google/wiki40b huggingface dataset:
Kirgizijos Alatau

Kirgizijos Alatau (kirg. Кыргыз Ала-Тоо) – kalnagūbris šiaurės Tianšanyje, Kirgizijos ir Kazachstano teritorijose (vakaruose sudaro šių šalių sieną). Nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 375 km. Rytuose Bomo tarpeklis skiria nuo Kungėjaus Alatau kalnų, pietuose leidžiasi į Ču slėnį. Aukštis iki 4875 m (Vakarų Alamedino viršukalnė). Sudarytas iš nuosėdinių ir metamorfinių uolienų, porifirito, granito. Yra polimetalų rūdos telkiniai (Bordunskis), trykšta mineralinės versmės (Isyk Ata).
Būdingas aukštikalnių reljefas. Šlaituose iki 2500 m aukščio veši stepės, aukščiau auga miškai (eglės, kadagiai), besimainantys su aukštikalnių pievomis. Virš 3700 m aukščio slūgso ledynai (bendras plotas 223 km²).
Gedžiūnėlių Švč. Mergelės Marijos Sopulingosios bažnyčia

Istorija

Gedžiūnėliuose 1921 m. pastatyta koplyčia. Tai buvo pailgas namas su dvišlaičiu stogu, įėjimo durimis iš galo, į tris dalis padalintais langais. Iki 1931 m. pamaldos vyko vieną kartą per mėnesį.
Arkivyskupas Romualdas Jalbžikovskis leido kurti parapiją su sąlyga, jeigu pamaldos bus lenkų kalba. Gyventojai nesutiko. Nuo 1931 m. pamaldos vyko reguliariai. 1939 m. į Gedžiūnėlius persikėlė Daugėliškio klebonas Petras Budra, todėl kurį laiką koplyčia atliko Gedžiūnėlių–Daugėliškio parapijos bažnyčios funkcijas. Tuomet buvo pradėta statyti naująją bažnyčią. Dėl silpnos sveikatos kunigas P. Budra pasiprašė perkeliamas į kitą parapiją. Kunigo Karolio Gumbaragio pastangomis 1941 m. įkurta parapija, o 1943 m. pastatyta nauja bažnyčia, pritaikant senosios koplyčios pastatą. Po 1966 m. kunigo Jono Kardelio rūpesčiu bažnyčia restauruota ir išdažyta.

Architektūra

Bažnyčia tradicinio gyvenamojo namo formos, stačiakampio plano, vienabokštė, vienanavė. Statinys su varpinės bokšteliu, trisiene apside, prišlieta zakristija. Priekiniu fasadu orientuota į pietvakarius. Pagrindinis įėjimas įrengtas pastato priekyje, pro įstiklintą verandą. Šventorių juosia nemūrytų akmenų tvora su geležiniais varteliais.
Jokūbas Vygodskis

Biografija

Mokėsi ješibote, baigė Peterburgo karo medicinos akademiją.
Į Lietuvą atvyko apie 1885 m., vertėsi gydytojo praktika – ginekologas Vilniuje. 1908 m. įkūrė žydų gydytojų sąjungą, jos pirmasis pirmininkas. Pirmojo pasaulinio karo metais Pagalbos žydams dėl vokiečių okupacijos komiteto narys. Okupacinės valdžios persekiotas, 1917 m. ištremtas.
1918 m. lapkričio 11 d. – 1918 m. gruodžio 26 d. I Augustino Voldemaro Ministrų kabinete ministras be portfelio žydų reikalams, organizavo žydų savivaldą. 1918 m. gruodžio 26 d. – 1919 m. sausio 5 d. II Mykolo Sleževičiaus Ministrų kabinete taip pat ministras be portfelio žydų reikalams, bet, kai Raudonoji armija užėmė Vilnių, o vyriausybė (ji dirbo iki kovo 5 d.) persikėlė į Kauną, liko Vilniuje. 1919 m. sausio mėn. Vinco Kapsuko vyriausybės suimtas Vilniuje, bet po kelių dienų paleistas.
Vilniuje organizavo mokyklas hebrajų ir jidiš kalbomis. Ilgametis Vilniaus sionistų organizacijos pirmininkas, Vilniaus žydų bendruomenės valdybos pirmininkas, Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. 1922 m. išrinktas atstovu į Lenkijos seimą. Bendradarbiavo spaudoje, parašė knygų.
1941 m. rugpjūčio mėn. vokiečių okupacinės valdžios suimtas, perduotas gestapui, kalintas Lukiškių kalėjime Vilniuje. Nužudytas 1942 m.
Kokimbo regionas

