google/wiki40b huggingface dataset:
Duobelinės keramikos kultūra

Arealas

Duobelinės keramikos kultūra 3200–2300 m. pr. m. e. buvo paplitusi dab. Danijos šiaurinėje ir šiaurės rytinėje dalyje, Pietų Norvegijoje, Pietų ir Vidurio Švedijoje, t. p. Alandų, Bornholmo, Gotlando ir Olando salose.
Ji susiklostė Niosveto ir Lihulto kultūrų areale, veikiama piltuvėlinės keramikos kultūros iš pietų. Vėlesniame etape vyko aktyvūs mainai su virvelinės keramikos kultūros atstovais, ir pastaroji galiausiai nustelbė vietines tradicijas.

Kultūra

Duobelinės keramikos kultūros žmonės kūrėsi prie vandens telkinių. Gyveno atvirose, polinėse ir įtvirtintose gyvenvietėse. Vertėsi medžiokle ir žvejyba, rinko maistą; rasta kiaukutynų. Gausiai naudojo titnaginius darbo įrankius ir ginklus, gamintus iš skelčių, nuskeltų nuo dvigalių cilindrinės formos skaldytinių; rasta įkotinių antgalių, gremžtuku, peilių, ylų, grandukų, kirvelių.
Keramika su mineralinėmis priemaišomis. Duobelinės keramikos kultūrai būdingi aukštoki, platėjantys, su peteliais, įsmaugtu kakleliu smailiadugniai ir plokščiadugniai indai. Jų viršutinė dalis buvo puošiama duobučių, įkartėlių ar šukinių įspaudų horizontaliomis kompozicijomis. Iš kaulo ir rago gaminti žeberklai, adatiniai ir paplokšti antgaliai, štampeliai, ylos, kaltai, papuošalai. Rasta kaulinių ir keraminių žmonių bei gyvūnų figūrėlių, ornamentuotų kaulinių šukų, drožinėtu kriauklių, gintaro dirbinių.
Mirusiuosius laidojo kapinynuose aukštielninkus ir suriestus, paguldytus ant šono, su gausiomis įkapėmis: kabučiais ir vėriniais iš žvėrių ilčių, kauliniais cilindriniais karoliais, žvejybos įrankiais ir ginklais.
Kadangi jai nebūdinga žemdirbystė ir sėslus gyvenimas, paprastai būdingi neolito kultūroms, tačiau jos atstovai jau gamino keramiką, ji dar priskirtina taip vadinamojo keraminio mezolito laikotarpiui.
Borisas Jelcinas

Biografija

Gimė valstiečių šeimoje. Studijavo Puškino Aukštojoje Mokykloje Berežnikuose, Permės srityje ir Uralo Politechnikos Institute (Sverdlovske) statybą.
1961 metais įstojo į Komunistų partiją ir pradėjo kopti partinės karjeros laiptais.
1976 metais tapo Sverdlovsko srities vykdomojo komiteto pirmuoju sekretoriumi, kitaip tariant – faktiniu srities vadovu ir ėjo šias pareigas beveik du dešimtmečius.
1978–1989 metais buvo Tarybų Sąjungos Aukščiausiosios Tarybos deputatas, keletą metų priklausė Prezidiumui. Nuo 1981 metų iki pasitraukimo iš partijos 1990 metais priklausė Centro Komitetui. 1985 m. Sovietų Sąjungos prezidentu išrinkus Michailą Gorbačiovą, buvo perkeltas į Maskvą ir netrukus išrinktas Centro Komiteto sekretoriumi, kuravusiu statybų klausimus. 1989 metais išrinktas į Liaudies deputatų kongresą ir pateko į Aukščiausiąją Tarybą. Nuo 1990 m. gegužės – Rusijos TFSR Aukščiausios Tarybos pirmininkas, o 1991 m. birželio 12 d. išrinktas nepriklausomos Rusijos Federacijos prezidentu, laimėjęs 57 % balsų.
1991 metų gruodį kartu su Ukrainos vadovu Leonidu Kučma ir Baltarusijos parlamento pirmininku Stanislavu Šuškevičiumi nusprendė sukurti Nepriklausomų valstybių sandraugą, į kurią įsiliejo dauguma buvusių sovietinių respublikų.
B. Jelcino įsaku 1994 metų pabaigoje į Čečėniją buvo įvesta kariuomenė, prasidėjo pirmasis Čečėnijos karas.
Atsistatydino iš prezidento posto 1999 m. gruodžio 31 d., paskirdamas laikinai šias pareigas eiti V. Putiną.
Atsistatydinęs įkūrė savo vardo labdaros fondą, dalyvaudavo įvairiuose renginiuose, tačiau politikoje jo vaidmuo nebebuvo ryškus.
Pirmasis Rusijos prezidentas palaidotas Novodevičės kapinėse.
Apdovanotas keliolika ordinų, 3 knygų autorius. Buvo vedęs, su žmona Naina susilaukė dukterų Jelenos ir Tatjanos.
Pranas Šalčius

