google/wiki40b huggingface dataset:
Huainas

Huainas (isp. huayno, huayño, keč. Wayñu) – kilęs iš prieškolumbinio laikotarpio Andų muzikos ir šokio tipas. Populiari Peru, Bolivijoje, Argentinos šiaurėje. Atliekama įvairiais instrumentais: kena, arfa, siku, akordeonu, saksofonu, čarango, liutnia, smuiku, gitara, armonika, mandolina.
Huainas šokamas vyrui ir moteriai sukantis vienas prieš kitą, kartkartėm susiglaudžiant pečiais.
Huainas kilęs iš indėnų huainų, gyvenančių Peru Mantaro slėnyje.
San Marino futbolo varžybos 2009–2010 m.

2009–2010 m. San Marino futbolo pirmenybės

Tai buvo 25–asis San Marino futbolo čempionatas.
Uostadvaris

Istorija

XVIII a. minimas Uostadvario dvaras. Po katastrofiško 1888 m. potvynio įrengti pirmieji pylimai užliejamose pievose.
1939 m. jis buvo padovanotas Klaipėdos nacių vadui E. Noimanui. 1967 m. spalio 27 d. priskirtas Rusnės miestui, 1973 m. kovo 28 d. išbrauktas iš apskaitinių duomenų, bet 1993 m. vėl atskirtas ir atkurtas.
Jonas Mizaras

Biografija

Pasiturinčių ūkininkų sūnus pradėjo teologijos studijas Edinburgo reformatų kunigų seminarijoje Škotijoje, jas tęsė Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos fakultete. 1929 m. įšventintas į kunigus.
Dirbo Švobiškio, Kėdainių, Kauno bei Skirsnemunės parapijose. 1927–1930 m. Biržų gimnazijos tikybos mokytojas.
Tiek pirmosios, tiek antrosios TSRS okupacijų darytos skriaudos paskatino Joną Mizarą 1948 m. parašyti Antitarybinį memorandumą, kuris tapo vienu ryškiausiu lietuvių tautos neginkluoto pasipriešinimo pavyzdžių. Už jo parašytą ir platinamą memorandumą Maskvos Ypatingasis pasitarimas jį nuteisė 10 metų lagerio. Iškentęs dvejus su puse metų, kunigas mirė, o jo amžinojo poilsio vietą užliejo Bratsko HE užtvankos vandenys.
Ramovė (laikraštis)

Ramovė – Alytaus miesto (1992 m. Nr. 8-38 – krašto) laikraštis, ėjęs nuo 1992 m. iki 1997 m. Alytuje.

Istorija

Iš pradžių savaitraštis, nuo 1993 m. leistas 2 kartus per savaitę. Steigėja UAB „Alytaus Ramovė“. Tiražas 1992 m. – 2700 egz., 1997 m. – 1000 egz.
Pavikšrupys

Aplinkinės gyvenvietės

JOSVAINIAI – 3 km
Macgaliai – 2 km
KUNIONIAI – 2 km
Pelkinis lakišius

Ekologija

Auga pagrioviuose, paupiuose, paežerėse, pakrantėse, pelkių pakraščiuose, pakrančių krūmuose. Alpėse auga nuo 800 m aukščio.

Biologija

Tai vienmetis, 15-100 cm aukščio, gelsvai žalias žolinis augalas. Šaknis nedidelė, labai išsišakojusi. Stiebas status, beveik nuo pamato šakotas, raudonai rudas, plikas arba šiek tiek plaukuotas. Šakos priešinės. Lapai taip pat priešiniai, lancetiški, bekočiai, stambiai nelygiai dantyti, 5-10 cm ilgio.
Žydi nuo gegužės iki rugsėjo mėnesio. Graižai nulinkę, stambūs, iki 1,5 cm skersmens, apgaubti dvieile daugialape skraiste. Jie išsidėstę po 1-3 šakų galuose ir viršūninių lapų pažastyse. Išoriniai skraistlapiai 5-9, žoliniai, žali, vidiniai kiaušiniški, rudai geltoni, per vidurį rudu arba juodu ruožu, kraštai plėneliniai, vienodo ilgio su žiedais. Žiedai purvinai geltoni, piltuviškai vamzdiški, dvilytiški. Kraštiniai žiedai liežuviški, belyčiai. Kuokeliai penki. Vaisiai pleistiški, iš šonų suploti, tribriauniai, geltonai rudi, 6–8 mm ilgio, viršūnėje keturi dygliai. Vienas augalas užaugina iki 250 vaisių, juos išnešioja gyvuliai, žvėrys, paukščiai ir žmonės. Augalas diploidinis, 2n = 24.

