google/wiki40b huggingface dataset:
Rudoji hiena

Gyvenimo vieta

Rudosios hienos daugiausiai gyvena dykomose, pusdykumėse arba savanose. Gali gyventi netoli žmonių, kur minta atliekomis. Taip pat gali gyventi kalnuose, jei yra pakankamai vandens. Vieno hienų būrio teritorija gali siekti nuo 233 iki 466 km².

Išvaizda

Rudosios hienos turi šeriuotą, tamsiai rudą kailį, pailgas ausis ir trumpą uodegą. Kojos yra baltai–juodai dryžuotos. Kūno ilgis 130–160 cm. Aukštis ties pečiais – 70–80 cm, uodegos ilgis svyruoja nuo 25 iki 35 centimetrų. Skirtumas tarp lyčių labai nežymus, patinai šiek tiek didesni už pateles. Suaugę patinai sveria nuo 40 iki 44 kg, patelės – 38–40 kg. Rudosios hienos turi stiprius nasrus, jų žandikaulis gali sutrupinti ką tik gimusių gazelių kaulus.
Lasi

Lasi (hindi लस्सी  = lassī, urd. لسی) – Pietų Azijoje labai populiarus nealkoholinis gėrimas. Jis gaminamas iš vandeniu praskiesto jogurto, pagardinto prieskoniais. Aštrus lasi dažniausiai gardinamas keptais kmynais, druska, o saldus – cukrumi, vaisiais. Dažniausiai geriamas šaltas, kaip gaivusis gėrimas. Yra lasi variantas su bhang (kanapėmis) ir turi narkotinių savybių.
Kitas lasi variantas yra ča (hindi चा  = cā) – tai daug labiau praskiestas, sūrus ir aitrus jogurtinis gėrimas.
Tiesioginė demokratija

Tiesioginės demokratijos privalumai

Tiesioginės demokratijos elementų šalininkai pabrėžia, kad politinės partijos tiesioginėje demokratijoje paprastai turi mažesnę valdžią nei atstovaujamojoje demokratijoje. Vietoj to didesnę įtaką gali įgyti interesų grupės, ypač sprendžiant dalykinius klausimus, pvz., renkant parašus siekiant surengti referendumą. Referendumai dalykiniais klausimais nėra nei laiko požiūriu, nei turinio požiūriu būtinai susiję su atstovaujamųjų organų rinkimais.

Tiesioginės demokratijos trūkumai

Tarp trūkumų nurodoma, kad tiesioginė demokratija lėčiau priima sprendimus, nei atstovaujamoji demokratija.
Tiesioginės demokratijos praktinio taikymo galimybės kritikuojamos nurodant, kad žmonės balsuoja galvodami vien apie savo interesus. Tačiau referendumais priimmama ir nepopuliariais atrodančių sprendimų (pavyzdžiui, Šveicarijoje 2012 m. atmestas atostogų pailginimo iki šešių savaičių referendumas).
Tiesioginė demokratija antikine prasme taip pat sunkiai įmanoma, nes valstybės gyventojus surinkti į vieną vietą nėra galimybės. Dalyvavimo demokratijos modelis šią problemą siūlo spręsti panaudojant šiuolaikines technologijas, ypač internetą.

Valstybių su aiškiai išreikštais tiesioginės demokratijos elementais pavyzdžiai

Paprastai nurodoma Šveicarija, taip pat Kalifornija ir Oregonas, kurie turi šimtametę tiesioginės demokratijos tradiciją. JAV valstijoms, tiesa, trūksta suvereniteto lyginant su Šveicarija, nes JAV valstijoms suverenitetas yra perduodamas iš federalinės valdžios.
Pelėkių akmuo

Akmuo

Stūkso dirvonuojančios aukštumos viršuje. Akmuo netaisyklingo trikampio pavidalo, smaigaliu nukreiptas į vakarus, 5,8 m ilgio, 4,3 m pločio ir 0,9-1,22 m aukščio virš žemės paviršiaus. Jis pilkos spalvos, plokščiu, lygiu paviršiumi, kurio vidurinėje dalyje yra 87×70 cm dydžio ir iki 3 cm gylio įlinkimas. Paviršiaus pietrytinėje ir pietinėje dalyje gausu dubens pavidalo duobučių (apie 89), kurios yra 3-4,5 cm skersmens, 0,5-1 cm gylio. Didžiausia duobutė siekia 8 cm skersmens ir 4 cm gylio. Saugomos teritorijos plotas 2,16 m².
0,5 km į šiaurės vakarus yra Sūdėnų akmuo su dubeniu.

