google/wiki40b huggingface dataset:
Steponas Buzėnas

Biografija

1964 m. baigė Salų žemės ūkio technikumą, agronomas. 1991 m. Žemės ūkio bendrovės „Laisvė“ pirmininkas, 2000–2006 m. Dusetų seniūnijos seniūnas, vėliau pensininkas.
1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys.
1990–1995 m. Zarasų rajono tarybos deputatas, 1995 - 1997 m. 1997 - 2000 m. 2000 - 2003 m. ir nuo 2007 m. Zarasų rajono savivaldybės tarybos narys.
Dusetų seniūnijos parapijos bendruomenės narys. Sutuoktinė Rimutė-Ona, vaikai Reda, Gitana.
Aga

Civiliniai titulai

Agos titulą gaudavo ir aukštas pareigas einantys civiliai valdininkai. Pvz., Kizlar Aga buvo vyriausiasis juodasis eunuchas, o Kapi Aga – vyriausiasis baltasis eunuchas. Abu jie atlikinėjo labai svarbias pareigas sultono dvare.
Seredžiaus herbas

Aprašas

Herbo mėlyname lauke auksinis laivas su bure.

Istorija

1999 m. spalio 22 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 651. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.
Lietuvos kultūros tyrimų institutas

Lietuvos kultūros tyrimų institutas (1977–1990 m. Lietuvos mokslų akademijos Filosofijos, sociologijos ir teisės institutas) – Lietuvos filosofijos ir sociologijos mokslinių tyrimų centras, nuo 1977 veikiantis Vilniuje, Saltoniškių g. 58. Įkurtas vietoje 1969 m. įkurto Lietuvos mokslų akademijos Istorijos instituto Filosofijos, teisės ir sociologijos skyriaus. 2002 m. reorganizuotas, Kultūros, filosofijos ir meno institutas, iki 2010 m. Lietuvos filosofijos ir sociologijos institutas.

Struktūra

2002 m. Lietuvos filosofijos ir sociologijos institutas turėjo 9 skyrius: Lietuvos filosofijos istorijos, Dabartinės filosofijos, Humanizmo filosofijos, Etikos, Socialinės organizacijos, Etnosociologijos, Socialinių pokyčių tyrimo, Demografinių tyrimų, Mokslinės informacijos. Institute dirbo 110 darbuotojų, iš jų 70 mokslo darbuotojų, iš jų 7 habilituoti daktarai, 37 daktarai.
Institutui priklausė Viešosios nuomonės tyrimų centras ir Represijų Lietuvoje tyrimų centras, institute veikė Lietuvos mokslų akademijos centrinės bibliotekos filialas. Prie instituto veikė Lietuvos filosofų draugija, Baltijos sociologų asociacija, Mokslo filosofijos ir istorijos draugija, Lietuvos etikų draugija „Ethos“.

Veikla

Svarbiausios instituto mokslinės veiklos kryptys: Lietuvos filosofijos istorijos, dabartinės filosofijos ir etikos tyrinėjimai, sociologiniai visuomenės socialinių, ekonominių ir politinių pokyčių, kultūros, šeimos, gyventojų viešosios nuomonės, sociologinės teorijos ir istorijos tyrimai, Lietuvos demografinės situacijos ir gyventojų socialinė demografinė analizė, Lietuvos teisės istorijos tyrimai.
Institutas leido tęstinius mokslo leidinius „Etikos etiudai“ (nuo 1977 m.), „Lietuvos filosofijos istorija: paminklai ir tyrinėjimai“ (nuo 1990 m.), išleido daugiau kaip 370 knygų, iš jų daugiau kaip 90 monografijų, teminių rinkinių. Rengė Lietuvos mokslų akademijos leidžiamus mokslo žurnalus „Filosofija. Sociologija“, „Humanistika“, kuravo žurnalo „Logos“ leidimą.
Memento (filmas)

