Leonas Jurgis Jodkovskis

Kilmė

Priklausė Trakų Jodkovskių bajorų giminei.
Gydytojas, generolas Vaclovas Bartuševičius, Galicijos knygų leidėjas Adomas Dominykas Bartuševičius, XIX a. nekilnojamojo turto ekspertas Vincentas Bočkovskis buvo jo sūnėnai, 1863 m. sukilimo dalyvė Valerija Bartuševičiūtė Medziblocka  - dukterėčia, 1863 m. sukilimo dalyvis ir Sibiro tremtinys Stanislovas Poznanskis - žentas, Birštono kurorto įkūrėjas Adomas Bartuševičius - svainis. 
Iš tos pačios Jodkovskių giminės yra kilęs ir žymus istorikas, Gardino  istorijos muziejaus įkūrėjas Juzefas Jodkovskis.

Biografija

Leonas Jurgis Jodkovskis gimė 1811 m. balandžio 11 d. Jukniškių dvare, kuris priklausė bajorų Šabunevičių šeimai, stovėjo netoli Onuškio. Tėvai – Lietuvos kariuomenės rotmistras bajoras Pranciškus Jodkovskis ir bajoraitė Ona Kosinska Jodkovska. Tėvas 1797-1801 m. atvyko į Vilniaus guberniją iš Žukevičių dvaro, stovėjusio Eismontų parapijoje, Gardino apskrityje. 
Leonas Jurgis buvo priešpaskutinis vaikas šeimoje, be jo užaugo dar trys seserys: vyriausioji Viktorija, vidurinioji Dominyka Marijona ir jauniausioji Teresė Teodora. Berniukas vaikystę praleido Jukniškių dvare. Vėliau įstojo mokytis į Vilniaus gimnaziją, kurios pilną, tai yra 9 metų, kursą pabaigė. Baigęs Vilniaus gimnaziją Leonas Jurgis Jodkovskis įstojo į  Vilniaus imperatoriškąjį universitetą, tačiau šio nebaigė, carui Nikolajui I 1832 m. universitetą uždarius.
Jukniškėse Jodkovskių šeima išgyveno iki 1820 metų. Vėliau Jodkovskiai persikėlė gyventi į Furmaniškių dvarą netoli Nemajūnų. 1832 m. balandžio 29 d. Furmaniškėse mirė tėvas Pranciškus Jodkovskis, palaidotas Nemajūnų kapinėse. Jo antkapinis paminklas išlikęs iki šių dienų ir yra seniausias išsilaikęs antkapinis paminklas Nemajūnų kapinėse.
1835 m. Leonas Jurgis Jodkovskis pirko Kisieliškių dvarą iš buvusio Kalvarijos apskrities pasiuntinio Juozo Vyšniausko. Kisieliškių dvaras buvo dviejų aukštų, mūrinis, raudonų plytų, aplink dvarą buvo iškasta keli nedideli tvenkiniai, pasodinta gėlynų.  Dvarą Jodkovskis pirko kartu su Kisieliškių bei Žideikonių kaimais, t. y. 324 hektarais žemės. Vėliau Leonas Jodkovskis prisipirko žemių Sundakuose, taip pat Paverkniuose, jam priklausė ir Raikos palivarkas.
Viso turėjo 540 dešimtinių žemės Jiezno apylinkėse. Kisieliškių dvarą Jodkovskiai valdė apie 70 metų. Taip pat Leonas Jurgis Jodkovskis turėjo namą Vilniuje, Gedimino prospekte. Įvardindamas jį kaip savo nuosavybę 1863 m. sukilimo bylose nurodė, jog namas stovi "святово Jurgio" gatvėje, t. y. gatvės pavadinimą nurodydamas maišyta lietuvių kalba, o ne rusiškai - (rus. Георгиевского). 
Vilniaus Šventosios Dvasios bažnyčioje Leonas Jurgis Jodkovskis vedė Ievą Tamošiūnaitę, kilusią iš Jiezno Vološynų giminės.
Su žmona Ieva susilaukė sūnaus dailininko Jurgio Jodkovskio, sūnaus Flavijano Kazimiero Jodkovskio, dukterų: Teresės Volodkevičienės - Vaičiūnienės (iš kurios vienintelės išliko tolesni palikuonys), Melanijos Žemaitėlienės, Kamelijos Staševskos bei Jadvygos Stanislavos Jodkovskos. Dar keli vaikai mirė kūdikystėje ar vaikystėje. 
Iki santuokos Leonas Jurgis Jodkovskis turėjo dukterį Antoniną Kondrataitę-Jodkovską, Stanislovo Poznanskio žmoną.
Leonas Jurgis Jodkovskis mirė 1882 m. vasario 11 d. Vilniuje, eidamas Vilniaus gubernijos sekretoriaus pareigas. Palaidotas pagal jo testamentinę valią Bernardinų kapinėse šalia vaikaitės Ancios Poznanskos. Vilniaus Bernardinų bažnyčios mirties metrikų knygoje šalia L.J.Jodkovskio mirties metriko yra įrašyta pastaba: "jog dėl vardo "Liūtas" abejonių nėra".

Dalyvavimas 1863 m. sukilime

Leonas Jurgis Jodkovskis aktyviai įsitraukė į 1863 m. sukilimą, rėmė sukilėlius finansiškai, slėpė savo dvare sūnėną sukilėlį Vaclovą Bartuševičių, kai šis buvo ieškomas visoje Rusijos imperijos teritorijoje.
Prieš Leoną Jurgį Jodkovskį buvo iškelta ne viena politinė byla, bylos tirtos Vilniaus ir Trakų politinių tyrimų komisijose, saugomos Lietuvos valstybės istorijos archyve.
1863 m. pabaigoje – 1864 metais Leonas Jurgis Jodkovskis dėl sukilimo buvo suimtas, metus laiko kalintas Trakų kalėjime, buvo tardomas Trakuose, vežtas tardyti į Vilnių. Sulaikius pasienyje būrio vadą Vladislovą Kuliešą, kilus 1866 m. politinių bylų bangai, Vilniaus žandarmerija iš Leono Jodkovskio, tuo metu buvusio Vilniuje, atėmė kelionės bilietus namo į Jiezną, pritaikė metus laiko trukusį namų areštą Vilniuje.
Penkerių bendražygių (kunigo Prano Kazlausko (ištremtas į Sibirą katorgos darbams (nebegrįžo)), Adomo Bartuševičiaus, Apolinaro Moravskio, kuris buvo Stanislovo Moravskio pusbrolis, Leono Jurgio Jodkovskio ir Aleksandro Geištoro) dosjė buvo perduotos peržiūrai tuometiniam Šiaurės vakarų krašto vadui – Michailui Muravjovui.
Leono Jurgio Jodkovskio žentas Stanislovas Poznanskis dėl 1863 m. sukilimo buvo ištremtas į Sibirą, iš jo buvo atimtas visas valdytas turtas. Leono Jurgio Jodkovskio sūnėnai – Adomas Dominykas Bartuševičius ir Vaclovas Bartuševičius Rusijos imperijos teritorijoje buvo paskelbti ieškomais asmenimis, jiems pavyko pasitraukti į Vakarus, į Paryžių.

Atminimo įamžinimas

Bernardinų kapinėse yra išlikęs Leono Jurgio Jodkovskio antkapis. Jį 2009 metais restauravo Lenkijos Kelcų menų mokyklos moksleiviai.