Naudojimas

Pelkinis lakišius naudojamas kaip vaistinis augalas. Jo nuoviro vonios tinka nuo įvairių išbėrimų ir vočių.
Veimaro trikampis

Istorija

Forumo pavadinimas kilęs nuo Veimaro miesto, kur pirmą kartą 1991 m. rugpjūčio 28–29 d. įvyko susitikimas tarp Lenkijos užsienio reikalų ministro – Krzysztofo Skubiszewskio, Vokietijos užsienio reikalų ministro – Hanso-Dietricho Genschero ir Prancūzijos užsienio reikalų ministro – Rolando Dumas, pavadinimo. Veimaro trikampis didžiausią reikšmę turėjo Lenkijai, nes akcentavo pastarosios priklausomybę Vakarų pasauliui. Veimaro trikampio šalys rėmė Lenkijos integraciją su ES struktūromis ir NATO, Lenkija galėjo vystyti dvišalius prekybos santykius ir sukurti tinkamas sąlygas investicijoms. Tuo tarpu, Prancūzija ir Vokietija sustiprino savo įtaką Vidurio Europoje ir pradėjo skatinti demokratinius procesus Vidurio ir Rytų Europos šalyse. Iki 2004 m. Veimaro trikampis rėmė Vidurio ir Rytų Europos šalių pastangas įstoti į Europos Sąjungą.
Veimaro trikampio sukūrimą nulėmė tai, kad Lenkijoje buvo suformuota pirmoji nekomunistinė vyriausybė Vidurio ir Rytų Europoje bei padėjo efektyvi užsienio reikalų ministerijos, kuriai vadovavo Krzysztof Skubiszewski, veikla. Jis sugebėjo užtikrinti Lenkijos dalyvavimą Paryžiaus konferencijoje, kuri buvo „du plius keturi pokalbių“ dalimi ir kuri atvėrė kelią Vokietijos suvienijimui.
Veimaro trikampio bendradarbiavimas prasidėjo nuo užsienio reikalų ministrų susitikimų, o po to peraugo į gynybos, teisingumo, finansų, socialinės apsaugos ir darbo ministrų susitikimus. Nuo 1998 m. prasidėjo Veimaro trikampio valstybių vadovų susitikimai. Be to, plėtojosi bendradarbiavimas tarp Veimaro trikampio šalių nevyriausybinių organizacijų, akademinės ir kultūrinės bendruomenės bei lokalių bendruomenių.
Pragarai

Pragarai arba limbas – vieta, kur, pasak katalikų, po mirties patenka nekrikštytų kūdikių ir dorų nekrikščionių sielos, o iki Jėzaus Kristaus mirties patekdavo visi teisieji.
Pastaruoju metu Katalikų Bažnyčia atsisako limbo doktrinos ir teigia, kad mirę nekrikštyti kūdikiai eina į dangų.
Hermanis Margeris Majevskis

Biografija

Gimė mokytojos Helenos ir inžinieriaus Gusto Kukainių šeimoje. Kaip ir daugelis latvių buvo liuteronų tikėjimo. Inteligentiška šeima ir miestietiška aplinka skatino ankstyvą jaunuolio susidomėjimą literatūra. Dar mokykloje buvo perskaitęs visą latvių klasiką, dažnai lankėsi Rygos teatruose. 1977 m. baigė teatrologiją A. Lunačiarskio teatro meno institutą Maskvoje. 
1969–1972 m. dirbo Latvijos televizijoje, 1972–1973 m. – Janio Rainio literatūros ir meno istorijos muziejuje, 1974–1975 m. – Latvijos radijo literatūrinių laidų redaktorius. 1981–1995 m. gyveno Vilniuje.