Siužetas

Leonardas Šelbis turi atminties sutrikimą, kurį gavo po sužalojimo, kuri yra susijusi ir su jo žmonos nužudymu. Jis prisimena savo gyvenimą prieš sužalojimą, kai buvo draudimo ieškinių tyrėjas. Jis išmoko susitvarkyti su savo atminties praradimu tardamasis su žmogumi vardu Semis Dženkis, žmogų, kurį jis tyrė darbo reikalais. Kai kurie įsiminimo mechanizmai yra turėti sistemą, kur dėti daiktus, kalbėtis su žmonėmis, jeigu galima daugiau negu telefonu, rašyti žinutes ir, svarbiausia, darytis tatuiruotes ant savo kūno, nes jos yra pastovios. Leonardo dabartinė užduotis yra rasti ir nužudyti savo žmonos žudiką, kuris yra žmogus vardu Džonas G. Šį vardą Leo išsitatuiravęs ant savo kūno. Bėgant dienai, Leonardas yra padedamas žmonių, kurie, atrodo, yra nepriklausomi vienas nuo kito, tai ir žmogus vardu Tedis ir moteris vardu Natali. Tačiau kiekvieną kartą, kai Leo sutinka juos, jis nebeturi nė žalio supratimo, kas jie yra, kodėl jie jam padeda.

Filmo struktūra

Filmo siužetas yra sudarytas dvejomis laiko juostomis: viena spalvota, o kita – juodai balta. Spalvotos sekos yra keičiamos juodai baltomis. Paskutinės yra sujungiamos chronologine tvarka.
Panevėžio garsas

Panevėžio garsas – savaitinis katalikiškos krypties laikraštis, ėjęs 1935–1940 m. Panevėžyje, Sodų g. 3.

Istorija

Leistas vietoje „Panevėžio balso“. Leido ir redagavo Augustinas Liepinis, Uršulė Stalionienė. Spausdino Bangos spaustuvė Panevėžyje. Išėjo 279 numeriai.
Rašė apie religinių institucijų, katalikiškų organizacijų veiklą, spausdino straipsnius religijos, katalikybės klausimais, informavo apie Panevėžio miesto gyvenimą.
Bendradarbiavo Leonardas Gižinskas, Albinas Pocius, Jonas Ragauskas, Mykolas Stonys, Pranas Tamašauskas ir kt.
Alkakalnis

Alkakalnis – kalva su alku, paprastai natūralus žemės pakilimas, susijęs su ikikrikščioniškąja (paprastai – baltų) religija ir mitologija.
Alkakalnis – viena gausiausių šventviečių rūšių. Šventi kalnai paplitę kalvotuose Aukštaitijos, Dzūkijos ir ypač Žemaitijos rajonuose. Geriausiai pažįstamos Alkos, Perkūno, Saulės, Aušrinės, Laumės bei kai kurios kitos šventų kalnų grupės. Alkakalniams taip pat priskiriami piliakalniai-šventyklos. Dauguma žinomų alkakalnių, manoma, buvo naudojami IX a. – XIV a. Po Lietuvos krikšto 1387 m. ant jų imta statyti krikščionių kulto pastatus, kryžius (iki XVII a.). Dažnai alkakalniai yra šalia kitų archeologijos paminklų (Impilties piliakalnis, Medvėgalio piliakalnis ir kūlgrinda), t. p. šventose giriose, prie šventupių.
Žymesni alkakalniai: Alkos kalnas, kurio vaidilutės ilgiausiai Lietuvoje neleido užgesti amžinajai ugniai; Burvelių alkakalnis, Juknaičių Alkos kalnas, Kražių Medžiokalnio šventvietė, Liškiavos alkakalnis, Mikytų alkakalnis
Sūsios durpynas

