google/wiki40b huggingface dataset:
The Screen Behind the Mirror

Aprašymas

Albumą The Screen Behind the Mirror pradeda tradicinis Enigmos rago garsas ir Elisabeth Houghton balsas, skelbiantis astronominius duomenis. Staiga pasigirsta ištrauka iš Carl Orff kantatos Carmina Burana. Vėliau balsas toliau skelbia duomenis, ir persikelia į antrąjį kūrinį Push the Limits. Šio kūrinio pirmojoje pusėje skamba elektroninė muzika su sintezuotais balsais. Vėliau pasigirsta šnabždantis Elisabeth Houghton vokalas. Po jo vėl skamba įvairių melodijų kombinacijos. Gravity of Love prasideda chorui giedant „O Fortuna, velut Luna“ iš Carmina Burana. Vėliau prasideda Ruth-Ann Boyle atliekama daina aidinčiu vokalu. Dainoje keliskart įsiterpia Carmina Burana garsai.
Smell of Desire pradžioje skamba sjakuchati fleitos garsai, vėliau prisideda Jens Gad grojimas gitara, ištraukos iš dainos Mea Culpa. Modern Crusaders dainoje vyrauja ryškus, roko stiliaus Andru Donalds vokalas su gitaros garsų bei Carmina Burana ištraukomis, o paskutinį akordą uždeda Bacho Toccata and Fugue in D Minor. Traces (Light And Weight) girdimi lašančio vandens ir įžiebiamo degtuko garsai, kartais pasigirsta enigmatiški varpų garsai bei tolumoje aidinčių vokalų intarpai. The Screen Behind the Mirror pradžioje skamba garsų sintezė iš ankstesnių Enigmos kūrinių, o vėliau Andru Donalds ir Ruth-Ann Boyle atlieka ištraukas iš Gravity of Love. Endless Quest kūrinį pradeda būgnų garsai, vėliau įsijungia dvi sjakuchati fleitos, po jų – elektrinių gitarų garsai, pabaigoje gitarų garsai ir būgnai pasidaro lyg nekontroliuojami, pasigirsta smarkaus kvėpavimo garsas. Camera Obscura iškart pradedama reversiniu Andru Donalds vokalu iš Modern Crusaders, vėliau reversinė Carmina Burana ir instrumentų garsai susilieja į chaosą.
Between Mind & Heart – lengva ir rami daina. Joje skamba aidintis Michael Cretu vokalas, Sandra Cretu šnabždesys, daug sintezuotų vokalų (primenančių žynių sušukimus), trumpam pasigirsta kiniško jangčino garsas. Paskutinį kūrinį Silence Must Be Heard atlieka Ruth-Anne Boyle su Andru Donalds vokalo intarpais. Albumas užbaigiamas Enigmos rago garsu.
Apgaulė (filmas)

Turinys

Vyresnio amžiaus šeimos galva, 3 sūnų tėvas, po žmonos mirties nusamdo jauną namų šeimininkę Andželą, su kuria netrukus susižada. Jo sūnūs, kuriems yra 18, 14 ir 6 metai, taip pat mėgina ją globoti, ypač paauglys Nino, kuriam Andžela tampa jo seksualinių fantazijų objektu...
Andrés Bello

Biografija

Nuo 1810 m. gyveno Anglijoje (Londone), kur įkūrė žurnalus La Biblioteca Americana (1823 m.) ir El Repertorio Americano (1826–27 m.). 1829 m. persikėlė į Santjagą, kur buvo pakviestas Čilės vyriausybės. Organizavo Čilės nacionalinę švietimo sistemą, sudarė Čilės civilinį kodeksą. Nuo 1842 m. buvo Čilės universiteto rektorius.
Žymiausi kūriniai – klasicistinės poemos: „Kreipimasis į poeziją“ (Alocución a la poesia, 1823 m.) ir „Odė atogrąžų žemdirbystei“ (Stiva a la agricultura en la zona torrida, 1826 m.). Jose aukštinami nepriklausomybės idealai, darbas, dorovė, kviečiama grįžti prie paprasto gyvenimo. Parašė veikalus „Tarptautinės teisės pagrindai“ (Principios de Derecho international, 1832 m.), „Suvokimo filosofija“ (Filosofia del entendimiento, 1843 m.), Lotynų Amerikai skirtą ispanų kalbos gramatiką (1847 m.).
Direktorių taryba