Kūryba

Poezijai būdinga Europos metafizinio etoso, postmodernių formų paieška, muzikalumas, savita punktuacija, polifoninė eilėraščio sandara. Rašė esė, recenzijas apie latvių, lietuvių, lenkų, anglų ir kitas literatūras, su K. Skujenieku latvių kalba rengė ir skaitė pranešimus apie lietuvių ir latvių kultūros naujienas Laisvosios Europos radijui.
Su kitais latvių poetais vertė jaunųjų lietuvių poetų rinktinę „Aušroje gimusi širdis“ (Ausma dzimusi sirds 1984 m.). Tarp jo verstų lietuvių poetų Sigitas Geda, Jonas Juškaitis, Aidas Marčėnas, Alfonsas Nyka-Niliūnas, Judita Vaičiūnaitė jų eilėraščių vertimų įdėta ir į paskutinį po jo mirties išleistą poezijos rinkinį „Tamsoje dunksėdamas ledas“. 2002 m. išleista jo versta J. Vaičiūnaitės poezijos rinktinė „Žemės prisilietus“ (Zemei pieskaroties). Jo eilėraščius į lietuvių kalbą vertė Vaidotas Daunys, Erika Drungytė, Almis Grybauskas, Judita Vaičiūnaitė.
Vilnis (Čikaga)

Vilnis – JAV lietuvių socialistinės pakraipos laikraštis, ėjęs nuo 1920 m. balandžio 8 d. iki 1990 m. Čikagoje.

Istorija

Įsteigė Vincas Andrulis. Leido „Vilnies“ kooperatinė bendrovė. Iš pradžių savaitraštis, vėliau ėjo du kartus per savaitę, 1926–1970 m. – dienraštis, 1971–1979 m. – savaitraštis, nuo 1979 m. leistas du kartus per mėnesį.
Redakcijoje dirbo Fredas Abekas, R. Baranikas, Antanas Bimba, J. Gasiūnas, H. Jagminas (tikr. Bertulis), L. Jonikas, A. Jonikienė, P. Krakaitis, J. Marazienė, J. Mažeika, Rojus Mizara, Leonas Prūseika, V. Senkevičius, J. Siurba, A. Taraška. Anglišką skyrių redagavo J. Jakas, O. Juodaitytė, N. Gelbutaitė.
Mikalojus Pacas (1527—1585)

Biografija

Lietuvos magnatų Pacų giminės atstovas, herbo „Gozdava“ savininkas. Palenkės vaivados Mykolo Paco ir Aleksandros Aleksndrovnos Alšėniškės antrasis sūnus. Broliai – Vitebsko vaivada Stanislovas, Smolensko kaštelionas Dominykas ir Vilniaus kaštelionas Povilas.
Iš pradžių užėmė karaliaus sekretoriaus pareigybę. 1557 metais Mikalojus Pacas gavo nuo Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio Žygimanto II Augusto į Kijevo vyskupus, bet nebuvo Romos popiežiaus patvirtinta. Liublino unijos sudarymo šalininkas (1569). Perėjo iš katalikybės į kalvinizmą, išsaugojęs vyskupo vietą ATR senate. 1582 metais spaudžiant karaliui buvo priverstas atsisakyti vyskupo pareigų ir 1583 metais nuo Stepono Batoro gavo Smolensko kašteliono pareigybę.
Lao Police FC

Istorija

Klubas susietas su Laoso policija. Šalies čempionais tapo vienintelį kartą 2012 m.
2013 ir 2015 m. dalyvavo Singapūro taurės turnyre.
Čereškos

Istorija

Užrašytas 1738 m. Balninkų krikšto metrikų knygoje. 1765 m. Balninkų seniūnijos kaimas, 5 ūkiai.
Banšė

Etimologija

Žodis banši yra kilęs iš airių ar škotų kalbos – air. bean sí ir škot. bean shìth 'sidhių moteris' ar 'fėjų kalvų moteris'. Manoma, kad šiame žodyje minimi sidhiai buvo ikikrikščioniškos gėlų (keltų) gamtos dvasios, galbūt protėviai.