Geografija

Šiauriau yra Atakamos regionas, piečiau – Valparaiso regionas, rytuose – Argentina, vakaruose – Ramusis vandenynas.
Kokimbo regionas sudaro siauriausią Čilės dalį, jis yra vienas kalnuočiausių Čilės regionų. Kokimbo regione Andai yra arčiausiai vandenyno.

Regionas pasižymi tiek jūrinių, tiek kalnų organizmų rūšimis. Regiono pakrantėje yra apvelingo (angl. upwelling) zona, kuri labai padidina pakrantės vandenų biologinį produktyvumą.
Pietiniuose kalninguose Kokimbo regiono rajonuose auga reta, ant išnykimo ribos esanti palmė didžioji jubėja (Jubaea chilensis), kurios augimvietes naikina miškų kirtimas plečiantis gyvenvietėms ir dirbamiems žemės plotams.
Elkio upės slėnyje yra nemažai observatorijų, nes regione atmosfera pasižymi skaidrumu. Slėnyje užtvenkus upę 600 m ilgio užtvanka susidarė apie 7 km ilgio tvenkinys.

Ekonomika

Regione paplitęs turizmas. Turistus traukia ilgi paplūdimiai, daugelis kurių nukloti smulkiu baltu smėliu, ir rami jūra, malonus klimatas.
Be turizmo pagrindinis regiono verslas yra žemės ūkis ir žvejyba.
Čoapos provincijoje netoli Salamankos yra Los Pelambres vario kasykla, kurios ištekliai yra vieni didžiausių pasaulyje – apie 2100 milijonus tonų.
Drobiečių žodis

Drobiečių žodis – vilnos AB „Drobė“ kolektyvo laikraštis, leistas nuo 1972 m. gruodžio 14 d. iki 2003 m. Kaune.

Istorija

Iki 1990 m. ėjo kaip „Drobės“ susivienijimo savaitraštis, nuo 1991 m. – dvisavaitis, 1995–2001 m. – mėnesinis laikraštis. Tiražas 1972 m. – 2000 egz., 1993 m. – 1800 egz., 1997 m. – 1000 egz.
Redakcijos darbuotojai Ona Bosienė, Matas Krygeris, Pranas Liukaitis, L. Patkauskienė, Vladas Vaitkevičius, J. Šėgžda.
La Blankilija

La Blankilija (isp. Isla La Blanquilla) – sala Karibų jūroje, Pietų Antilų salose, 139 km į šiaurės vakarus nuo Margaritos salos. Priklauso Venesuelai (Venesuelos federalinės valdos). Plotas – 64,53 km². Paviršius kalvotas, iškyla iki 30 m. Apsupta koralų rifų, pasižymi plačia baltų paplūdimių juosta.
Sala negyvenama. Čia įsikūrusi karinė bazė, taip pat sezoniškai lankosi žvejai.
1680 m. La Blankiliją užėmė prancūzų piratas Mišelis de Gramonas ir iš čia planavo Kumanos antpuolį. 1938 m. oficialiai tapo Venesuelos dalimi.
Belgijos socialistų partija