Biografija

Prieš Pirmąjį pasaulinį karą vertėsi siuvėjo amatu Prienuose. Karo metais liko Lietuvoje. Kuriantis Lietuvos valstybei, 1918 m. platino laikraščius, rėmė visuomenės organizacinį darbą. Priklausė Prienų miesto katalikiškoms organizacijoms.
1918 m. gruodžio mėn. išrinktas į Prienų miesto valdybą, kurioje dirbo iki rinkimų į Steigiamąjį Seimą.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas I (Marijampolės) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai.
Bendradarbiavo lietuviškoje spaudoje „Viltis“, „Vienybė“, „Šaltinis“, „Pavasaris“, „Darbininkas“.
Vincas Gudukas

Biografija

1965 m. baigė Merkinės vidurinę mokyklą, 1972 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą, urologas, medicinos mokslų daktaras, karo mokslų kandidatas, docentas, aukščiausios klasės karo chirurgas-urologas (1979 m. Maskva), pirmos kategorijos vaikų chirurgas (1982 m. Vilnius), Vilniaus universiteto dėstytojas. Alytaus apskrities S. Kudirkos ligoninės Konsultacijų poliklinikos gydytojas urologas.
Nepartinis. 1990–1995 m. Alytaus rajono tarybos deputatas, sveikatos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas. 1995–1997 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys, administracinės komisijos pirmininkas. 1997–2000 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys, 1997–2000 m. Alytaus rajono savivaldybės meras ir mero pavaduotojas.
Lietuvos Atsargos karininkų sąjungos narys, medicinos tarnybos dimisijos pulkininkas (2012-04-24). Sklandymo sporto meistras (1979 m. Maskva), atliko 127 šuolius su parašiutu ir 4 eksperimentinius šuolius su katapulta iš 10 000 ir 15 000 metrų aukščio.
Sutuoktinė Jadvyga, vaikai Marijus, Evaldas.
Mirė 2016 m. vasario 20 d. dalyvaujant pėsčiųjų žygyje Lazdijų rajone. Pirminiais duomenimis sustojo širdis.
Parkulpis

Istorija

Lietuvos Didžiosios kunigaikštijos laikais kaimo žemės priklausė Šiaulių ekonomijai. Nuo 1791 m. kaimas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Meškuičių seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Meškuičių valsčiui, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Meškuičių apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė kolūkiui „Raudonoji vėliava“.