Direktorių taryba (angl. Board of Directors) – organizacijos kolegialus valdymo organas, skirtas jos veiklai kontroliuoti iš išorės. Ji gali būti vadinama ir kitaip, pavyzdžiui, „patikėtinių taryba“ (angl. Board of Trustees), „valdytojų taryba“ (angl. Board of Governors).

Sudėtis

Direktorių tarybos nariais paprastai būna tiek dirbantys organizacijoje, tiek išorinių suinteresuotų grupių atstovai.
Direktorių tarybos narių, kurie nepriklauso organizacijai, galia yra ribojama to, kad jie, negalėdami savo pareigoms skirti daug laiko, yra mažai informuoti apie organizacijos padėtį, dažniausiai turėdami tik informaciją, kurią jiems pateikia organizacijos vadovybė.
Henrikas IV Dorasis

Biogafija

Piastų dinastijos.

Valdymas

Siekė suvienyti Silezijos žemes. Skatino ūkio (kasybos), miestų plėtrą, pertvarkė iždą. 1274-1287 m. nesutarė su Vroclavo vyskupu dėl valdovo teisių vyskupo valdose. 1280 m. pripažino Šv. Romos imperatoriaus Rudolfo I siuzerenitetą. Siekdamas Lenkijos karūnos mirė (galbūt nunuodytas). Sukūrė poezijos, rengdavo riterių turnyrus.
Prienų valsčius

Prienų valsčius buvo pietų Lietuvoje. Centras – Prienai.
Statybos menas ir technika

Statybos menas ir technika – mėnesinis leidinys Lietuvos statybai, ėjęs 1922–1923 m. Kaune.

Istorija

Leido Vidaus reikalų ministerijos Lietuvos atstatymo komisariatas. Ėjo nereguliariai. Pirmajame jo numeryje apie krašto atstatymą rašė profesorius architektas Mykolas Songaila, jame buvo pateikta projektų rengimo skyriaus programa, jų pristatymo tvarkos instrukcija. Pateikti ir amatininkų kursų programos, pavyzdiniai mokyklų, trobesių projektai, statybos darbų sąmatiniai įkainiai, karo sunaikintų trobesių lentelė. Spausdino statybos darbų instrukcijas, programas, pranešimus, rašė apie statybos būklę, statybinių medžiagų gamyba, kainas, skelbė pavyzdinių projektų brėžinius, sąmatas, taisykles ir kt. Spausdino Valstybės spaustuvė. Išėjo 5 sąsiuviniai.
FAST

FAST (Fleet Antiterrorism Security Team 'Laivyno priešteroristinio saugumo grupė') – specialiosios paskirties JAV Jūrų pėstininkų korpuso Saugumo pajėgų pulko (angl. Security Force Regiment) dalinys, kurio kariai gali būti greitai permetami į bet kurioje pasaulio vietoje esančius JAV priklausančius objektus saugumui pagerinti. FAST dalinys įkurtas 1987 m., dabar jame yra apie 500 jūrų pėstininkų. 
FAST jūrų pėstininkai permetami Jūrų pėstininkų korpuso vado (angl. Commandant of the Marine Corps) ar Laivyno operacijų vado (angl. Chief of Naval Operations) nuožiūra, kai reguliarūs saugumą užtikrinantys jūsų pėstininkai krizinėje situacijoje negali palaikyti reikiamo saugumo.
FAST kuopos veikia kaip ribotos trukmės ekspedicinės saugumo pajėgos, skirtos ginti gyvybiškai svarbius laivyno ir valstybės objektus. FAST priešakiniai būriai bazuojasi Žemės rutulio vietose, kur yra JAV laivyno vadavietės. O JAV teritorijoje nuolat budi didesnės pajėgos, kurios gali būti permestos į reikiamą pasaulio vietą. 
FAST komandos buvo panaudotos 1989 m. gruodžio įsiveržime į Panamą, po 1998 m. rugpjūčio mėn. įvykusių JAV ambasadų sprogdinimų Kenijoje ir Tanzanijoje, 2000 m. spalį, kai Jemene buvo sprogdintas JAV eskadrinis minininkas USS „Cole“ (DDG-67), 
Visos FAST kuopos  aprūpintos naujaisiais ginklais.
Medininkų žemė