Istorija

Seniau iš po akmens tryško šaltinis. Pasakojama, kad ant akmens naktimis šoka velniukai, pasirodo šmėklos; kad pagonių laikais ant jo vaidilutės kūrendavo ugnį ir aukodavo aukas dievams.
Nuo 1972 m. – respublikinės reikšmės archeologijos paminklas (AR524). 1997 m. paskelbtas Lietuvos Respublikos kultūros vertybe (A436), 1998 m. – kultūros paminklu,  2005 m. pripažintas valstybės saugomu paminklu. 
Nuo 1964 m. paskelbtas geologiniu gamtos paminklu.
Konstantas Ramelis

Biografija

1953 m. Konstantas Ramelis baigė Ignalinos raj. Gilūtų septynmetę mokyklą ir įstojo į Švenčionėlių pedagoginę mokyklą, kurią baigė 1957 m. ir įgijo mokytojo specialybę. 1968 m. baigė Vilniaus valstybinio universiteto Teisės fakultetą, o 1974 m. – Istorijos fakultetą. Stažavosi Vokietijoje, Lenkijoje, Slovakijoje, Liuksemburge, JAV, Danijoje, Švedijoje, Norvegijoje, Suomijoje ir kt.
1957 m. Švenčionių raj. lenkiškosios Jaciūnų septynmetės mokyklos lietuvių kalbos mokytojas, tačiau po poros mėnesių buvo pašauktas į karinę tarnybą, kurią atlikęs 1960 m. grįžo dirbti į Švenčionių raj. švietimo skyrių. 1960-1970 m. Švenčionių raj. Sarių aštuonmetės mokyklos direktorius. 1970 m. gruodžio mėn. išrinktas Švenčionių raj. teismo teisėju, 1973-1994 m. šio teismo pirmininkas, nuo 1995 m. sausio 1 d. Vilniaus apygardos teismo Civilinių bylų skyriaus pirmininkas iki kadencijos pabaigos 2008 m. kovo 12 d. Lietuvos advokatų tarybos 2008 m. gegužės 29 d. nutarimu pripažintas advokatu.
Buvo renkamas Lietuvos teisininkų draugijos tarybos ir valdybos nariu, Vyriausybės potvarkiu buvo paskirtas komisijos, rengusios 1997 m. nuosavybės atkūrimo į išlikusį nekilnojamąjį turtą įstatymą, nariu. Nuo 1999 m. naujojo Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodekso rengimo grupės nariu, šio kodekso komentaro bendraautoris. Dalyvavo rengiant nemažai kitų įstatymų projektų. Iki 2008 m. kovo mėn. pretendentų į teisėjus ir pretendentų į prokurorus egzaminų komisijos narys. Advokatų egzaminų komisijos narys ir teisėjų Atrankos komisijos narys.
Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys. Nuo 2008 m. Seimo narys.
Žmona Regina.