Banšios legendose

Airiai manė, kad banšios aimanuoja ties namais, kuriuose netrukus kažkas mirs. Buvo manoma, kad kai kurios šeimos turi savo banšias, kurių riksmas reiškia, kad netrukus mirs šeimos narys.
Airių kaimuose mirus žmogui moteris raudodavo raudą (air. caoineadh, [ˈkiːnʲə] arba [ˈkiːnʲuː], kur caoin 'raudoti, aimanuoti') jo laidotuvėse. Tokios moterys būdavo vadinamos raudotojomis, o geriausios raudotojos buvo vertinamos. Yra legenda, kurioje pasakojama, kad penkios didžiausios gėlų giminės (O’Grady, O’Neill, O’Brien, O’Connor, ir Kavanagh) turi savo raudotojas fėjas (angl. fairy). Šios buvo aiškiaregės, todėl raudodavo ir tada, kai giminės narys miršta tolimam krašte ir žinia apie jo mirtį dar namų nepasiekė. Tokia rauda būdavo pirmoji žinia, kad kažkas giminėje mirė.
Vėlesnėse legendose banšia gali pasirodyti prieš mirtį ir aimanavimu perspėti šeimą. Kai vienu metu raudodavo kelios banšios, tai reiškė kažko didžio ar švento mirtį. Pasakose kartais minima, kad taip raudanti moteris buvo vaiduoklis, dažnai tam tikru būdu nužudytos moters ar moters, kuri mirė gimdydama.
Banšias dažnai aprašydavo kaip dėvinčias baltus ar pilkus drabužius, dažnai su ilgais šviesiais plaukais, kuriuos šukuoja sidabro šukomis. Kartais minima, kad banšios dėvi žalius, raudonus ar juodus drabužius ir pilkus apsiaustus.
Banšios yra įprastos airių ir škotų folklore, jos tiek pat dažnos kaip ir fėjos bei leprekonai. Banšias panaudoja ir šiuolaikinėje grožinėje literatūroje, kur kalbama apie mitologiją, folklorą bei antgamtinius dalykus.
Arschotas

Istorija

Viduramžiais Arschotas buvo gelumbės audimo centras. Yra XIII-XV a. gotikinė bažnyčia.
Julija Čepytė

Julija Čepytė (g. 1942 m. rugsėjo 30 d. Žukauskai, Troškūnų valsčius) – Lietuvos bibliografė, pedagogė, socialinių mokslų daktarė.

Biografija

1967 m. baigė Vilniaus universitetą. 1978 m. pedagogikos mokslų kandidatė.
1967–1970 m. dirbo Kauno politechnikos instituto bibliotekoje. Nuo 1970 m. dėsto Vilniaus universiteto Kauno Humanitariniame fakultete (iki 1990 m. vakarinis fakultetas), nuo 2001 m. ir Komunikacijos fakultete. 1982–1992 m. Vilniaus universiteto Bibliotekininkystės ir bibliografijos katedros vedėja, Knygotyros ir dokumentotyros instituto bendradarbė, nuo 1983 m. docentė.
Varlaukis

Istorija

1950–1977 m. buvo Varlaukio apylinkės centras. Lybiškiuose buvo Varlaukio geležinkelio stotis.
Tadeusz Romer

Biografija

Gimė 1894 m. gruodžio 6 d. Antanašėje. 1913 m. baigė Krokuvos Šv. Onos gimnaziją. 1917 m. baigė teisės ir politikos mokslus Lozanoje ir Fribūre. 1919 m. rudenį tapo Roman Dmowski sekretoriumi Versalio taikos konferencijoje, vėliau dirbo Lenkijos ambasadoje Paryžiuje. 1921 m. pradėjo dirbti Lenkijos užsienio reikalų ministerijoje. Nuo 1928 m. dirbo ambasadoje Romoje. 1935-1937 m. ambasadorius Lisabonoje, 1937-1941 m. Tokijuje. Daug prisidėjo prie Lietuvos žydų pabėgėlių su Chiune Sugihara išduotomis vizomis priėmimo į Japoniją bei naujų vizų suteikimo į JAV, Kanadą, Australiją ir kitas šalis. Nuo 1942 m. rudens iki 1943 m. pavasario dirbo Lenkijos diplomatinėje atstovybėje Samaroje. Nuo 1943 m. balandžio iki liepos dirbo Lenkijos diplomatinėse atstovybėse artimuosiuose rytuose. Nuo 1943 m. liepos 14 d. iki 1944 m. lapkričio 24 d. buvo Lenkijos emigracinės vyriausybės užsienio reikalų ministras. Po karo emigravo į Kanadą, kur dėstė teisę Makgilio universitete. 1963-1978 m. Kanados lenkų mokslinio instituto prezidentas.
Tomas Sodeika