Pradžia

1894 m. Karenjone priimta Erfurto programai artima Principų deklaracija tapo partijos programa. 1894 m. parlamento rinkimuose gavo 25 % rinkėjų balsų ir pasiekė, kad būtų priimti darbo, pensijų, rinkimų teisių įstatymai.
BRP lyderis Emilis Vanderveldė 1900 m. buvo išrinktas II Internacionalo pirmininku.
I pasaulinio karo metais E. Vanderveldė, E. Briunė įėjo į vyriausybę. 1921 dalis BRP narių įkūrė komunistų partiją, tačiau tai nepakenkė partijos populiarumui. BRP nuolat gaudavo 30-40 % rinkėjų pasitikėjimą ir ne kartą dalyvavo vyriausybėse. Be to, BRP lyderiai E. Vanderveldė (1929–1936 m.), L. de Brukeris (1936–1939 m.) ir K. Giuismansas (1939–1940 m.) buvo renkami Darbininkų internacionalo pirmininkais. 1940 Belgiją okupavus hitlerininkams, tuometinis partijos pirmininkas A. de Manas paskelbė, kad partija paleista ir pradėjo kolaboruoti su okupantais. Bet kiti partijos lyderiai K. Giuismansas, A. van Akeris, V. Liarokas 1941 m. partiją atkūrė pogrindyje ir vadovavo Pasipriešinimui.

Atgimimas

1945 m. birželio mėn. partija pavadinta Belgijos socialistų partija (PSB), kolektyvinė narystė pakeista individualia. 1946 m. parlamento rinkimuose gavo 31,5 % balsų ir dalyvavo koalicinėse vyriausybėse, jos lyderiai K. Giuismansas, A. van Akeris ir E. Lebiurtonas buvo ministrais pirmininkais.
1947–1949 m. P. Spako vyriausybė priėmė socialinio draudimo įstatymą, suteikė rinkimų teisę moterims.
1950–1954 ir 1974–1977 m. PSB buvo opozicijoje. Inicijavo plačią socialinę reformą (Lebiurtono reforma), įvedė nemokamą medicininį socialiai remtinų asmenų aptarnavimą, nustatė pragyvenimo ir atlyginimo minimumus. PSB inicijavo Belgijos stojimą į NATO, jos atstovas P. A. Spakas ilgą laiką vadovavo blokui.
1959 m. PSB programa numatė mokslo - technikos revoliucijos raidą ir tai siejo su galimybėmis įgyvendinti socialdemokratijos siekius. 1974 m. priimta Ideologinė chartija kritikavo kapitalizmą, kaip nesugebantį numatyti ir išvengti ekonominių ir ekologinių krizių, transnacionalinės korporacijos buvo įvardytos kaip grėsmė nacionaliniam suverenitetui. Ši programa liko pagrindiniu PSB dokumentu ir po 1977 m. įvykusio valonų ir flamandų išsiskyrimo.

Skyrybos

1968–1977 m. buvo išlaikomos kalbinės autonomijos partijoje. 1975 m. bendroje partijoje buvo 196 000 narių, bet kalbiniai skirtumai vis gilėjo. 1977 m. „nesusikalbėjimas“ pagilėjo ne tik kabiniu, bet ir politiniu požiūriu.
Atsiskyrimas pakenkė partijų populiarumui, abi dalys kartu 1978 ir vėlesniuose rinkimuose gaudavo vos po ketvirtadalį - trečdalį rinkėjų balsų. 1988 abi partijos buvo pakviestos į koaliciją.
Senąjį partijos pavadinimą išlaikė prancūziškai kalbančios Valonijos socialistai. Flandrijos dalis pasivadino Belgijos socialinė progresyvi alternatyva, nuo 2002 m. – Belgijos socialistinė partija.
Parlamento rinkimuose PSB 1999 m. gavo 19, 2003 m. – 25 vietas iš 149 atstovų rūmuose ir po 6 vietas 40 vietų Senate.
Mary Spiteri

Mary Spiteri (g. 1947 m. spalio 25 d.) yra populiari kabareto dainininkė iš Našaro, Maltos. 1992 metais Mary atstovavo Maltai 1992 m. Eurovizijoje su daina „Little Child“. Konkurse kūrinys su 123 taškais užėmė 3 vietą, nusileidusi tik Airijos ir Jungtinės Karalystės atstovams. Muziką dainai sukūrė 1991 m. Eurovizijoje dalyvavusi atlikėja Georgina Abela.
Atlikėja taip pat bandė patekti į Euroviziją 1971, 1975, 1995 ir 1997 metais, tačiau nesėkmingai.
1975 m. Mary su daina „Go On“ atstovavo Maltai Tokijo muzikos festivalyje.
Česlovas Urbonavičius

