatai. 1622 m. bažnyčią pastatė Teodoras Lackis. 1662 m. pastatyta nauja bažnyčia. 1820 m. bažnyčia buvo paramstyta, apleista, sienos supuvusios, be langų. Turto neturėjo.
Mikalojus Manovskis 1834 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią. Jai valdžia 1866–1878 m. neleido skirti kunigo. 1910 m. įsteigta parapija.

Architektūra

Bažnyčia turi klasicizmo bruožų, stačiakampio plano, bebokštė, su 6 kolonų portiku. Šventoriaus tvora aukšta, akmenų mūro.
Draugas (Kaunas)

Istorija

Leido Lietuvos socialistinės darbo jaunuomenės sąjunga „Draugas“. Pirmasis numeris išėjo 1922 m. sausio mėn. Leidinys skirtas miesto ir kaimo darbo jaunimui. Spausdino Š. Levi spaustuvė, Raidės spaustuvė (nuo Nr. 3) Varpo spaustuvė (Nr. 5). Nuo 1924 m. vietoj „Draugo“ leistas „Jaunimo draugas“.
Bendradarbiavo Kazys Binkis, Butkų Juzė, Albinas Iešmanta, Mykolas Januškevičius, A. Navickas ir kt.
Redagavo redakcinė komisija, Zigmas Buračas (nuo Nr. 2).
Bronislovas Skomskis

Bronislovas Skomskis (1864 m. spalio 24 d. Klampučių dvare – 1935 m. kovo 18 d.) – Lietuvos kariuomenės generolas leitenantas, kavalerijos organizatorius ir vadas.

Biografija

Gimė lenkakalbių Lietuvos bajorų šeimoje. Mokėsi Marijampolės gimnazijoje. Pašauktas į Rusijos imperijos kariuomenę, tarnavo Kuršo Penktajame dragūnų pulke. 1887 m. baigęs Tverės kavalerijos mokyklą, paskirtas į Ukmergėje dislokuotą Devintąjį dragūnų pulką. Vėliau šis karinis dalinys buvo pertvarkytas į Trečiąjį husarų pulką ir perkeltas į Marijampolę. Karininkas kilo karjeros laiptais, 1913 m. jam buvo suteiktas pulkininko laipsnis. Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare – kovojo Rytpūsiuose.
Pašlijus sveikatai, buvo išleistas į atsargą. Grįžo į Lietuvą ir apsigyveno Karalenkės dvare Suvalkijoje. 1920 m. pabaigoje Lietuvos kariuomenėje buvo kuriami nauji kavalerijos daliniai. Vadovauti naujai suformuotai 1–ajai raitelių divizijai pakviestas patyręs Bronislovas Skomskis. Divizija dalyvavo kovose lenkų fronte.
1923 metais buvo suformuota Kavalerijos brigada, kuriai vadovauti paskirtas generolas B.Skomskis. 1926 m. Lietuvos kariuomenėje įsteigta Vyriausiojo štabo kavalerijos inspekcija, nuo tų metų sausio 6 d. jis buvo paskirtas vadovu. Po kiek laiko inspekcija buvo panaikinta ir Br. Skomskis išleistas į dimisiją. Generolas leitenantas apsigyveno Šūklių dvare, po mirties palaidotas Žaliosios kaimo kapinėse.
Jastrebovo apylinkės taryba

Geografija

Jastrebovo apylinkės taryba yra į pietryčius nuo rajono centro. Atstumas tarp administracinio apylinkės tarybos centro – Jastrebovo kaimo nuo rajono centro – Ačinsko miesto yra 25 km.

Istorija

1951 m. spalio mėn. 17 d. į dabartinę Jastrebovo apylinkę buvo atvežta tremtinių iš Lietuvos. Jie gyveno ir dirbo Jastrebovo ir kituose apylinkės kolūkiuose, mašinų tarktorių stotyje (MTS), Plotbiščės miškų ūkyje. Iš viso Jastrebove 1952 m. buvo 12 lietuvių šeimų, 43 žmonės. Lietuvių tremtinys, gydytojas ir memuaristas Vladas Šarka 1956 m. Jastrebove atidarė ligoninę ir joje dirbo gydytoju iki 1958 m. Gyvenimo „specialiosiose gyvenvietėse“ apribojimai tremtiniams pradėti naikinti 1957 m.
Jastrebovo apylinkės taryba kaimo gyvenvietės statusą  gavo 2005 m.
Lesoto ekonomika

Pagrindiniai rodikliai

Lesoto Bendrasis vidaus produktas 2002 m. sudarė 0,7 mlrd. JAV dolerių, pagal perkamosios galios paritetą – 5,6 mlrd. JAV dol. BVP dalis 1 gyventojui – 324 JAV dolerių, pagal perkamosios galios paritetą – 2533 JAV dolerių. Piniginių įplaukų gaunama iš PAR dirbančių Lesoto piliečių. Užsienio skola – 637 mln. JAV dolerių.

Pramonė

Lesoto pramonė menka; joje dirba – 28% šalies dirbančiųjų. Lesoto šiaurės rytuose kasami deimantai. Yra urano, švino, geležies rūdų, naftos telkinių. Vieni svarbiausių Lesoto gamtinių išteklių – hidroenergija. 2002 m. pagaminta 314 mln. kWh elektros energijos. Maisto (pieno, mėsos, daržovių perdirbimo), tekstilės, medienos apdirbimo, elektronikos (daugiausia televizorių surinkimo) pramonės įmonės sutelktos Maseru.