Mokslinė veikla

Tomas Sodeika yra monografijos "Filosofija ir tekstas" autorius bei kelių kolektyvinių monografijų bei vadovėlio bendraautoris. Paskelbė per 70 mokslinių straipsnių. Mokslinių interesų sritys – fenomenologija, religijos filosofija, dialogo filosofija, meno filosofija, medijų filosofija.
2007 m. rugsėjo 14 d. Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete pateikė mokslo darbų apžvalgą „Tekstas kaip filosofinio turinio raiškos medija“ (Habilitacijos komisijos pirmininkas – profesorius Zenonas Norkus).
Rosanna Tavarez

Biografija

Jos tėvai kilę iš Dominikos Respublikos. Ohajo valstijos universitete ji baigė šokėjos specialybę.

Vėlesnė karjera

Po išsiskyrimo grupės ji pradėjo vesti laidas. Vedė laidą „TV Guide Channel“ su Kimberly Caldwell ir Justin Guarini. Ji taip pat vedė laidą „Mun2“ „Telemundo“ kanale. Anksčiau dar taip pat vedė radijo laidą „On Air with Ryan Seacrest“. Tavarez pradėjo kurti dainas ispanų kalba pasivadinusi slapyvardžiu Chana.
Karl Jaspers

Biografija

Gimė 1883 m. vasario 23 d. Oldenburge, banko direktoriaus šeimoje. Filosofija pradėjo užsiiminėti sulaukęs 40 m. 1919 m. pasirodė jo veikalas „Pasaulėžiūrų psichologija“ („Psichologie der Weltanschauungen“), 1931 m. – tritomis „Filosofija“ . Svarbus filosofinis veikalas – „Filosofija ir egzistencija“ (1938). Mirė 1969 m. vasario 26 d. Bazelyje.
Michalovo Vielkiai

Istorija

Nuo XIX a. pabaigos kaimas priklausė Dmochi Glinkų valsčiui, Čiževo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapijai. 1827 m. kaime buvo 14 namų ir 118 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 17 namų ir 111 gyventojų, iš kurių 53 vyrai ir 58 moterys, o palivarke 3 namai ir 32 gyventojai, iš kurių 18 vyrai ir 14 moterys.
Knutas VI

Biografija

Kilęs iš Estridsenų dinastijos, tėvas Valdemaras I Didysis, motina Sofija Polockietė. Brolis Valdemaras II Nugalėtojas. Žmona Saksonijos kunigaikščio Henriko Liūto duktė Gertrūda Saksė.

Valdymas

Garsėjo pamaldumu ir išsilavinimu. 1170-1182 m. Valdemaro I Didžiojo bendravaldis. Pirmasis Danijos karalius, 1170 m. vainikuotas bažnyčioje. Jam valdant didelę įtaką turėjo brolis ir arkivyskupas Absalonas. Tęsė tėvo pradėtą danų įsigalėjimo Baltijos jūros pietinėse pakrantėse politiką. 1184 m. jūrų mūšyje ties Štralsundu Absalono vadovaujami danai įveikė Pamario (Pomeranijos) kunigaikštį Boguslavą I. Apie 1185 m. Pamarys ir Meklenburgas pripažino Danijos siuzerenitetą, o Knutas VI ėmė tituluotis Slavų karaliumi. 1195 m. surengė žygį į Suomiją ir Estiją.
Ulla Lachauer

Ulla Lachauer (gimė 1951 m. Ahlen, Vestfalijoje, Vokietijoje) – Vokietijos istorikė, nepriklausoma žurnalistė, dokumentinių filmų autorė. Daugiausia žinoma savo Rytų Prūsijos istoriniais tyrimais.