Aplinkinės gyvenvietės

Rupeikiai – 1,9 km 
 MEŠKUIČIAI – 3,4 km
Priešginiai – 5,3 km
Barysiai – 3,3 km
Karvazai – 1,6 km
Daušiškiai – 3,4 km
 Beinoraičiai – 4 km
Adomiškiai – 1 km 
 ŠIAULIAI – 18 km
Bagdongiris – 1,4 km
Bagdonaičiai – 2,4 km
Jakunčiai

Istorija

Ilgą laiką priklausė Vencavų dvarui. 1909 m. išskirstytas viensėdžiais. 1919–1931 m. kaime buvo pradinė mokykla, vėliau perkelta į Baltriškes. Čia mokytojavo Balys Makarskas, Alfonsas Krasuckas, Aulalija Žemaitytė, Bronė Juozėnaitė-Janionienė. Kaime 1897 m. gimė Lietuvos kariuomenės savanoris Alfonsas Mėlynis-Vaikutis, už narsumą apdovanotas dviem Vyties kryžiais. 1949 m. nuteistas ir nukankintas Mordovijos lageryje, aktyvūs pasipriešinimo sovietiniams okupantams dalyviai broliai: Albinas, Justinas, Kazys, Lionginas ir Pranas Vaikučiai. Kaime, pedagogo Balio Makarsko šeimoje gimė ir augo žymi pedagogė Aldona Makarskaitė-Balsevičienė (1926–1971).
Kaime, prie vieškelio į Vencavus, 2003 m. rugsėjo 6 d. pastatytas ir pašventintas granitinis monumentas, netoli šios vietos 1943 m. liepos 6 d. kovoje su tarybiniais diversantais žuvusiems Lietuvos policininkams: Pranui Baltakiui, Edmundui Maldauskui, Alfonsui Vapsvai ir Jonui Varnui.
Polimerų chemija

Polimerų chemija – chemijos sritis, nagrinėjanti polimerus ar makromolekules.
Psichastenija

Psichastenija – psichinė astenija. Pagal I. Pavlovą, psichastenija serga žmonės su silpna požievio struktūrų bei I signalinės sistemos veikla ir dominuojančia II signaline sistema.
Ligonis viskuo abejoja, svarsto, nesiryžta nieko spręsti, nepasitiki savimi, jam stinga aktyvumo, iniciatyvos. Sergantysis psichastenija jaudinasi, bijo ne tik tikrovės, bet ir ateities, būna įtaigus, linkęs į hipochondriją. Yra santūrus ir taktiškas, itin pedantiškas. Neretai pradeda mikčioti, smarkiai prakaituoja, greit rausta arba blykšta; kartais atsiranda funkcinio pobūdžio tachikardija.
Psichastenija gydoma psichoterapija, fizioterapija, vaistais.
1992 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

Laimėti mandatai

LDDP surinko 44 % balsų ir per abu rinkimo ratus laimėjo 73 vietas, Sąjūdis – 21,2 % ir 30 mandatų, krikdemų jungtinis sąrašas – 12,6 % ir 18 mandatų, LSDP – 6 % ir 8 mandatus, Lietuvos lenkų judėjimas – 2,1 % ir 4 vietas; antrajame rate 4 mandatus iškovojo Lietuvių tautininkų sąjunga, Lietuvos centro judėjimas – 2, Jaunoji Lietuva – 1. Taip pat 1 mandatą laimėjo nepriklausomas kandidatas. Kiti rinkimuose dalyvavę judėjimai ir partijos vietų negavo.

Rinkėjų aktyvumas

Šiuose rinkimuose užfiksuotas didžiausias rinkėjų aktyvumas nuo Nepriklausomybės atkūrimo – 75,3 %.
Monica Guerritore