Medininkų žemė – XIV a. – XV a. žemaičių istorinė žemė.

Istoriniai šaltiniai

Medininkų žemė minima XIV a. pradžioje Petro Dusburgiečio Prūsijos žemės kronikoje, XIV a. pabaigoje Vygando Marburgiečio kronikoje, Kryžiuočių karo kelių į Lietuvą aprašymuose (vok. Lithauische Wegeberichte).

Geografija

Medininkų žemę sudarė Karklėnų, Laukuvos, Medininkų, Šiauduvos, Tverų valsčiai (dab. Plungės, Šilalės ir Telšių rajono savivaldybės), kurių gyventojai susivienijo kovai su Vokiečių ir Livonijos ordinų agresija. Svarbiausia pilis buvo Medvėgalis, centras – Medininkai.
Karališkasis grifas

Paplitimas

Karališkieji grifai paplitę nuo vidurio Meksikos iki šiaurės Argentinos. Jų arealas užima rytinę žemyno pusę, daugiausia džiunglių ir savanų sritis, o vakarinėje, kalnuotoje pusėje gyvena šiems grifams labai giminingi Andų kondorai. Taip pat aptinkami Trinidade, seniau yra gyvenę ir Floridoje. Priešingai nei dauguma kitų amerikinių grifų, karališkieji grifai nenyksta.

Išvaizda

Paukščio kūno ilgis 71–81 cm, išskleistų sparnų plotis iki 2 m, sveria 3–4 kg. Galva ir kaklas be plunksnų. Snapas kumpas, antsnapį puošia mėsingos, raudonos odos raukšlės. Šnervės be pertvaros. Sparnai, uodega ir apykaklė juodi, likusi kūno dalis balta. Paukščio kaklas ir gumburiuota vaškinė – raudoni. Jauniklis padengtas puriais baltais pūkais, galva juoda.

Būdas

Karališkieji grifai, kaip ir daugelis plėšriųjų paukščių, laikosi pavieniui, bet neretai sudaro 3–4 paukščių būrelius, kurie drauge sklando ore. Prie maitos susirenka iki 50-ies karališkųjų grifų. Didelę laiko dalį praleidžia sklandydami ratais virš medžių lajos, atvirų plotų, laukymių, progumų. Pasižymi gera rega ir uosle, todėl iš tolo randa dvėselieną. Garso aparatas silpnas, geba tik tyliai šnypšti.
Poruojasi kovo mėnesį. Pora sklando drauge ratais, šnypščia, plakasi sparnais. Deda vieną kiaušinį į medžio stuobrį. Jį abu tėvai peri 2 mėnesius. Jaunikliui išsiritus, motina jį prižiūri, o tėvas abiem neša maistą. Jauniklis skraidyti išmoksta po 3 mėnesių, o atjunksta dar po 5 mėnesių, tačiau kartu su tėvais gali laikytis net 2 metus. Lytinę brandą pasiekia po 3–4 metų ir tik tada įgauna suaugėlio apdarą. Nelaisvėje išgyvena iki 30 metų.
Minta dvėseliena. Ją užuodžia, taip pat pastebi pagal kitus maitvanagius. Savo snapu karališkasis grifas geba pramušti storą gyvūnų odą, ko nesugeba daugelis smulkesnių maitėdžių. Nuo maitos dažnai nuveja smulkesnius paukščius, tačiau jei yra stipresnių plėšrūnų, laukia atokiau savo progos.
Maserati Coupé

Maserati Coupé ir Spyder - GT klasės sportiniai automobiliai gaminti Italijos autogamintojo Maserati nuo 2002 iki 2007 metų, kuomet buvo pakeisti Maserati GranTurismo modelio.