Sūsios durpynas – durpynas pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone ir Kalvarijos savivaldybėje, 10 km į pietryčius nuo Kalvarijos, 3 km į vakarus nuo Šeštokų, Sūsninkų miško rytuose. Plotas – 14,37 km². Susidaręs ledyninio liežuvio paliktoje dubumoje. Šiaurinė riba labai vinguriuota. Sausmės sudaro 25 ha. Pietiniu pakraščiu teka Šešupės intakas Kirsna (vaga ištiesinta).
Durpės žemapelkinės. Durpių klodo (nenusausinto) vidutinis storis 1,7 m (didžiausias – 5,6 m). Durpių ištekliai (~1986 m.) 21 mln. m³. Durpės viksvinės–nendrinės, jų peleningumas 13,2 %, vidutinis drėgnumas 86,6 %. Sūsios dugną dengia molis, smėlis, o tarp jo ir durpių slūgso sapropelio sluoksnis (iki 5,5 m). Pietinė sukultūrinta.
1985 m. Ežerėlio durpių įmonė Sūsios durpyne pagamino 16 000 t kuro, 800 t kraiko, 3000 t komposto durpių. Dabar durpių gavybą ir perdirbimą vykdė UAB „Ežerėlio durpės“ (būstinė Jukneliškėje). Nuo 2009 m. durpių gavyba sustabdyta, o dar po kelių metų durpių gavybos įmonė likviduota, įmonės pastatai, siaurasis geležinkelis, kuriuo gabentos durpės, išardyti.
Pavadinimas kildinamas nuo žodžio sūsis, sūsas („niežai, bėrimas, šašai“).
Albert Sarkisyan

Biografija

Žaidė 1980–1996 m., karjerą baigė Lietuvoje, „Panerio“ (1994 m.) ir „Lokomotyvo“ (1995–1996 m.) klubuose. „Lokomotyve“ pradėjo ir trenerio karjerą, bet 1997 m. išvyko į Armėniją.
Čimu

Raida

Čimu kultūra susikūrė ant Močės kultūros (I–VIII a.) pamatų, ir jos kultūrinis centras sutapo su Močės upės ir Viru upės slėniais. Vietos indėnai buvo giminingi močikams ir kalbėjo kingnamų kalba, neretai laikoma močikų kalbos dialektu. Po Močės žlugimo VIII–IX a. regionas priklausė Vario kultūrai, ir tik po to, kai pastaroji nusilpo, jos šiaurinėse provincijose susidarė prielaidos atsirasti naujai lokaliai kultūrai.
Čimu įkūrimas siejamas su valdovu Takainamu, kuris atplaukė iš šiaurės balzos plaustu. Išlipęs pakrantėje, jis pastatydino šventyklą ir įkūrė Čančano miestą (netoli nuo Močės kultūros centrų), nuo kurio prasidėjo valstybės konsolidacija. Takanaimo įpėdiniai plėtė valstybės ribas Kostoje. Ypač imperija išaugo valdant Minčankamanui, kuomet ji valdė ilgą teritoriją nuo dabartinio Tumbeso iki Limos – apie 1000 km. Visoje šioje teritorijoje išplito vieninga kalba ir kultūra.
Imperija buvo administruojama daugybės vietininkų, valdžiusių atskiruose slėniuose. Vėlyvuoju laikotarpiu pietuose susiformavo autonomiška Čankajaus kultūra, o šiaurėje – Sikano kultūra.
1465–1470 m. Čimu imperiją nukariavo inkai.
Rimas Budraitis

Rimas Budraitis – pedagogas, Šiaulių miesto visuomenės veikėjas. Antroji vadybinė kategorija. Fizikos vyresnysis mokytojas.

Biografija

1979 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, įgijo fizikos mokytojo specialybę. 2004 m. baigė Šiaulių universiteto Kvalifikacijos instituto švietimo vadybos magistrantūrą.
1979–1983 m. mokytojas Mažeikiuose ir Mažeikių rajone. 1983–1984 m. Šiaulių XI vidurinės mokyklos mokytojas. Nuo 1984 m. Šiaulių Juliaus Janonio vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas, nuo 1988 m. Šiaulių Juliaus Janonio gimnazijos direktorius.
Leidimas nuolat gyventi

Airija

Jei šioje šalyje ketinama pasilikti ilgiau nei 3 mėnesius, dėl gyvenimo leidimo gavimo reikia pateikti prašymą Nacionaliniam imigracijos biurui (National immigration bureau) Dubline arba vietiniam policijos (Garda) poskyriui. Kartu su prašymu pateikiamas vizito tikslą patvirtinantį dokumentas – universiteto pažyma arba pažyma iš darbdavio ir įrodymas, kad turima pakankamai lėšų pragyvenimui, arba savarankiškos veiklos įrodymą (pavyzdžiui, PVM registracijos pažymą). Leidimas gyventi Airijoje paprastai išduodamas 5 metams, vėliau jį galima pratęsti.