Meros tilto link nuosavos vilos tiesimo ir kiti skandalai

1992 m. LAT pripažino Kazimirą Prunskienę bendradarbiavus su KGB, o 2002 m. Vilniaus apygardos teismas (kurio Civilinių bylų skyriui vadovavo K. Ramelis) paskelbė priešingą sprendimą (iki šiol precedento neturintis atvejis, kai Lietuvoje žemesnės instancijos teismas panaikino aukščiausios instancijos teismo sprendimą; 2009 m. Liustracijos komisija (pirmininkas MRU prof. Algimantas Urmonas) teigė radusi naujų faktų, įrodančių artimus Kazimiros Prunskienės ryšius su SSRS saugumo tarnybomis (2008 m. K. Ramelis buvo įtrauktas į K. Prunskienės vadovaujamos Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos rinkimų sąrašą ir tapo Seimo nariu).
Be to, K. Ramelis pagarsėjo, kai valstybės sąskaita jo nuosavos vilos link Švenčionių rajone (kur greta vilas taip pat turi kiti 2 žymūs Lietuvos teisininkai – tai teisėjas Česlovas Jokūbauskas ir Europos Teisingumo Teismo teisėjas Pranas Kūris) Per Meros upę (nuo 2008 m. spalio mėn. iki 2009 m. vasaros) pradėtas tiesti 2,5 mln. vertės litų tiltas, iš kurio mažai naudos kitiems rajono gyventojams (pvz., grybautojams, kadangi norint patekti į Gelednios mišką būtinas specialus Pasienio tarnybos leidimas).
Kvandžu

Istorija

Miestas įkurtas 57 m. pr. m. e. ir tuo metu buvo pagrindinis šalies ekonominis ir politinis centras. Šiuolaikinė miesto plėtra prasidėjo 1914 m., nutiesus geležinkelį į Seulą.

Sportas

Kvandžu 2002 m. vyko XVII pasaulio futbolo čempionatas.
Karių teatras

Karių teatras – Kaune 1919–1939 m. veikęs teatras.
Išsivystė iš Karių prietelių draugijos dramos mėgėjų kuopos, įsisteigusios 1919 m. Kareivių klube (Maironio g., nr. 3). Vadovas – pulkininkas Vladas Braziulevičius. Nuo 1920 m. – Karių teatras.
Karių teatras savo spektaklius pristatydavo Lietuvos karinėms įguloms ir visuomenei. Didžiąją teatro repertuaro dalį sudarė mėgėjų teatrų vaidinami dramos veikalai.
Grote Spectrum Encyclopedie

Grote Spectrum Encyclopedie (Het Spectrum, Utrechtas 1974–1980) – olandiška enciklopedija.
Proplanetinis diskas

Proplanetinis diskas – tankus dujų ir dulkių debesis, besisukantis apie naujai susiformavusią žvaigždę. Iš esmės tai yra akrecinis diskas.

Proplanetinio disko evoliucija

Proplanetiniai diskai, kaip ir jų centre esančios žvaigždės, susiformuoja iš molekulinio debesies (iš vieno molekulinio debesies susidaro daug žvaigždžių). Kai dalis šio debesies medžiagos pasiekia kritinį tankį, jis pradeda trauktis veikiamas savo paties gravitacijos. Dėl judesio kiekio momento tvermės dėsnio, debesiui traukiantis, jo sukimosi greitis didėja, debesis plokštėja, kol įgauna disko formą. Disko centre formuojasi prožvaigždė – temperatūra ir slėgis didėja, kol pasidaro pakankamas prasidėti termobranduolinėms reakcijoms. Taip disko centrinėje dalyje susiformuoja žvaigždė, apie kurią sukasi medžiagos diskas. Šis medžiagos diskas bėgant laikui išnyksta. Taip atsitikti gali dėl kelių priežasčių. Dalis medžiagos iš vidinės disko dalies, gali kristi į žvaigždę (akrecija). Kita medžiagos dalis, veikiant stipriam žvaigždės vėjui, gali būti nupūsta į tarpžvaigždinę erdvę. Taip pat manoma, kad iš dalies disko medžiagos gali susiformuoti planetos.

Proplanetinių diskų stebėjimai

Dulkių debesys, apie planetas gali būti aptikti, pagal stipresnį spinduliavimą infraraudonųjų spindulių diapazone. Taip pat, jie gali būti nufotografuoti optiniais teleskopais. Tam, kad dulkių debesis aiškiau matytųsi, fotografuojant žvaigždė, gali būti uždengiama specialiu ekranu (koronografiniai stebėjimai).
Yra žinoma, kad proplanetiniai diskai egzistuoja apie Lyros Vegą, Tapytojo Betą bei kai kurias kitas žvaigždes. Proplanetiniai diskai būdingi Tauro T tipo žvaigždėms.