Savybės

Maserati Coupé yra keturvietis automobilis, o kabrioletas turi tik dvi sėdimasias vietas. Abu modeliai yra gaminami ant 3200 GT modelio bazės. Naujieji Coupé ir Spyder yra dar vadinami 4200 GT, kadangi turi 4.2 L variklį (senesniame modelyje buvo 3.2 L variklis). Coupé ir Spyder buvo suprojektuoti Giorgetto Giugiaro ItalDesign kompanijoje. Abu modeliai turi Ferrari/Maserati sukurtą 4244 cc variklį, kuris išvysto 390 AG (290 kW)/7000 rpm galią ir 451 Nm/4500 rpm sukimo momentą. Reikšmingiausi pasikeitimai variklio skyriuje yra tūrio padidėjimas nuo 3.2 iki 4.2 L ir tai, kad dabar variklis yra atmosferinis, o ne turbo (Maserati naudojo turbo variklius paskutinius 20 metų). Taip yra dėl to, kad naujas variklis yra kurtas Ferrari agregato pagrindu.
Raudonoji žvaigždė (Vilnius)

Raudonoji žvaigždė – LKP Vilniaus srities ir miesto komitetų bei Vilniaus srities ir miesto Darbo žmonių deputatų tarybų dienraštis, leistas 1952–1953 m.

Istorija

Spausdintas lietuvių, rusų ir lenkų kalba. Bendras vienkartinis Tiražas apie 24 000 egz.  Laikraštis uždarytas panaikinus Vilniaus sritį. Vilniaus rajone platintas laikraštis „Draugystė“.
Redagavo Petras Griškevičius.
Kempnas

Istorija

Kempnas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1282 m. Tuomet jau ten buvo pilis, vyko prekyba. Vėliau gyvenvietė sumenko, bet suklestėjo XVII a., kuomet čia iš Silezijos atsikėlė daug protestantų, kurie rado čia prieglobstį bei žydų. Kempno žydų bendruomenė buvo viena didžiausių šalyje. XVIII a. miestas buvo gelumbės audimo centras. Nuo XIX a. plėtota pramonė ir prekyba.
Laterano II susirinkimas

Laterano II susirinkimas – dešimtasis Visuotinis Bažnyčios susirinkimas, įvykęs 1139 m. Romos Laterano bazilikoje.
Susirinkimą sušaukė popiežius Inocentas II. Susirinkimas prasidėjo 1139 m. balandžio 2 arba balandžio 4 d. Įvyko trys posėdžiai. Manoma, kad susirinkimas baigėsi balandžio 17 d. Jame dalyvavo apie 500 vyskupų, įskaitant ir vienintelį Rytų krikščionybės atstovą – lotynų apeigų patriarchą iš Antiochijos. Susirinkimui pirmininkavo Inocentas II.
Susirinkimo tikslas – panaikinti dėl antipopiežiaus Anakleto II išrinkimo atsiradusios schizmos padarinius. Susirinkimas paskelbė negaliojančiu Anakleto II išrinkimą ir jo priimtus nutarimus.
Susirinkimas taip pat priėmė trisdešimt kanonų. Iš jų dvyliktasis skelbė vadinamąsias „Dievo paliaubas“, tryliktasis pasmerkė lupikavimą, keturioliktasis – uždraudė riterių turnyrus, aštuonioliktasis skelbė ekskomuniką padegėjams ir atsisakė juos katalikiškai laidoti. Dvidešimt trečiasis kanonas kaip eretikus smerkė nepripažįstančius Eucharistijos, vaikų krikšto, kunigystės ir teisėtų santuokų.
Šilėnų liepa