Belgija

Atvykus į Belgiją ieškotis darbo arba po 3 mėnesių buvimo šalyje nutarus jo ieškotis reikia gauti registracijos sertifikatą (mauve card), kuris galioja tris mėnesius ir kurio galiojimas gali būti pratęstas iki vienerių metų, arba kol gaunamas nuolatinis leidimas gyventi.
Laikinam leidimui gauti reikia pateikti tris paso nuotraukas ir pasą arba asmens tapatybės kortelę, dokumentą įrodantį apie asmens turimas pragyvenimo lėšas, taip pat paimami pirštų antspaudai.
Asmens duomenys įtraukiami į užsieniečių registrą (Registre des Entrangers / Vreemdelingenregister). Gavus pastovų darbą ir nuolatinę gyvenimo vietą reikia kreiptis dėl Mėlynos Kortelės (ES gyvenamos vietos kortelės) išdavimo, kuri galioja nuo vienerių iki penkerių metų ir pratęsiama neribotam laikui. Kol prašymas bus apiforminamas, bus išduota laikina mauve card. Gavus mėlyną kortelę, asmens duomenys įvedami į vietinės bendruomenės gyventojų registrą.

Vokietija

ES piliečiams nereikia jokio leidimo gyventi, bet jie turi užsiregistruoti gyvenamosios vietos registracijos biure (Einwohnermeldeamt).
Kvichelmas

Biografija

Kvichelmas dalyvavo britų sutriuškinime prie Benduno 614 metais ir mūšyje prieš Pendą prie Čirenčesterio 628 metais. Beda taip pat pasakoja apie nevykusį bandymą 626 metais pašalinti Edviną, Deiros karalių, pasiuntus pas jį samdomą žudiką. Kaip atsaką, Edvinas surengė baudžiamąją ekspediciją, ir tikėtina, kad kuriam laikui pavergė sau vakarų saksus. 636 metais Kvichelmas priėmė krikštą nuo episkopo Birino, bet tais pačiais metais mirė.
Lamborghini Reventón

Lamborghini Reventón - turi viduryje sumontuotą variklį ir yra galingiausias, bei brangiausias kada nors sukurtas Lamborghini automobilis kainuojantis milijoną eurų. Oficialiai bus pagaminti tik 20 šių automobilių, kiekviename iš jų tarp vairuotojo ir keleivio sėdynių bus pažymėta, kuris iš 20 šis automobilis yra. Tradiciškai Reventón yra pavadintas vardu kovos buliaus, kuris yra žinomas garsaus toreadoro Félix Guzmán nužudymui 1943 metais. Nors Reventón eksterjeras yra visiškai naujas, tačiau beveik visi mechaniniai elementai, taip pat ir variklis yra pasiskolinti iš Murciélago LP640 modelio. Pagal oficialų pareiškimą spaudai, išorės dizainas buvo įkvėptas greičiausių lėktuvų – karinių naikintuvų. Kad pabrėžti tai, Lamborghini organizavo lenktynes tarp Reventón ir Panavia Tornado naikintuvo.

Savybės

Lamborghini Reventón turi 6.5 L V12 variklį su 640 AG (480 kW) galia ir gali įsibėgėti iki 100 km/h per tiek pat kaip ir Murciélago LP640 - 3.4 sekundės ir gali pasiekti maksimalų 340 km/h greitį.
Karmėlavos Šv. Onos bažnyčia