Proplanetiniai diskai ir planetiškieji ūkai

Proplanetinių diskų nereikia painioti su planetiškaisiais ūkais, kurie yra raudonųjų milžinių paskutinių evoliucijos stadijų liekanos.
HNK Rijeka

Sudėtis

2019 m. vasario 21 d:
<...>
Jufka

Jufka (turk. Yufka) – tešlos rūšis, paplitusi dideliame areale Eurazijoje. Ji plačiai naudojama Didžiosios stepės virtuvėse, Turkijos virtuvėje, Azerbaidžano virtuvėje, Balkanų virtuvėse ir kt.
Yufka yra turkiškas žodis, tuo tarpu kitose kalbose ta pati tešla yra vadinama kitais pavadinimais: azer. Kövrək, gr. φύλλο (fýllo), serb. kore, bulg. Кора за баница (kora za banitsa). Kai kuriose vakarų kalbose žinoma graikišku pavadinimu phyllo.

Istorija

Jufka žinoma nuo mūsų eros pradžios, ir buvo plačiai naudojama klajoklių tiurkų tautų, gyvenančių Didžiojoje stepėje. XI a. Seldžiukai, užkariavę Persiją, atsinešė šios tešlos tradicijas į Islamo kraštus. Greičiausiai per Mongolus ši tešla pasiekė Rytų Europos virtuves. Lietuvoje nuo seno prigijo vienas iš šios tešlos gaminių – žagarėliai.
Labiausiai šios tešlos gaminius išplatino turkai, kurie, sukūrę Osmanų imperiją, ištobulino jufkos gamybą iki didžiausių aukštumų ir išpopuliarino juos Šiaurės Afrikoje, Levante, Balkanuose. Dabar jufka sudaro svarbią daugelio pasaulio virtuvių dalį, nors yra beveik nežinoma Vakarų Europoje.

Gamyba ir patiekalai

Jufka gaminama kaip prėska tešla, t. y. miltai (dažniausiai kvietiniai) maišomi su skysčiu (dažniausiai vandeniu). Jufkos gamybos išskirtinumas yra jos kočiojime, kedangi kočiojant tešla daug kartų barstoma miltais ir lankstoma, tokiu būdu suformuojant daugybę nematomų sluoksnelių. Kočiojant naudojamas labai didelis apvalus stalas ir ilgas kočėlas. Terminio apdorojimo metu dėl šių sluoksnelių atsiranda purumas ir pūslės.
Kita tešla, gaminama panašiu būdu, yra sluoksniuota tešla, tačiau ji nuo jufkos skiriasi tuo, kad čia sluoksniuojama su riebalų mišiniu, o ne miltais.
Jufka termiškai apdorojama gali būti labai įvairiai. Ji yra verdama (taip gaunami su borek, güllaç ir pan.), sausai kepama ant specialios tiurkiškos keptuvės sadžo (taip gaunama jufka duona, giozleme, qutab ir pan.), verdama riebaluose (taip gaminami žagarėliai, čeburekai), kepami riebaluose keptuvėje ar krosnyje (baklava, gibanica ir pan.).
Dažniausiai jufkos gaminiai grupuojami keletą rūšių. Tarp jų yra jufka duona, burekai (įdaryta jufka), baklava (jufkos saldumynai), güllaç (virtos jufkos saldumynai) ir pan.
Žaliavų apsikeitimo sandoris

Žaliavų apsikeitimo sandoris (angl. commodity swap) – susitarimas, pagal kurį žaliavos fiksuotos kainos mokėjimai, skaičiuojami nuo menamos sandorio sumos, pakeičiami žaliavos kintamos kainos mokėjimais, skaičiuojamais nuo tos pačios menamos sumos, arba atvirkščiai. Viena iš sandorio šalių suėjus mokėjimo dienai, sumoka kainų skirtumą.
Fiksuotos kainos mokėtojas patiria riziką, kad žaliavos kaina kris ir jis patirs papildomų išlaidų. Kintamos kainos mokėtojas patiria riziką, kad žaliavos kaina pakils ir jis patirs papildomų išlaidų. Žaliavų apsikeitimo sandoris gali būti tinkama finansinė priemonė investuotojams, kurie pageidauja užfiksuoti į ateitį žaliavos įsigijimo arba pardavimo kainą.
Eugenijus Civilka