Šilėnų liepa – išskirtinė liepa, valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas, augantis Šiaulių rajone, Šilėnų kaime (Kuršėnų kaimiškoji sen.), apie 4 km į šiaurės vakarus nuo Kuršėnų. Pasiekiama iš kelio  4008  Kuršėnai–Švendriai–Raudėnai  pasukus žvyrkeliu į šiaurės vakarus ir pavažiavus apie Liepa informacinėmis rodyklėmis nepažymėta.
Liepa išaugusi dešiniajame Ventos krante prie buvusio vandens malūno, sodyboje tarp pastatų. Malūnas su technologine įranga įrašytas Kultūros veryybių registre (unik. kodas 2327).
Šilėnų liepa paskelbta saugoma LR aplinkos ministro 2012 m. birželio 13 d. įsakymu Nr. D1-495.
Kataro himnas

Arabiškai

قسما بمن رفع السماء

قسما بمن نشر الضياء

قطر ستبقي حرة تسمو

بروح الاوفياء

سيروا على نهج الأولى سيروا

وعلى ضياء الانبياء

قطر بقلبي سيرة

عز وأمجاد الإباء

قطر الرجال الاولين

حماتنا يوم النداء

وحمائم يوم السلام

جوارح يوم الفداء

قسما قسما

قسما بمن رفع السماء

قسما بمن نشر الضياء

قطر ستبقى حرة تسمو

بروح الأوفياء}}
Liucija Citavičiūtė

Biografija

1980 m. Vilniaus universitete baigė vokiečių filologiją. 1989–2002 m. Vilniaus universitete dėstė vokiečių kalbą, nuo 2002 m. Lietuvių literatūros ir tautosakos instituto bendradarbė. 2001 m. humanitarinių mokslų daktarė.
Išvertė ir spaudai parengė G. Ostermejerio „Rinktinius raštus“ (1996 m.), M.L G. Rėzos „Lietuvių kalbos seminaro istoriją“ (2003 m.), išvertė M. Merlino (Mörlin) traktatą „Pagrindinis lietuvių kalbos principas“ (2006 m.), N. Lechleitnerio pasakojimų rinkinį „Sielos sparnai“ (2000 m.). Šifruoja ir skelbia Mažosios Lietuvos senosios lietuvių raštijos tekstus. Verčia į lietuvių kalbą įvairių tautų autorių knygotyros ir literatūros teorijos tyrinėjimus.

Bibliografija

Svarbiausias veikalas – monografija „Karaliaučiaus universiteto Lietuvių kalbos seminaras: istorija ir reikšmė lietuvių kultūrai“ (2005 m.).
Algimantas Beinoravičius

Biografija

1981 m. baigė Vilniaus universitetą, istorikas.
Nuo 1989 m. „Nuklono“ gamyklos profsąjungos pirmininkas, nuo 1994 m. gamyklos vaikų poilsio stovyklos, nuo 1997 m. pensionato „Pageluvis“ direktorius. Nuo 2000 m. Šiaulių miesto savivaldybės Visuomenės namų, 2002–2011 m. Šiaulių socialinių paslaugų centro direktorius.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narys, skyriaus tarybos narys. Nuo 2005 m. Dainų grupės pirmininkas.
1995–1997 m. (LDDP sąraše), 2003–2004 m. ir nuo 2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. 
Žmona Aldona, duktė Jurgita.
The Twins