Biografija

1985 m. už „Atlanto“ patekimą į I lygą suteiktas Lietuvos nusipelniusio trenerio vardas.
Mūsų sodai

„Mūsų sodai“ – Lietuvos mokslo ir praktikos iliustruotas mėnesinis žurnalas Lietuvos sodininkams, bitininkams, daržininkams, ūkininkams, vėliau – mokslinis gamybinis iliustruotas sodininkystės, daržininkystės, bitininkystės ir gėlininkystės mėnesinis žurnalas, ėjęs 1959 m. gegužės mėn. – 1999 m. Vilniuje.

Žurnalas

Žurnalą leido Lietuvos sodininkystės draugija ir LTSR žemės ūkio ministerija, 1981–1985 m. – LTSR žemės ūkio ministerija, LTSR vaisių ir daržovių ūkio ministerija ir Lietuvos sodininkystės draugija, 1986–1988 m. – LTSR valstybinio agropramoninio komiteto agrokooperatinis susivienijimas „Sodai“ ir Lietuvos sodininkystės draugija, nuo 1988 m. – laikraščių ir žurnalų susivienijimas „Periodika“, 1991–1994 m. pati žurnalo redakcija, 1995–1999 m. UAB „Mūsų sodai“. Tiražas 1959 m. – 23 000 egz., 1987 m. – 127 300 egz., 1993 m. – 18 000 egz., 1997 m. – 7800 egz. 
Bendradarbiai: Alfonsas Čepauskas, K. Verslovas ir kiti.
Uncyclopedia

Uncyclopedia – Vikipedijos parodija, sukurta Džonatano Huango. 2005 m. sausio 5 d. šis vartotojas, Vikipedijoje žinomas kaip Chronarion, atidarė savo enciklopediją, skirtą talpinti humoristinius ir satyrinius straipsnius.
Uncyclopedia gana greitai susilaukė didelio populiarumo. Nuo 2005 m. kovo 15 d. enciklopediją talpina ir domeną palaiko kompanija Wikia Inc.. Uncyclopedia logotipas simbolizuoja tuščiavidurę bulvę, parodijuojančią Vikipedijos gaublį; jos vartotojų tikslas - teikti dezinformaciją kuo sarkastiškesniu ir humoristiškesniu būdu. Enciklopedijai taikoma Creative Commons by-nc-sa licencija.
Ankaros universitetas

Ankaros universitetas (turk. Ankara Üniversitesi) – valstybinis universitetas Turkijos sostinėje (Ankara), seniausia Ankaros aukštoji mokykla. Studentų skaičius – 45 000, dirba 3 720 mokslo darbuotojų (2006 m.). Universitete 15 fakultetų.
Ankaros universitetą 1936 m. įsteigė Mustafa Kemalis Atatiurkas.
Evaldas Nekrašas

Biografija

Mokėsi Ukmergės 2-ojoje vidurinėje mokykloje. 1967 m. baigė Vilniaus universiteto (VU) Matematikos fakultetą. Nuo 1968 m. dėsto VU, nuo 1987 m. profesorius. 1984 m. filosofijos mokslų daktaras.  1991–1995 m. Lietuvos mokslo tarybos narys. 1992–1993 m. LR Seimo Užsienio reikalų komiteto patarėjas. Nuo 1994 m. LMA narys korespondentas. 1997–1999 m. LR URM konsultantas. Nuo 2011 m. LMA tikrasis narys.
Dirba Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute (nuo 2003 m. Tarptautinių santykių katedros vedėjas) ir VU Filosofijos fakultete (1988–2003 m. Filosofijos katedros vedėjas). Dirbo mokslinį darbą ir dėstė Harvardo universitete (JAV) bei keliuose Vakarų ir Rytų Europos universitetuose. Dėstomi kursai: Tarptautinių santykių teorijos, Lietuvos nacionalinio saugumo ir užsienio politika, Politinė filosofija, Pozityvistinė filosofija, Pozityvus protas šiuolaikiniame pasaulyje.
Penkių knygų ir 120 straipsnių filosofijos istorijos, mokslo filosofijos, politinės filosofijos ir tarptautinės politikos klausimais autorius. Mokslinių interesų sritys: pozityvizmas ir postpozityvizmas, politinė filosofija ir tarptautinė politika, Lietuvos užsienio politika.
Kazys Milašius