Biografija

1990–1994 m. Šiaulių Juventos vidurinės mokyklos direktorius, 1994 m. Kino ir kultūros centro „Saulė“, nuo 2005 m. UAB „Amfiteatro filmai“ direktorius.
1989–1991 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narys. Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos (konservatorių) narys, 2001–2006 m. Tėvynės sąjungos Šiaulių skyriaus pirmininkas.
Šiaulių savivaldybės tarybos deputatas, 2003–2004 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys.
Žmona Daiva, vaikai Domas, Gintarė.
Jelecas

Istorija

Minimas nuo 1146 metų, tuomet buvo Riazanės kunigaikštystės paribyje. 1483 m. atiteko Maskvai. 1778 m. gavo miesto teises. Apie 1900 m. svarbus prekybos centras (ypač audinių, odos gaminių, duonos).
Rasų kolonija

Istorija

Rasų kolonijos vietoje XVIII a. buvo parkas ir sodas, XIX a. valda priklausė grafams Čapskiams. 1898 m. Vilniaus žemės banko direktorius Juozapas Montvila žemę kolonijai nusipirko iš Veronikos Ziberg-Plater. Didžioji dalis parko išdalinta sklypais, nutiestos naujos, stačiais kampais susikertančios gatvės – Baltstogės, Vitebsko, Mogiliovo (Mielagėnų), Radomo (Švenčionių) ir Gervėčių. Pigiausiems butams pastatytas dviaukštis korpusas, sudarytas iš aštuoniolikos vienodų blokuotų sekcijų (1898 m., architektas Vladislovas Stipulkovskis, Švenčionių g. 1-35). Kiekvienai sekcijai atitverti du kiemeliai: prie gatvės ir 1,4 a. už namo. Daugiausiai kolonijoje statyta dviejų butų sodybinio pobūdžio namukų pagal V. Stipulkovskio projektą: su dviem atskirais įėjimais, langinėmis užveriamais langais, vientisu dvišlaičiu stogu. Dešimt tokių namų išliko prie giluminių kolonijos gatvelių. Kiekvienas savininkas turėjo 12-15 a. sklypą. Pagal Augusto Kleino projektus penki 2 a. ploto keturių būtų namai pastatyti 1899–1900 m. Pagal 1900 m. A. Kleino projektą pastatyti aštuoni vienaaukščiai kotedžai. Jų savininkai turėjo ne mažesnius kaip 3 a. sklypus. Tris komplekso namus V. Stipulkovskis projektavo individualiai. Kolonija pastatyta per 4 metus – 1898–1902 m. Šalia kolonijos pagal 1903 m. A. Kleino sudarytą projektą iškilo generolo majoro A. Mušnikovo vila (P. Višinskio g. 27).
Tilžės–Stalupėnų geležinkelis

Tilžės–Stalupėnų geležinkelis – 1435 mm vėžės 76,2 km ilgio geležinkelio linija, jungusi Tilžę (vok. Tilsit, rus. Советск) su Stalupėnais (vok. Stallupönen, nuo 1938 m. Ebenrode, rus. Нестеров). Tai buvo paskutinė iš keturių plačiojo geležinkelio linijų, sujungusių Tilžę su kitais Rytų Prūsijos miestais.