Biografija

Gysene ir Berlyne studijavo istoriją, filosofiją ir politologiją.
1996 m. vokiečių kalba išėjo labai neįprastai atsiradusi jos knyga „Rojaus kelias“, kuri Vokietijoje tapo bestseleriu. Susidomėjusi buvusios Rytų Prūsijos regionu, vėliau parašė dar vieną knygą „Rytprūsiški likimai“.
Nidos švyturys

Istorija

Pirmojo Nidos švyturio statyba pradėta po Vokietijos suvienijimo XIX amžiaus aštuntojo dešimtmečio pradžioje. 27 metrų aukščio bokštas buvo sumūrytas iš raudonų plytų. Jo link vedė karo belaisvių statytas akmenimis grįstas takas su 200 laiptelių, kurie išlikę iki šių dienų. Statant švyturį buvo apželdintas ir 51,4 m aukščio Urbo kalnas. Per smėlį nuo Nidos iki laiptelių buvo nutiestas specialus lentinis takas. Švyturys pradėjo veikti 1874 m. spalio 24 d.
1944 m., baigiantis Antrajam pasauliniam karui, besitraukiantys vokiečių kareiviai švyturio bokštą susprogdino. Tačiau jau 1945 m. jis buvo atstatytas, o 1953 m. – perstatytas. Dabartinis Nidos švyturys – tai gelžbetoninis bokštas su horizontaliomis raudonomis ir baltomis juostomis. Jo aukštis 29,3 m. Jo krištolo lęšis pagamintas Charkovo srities (Ukraina) Iziumio gamykloje. Prieš įmontuojant jį į šį švyturį krištolas pabuvojo parodoje Prancūzijoje ir pelnė apdovanojimą.
1991 m. šventinant Nidos švyturį jam buvo suteiktas Šv. Petro, žvejų globėjo, vardas.

Veikimas

Šio navigacinio ženklo paskirtis – padėti orientuotis jūreiviams jūroje ir specialiu sutartiniu ženklu (2 trumpi blyksniai kas 5,8 sek.) informuoti, jog čia nėra uosto. Veikia automatiškai, be aptarnaujančio personalo. Švyturys siunčia baltos šviesos signalus, kurie matomi jūroje. Šviesos signalai siunčiami tik tamsiu paros metu, temstant lempa automatiškai įsijungia, o švintant – išsijungia. Švyturyje yra 6 lempos, bet nuolat šviečia tik viena, kuriai perdegus automatiškai užsidega kita. Radijo švyturio signalai siunčiami į erdvę visą parą. Švyturys turi savo elektros stotį, kuri automatiškai įsijungia, jeigu nutrūksta energijos tiekimas iš elektros tinklų.
Nidos, kaip ir Klaipėdos švyturys, įrašytas į pasaulio šviesos ženklų knygas, pažymėtas jūrlapiuose, aprašytas locijose.
Arrigo Boito

Arigas Boitas (1842 m. vasario 24 d. Padujoje – 1918 m. birželio 10 d. Milane) – italų kompozitorius, libretistas, poetas. Literatūros kūrinius skelbė Tobijaus Gori slapyvardžiu. 1854–1861 m. studijavo Milano konservatorijoje (pas kompozitorių A. Macukatą). 1861–1869 m. gyveno Prancūzijoje, Lenkijoje, Vokietijoje, Belgijoje, Anglijoje. Dalyvavo Dž. Garibaldžio armijos kovose.
1889–1897 m. Parmos konservatorijos profesorius.
Sukūrė 3 operas (jos grindžiamos R. Vagnerio muzikinės dramos principais; reikšmingiausia „Mefistofelis“, pagal. J. V. Gėtės „Faustą“, past. 1868 m. Milane). Parašė savo ir kitų kompozitorių operų (Dž. Verdžio „Otelas“, „Falstafas“; A. Ponkjelio „Džokonda“) libretų, straipsnių apie muziką.
Andreapolis

Istorija

Gyvenvietė Dvinos pakrantėje žinoma nuo viduramžių, XV a. minima Lietuvos metrikoje (kaip Dubna). XVIII a. kairiajame Dvinos krante žemes valdė generolas-leitenantas Andrejus Kušeliovas. Jo garbei vietovė pradėta vadinti Andrejano Pole. 1806 m. čia atidarytas kurortas. 1906 m. vietovę pasiekė geležinkelis, ėmė kurtis Andreapolio gyvenvietė. 1928 m. jis sujungtas su Dubna ir tapo rajono centru. Karo metu sugriautas. Vėliau Andreapolis atstatytas ir 1967 m. tapo miestu.
ATP

Struktūra

ATP sudaro C, H, O , N, P atomai.