Biografija

Pirmąjį savo vaidmenį kine Monika atliko būdama 13, režisieriaus Vittorio De Sica filme „Una breve vacanza“. Po 3 metų ji gavo didesnį vaidmenį Giorgio Strehler juostoje „Vyšnių sodas“.
Sėkmingai jos karjerai didelę įtaką turėjo pažintis kino ir teatro režisieriumi Gabriele Lavia, kuris vėliau tapo jos sutuoktiniu. Jo dėka Monika teatre gavo svarbius ir sudėtingus vaidmenis: ledi Makbet, Ofelijos ir kitus, o teatras ir televizija visada užėmė didelę jos darbų dalį.
1975 m. jos talentas buvo įvertintas Globo d'oro apdovanojimu už filmą „La prima volta, sull'erba“.
1976 m. ji pasirodė televizijos RAI seriale „Manon Lescaut“, kartu su Marcello Mastroianni – filme „Signore e signori, buonanotte“, o 1977 m pelnė prizą Taorminos kino festivalyje.
Pradėjus bendradarbiauti su Lavia, Monika pasirodė ir keliuose erotiniuose filmuose, iš kurių žinomiausi yra „Fotografuojant Patriciją“, „Skandalingoji Džilda“ ir „Venecietė“. Pastarajame filme, kaip ir viename pirmųjų savo darbų „Lengva nuodėmė“, Monika ekrane pasirodė su viena populiariausių Italijos aktorių Laura Antonelli. Abejuose filmuose jos varžėsi dėl vyro dėmesio ir abu kartus „laimėjo“ Antonelli.
1996 m. ji kartu su Michele Placido, Giancarlo Giannini ir Raoul Bova nusifilmavo populiarumo sulaukusiame filme „La lupa“.
Žymiausi jos vaidmenys teatre yra spektakliuose „Makbetas“ (1987-88), „Ričardas III“ (1989), „Dėdė Vania“ (1990-91), „Madam Bovari“ (1991-2001), „Odisėjas“ (2001), „Karmen“ (2001-02), „Ofelija“ (2004), „Teresė Avilietė“ (2005).
8 dešimtmetyje turėjusi romaną su kolega Giancarlo Giannini, aktorė su Gabriele Lavia susilaukė 2 dukterų: Marios (g. 1989) ir Lucios (g. 1992). 2001 m. šeima iširo.
Nuo 2010 m. ji yra ištekėjusi už Alberto Zaccaria.
Ettore Messina

Etorė Mesina (it. Ettore Messina, g. 1959 m. rugsėjo 30 d. Katanijoje) – Italijos krepšinio treneris.
Tupelas

Istorija

Tupelas įkurtas 1866 m. pirmųjų gyvenviečių vietoje prie anksčiau nutiesto „Mobile and Ohio“ geležinkelio. 1934 m. jis tapo pirmuoju elektrifikuotu miestu pagal Tenesio Slėnio objektų statybos ir valdymo programą Didžiosios ekonominės krizės metais, valdant prezidentui Franklinui Ruzveltui. 1936 m. Tupelą beveik sunaikino vienas didžiausių JAV istorijoje tornadų.
Elektrifikacija pastūmėjo Tupelo vystymąsi, jis tapo regioniniu gamybos ir logistikos centru ir vienu metu buvo laikomas Amerikos baldų gamybos pramonės centru. Nors nuo 1990 m. daugelis gamybos pramonės šakų patyrė ekonominį nuosmukį, miestas toliau augo plėtodamas sveikatos priežiūros, mažmeninės prekybos ir finansinių paslaugų sritis.

Kultūra, švietimas

Tupelas glaudžiai susijęs su Misisipės pop muzikos istorija, garsėja kaip „rokenrolo karaliaus“ Elvio Preslio gimtinė, atlikėjais Rae Sremmurd ir Diplo. E. Preslio tėvo suręstame name įkurtas memorialinis muziejus. Mieste įsikūrę daug meno ir kultūros institucijų, įskaitant didžiausią Misisipėje 10 tūkst. vietų daugiafunkcę vidaus „BancorpSouth“ areną. Tupelas yra vienintelis JAV pietinėse valstijose gavęs penkis „Visos Amerikos miesto“ apdovanojimus, vieną paskutinių iš jų – 2015 m.
Tupele įsikūręs Misisipės universiteto filialas, Itavambos koledžas (Itawamba Community College), Misisipės moterų universitetas.
Duomenys

Duomenys (angl. data) – formalizuotas informacijos vaizdinys, tinkamas perduoti kitiems, suvokti ir apdoroti. Duomenys gali būti apdorojami neautomatizuotai arba panaudojant automatines priemones. Ši sąvoka yra viena iš pagrindinių informatikos sąvokų. Šios sąvokos nereikėtų painioti su sąvoka informacija.
Kompiuteriai apdoroja duomenis, o ne informaciją, t. y. kompiuteriai gali apdoroti tiktai formalizuotą jiems suprantamu formatu pateiktą informaciją.
Algimantas Maknys