Istorija

1892 m. nutiesti Tilžės-Ragainės ir Stalupėnų-Pilkalnio ruožai, 1893 m. – Pilkalnio-Rautenberkio ruožas. 1894 m. linijos tiesimas užbaigtas, sujungus Ragainę su Rautenberkiu. Priklausė valstybiniam geležinkelių tinklui, buvo įrengtos 8 stotys (Giršūnų, Ragainės, Klapatų, Naujininkų, Rautenberkio, Šorelių, Pilkalnio ir Žvyrgalių) ir 6 stotelės. 1940 m. iš Tilžės į Stalupėnus kursavo 5 poros traukinių per parą, dar 3 poros traukinių kursavo iš Stalupėnų į Pilkalnį.
1945 m. per karo veiksmus smarkiai apgadintas. Po karo naudotas ribotai ir tik krovinių transportui. Šiuo metu didesnė linijos dalis užkonservuota, naudojamas tik nedidelis ruožas nuo Tilžės iki statomos Baltijos atominės elektrinės (nuo 2014 m. jėgainės statyba sustabdyta).
Anchelis Marija de Lera

Biografija

Mokėsi Vitorijos kunigų seminarijoje, vėliau įstojo į Granados universitetą studijuoti teisės. Studijų nebaigė dėl 1936 m. prasidėjusio Ispanijos pilietinio karo, jame kovėsi respublikonų pusėje. Respublikonams pralaimėjus 1939–1947 m. kalėjo. Dirbo žurnalistu Ispanijoje ir Vokietijoje.
Vienas Ispanijos rašytojų ir menininkų asociacijos įkūrėjų. Kūrybai būdingos socialinės, toreadorų gyvenimo, pilietinio karo, emigracijos temos, dramatizmas, sentimentalumas.
Simonas Petrulis

Išsilavinimas

1992-1996 m. mokėsi ir užbaigė Kauno jėzuitų gimnaziją.
1996-2000 m. studijavo Kauno technologijos universitete, įgijo Telekomunikacijos ir elektronikos bei Ekonomikos ir verslo administravimo bakalauro laipsnius.
2000-2002 m.  studijas tęsė Kauno technologijos universitete ir apsigynė tarptautinio marketingo ir verslo administravimo magistro laipsnius. 
Nuo 2002 m. RAFES studentų organizacijos narys, vienas iš Kauno technologijos universiteto Karjeros dienų įkūrėjų. 
Baigė elektroninės komercijos ir tarptautinių pardavimų studijas Mikkeli taikomųjų mokslų universitete Suomijoje.

Karjera

2000-2003 m. dirbo Švedijos telekomunikacijų grupės „TeliaSonera" tarptautinių projektų vadybininku GSM mobiliojo ryšio sektoriuje ir buvo atsakingas už naujų produktų įvedimą į Lietuvos rinką.
2003-2005 m. tapęs „ETA Medium" generaliniu direktoriumi teikė pardavimų konsultacijas, ieškojo pardavimo metodų Lietuvos B2B rinkoje.
Nuo 2004 m. yra Rotary klubo „Dipolis" čarterinis prezidentas ir žmogiškųjų išteklių vadovas. 
2004-2012 m. dirbo įmonės „Sekasoft" pardavimų direktoriumi.
2005-2011 m. Lietuvos Rotary komiteto užsienio reikalų vadovas ir valdybos narys.
2012-2013 m. Prisijungė prie ISM Vadybos ir ekonomikos universiteto veiklos ir dirbo ties verslo partneryste su rytų šalimis, ypač Baltarusija ir Karaliaučiaus sritimi, kūrė vadovų studijų programą ir skatino tarptautinių verslo partnerių tinklo plėtrą.
2013 m. pradėjo vadovauti tarptautiniam 3P investiciniam projektui ir UAB „Marijampolės laisvosios ekonominės zonos valdymo bendrovei“ kaip jos generalinis direktorius. Dirbdamas Marijampolės LEZ Simonas Petrulis įgyvendino bendrovės valdybos nustatytus tikslus – 2016 m. buvo pasirašyta 100 mln. eurų vertės investicijų sutartis.
2014-2015 m.  buvo išrinktas Baltijos agroverslo instituto prezidentu.
2018 m. išrinktas Lietuvos laisvųjų ekonominių zonų asociacijos prezidentu.