Biografija

1972 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1999 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Nuo 1972 m. Vilniaus pedagoginio instituto (nuo 1992 m. Vilniaus pedagoginis universitetas) darbuotojas, nuo 1979 m. dėstytojas, nuo 2001 m. Sporto ir sveikatos fakulteto Sporto metodikos katedros vedėjas; nuo 2001 m. profesorius.

Mokslinė veikla

Mokslinio darbo svarbiausia kryptis – sporto fiziologija, biochemija, organizmo adaptacijos prie fizinių krūvių dėsningumai, biologiškai aktyvių maisto papildų įtaka sportininkų adaptacijai prie fizinių krūvių, sporto treniruotės valdymas. Paskelbė daugiau kaip 70 mokslinių straipsnių.

Sportinė veikla

1968–1980 m. Lietuvos slidinėjimo rinktinės narys, 1981–1988 m. rinktinės treneris, 1995–2001 m. rengė rinktinę žiemos olimpinėms žaidynėms. 19 kartų Lietuvos slidinėjimo čempionas.
Kryvyj Rihas

Istorija

XVII a. miestą įkūrė Zaporožės kazokai. Maždaug iki 1880 m. Kryvyj Rihas buvo nedidelė gyvenvietė, kol aplinkiniuose rajonuose nebuvo pradėta kasti geležis; tuomet nutiestas ir geležinkelis. Miestas palaipsniui tapo geležies rūdos gavybos centru. Naujų šachtų steigimas skatino miesto augimą, todėl Kryvyj Rihas palei geležies kasyklas išsidėstęs apie 30 km juosta. 1941 m., Antrojo pasaulinio karo metu, miesto kasyklas užėmė vokiečiai. Tuo laiku Kryvyj Rihas buvo smarkiai sugriautas, kol 1944 m. į miestą įžengė Raudonoji armija.
Žaslių geležinkelio katastrofa

Žaslių geležinkelio katastrofa – 1975 m. balandžio 4 d. ties Žaslių geležinkelio stotimi įvykusi traukinio „Vilnius-Kaunas“ avarija (didžiausia iš iki šiol įvykusių geležinkelio avarijų Lietuvoje).

Avarijos aplinkybės

Dyzelinis traukinys „Vilnius-Kaunas“ iš Vilniaus geležinkelio stoties išvažiavo apie 16.30 val. Buvo penktadienis, Atvelykis, namo važiavo daug studentų.
Važiuodamas 70 km/val. greičiu (Žasliuose neturėjo sustoti), traukinys atsitrenkė į prekinio traukinio cisterną su degalais, kuri buvo per daug išsikišusi iš šalutinio kelio. Kilo gaisras. Ypač nukentėjo žmonės, vilkėję sintetinius rūbus. Vien į Kaišiadorių centrinę ligoninę per pirmąją valandą po gaisro buvo atvežta apie 80 apdegusių žmonių. Trečiasis vagonas sudegė visiškai, žuvo visi ten buvę keleiviai. Manoma, kad katastrofoje žuvo 20 žmonių.

Valdžios reakcija

Pirmasis oficialus pranešimas apie tragišką įvykį spaudoje buvo paskelbtas nedidelėje LTSR Ministrų Tarybos žinutėje po poros dienų – balandžio 6 d. „Tiesos“ dienraštyje: „Šių metų balandžio 4 dieną Žaslių stotyje įvyko priemiestinio keleivinio dyzelinio traukinio nr.513, važiavusio iš Vilniaus į Kauną, avarija. Yra žmonių aukų. Sudaryta vyriausybinė komisija, tiriamos avarijos priežastys. Ministrų Taryba reiškia gilią užuojautą tragiškai žuvusiųjų giminėms ir artimiesiems“.
LTSR Aukščiausiojo Teismo baudžiamųjų bylų kolegija po dešimties dienų posėdžiavimo avarijos kaltininkais pripažino dispečerį ir kelio meistrą. Nors dispečeris savo kaltės nepripažino, buvo nuteistas 13 metų, o meistras – trejus metus kalėti.