Biografija

1967 m. baigė Druskininkų miesto 1-ąją vidurinę mokyklą, 1972 m. – Kauno politechnikos institutą, elektromechanikas.
UAB „Druskininkų statyba“ ekonomistas, nuo 2000 m. AB „Druskininkų statyba” direktoriaus pavaduotojas ekonomikai.
1987–1988 m. Druskininkų miesto tarybos deputatas, 1997–2000 m. Druskininkų miesto savivaldybės tarybos, 2000–2003 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys, Ekonomikos ir finansų komiteto pirmininkas, Savivaldybės valdybos narys, nuo 1997 iki 2000 m. Druskininkų savivaldybės meras.
Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys.
Vedęs; žmona Zinaida, vaikai Marius, Virginija, Algimantas, Aurelija.
Erotika

Erotika (graikiškai ἔρως – meilė, o Erotas buvo meilės dievas) – tai įvairios meno rūšys (dailė, skulptūra, fotografija, kinas, literatūra ir kt.), kurių vaizduojami objektai išryškina nuogo žmogaus kūno grožį, žadina lytinį susijaudinimą, bet nėra vulgarūs (kaip kad pornografija). Erotikos terminas taip pat vartojamas nusakant žmogaus jausmingumą, geidulingumą ir seksualumą, tačiau ši sąvoka yra platesnė nei seksualumas.
Erotinių elementų poveikis žmogui gali būti įvairus – jis priklauso nuo išorės aplinkybių ir vidinės nuotaikos bei vertybių.

Lietuvoje

2009 m. liepos 13 d. Kaune, buvusiame „Metropolyje“, atidarytas pirmasis Lietuvoje erotikos muziejus.
Eduardas Totlebenas

Biografija

Gimė Kurše, Mitau (dab. Jelgava) mieste. Totlebenas baigė inžinierių mokyklą Peterburge ir 1836 m. paimtas į carinę armiją. Ten greitai įsitvirtino kaip karo inžinierius, 1848 m. dalyvavo kampanijoje prieš imamą Šamilį Šiaurės Kaukaze. Prasidėjus Rusijos-Osmanų imperijos karui 1853 m. dalyvavo Silistros apgultyje. Vėliau perkeltas į Krymą, prisidėjo prie Sevastopolio fortifikacijos, vadovavo miesto gynybai. Vėliau buvo sužeistas, ir miestą užėmė turkai. Už nuopelnus miesto gynybai, Totlebenui suteiktas generolo-leitenanto laipsnis. Po 1855 m. Totlebenas prisidėjo įtvirtinant fortus Dniepro žiotyse, Kronštato tvirtovę, Bresto tvirtovę.
Eduardo Totlebeno pagalba iš tremties Sibire buvo grąžintas rašytojas Fiodoras Dostojevskis (jis buvo Totlebeno brolio Adolfo bendraklasis).
1860 m. Eduardas Totlebenas tapo kunigaikščio Nikolajaus Jaunesniojo pagalbininku ir karo inžinierių departamento vadu bei gavo generolo laipsnį. Jis dalyvavo antrajame turkų-osmanų kare ir ženkliai prisidėjo prie Bulgarijos išvadavimo. Totlebeno taktinių manevrų dėka 1877 m. buvo užimta Pleveno tvirtovė.
Po karo Totlebenas paskirtas Besarabijos ir Novorosijos generalgubernatoriumi. 1880 m. paskirtas Vilniaus generalgubernatoriumi, jam priklausė dvaras Kėdainiuose. Eduardas Totlebenas ten įkūrė parką, pastatė minaretą. Sušlubavus sveikatai, generolas išvyko į Vokietiją, kur ir mirė. Pradžioje palaidotas Kėdainių liuteronų bažnyčios varpinėje-mauzoliejuje, vėliau perlaidotas Sevastopolio karių kapinėse.
Eduardo Totlebeno garbei Bulgarijoje pavadintas Totlebeno miestelis.