Turizmas

2002 m. Lesotą aplankė 123 600 užsienio turistų, pajamos iš turizmo sudarė 20 mln. JAV dolerių. Daugiausia turistų atvyksta iš PAR (apie 81 % visų turistų), JAV, Olandijos, Vokietijos. Labiausiai turistų lankomi kalnai, slidinėjimo kurortai.

Transportas

1999 m. automobilių kelių buvo 5940 km, iš jų su kieta danga 1087 km. Svarbiausias kelias jungia Maseru su Mohalės Hoeku. 2,6 km geležinkelio šaka iš Maseru į Blumfonteiną. Tarptautinis oro uostas yra Tota–Moli, 20 km nuo Maseru.

Bankai

2006 m. veikė Lesoto centrinis bankas, įkurtas 1978 m. Kaip Lesoto pinigų administracijos institucija, pradėjo veikti 1980 m., nuo 1982 m. dabartinis pavadinimas, būstinė Maseru. Yra 4 komerciniai bankai ir 1 užsienio banko (PAR „First National Bank“) skyrius. 
Lesoto piniginis vienetas – lotis (daugiskaitos forma – maločiai), lygus 100 lisančių (vienaskaitos forma – sente), įvestas vietoj Pietų Afrikos rendo.

Užsienio prekyba

Užsienio prekybos balansas neigiamas. 2004 m. importuota prekių už 730,9 mln., eksportuota – už 484,5 mln. JAV dolerių. Eksportuojama daugiausia avalynė, vilna, siuvimo reikmenys, importuojama – vaistai, įrenginiai, naftos, maisto produktai, statybinės medžiagos, transporto priemonės. 
Lesoto svarbiausi eksporto partneriai – JAV (76,4% viso eksporto, 2002 m.), Pietų Afrikos muitų sąjunga (jai priklauso Lesotas, Botsvana, Namibija, PAR, Svazilendas – 22,9%), importo – Pietų Afrikos muitų sąjunga (73,5% viso importo), Taivanas (10,7%), Honkongas (5,1%), Kinija (4,2%).
Vytautas Zabielskas

Vytautas Zabielskas (g. 1938 m. rugpjūčio 23 d. Lazdijuose) – Lietuvos kariuomenės karių, nukentėjusių nuo sovietinio ir nacistinio genocido, artimųjų sąjungos pirmininkas. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių apie Lietuvos kariuomenę autorius.
1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatoriai) narys. Moka rusų, lenkų, anglų kalbas. Sutuoktinė Violeta, vaikai Paulius, Rytis.
Volfenas

Volfenas (vok. Wolfen) – buvęs miestas Vokietijoje, Saksonijoje-Anhalte, į šiaurę nuo Leipcigo, nuo 2007 m. su Biterfeldu sujungtas į Biterfeldo-Volfeno miestą.
VDR laikais mieste vystyta kino ir fotocheminių medžiagų, kino ir fotografijos juostų, dažų, mineralinių trąšų, plastikų gamyba, farmacijos pramonė. 1978 m. Volfene gyveno 33,5 tūkst. gyventojų. Po Vokietijos susivienijimo miesto pramonė patyrė nuosmukį, gyventojų skaičius sumažėjo perpus.
Kokšetau

Istorija

Miestas įkurtas 1824 m.
Marijampolio akmuo

Istorija

Akmuo slūgsojo šalia plento Vilnius–Lyda. 1967 m. jį platinant akmuo pakelėje buvo beveik užkastas, tebuvo matoma tik jo paviršinė dalis. Po dvidešimties metų Marijampolio vidurinės mokyklos direktorius Algimantas Masaitis, Kultūros ministerijos leidimu, šį archeologinį paminklą perkėlė prie Marijampolio mokyklos. Nuo 1987 m. spalio 14 d. „Velnio“ akmuo stovi vejoje prieš mokyklą ant žemo betoninio pamato.

Duomenys

Marijampolio akmuo yra stambus natūralus riedulys: akmuo pilko stambiagrūdžio granito, netaisyklingo ovalo formos, iki 2 m aukščio, 3 m ilgio rytų-vakarų kryptimi ir iki 2,5 m pločio. Akmens pietryčių nuolaidžioje plokštumoje yra 26 cm ilgio, 7-10 cm pločio ir iki 10 cm gylio, natūralus įdubimas, vadinamas Velnio pėda.
Pervomaiskis

Istorija

Įkurtas 1869 m., kaip Lichačiova (ukr. Лихачове). Tais pačiais metais nutiesta geležinkelio linija Kurskas–Charkovas–Sevastopolis. 1952 m. birželio 24 d. miestelio pavadinimas pakeistas į Pervomaiską. 1991 m. buvo suteiktos miesto teisės.
Pilotas (filmas)

„Pilotas“ - 2008 m. viešojoje įstaigoje „Krantas“ sukurtas lietuviškas meninis filmas. Filmo trukmė - 1 val. 40 min. Filmas pastatytas už rėmėjų pinigus, biudžetas siekė milijoną litų. Filmo darbinis pavadinimas buvo „Svetimas“.

Siužetas

Filmas atpasakoja R.Pakso apkaltos istoriją nuo jo draugystės su būrėja Lena Lolišvili pradžios iki apkaltos pabaigos, viena siužetinė linija skirta pagrindiniam R.Pakso rėmėjui Jurijui Borisovui. Filmas baigiasi optimistine gaida, kai L.Lolišvili R.Paksui išpranašauja grįžimą į didžiąją politiką. Filme daug aliuzijų į R. Pakso biografiją, jo atėjimą į politiką, buvimą premjeru, apkaltą ir kitus įvykius Lietuvoje.