Atminimas

1975 m. prie pat geležinkelio pastatytas koplytstulpis aukoms atminti.
1991 m. rugpjūčio 31 d. Žaslių geležinkelio stotyje atidengtas ir pašventintas paminklas žuvusiems traukinio katastrofoje atminti.
1998 m. rugpjūčio mėn. toje pačioje vietoje avariją patyrė maršrutu „Vilnius-Klaipėda“ važiavęs „Baltijos“ keleivinis traukinys. Lūžus vieno vagono ašiai, nuo bėgių nuriedėjo septyni traukinio vagonai. Keleiviai nenukentėjo.
Deltuvos valsčius

Deltuvos valsčius buvo į vakarus nuo Ukmergės. Centras – Deltuva.
Tetevenas

Istorija

Minimas nuo 1421 metų.
Irenejus Šmidtas

Biografija

1959 m. baigė Tomsko miškų pramonės technikumą, mechanikas, studijavo Tomsko statybos institute (nebaigė). 1995–2000 m. Kauno rajono savivaldybės Domeikavos seniūnijos seniūnas.
Tėvynės sąjungos narys. 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys. Domeikavos seniūnijos bendruomenės pirmininkas, Domeikavos parapijos pirmininkas, Domeikavos LPKTS filialo pirmininkas.
Sutuoktinė Gražutė Joana, vaikai Robertas, Jolanta.
Čiuvašija

Istorija

1920 m. sudaryta Čiuvašijos autonominė sritis. 1925 m. performuota į autonominę respubliką. Nuo 1992 m. yra federacinė Rusijos respublika.

Geografija

Čiuvašija išsidėsčiusi Rytų Europos lygumoje, Volgos vidurupyje (beveik visa teritorija dešiniajame krante). Iškilusi Pavolgio aukštuma (aukštis iki 266 m). Kairiajame krante – pelkėta lyguma.
Klimatas ryškiai kontinentinis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -12 °C, liepos – apie 19 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – 450 mm. Didžiausios upės – Volga, su intakais Sura ir Sviaga. Ant Volgos yra Čeboksarų tvenkinys.
Vyrauja miškastepių augalija. Šiaurėje – mišrieji miškai.
Survival International

Survival International - tarptautinė žmogaus teisių gynimo organizacija, besispecializuojanti čiabuvių teisių gynime. Įkurta 1969 m. Londone.
Organizacijos misija - čiabuvių teisių į savo gyvenamąją vietą, kultūrą, religiją, kalbą gynimas, pagalba tiriant tautų kalbas, vykdant švietimą, skatinant savivaldą. Siekia lygiaverčio gamtoje gyvenančių tautų vertinimo, ne kaip atsilikusių, turinčių progresuoti, laukinių. Survival International kovoja prieš rasistinę, asimiliacinę politiką, agresyvią evangelinių misijų, iškasenų gavybos, miškų kirtimo bendrovių veiklą, partizanų, armijų vykdomus genocidus. Veiklos metodai įvairūs: kreipiamasi į atsakingas organizacijas, vykdomas informacinis šturmas, protestai, pasitelkiamas lobizmas, autoritetingų asmenų įtaka.
Juozas Bačiūnas