Šeima

Žmona (nuo 1852.02.23) − Viktorina Leontjevna von Gauf (1833−1907), Hesen-Darmštadto generalinio konsulo Sankt-Peterburge, barono Liudviko von Gaufo duktė ir paveldėtoja. Santuokoje turėjo 3 sūnus ir 10 dukterų.
Juozas Mockaitis

Biografija

1931 m. baigė žemės ūkio akademiją, diplomą gavo 1938 m. 1949 m. baigė Hohenheimo aukštąją žemės ūkio mokyklą prie Štutgarto.
1931–1933 m. dirbo rajono agronomu ir žemės ūkio mokyklos mokytoju Širvintose, 1934–1944 m. Žemės ūkio rūmuose ir žemės ūkio ministerijoje. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. persikėlė į JAV, Viskonsino ir Mičigano universitetuose dirbo augalų selekcininku. 1964–1969 m. dėstė Mičigano universitete; profesorius. Bendradarbiavo žurnaluose „Žemės ūkis“, „Naujoji sodyba“, „Ūkininko patarėjas“, „Lietuvių enciklopedija“.
Vilniaus Juodasis Vikingas - Sporto vilkai

BK Vilniaus Juodasis Vikingas - Sporto vilkai – beisbolo klubas Vilniuje.

Istorija

Klubas įurtas kaip BK Vilniaus Žalgiris. Vėliau dar vadinosi BK Vilniaus Panerys ir BK Vilniaus Panerys-Deka. 2001 m. įkurtas BK Vilnius Sporto vilkai. 2013 m. komandos Vilniaus Juodasis Vikingas ir Vilniaus Sporto Vilkai sujungtos į vieną. 2014 m. jungtinė komanda pirmą kartą laimėjo Lietuvos čempionatą.
Holywell Town FC

Istorija

Klubo ištakos siekia 1893 m. Pastaruosius dešimtmečius yra žaidę ir aukščiausioje lygoje, ir iš jos iškritę į antrą pakopą, net būta nuopolio į trečią lygmenį.
Hantsvilis

Istorija

Gyvenvietę 1805 m. įkūrė Amerikos revoliucijos karo veteranas Džonas Hantas (John Hunt), kurio garbei miestas ir pavadintas. 1811 m. Hantsvilis pirmasis Alabamos valstijoje gavo miesto statusą, o 1819 m. Alabamą pripažinus viena iš Amerikos valstijų, miestas tapo valstijos sostine. Vėliau ji perkelta į Montgomerį. Buvo plėtojama maisto (javai), medvilnės, geležinkelių pramonė. 1855 m. nutiestas geležinkelis, sujungęs Atlanto pakrantę su Misisipės upe. Keletas JAV pilietinio karo mūšių vyko miesto apylinkėse.
1940 m. Hantsvilis tebebuvo mažas miestelis su 13 000 gyv. Tačiau jau 1941 m. gyventojų sk. išaugo, kai prie miesto ribų buvo prijungta 140 km² teritorijos, kurioje buvo įkurtos trys šaudmenų gamyklos ir apgyvendinta 20 000 darbuotojų.
1950 m. čia buvo perkelta apie 1 000 darbuotojų iš Teksaso Fort Bliss karinės bazės ir įkurtas karinių raketų centras (OGMC), kur vėliau buvo sukurta balistinė Redstone raketa.
1960 m. netoliese buvo įkurtas Maršalo kosminių skrydžių centras, apėmęs 7,4 km² plotą. Jame įsidarbino dar apie 4 670 darbuotojų. Čia buvo konstruojami raketos Saturnas V startiniai varikliai.
Artūras Jakeliūnas

Artūras Jakeliūnas (g. 1971 m. kovo 12 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, gynėjas.