Biografija

Pasivadinti The Twins (Dvyniai) grupės nariai nusprendė iš karto, nors nėra susiję jokiais giminystės ryšiais. Savo pasirinkimą atlikėjai grindžia muzikinio kūrybos proceso pagrindu: jie dirba ir viską kuria drauge kaip broliai dvyniai – yra ne tik muzikantai (groja visais instrumentais, kuriuos naudoja savo kūriniuose), dainų tekstų bei muzikos kūrėjai, bet ir prodiuseriai, remiksuotojai bei aranžuotojai, kas jų karjeros pradžioje, 9-ajame dešimt. buvo labai neįprasta. Tuo laiku, kuomet vokiškai kalbančiose šalyse klestėjo NDW („Neue Deutsche Welle“) stilius, buvo neįprastas ir The Twins pasirinkimas dainuoti tik angliškai, tačiau muzikantai nusprendė, kad jų muzikinį stilių geriausiai atspindi būtent angliški dainų tekstai. Nuo 2-ojo albumo grupės nariai ėmė bendradarbiauti su dainų tekstų kūrėju – britu Tim Dowdall ir įrašinėti dainas pirmoje nuosavoje įrašų studijoje.
Jau pirmasis grupės singlas „The Desert Place“ Vokietijoje tapo diskotekų hitu. Šis singlas pateko ir į JAV „Billboard“ šokių muzikos topus, o sekančiais metais šiame hitparade singlas „Face To Face (Heart To Heart)“ pakilo į Top-20.
Didžiausios sėkmės grupė susilaukė Italijoje, kur šiek tiek daugiau nei per vienerius metus net 3 jų dainos tapo Top-10 hitais – „Face To Face (Heart To Heart)“ – Nr.5, „Not The Loving Kind“ – Nr.9 ir „Ballet Dancer“ – Nr.3 (pastaroji daina tapo vienu iš pačių geriausiai Italijoje perkamų 1983 m. singlų). Dėl šio fakto grupė neretai klaidingai priskiriama prie Italo disco stiliaus atlikėjų ir jos dainos dažnai įtraukiamos į tokio tipo muzikos rinkinius. Kitais žymiais grupės kūriniais tapo dainos „Love System“ bei „Love In The Dark“, kurias iki šiol mielai groja laiko patikrintos muzikos radijo stotys bei 80-ųjų metų muzikos diskotekos. 2003 m. „Ballet Dancer“ vėl pateko į daugybės šalių populiariausių dainų topus, šokių muzikos grupei Master Blaster išleidus jos koverį.
The Twins yra surengę nemažai koncertinių turne. Siekiant pasirodymų kokybės, jų metu scenoje gyvai grojančios grupės sudėtyje viso pasirodydavo du sintezatoriais grojantys muzikantai, būgnininkas, saksofonistas bei dvi „back“ vokalistės. Pažymėtina, kad 1987 m. grupė surengė eilę koncertų tuometinėje Tarybų Sąjungoje, o Maskvoje bei Leningrade grojo 120-čiai tūkst. žiūrovų.
1995 m. gausių grupės gerbėjų prašymu CD pavidalu buvo perleisti skaitmeniniu būdu atnaujinti visi ankstesni grupės albumai.
Nors kol kas paskutinis studijinis albumas pasirodė dar 1993 m., grupė niekada nebuvo oficialiai išsiskyrusi ir retkarčiais vis dar koncertuoja bei leidžia rinktinius albumus ir remiksuotas dainas. Ir nors grupės nariai daugiausia laiko praleidžia savo įrašų studijose bei leidybinėje kompanijoje, prodiusuodami kitus atlikėjus, jie teigia įrašinėjantys ir naujas dainas, neatmesdami galimybės kada nors išleisti naują grupės The Twins albumą.
Kingstono universitetas

Kingstono universitetas (angl. Kingston University) – universitetas pietvakarių Londone.
Seniau universitetas buvo vadinamas politechnikumu (Kingstono techninis institutas atodarytas 1899 metais), o 1992 metais suteiktas universiteto statusas. 2005 metais universitete studijavo 18 861 studentas.
Bronius Vaivada