Biografija

Į JAV atvyko kartu su tėvais būdamas ketverių metų. Dirbo raidžių rinkėju Čikagoje leidžiamame laikraštyje „Lietuva“, administratoriumi laikraštyje „Draugas“. 1916 m. laikraštį „Lietuva“ nupirko kartu su kitais iš A. Olšausko ir leido iki 1918 m. 1951–1953 m. Amerikos lietuvių spaudos ir radijo draugijos „Viltis“ pirmininkas, 1963–1969 m. Pasaulio lietuvių bendruomenės centro valdybos pirmininkas, 1966 m. vienas iš pirmojo Pasaulio lietuvių jaunimo kongreso organizatorių. Veikė tautininkų organizacijose, rėmė įvairius lietuviškų organizacijų renginius, lankė lietuvių išeiviją Europoje, Australijoje, N. Zelandijoje, P. Amerikoje, apie tai parašė trumpų atsiminimų knygų. Taip pat padėjo išleisti P. Alšėno, P. Biržio, V. Maciūno, V. Širvydo, V. Šliogerio, A. Vanagaičio knygų. Užsiėmė verslo veikla, buvo kelių poilsinių vasarviečių savininkas, septintajame dešimtmetyje vasarvietę „Tabor Farm“, kur vykdavo lietuvių išeivių renginiai, pardavė V. Adamkui. Palaidotas Čikagoje.
Gediminas Žiemelis

Biografija

Gimė 1977 m. kovo 4 d. Vilniuje.
1995–1999 m. Vilniaus Gedimino technikos universitete baigė verslo vadybos studijas, bakalauras. 2000–2006 m. Mykolo Riomerio universiteto Teisės ir valdymo fakultete baigė teisės magistro studijas. Plėtoja verslą aviacijos, farmacijos, IT ir kitose srityse. Aktyviai dalyvauja visuomeninėje veikloje kaip filantropas bei lektorius.

Karjera

Nuo 2009 – AB „Avia Solutions Group“ verslo plėtros direktorius ir valdybos pirmininkas.
Nuo 2008 – AB "Vertas Management" (buvusi „ŽIA Valda“) valdybos pirmininkas. 
2010-2017 – Stebėtojų tarybos narys AB  „Agrowill Group“ (dabar „AUGA Group“). 
2012-2014 – Valdybos pirmininkas AB „AviaAM Leasing” (2012 ir 2013 metais AB „AviaAM Leasing“ užėmė pirmąją vietą tarp aviacijos lizingo bendrovių su aukščiausiu reitingu pagal portfelio pajamingumą). 
2006-2014 – AB „ŽIA Valda“ verslo plėtros direktorius. 
2004-2010 – Valdybos narys AB „Agrowill Group“ (dabar „AUGA Group“). 
2002-2006 – AB „ŽIA Valda“ generalinis direktorius. 
2001-2005 – UAB „Žvilgsnis iš arčiau“ (dabar „Creditinfo Group“)  generalinis direktorius. 
1999-2001 – Lietuvos taupomojo banko (dabar AB „Swedbank") probleminio turto ir vindikacijos departamento vindikacijos skyriaus direktoriaus pavaduotojas.

Verslas

Pasak pranešimo spaudai, 2016 m. „Avia Solutions Group“ kartu su seserine įmone „AviaAM Leasing“ pradėjo bendradarbiauti su Henano provincijos civilinės aviacijos vystymo ir investicijų bendrove („HNCA“) kurdamos naujus projektus aviacijos finansų, orlaivių techninės priežiūros ir aptarnavimo, turizmo ir kitose susijusiose pramonės šakose. Sandorių planuojama vertė iki 900 mln. USD.
2016 m. „Avia Solutions Group“ su partnere „Rostec“ baigė Žukovskio oro uosto keleivių terminalo statybą. Žukovskio tarptautinis oro uostas duris atvėrė 2016 m. pavasario pabaigoje, o pirmasis keleivinis skrydis įvyko vasarą. 2018 m. pabaigoje  „Avia Solutions Group" pardavė Žukovskio oro uosto akcijas.
2017 m. įkūrė tarptautinę farmacijos gurpę „Pharnasanta group“.
G. Žiemelis vadovavo 3 bendrovių atvedimui į Varšuvos vertybinių popierių biržą (IPO). Įkūrė daugiau nei 10 sėkmingų startuolių, tokių kaip: Locatory.com, Laserpas, Skycop.com, AviationCV.com ir kt.
2019 m. birželio mėn. Gedimino Žiemelio vadovaujama „Avia Solutions Group" pranešė perkanti Didžiosios Britanijos užsakomųjų skrydžių bendrovę "Chapman Freeborn Group", o lieops mėn. "Avia Solutions Group" pasirašė bednros įmonės sutartį su Henano civilinės aviacijos plėtros ir investicijų kompanija HNCA (Kinija). Bendra įmonė 2020 m. pradės teikti aviacinių mokymų sprendimus Kinijos oro linijoms.
Gedimino Žiemelio turtą sudaro daugiau nei 550 mln. eurų.
Vidurio Europos universitetas