Kita

2010 m. gavo Rotary International Paul Harris stipendijos apdovanojimą už nacionalinių ir tarptautinių projektų plėtrą. Nacionalinio Rotary komiteto valdybos narys ir užsienio reikalų koordinatorius LT-DK apygardoje 1460.
2015 m. gavo tarptautinį Rotary apdovanojimą LT-DK apygardoje.
Pirmasis Lietuvos jėzuitų alumnų federacijos (LJAF) čarterinis Prezidentas ir iniciatorius.
Aleksandras Gudkovas

Aleksandras Gudkovas (1956 m. Šiaulių rajone – 1995 m. gegužės 18 d.) – Lietuvos nusikaltėlis, nužudęs 2 žmones ir už tai nuteistas mirties bausme sušaudant.
A. Gudkovas jau anksčiau buvo teistas dėl pasikėsinimo nužudyti. 1994 m. birželį teismas pripažino jį kaltu dėl dviejų žmogžudysčių ir skyrė jam mirties bausmę sušaudant.
Nuosprendis įvykdytas 1995 m. gegužės 18 d. A. Gudkovas tapo šeštuoju iš septynių asmenų, kuriam po Nepriklausomybės atkūrimo Lietuvoje buvo įvykdyta mirties bausmė.
Mario Party

Mario Party – kompiuterinių žaidimų serija, leidžiama Japonijos „Nintendo“ kompanijos nuo 1998 m. Tai „Super Mario“ žaidimų serijos subserija. Žaidimų metu keliems žaidėjams galima valdyti „Nintendo“ žaidimų franšizių herojus (Mario, Luidži, Joši, princesę Pryč, Donki Kongą ir kt.) ir rungtis tarpusavyje minižaidimuose, iš kurių sudarytas pagrindinis žaidimas. Minižaidimus galima žaisti ir vienam žaidėjui, tuomet kiti veikėjai yra valdomi kompiuterio AI, Yra išleista arkadinių žaidimų versijų, kurias publikavo ne „Nintendo“, o „Capcom“.
Pisa Calcio

Istorija

Klubas įkurtas 1909 metais. Septynis sezonus yra žaidęs Serie A pirmenybėse.
2016-2017 metų sezone žaidė Serie B pirmenybėse, bet užėmė paskutinę 22 vietą ir iškrito į žemesnį divizioną.
Verslo žvalgyba

Verslo žvalgyba – – verslo informacijos surinkimo teorija ir praktika. Tokios veiklos metu siekiama gauti visą reikalingą informaciją, svarbią verslui: jam pradėti, plėtoti (eksportuoti, importuoti), perkelti, reorganizuoti, susirasti verslo partnerių.
Skirtingai nuo kitų žvalgybos rūšių ši žvalgybos forma yra legali, kadangi ji yra vykdoma teisėtomis priemonėmis ir dažnai viešai, nesistengiant slėpti savo veiklą.
Kvapioji ūmėdė

Biologija

Auga vasarą ir rudenį lapuočių, rečiau spygliuočių (su gausiu žolių ardu) miškuose. Mėgsta kalkingą priemolio dirvožemį. Šiltesniuose kraštuose auga po bukais, ąžuolais.
Kepurėlė 6–10 cm skersmens, jauna gaubta, pusiau apvali, vėliau plokštėjanti. Grybo kotas 8–10 cm ilgio ir 1–3 cm storio.
Plinta ir dauginasi sporomis ir vegetatyvine grybiena. Fruktifikuoja rugpjūčio–spalio mėnesiais.
Vaisiakūnis baltas ir nekeičia savo spalvos paveikus mechaniškai. Nuo kitų ūmėdžių, ypač nuo dvokiančiosios ūmėdės, skiriasi mažesniais vaisiakūniais, siauresniais lakšteliais, migdolų kvapu, švelnesnio, kartais visai nekartaus skonio trama ir chemine reakcija.

Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje kvapioji ūmėdė nuo 1992 m. įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Labai retas grybas, auga pavieniui. Žinomos 2 populiacijos. Ūmėdė 1990 m. rasta Norkaičių botaniniame draustinyje (Šilutės rajone), 2010 m. – Kauno marių regioniniame parke. Grybui grėsmę kelia dirvožemio rūgštėjimas dėl oro taršos, azotinė dirvožemio tarša.
Lietuvos kompozitorių sąjungos muzikos fondas

Lietuvos kompozitorių sąjungos muzikos fondas – Lietuvos visuomeninė ne pelno organizacija, veikianti Vilniuje, A. Mickevičiaus 29.

Veikla

Lietuvos kompozitorių sąjungos muzikos fondą 1994 m. įsteigė Lietuvos kompozitorių sąjunga. Veiklos tikslai: iš įvairių šaltinių Lietuvoje ir užsienyje kaupti lėšas, iš jų teikti labdarą Lietuvos kompozitorių sąjungos nariams ir remti fondo tikslus atitinkančias Lietuvos kompozitorių sąjungos, jos padalinių bei narių programas. Rengia kamerinės muzikos, geriausio metų kūrinio, fortepioninių kūrinių pedagoginiam repertuarui ir kt. konkursus.
Jonas Minius

Biografija

1913 m. įstojo į Odesos karo mokyklą, paskui išėjo savanoriu į frontą. Nuo 1918 m. gyveno Rusijoje ir bendradarbiavo laikraščiuose „Krasnaja gazeta“, „Severnaja komuna“ bei RKP (b) lietuvių sekcijų Centro biuro laikraštyje „Raudonoji vėliava“. 1922 m. grįžo į Lietuvą. 1924 m. Tauragės burmistras. 1923–1924 m. bendradarbiavo leidiniuose „Socialdemokratas“, „Žiežirba“, „Mūsų frontas“, 1925–1927 m. – „Darbininkas“ ir „Rytas“. 1929 m. laikraščio „Momentas“ redaktorius, 1930 m. – „Šiaurės Lietuva“ administratorius, 1931 m. – „Suvalkietis“ korespondentas. Vėliau rašė į leidinius „Mūsų laikraštis“, „Šaltinis“, „Sekmadienis“, „Ūkininkas“ ir kt. Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. Pokario metais dirbo Lietuvos mokslų akademijos Centrinėje bibliotekoje.
Tomoa Narasaki

Biografija

2014 m. pasaulio čempionate japonas užėmė 10-ą vietą kopimo kybiais rungtyje. 2016 m. kybių rungtyje pelnė auksą pasaulio čempionate ir iškovojo pasaulio taurę. 2017 m. pasaulio taurės laimėtojas olimpinėje daugiakovėje. 2019 m. pasaulio čempionate pelnė auksą olimpinėje daugiakovėje ir iškovojo kelialapį į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.
Vavelio katedra

Šventųjų Stanislovo ir Vaclovo katedra Krokuvoje yra Krokuvos arkivyskupijos centras.
Katedra stovi ant Vavelio kalvos. Šioje katedroje vykdavo Lenkijos monarchų karūnacija. Čia taip pat nuo XIV a. buvo laidojami Lenkijos karaliai. Valdovams pridedant papildomas laidojimo koplyčias katedra daug kartų buvo išplečiama ir perstatoma.
Altoriaus paveikslas „Kristaus nukryžiavimas“ tapytas XVII a.  Žygimanto bokšte kabo pats žinomiausias Lenkijoje Žygimanto varpas su Lietuvos Vytimi ir Lenkijos ereliu.

Žygimanto koplyčia

Viena žymiausių ir išskirtiniausių yra Žygimanto koplyčia (Kaplica Zygmuntowska) prie pietinės katedros sienos, kartais laikoma gryniausiu Renesanso architektūros pavyzdžiu už Italijos ribų. Koplyčią, kurios statymą finansavo Žygimantas Senasis, 1517–1533 m. pastatė Bartolomeo Berrecci. Kvadratinėje koplyčioje, dengtoje auksiniu kupolu palaidotas pats Žygimantas Senasis, Žygimantas Augustas ir Ona Jogailaitė.