Biografija

1910–1913 m. mokėsi Kupreliškio mokykloje, 1918–1921 m. Kupreliškio progimnazijoje, 1923–1927 m. Kauno mokytojų seminarijoje, kurią baigęs įstojo į Karo mokyklą. Ją baigęs tarnavo karo aviacijoje. 1932–1935 m. studijavo Strasbūro universiteto Geofizikos ir matematikos institute, jį baigęs 1935–1940 m. dirbo Lietuvos kariuomenės aviacijos meteorologijos biure.
Sovietams okupavus Lietuvą iš kariuomenės buvo atleistas. Dirbo matematikos mokytoju Utenos gimnazijoje. 1942 m. įsitraukė į Lietuvių fronto (LF) veiklą, dalyvavo pasitarimuose Panevėžyje kaip LF Utenos apskrities atstovas. 1943 m. įsitraukė į LF karinės organizacijos „Kęstutis“ veiklą, buvo Utenos apskrities štabo viršininkas, leido pogrindinį leidinį „Prošvaistės“.
Antrosios sovietų okupacijos metais tęsė „Kęstučio“ organizacijos veiklą. 1945 m. birželio 7 d. buvo suimtas, po metų sušaudytas.
Jonas Brundza

Jonas Brundza (1889 m. liepos 14 d. Piliakalnų k., Šunskų valsč., Marijampolės apskr. – 1969 m. sausio 1 d. Brukline, JAV) – vargonininkas ir chorvedys.

Biografija

Baigęs pradžios mokyklą, privačiai mokėsi, kad galėtų įstoti į gimnaziją. Kartu pas Šunskų vargonininką J. Noreiką mokėsi ir vargonuoti. Nuvykęs į Marijampolę, mokėsi gimnazijoje ir muzikos pas Joną Bendorių. Vėliau išvažiavo į Varšuvą ir ten pas V. Ratušinską studijavo vargonus.
Vargonininkų draugijos bažnytinės muzikos skyriuje išlaikęs reikiamus egzaminus, grįžo į Lietuvą. Iš pradžių vargonininkavo Kučiūnuose (Biržų raj.), o vėliau Višakio Rūdoje (Marijampolės raj.).
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, pasitraukė į Vilnių. Apsigyvenęs moksleivių bendrabutyje, mokė jaunimą dainų ir giesmių. Parengė moksleivių chorą ir ketino giedoti lietuviams skirtose pamaldose lenkiškoje bažnyčioje, bet lenkai labai įsižeidė ir chorvedžio net neįsileido. Artėjant frontui su moksleiviais pasitraukė į Voronežą (Rusija), ten gimnazijoje dėstė muziką ir vadovavo chorui. Imperatoriškoje muzikos mokykloje mokėsi muzikos teorijos ir skambinti fortepijonu.
1918 m. su moksleiviais grįžo į Lietuvą, 1919 m. įstojo į Kauno įgulos karo mokyklą, buvo aviacijos dalinių choro vadovas – karius mokė dainų ir giesmių. 1920 m. Lietuvos švietimo ministerijos surengtuose kursuose dėstė muziką ir vadovavo chorui. 1921–1922 m. buvo Šv. Zitos draugijos choro vadovas, surengė koncertą Kauno miesto teatro salėje. Mokėsi Kauno muzikos mokykloje ir kartu vargonininkavo. Nuo 1921 m. dirbo Teisingumo ir Finansų ministerijose.
1923 m. atvykęs į JAV, užėmė vargonininko ir chorvedžio vietą Šv. Kryžiaus parapijoje M. Carmele, PA. Po kelių mėnesių pradėjo vargonininkauti Šv. Jurgio lietuvių parapijoje Brukline ir dirbo joje iki pensijos (1956 m.). Dirbdamas vargonininko ir chorvedžio darbą, apie trejus metus mokėsi A. Guilmant Organ School Niujorke. Su Šv. Jurgio parapijos choru surengė per 100 koncertų, statė muzikinius veikalus, propagavo lietuvių kompozitorių kūrinius, dalyvavo dainų šventėse ir įvairiuose tautiniuose renginiuose. Buvo 1939 m. Niujorko Pasaulinės parodos Lietuvių dienos jungtinio choro dirigentas.
Nuo 1925 m. priklausė ALRK Vargonininkų sąjungai, Centro valdyboje keletą metų ėjo raštininko ir knygininko pareigas. Pasirašydamas įvairiais slapyvardžiais, daug rašė spaudoje. 1936 m. išleido Juozo Žilevičiaus knygą „Česlovas Sasnauskas“. Žmona Bronė Brundzienė-Vencevičiūtė žinoma dainininkė (dramatinis sopranas).