Biografija

Žaidė Ekranas Panevėžys (1994–1997), FBK Kaunas (1997–1999), FK Riga (1999–2000) klubuose, Lietuvos rinktinėje.
Irako Konstitucija

Irako Konstitucija – pagrindinis Irako įstatymas, aukščiausią galią turintis norminis teisės aktas. Priimtas 2005 m. spalio 15 d. referendumu. Pakeitė iki tol veikusią laikinąją Konstituciją. Sunitų provincijoje Ninava priimta 78 % dauguma.
Edmund Hillary

Sir Edmund Percival Hillary (Edmundas Hilaris, g. 1919 m. liepos 20 d. – 2008 m. sausio 11 d.) – Naujosios Zelandijos alpinistas. 1953 m. gegužės 29 d. kartu su šerpu iš Nepalo Tensingu Norgėjumi pirmieji užlipo į aukščiausią pasaulio viršūnę Himalajuose – Everestą (8 848 m). Šią ekspediciją organizavo Anglijos Karališkoji geografijos draugija ir Karališkojo alpinizmo klubo Jungtinis Himalajų komitetas.
Antrojo pasaulinio karo metu tarnavo Karališkoms Naujosios Zelandijos pajėgoms. Žurnalo „Time“ buvo išrinktas vienu įtakingiausių XX amžiaus žmonių. Hilario atvaizdas Naujoje Zelandijoje pavaizduotas ant penkių dolerių banknoto.
Netiesinė sistema

Netiesinės diferencialinės lygtys

Diferencialinių lygčių sistema yra netiesinė jeigu ji yra ne tiesinė sistema. Pavyzdžiai: Navier-Stokso lygtis skysčių dinamikoje ir Lotka-Volterra lygtis biologijoje.
Viena didžiausių netiesiškumo problemų yra ta, jog bendru atveju neįmanoma sujungti žinomus sprendinius į naujus sprendinius. Tiesiniuose uždaviniuose tai atlikti galima naudojantis superpozicijos principu.
Mečislovas Mariūnas

Mečislovas Mariūnas (g. 1940 m. rugsėjo 8 d. Dienavagiuose, Giedraičių valsčius) – Lietuvos inžinierius mechanikas, biomechanikos specialistas, habilituotas technikos mokslų daktaras.

Biografija

1959 m. baigė Vilniaus žemės ūkio mechanizacijos technikumą, 1967 m. – Kauno politechnikos instituto Vilniaus filialą. 1969 m. technikos mokslų daktaras, 1984 m. habilituotas technikos mokslų daktaras. Lietuvos nusipelnęs mokslo veikėjas.
1959–1964 m. Mašinų gamybos valdybos Projektavimo – konstravimo biuro vyr. technikas, vyresnysis inžinierius, grupės vadovas, 1964–1972 m. Metalo pjovimo staklių instituto Vilniaus filialo projektavimo grupės vadovas, sektoriaus viršininkas, vyresnysis mokslo darbuotojas. Nuo 1972 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (dab. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) vyresnysis dėstytojas,1975 m. docentas, 1984–1990 m. Mašinų gamybos katedros vedėjas, 1987–2006 m. Mechanikos fakulteto dekanas, 2001–2007 m. Biomechanikos katedros vedėjas; nuo 1985 m. profesorius ir nuo 2007.09. – profesorius emeritas. . Stažavo 1994 m. Šefildo ir 1996 m. Šiaurės Londono universitetuose Anglijoje, 1996 m. Bolonijos universitete Italijoje. Nuo 1999 m. Tarptautinės informatikos akademijos prie Jungtinių Tautų tikrasis narys. Nuo 2002 m. Lietuvos biomechanikų sąjungos prezidentas. Nuo 2016 m. Lietuvos nepriklausomųjų rašytojų sąjungos narys.

Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų sritis – mašinų ir biomechaninių sistemų dinamika, optimizavimo teorija, medicinos inžinerija, diagnostika. Su Varšuvos technologijos universiteto ir jo Aviacijos instituto mokslininkais ištyrė endoprotezų projektavimą panaudojant erdvinio modelio greitojo sudarymo principą. Parašė daugiau kaip 200 mokslinių straipsnių įvairiomis kalbomis. Trijų išradimų autorius . Tarptautinių mokslo žurnalų "Anual Review of Chaos Theory, Bifurcations and Dynamical Sistems, Editorial Bord, University of Tebessa, Algeria (Member of Editorial board)", Acta of Bioengineering and Biomechanics (Lenkija), Dydaktyka Nauk Stasowanych, Methods of Applied Sciences (Lenkija), T H Friction and Wear (Baltarusija) ir anglų kalba Lietuvoje išleidžiamų Mechanika bei JVE Journal of Vibroengineering žurnalų redkolegijų narys. IFTOMM (Tarptautinė federacija mokslui apie mašinas vystyti) Žmogus-mašina sistemų techninio komiteto (Technical Committee for Human-Machine Systems) narys; IFTOMM Nacionalinio komiteto pirmininko pavaduotojas.
Aleksas Mrozinskas

Biografija

1936 m. baigė Šiaulių gimnaziją. 1940 m. baigė Kauno konservatoriją.
1938–1944 m. Kauno radiofono koncertmeisteris. Lietuvoje surengė keletą solo koncertų. 1944 m. emigravo, nuo 1949 m. gyveno JAV. Brukline turėjo fortepijono studiją, suorganizavo vyrų kvartetą „Aitvarai“ ir jam vadovavo. Dalyvavo lietuvių radijo programose, akomponuodavo koncertuose, lietuvių renginiuose. Parašė per 100 dainų oktetams, kvartetams ir chorams.
Nemiga

Nemiga – miego sutrikimas, pasireiškiantis negalėjimu užmigti ir nekokybišku, sutrikusiu miegu.
Nemiga, kitaip insomnija, skirstoma į pirminę, kai nėra akivaizdžios identifikuojamos priežasties, ir antrinę, su galima įvardinti priežastimi.
Nemažą dalį lėtinės nemigos atvejų lemia tokios psichikos problemos, kaip nerimas ar depresija. Taip pat nemiga gali būti susijusi su psichoze, panikos priepuoliais, nuotaikos pakitimais, schizofrenija bei alkoholizmu. Nemigą patiria mažiausiai 80 % sergančiųjų depresija.
Kartais nemiga skundžiasi ir visiškai sveiki, tačiau pervargę ar dėl kažkokių priežasčių susijaudinę žmonės. Ypač dažnai tai pasitaiko dirbantiems protinį darbą, nes daugelis neracionaliai panaudoja savo jėgas. Nemiga atsiranda geriantiems daug stiprios kavos bei arbatos ar alkoholiniais gėrimais piktnaudžiaujantiems žmonėms. Šie gėrimai žvalina tik kurį laiką, tačiau nepašalina nuovargio.
Rūta (įmonė)

Istorija

Fabriko istorija prasidėjo 1913 m. Šiauliuose, kai Antanas Gricevičius nedideliame mediniame name įrengė karamelės virimo katilą. Pirmieji darbininkai buvo patys savininkai – A. Gricevičius ir jo žmona Juzefa. Čia buvo gaminami karameliniai saldainiai, netrukus pradėti gaminti ir šokoladiniai. Ilgainiui buvo pastatyti keli mūriniai pastatai. Tarpukario laikotarpiu fabrike jau dirbo 160 darbuotojų ir buvo gaminami 300 pavadinimų saldainiai.
1940 m. fabrikas buvo nacionalizuotas ir iki 1993 m. pabaigos veikė kaip valstybinė įmonė. Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę, senieji „Rūtos“ pastatai buvo grąžinti A. Gricevičiaus įpėdiniams. 2002 m. lapkritį Antano Gricevičiaus saldainių fabrikas „Rūta“ reorganizuotas į uždarąją akcinę bendrovę „Rūta“.