Vidurio Europos universitetas (angl. Central European University, CEU) – 1991 m. įkurtas privatus universitetas Budapešte (Vengrija). CEU steigėjas – JAV finansininkas ir investuotojas George Soros, Atviros visuomenės instituto (Open Society Institute) pirmininkas. Universitetui buvo suteikta 420 mln. eurų parama. Universitetas akredituotas JAV ir Vengrijoje, tačiau studijos vyksta tik Budapešte. Sritys – socialiniai ir politikos mokslai, teisė, ekonomika, matematika. Oficiali aukštosios mokyklos darbo kalba – anglų. Studijuoja apie 1400 studentų, dirba per 300 darbuotojų. CEU veikia CEU verslo mokykla (buvęs CEU Ekonomikos fakultetas), įkurtas Soroso 1988 m. (pradžioje egzistavo nepriklausomai nuo CEU kaip International Management Center (IMC) Prahoje, nuo 2001 m. – CEU struktūrinis padalinys Vengrijoje).
Jurgis Sarulis

Biografija

Mokėsi Rokiškio raj. Aleksandravėlės Pauliaus Širvio pagrindinėje mokykloje, 1972 m. baigė Vilniaus politechnikumą, technikas – eksploatacininkas. UAB „Naujosios Akmenės autobusų parkas“ direktorius.
1991 m. Lietuvių tautininkų sąjungos narys. 2004 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys.
Nuolatinė kariuomenė

Nuolatinė kariuomenė (angl. standing army) – kariuomenė, kuri yra ir taikos metu, t. y., ji nėra paleidžiama pasibaigus karo veiksmams ir išlaiko kovinę geba taikos metu. Tokią kariuomenę gali sudaryti profesionalūs kariai arba pakankamai ilgą tikrąją karinę tarnybą atliekantys šauktiniai.
Nuolatinė kariuomenė skiriasi nuo kariuomenės rezervo, kurio kareiviai ima veikti tik karo atveju (šiais laikais – ir stichinių nelaimių ar katastrofų atveju).
Nuolatinė kariuomenė paprastai būna geriau ginkluota ir labiau treniruota už rezervo karius ar šauktinių miliciją.
Teigiama, kad senovės Romos kariuomenė Respublikos laikais buvo nuolatinė kariuomenė, ypač po Marijaus reformos 107 m. pr. m. e. Gajus Marijus panaikino senąją piliečių mobilizavimo, remiantis turtine padėtimi, sistemą ir sukūrė profesionalią armiją, kurioje tarnaudavo numatytą laiko tarpą. Šią tvarką perėmė ir Romos imperija.
Paprastai pirmąja nuolatine armija laikomi Osmanų imperijos janyčarai, įkurti XIV a.
Pirmąja nuolatine kariuomene Vakarų Europoje laikoma Prancūzijos karaliaus Karolio VII (1403–1461 m.) kariuomenė.
Vengrijos karalius Matijas Korvinas (Matthias Corvinus; 1443–1490) turėjo nuolatinę kariuomenę, kuri vadinosi Fekete Sereg ('Juodoji Vengrijos kariuomenė') ir buvo tiems laikams neįprastai didelė kariuomenė, leidusi iškovoti daug pergalių ir užkariauti dalį Austrijos ir Bohemijos. Ši kariuomenė laikoma viena pirmųjų Europos nuolatinių kariuomenių po Senovės Romos kariuomenės.
Pirmoji D. Britanijos nuolatinė kariuomenė buvo 1685 m. suformuota Anglijos karaliaus Jokūbo II kariuomenė.