ATP biologinė reikšmė

ATP molekulės – universalus visų ląstelių energijos šaltinis. Šių molekulių dvi galinės jungtys nėra tvirtos ir gali lengvai nutrūkti. Atskilus paskutinei fosforo rūgšties liekanai, ATP virsta ADP (adenozindifosfatu), o skylant toliau – AMP energija, jungtys tarp fosforo rūgšties liekanų vadinamos makroenerginėmis jungtimis ir žymimos banguotu brūkšneliu. Energiją, kuri atsipalaiduoja skylant ATP, ląstelės naudoja įvairiems procesams (angliavandenių ar baltymų sintezei, medžiagų pernašai, raumenų ląstelės – susitraukimui). Tačiau ATP atsargos ląstelėse nėra didelės. Jų negauname su maistu. Todėl šios molekulės turi būti nuolat sintetinamos ląstelėse. ATP sintezei naudojama energija, kuri išsiskiria skaidantis angliavandeniams, riebalams ir kt.
1991 m. Kalnų Karabacho nepriklausomybės referendumas

1991 m. Kalnų Karabacho nepriklausomybės referendumas – Kalnų Karabacho Respublikos nepriklausomybės referendumas, vykęs 1991 m. gruodžio 10 d. 99,98 % balsavusių pasisakė už respublikos nepriklausomybę. Referendumą nesėkmingai boikotavo regiono azerbaidžaniečiai, tuo metu sudarę 20 % gyventojų. Referendumas surengtas be Azerbaidžano (Kalnų Karabachas yra de jure Azerbaidžano dalis) žinios ir nėra pripažįstamas Jungtinių Tautų valstybių narių.
Didžiųjų ežerų dubuma

Didžiųjų ežerų dubuma (mong. Их нууруудын хотгор) – pusdykumių geologinė depresija vakarų Mongolijoje, tarp Mongolijos Altajaus, Changajaus kalnų ir Tanu Olos kalnagūbrio. Plotas ~100 000 km². Aukštis virš jūros lygio svyruoja nuo 750–800 m iki 1500–2000 m. Vyrauja klonių lyguma su kalvynų sritimis, smėlio masyvais ir druskožemiais. Telkšo keletas didelių ežerų – Ubsu Nuras, Chirgis Nuras, Chara Nuras, Chara Us Nuras, teka Kobdo, Dzabchano upės.
Vyrauja sausos stepės, pusdykumės ir dykumos. Upių pakrantėse – negausūs miškų sąžalynai, ežerų – nendrynai. Ganyklinė gyvulininkystė ir oazinė žemdirbystė.
Lomė-Tokoin tarptautinis oro uostas

Incidentai

2008 m. rugpjūčio 14 d. Turkijos avialinijų lėktuvas 1123, skridęs iš Stambulo į Lagosą, buvo priverstas nusileisti Lomės oro uoste dėl visiškai sutrikusių navigacijos ir radijo prietaisų skrendant naktį.
Strateginė raketa