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Sviedimo kampas

Sviedimo kampas (angl. angle of departure; rus. угол бросания) – kampas tarp ginklo horizonto ir sviedinio ar kulkos išlėkimo (sviedimo) linijos. Tai vienas iš dydžių, apibūdinančių kulkos ar sviedinio trajektoriją.
Shania Twain

Asmeninis gyvenimas

Shania ištekėjo už muzikos prodiuserio Robert John 1993 m. gruodžio 28 d. Pora turi sūnų, kuris gimė 2001 m. rugpjūčio 12 d. Shania Twain su šeima šiuo metu gyvena Šveicarijoje ir Naujojoje Zelandijoje, kur turi du namus.
Edmundas Rimša

Biografija

Nuo 1955 m. mokėsi Kraštų pradinėje, 1959–1967 m. Panemunėlio vidurinėje mokykloje. 1970–1977 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto dieniniame ir neakivaizdiname skyriuose. Nuo 1977 m. Vilniaus universiteto Visuotinės istorijos katedros dėstytojas. Nuo 1981 m. dirba Lietuvos istorijos institute. 1993 m. apgynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją „Herbai Lietuvos privačių miestų istorijoje“.  1995–1998 m. dėstė Vytauto Didžiojo universitete, 1995 m. docentas. 1999–2000 m. Lietuvos istorijos instituto direktorius.  Lietuvos ir užsienio spaudoje paskelbė per 70 mokslinių ir apie 90 mokslo populiarinimo straipsnių.
Lietuvos istorijos instituto leidinio „Lietuvos istorijos metraštis“ bei Lietuvos nacionalinio muziejaus leidinio „Numizmatika“ redakcinės kolegijos narys. 1987–2015 m. Lietuvos heraldikos komisijos pirmininkas. Lietuvos banko monetų projektavimo ekspertas. Lietuvos istorijos instituto tarybos, Lenkijos heraldikos draugijos narys. Lietuvos dailės muziejaus konsultantas.
Antanas Mykolas Puzina

Biografija

Minsko kašteliono Anrdiaus Puzinos ir Eufrosinijos Chžanstovskos sūnus, brolis Lietuvos didysis raštininkas Mykolas Puzina.

Valstybės tarnyba

Upytės vėliavininkas nuo 1717 metų ir seniūnas 1724–1732 metais, Lietuvos dvaro vėliavinikas nuo 1728 metų, Mstislavlio kaštelionas nuo 1746 metų. Taip pat buvo Trisko ir Šiliansko seniūnas.

Šeima

Buvo vedęs Elžbietą Oginskaię, Grigaliaus Oginskio dukterį.
Mykolas Čarniauskas

Mykolas Čarniauskas (lenk. Michał Czarnowski, 1784 m. – 1853 m.) – Lietuvos grafikas, tapytojas.

Biografija

1817-1823 m. Vilniaus universitete studijavo architektūrą, piešimą, skulptūrą, grafiką, tapybą pas J. Rustemą, P. Smuglevičių, 1829 m. meno kandidatas ir filosofijos magistras. Nupiešė natūralistinių portretų ir peizažų. Parašė straipsnių apie dailę.
Danijos vyrų ledo ritulio rinktinė

Žiemos olimpinių žaidynių pasiekimai

1920–2006 m. nepateko.
Mindaugas Unguraitis

Biografija

Lazdijų sporto mokyklos vyr. šachmatų treneris. Lazdijų rajono Seirijų Antano Žmuidzinavičiaus vidurinės mokyklos mokytojas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Lazdijų rajono skyriaus narys. 1995–2000 m. Lazdijų rajono savivaldybės tarybos narys (LDDP sąraše).
Lazdijų rajono šachmatų federacijos pirmininkas, Lietuvos filatelistų sąjungos Lazdijų skyriaus pirmininkas, Lietuvos kareivių motinų sąjungos Lazdijų iniciatyvinės grupės pirmininkas.