Strateginė raketa (rus. стратегическая ракета: angl. strategic missile) – antžeminio, laivinio ar aviacinio raketų komplekso valdomoji raketa (balistinė ar sparnuotoji), paprastai su branduoline kovine galvute, priešo strateginiams objektams naikinti. Veikimo spindulys didesnis kaip 1000 km, tad skirtos veikti strateginėje gilumoje. Pagal rusišką klasifikaciją skiriamos vidutinio nuotolio (1000–5500 km) ir tarpžemyninės (toliau kaip 5500 km) strateginės raketos. Pagal amerikietišką klasifikaciją skiriamos vidutinio nuotolio (1000–3000 km), tarpinio nuotolio (3000-5500 km) ir tarpžemyninės (toliau kaip 5500 km) strateginės raketos
Strateginiais taikiniais būna pramonės centrai, aviacijos ir laivyno bazės, valstybių administracija, strateginių raketų bazės. Branduoliniais užtaisais ginkluotos strateginės raketos vienintelės garantuoja stambių objektų sunaikinimą. Balistinių raketų tikslumas mažėja (didėja pusinis skritulinis nuokrypis) didėjant skrydžio nuotoliui, todėl branduoliniai užtaisai savo galingumu (dideliu naikinimo spinduliu) net ir nukrypus nuo taikinio garantuoja jo sunaikinimą.
Pvz., ankstyvosios tarpžemyninės raketos buvo ginkluotos 5 Mt ir galingesniais užtaisais. Dabartinių užtaisai paprastai 0,5-1 Mt galingumo, nes pataikymo tikslumui padidėjus du kartus reikalingas užtaiso galingumas sumažėja 4 kartus. Tarpžemyninės raketos gali turėti tiek vientisas, tiek daugialypes kovines galvutes. Daugialypės kovinės galvutės užtikrina priešraketinės gynybos prasiskverbimą arba taikinių dideliame plote sunaikinimą (pvz., miesto ir apie jį esančių gamyklų).
Jonas Smelstorius

Biografija

1905 m. emigravo į JAV, 1906–1907 m. savaitraščio „Keleivis“, 1909–1911 m. ir 1914–1915 m. Filadelfijoje savaitraščio „Kova“, 1913–1914 m. Baltimorėje laikraščio „Pirmyn“ redaktorius. 1924–1925 m. Kaune – Valstybinių ir savivaldybių įstaigų tarnautojų profesinės sąjungos laikraščio Gyvenimas ir darbas, 1927–1930 m. pašto, telegrafo ir telefono tarnautojų laikraščio „Paštininkų žodis“ redaktorius.
Bendradarbiavo leidiniuose „Naujoji gadynė“
Konkordo afera

Turinys

Viršgarsinių lėktuvų „Konkordas“ gamintojai plečia savo veiklą ir ketina atidaryti naują reisą iš Paryžiaus į Karakasą. Bandomojo skrydžio metu lėktuvas, kuriame tebuvo įgula, dėl nežinomo gedimo nukrito į jūrą. Išsigelbėti pavyko tik stiuardesei Džeinei, kurią vandenyje aptiko du vietiniai žvejai. Jiems nespėjus ištraukti apsvaigusios moters, pasirodė didelė motorinė valtis, kuri sudaužė žvejų laivą ir šiuos paskandina, o merginą pasiima pas save.
Apie avariją išgirdęs skandalingų straipsnių autorius žurnalistas Brodis išvyksta į Antilus, ketindamas surinkti daugiau informacijos, tačiau netrukus tampa paslaptingų vyrų atakos taikiniu. Rizikuodamas gyvybe, jis pamažu renka įrodymus, kad katastrofa galėjo būti kruopščiai suplanuota konkurentų, kurie dėl „Konkordo“ populiarumo prarado didelę dalį užsakymų.
Kol Brodis renka įrodymus, į orą pakyla dar vienas „Konkordas“, atliekantis pirmąjį reguliarų reisą naujuoju maršrutu. Jame kyla gaisras ir mirtinas pavojus keleiviams. Brodis išvaduoja stiuardesę iš pagrobėjų ir persekiojami jiedu stengiasi susisiekti su skrydžių centru, kad šis įspėtų apie gaisro židinį ir priežastį...
For Your Entertainment (daina)

Gyvi pasirodymai

Daina „For Your Entertainment“ pirmą kartą gyvai buvo atlikta 2009 m. lapkričio 22 d. Amerikos muzikos apdovanojimuose. Sadomazochistinis pripildytas seksualumo pasirodymas sukėlė diskusijų, o šou transliavusi ABC sulaukė daugiau kaip 1 500 nusiskundimų.
2009 m. lapkričio 24 d. buvo paskelbta, kad numatytas Lamberto pasirodymas laidoje „Good Morning America“ yra atšaukiamas. Tuomet CBS nusprendė pakviesti Lambertą pasirodyti laidoje „The Early Show“.