Istorija

Pirmoji bažnyčia pastatyta apie 1521 m. Karmėlavos seniūnas Simonas Sirutis 1529 m. jai paskyrė žemės. Jurgis Andriuškevičius 1531 m. bažnyčiai dovanojo savo Andruškonių palivarką (kitapus Neries). 1663 m. minima parapinė mokykla (atkurta 1777 m., veikė ir 1804 m.). Maskvos kariuomenė 1655 m. sunaikino Karmėlavos bažnyčią. Įrengta laikina. Bažnyčia 1674 m. dar nebuvo atstatyta; vėlesnė pastatyta 1768 m. Bažnyčioje 1782 m. pamokslai sakyti lenkų ir lietuvių kalbomis. XIX a. antrojoje pusėje lietuviškų pamaldų nebuvo.
1909 m. trečdalis parapijiečių laikė save lietuviais. Kas ketvirtą šventadienį bažnyčioje pamaldos laikytos lietuvių kalba. Lenkiškai kalbantys parapijiečiai per lietuviškas pamaldas keldavo riaušes ir muštynes. Vyskupijos vadovybė 1909 m. pabaigoje bažnyčią uždarė.
Lietuvių katalikių moterų draugija Karmėlavoje 1918 m. įsteigė žemesniąją žemės ūkio mokyklą. Sudegusios bažnyčios vietoje 1919–1921 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia (pagal Vladimiro Dubeneckio projektą). Klebono A. Žilinsko iniciatyva bažnyčia 1937–1939 m. gerokai remontuota, ištiesintas pasviręs bokštas. Per Antrąjį pasaulinį karą bažnyčia sudegė. Jos vietoje 1945 m. įrengta medinė, savo forma primenanti vienaaukštį gyvenamąjį namą.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu. Šventoriuje išliko mūriniai vartai.
Odrisidai

Geografija

Odrisai buvo viena didžiausių trakų genčių, gyvenanti derlingose lygumose Hebrus upės baseine. Pro jų teritorijas tekėjo ir Arteskus.
Vida Bandis

Profesinė veikla

Vida Bandis turi daugiau nei 40 metų Europos ir JAV švietimo institucijų administravimo patirtį. Apie 20 m. dirbo Merilendo universiteto Europos padalinyje Vokietijoje.
Nuo 1981 m. veiklą Merilendo Universitete JAV; ilgametė universiteto (University of Maryland, UM) viceprezidentė.
Nuo 1999 m. vadovavo LR Švietimo ir mokslo ministerijos Finansų politikos departamentui, buvo Užsienio lietuvių rėmimo fondo direktorė.

Apdovanojimai

Garbės daktarė, Tolimųjų Rytų valstybinis universitetas, 1996 m.

Visuomeninė veikla

Vida Bandis yra Almos Adamkienės fondo bei „Rotary International Vilnius“ klubo valdybos narė.
Išlaužo pagrindinė mokykla

Istorija

Pirmoji pradžios mokykla įkurta 1926 m. Šaltupio kaimo gyventojo V. Sūnelaičio namuose. Pirmoji mokytoja Antanina Aleksaitytė-Penkaitienė. Tuo metu mokėsi 21 moksleivis. 1930 m. padidėjus moksleivių skaičiui, mokykla perkelta pas to paties kaimo gyventoją A. Stravinską (mokytojas Bernardas Bendinskas). 1930 m. Išlauže baigta statyti nauja dviejų komplektų pradžios mokykla. Mokėsi 82 moksleiviai, dirbo 3 mokytojai. Pasodintas didelis sodas, kurį prižiūrėjo jaunieji ūkininkai.
1947 m. pradžios mokykla tapo progimnazija, 1948 m. ją baigė pirmoji 10 moksleivių laida. Iš viso mokykloje mokėsi 103 moksleiviai, dirbo 7 pedagogai. Jie gyveno sunkiomis pokario sąlygomis: trūko sąsiuvinių, knygų, buvo mokomasi prie žibalinių lempų. Mokytojai ir moksleiviai palaikė vienas kitą. Buvo dedamos pastangos, kad visas Išlaužo jaunimas įgytų progimnazijos išsilavinimą. Todėl įsteigta vakarinė valstiečių jaunimo mokykla suaugusiems, vėliau vadinta vakarine kaimo jaunimo mokykla. Jaunimas noriai mokėsi. Mokyklos gyvenimui didelę įtaką turėjo vykstantys visuomeniniai pokyčiai: kūrėsi kolūkiai, žmonės buvo tremiami į Sibirą. Tremties neišvengė ir mokyklos moksleiviai bei mokytojai.
1967 m. didelis dėmesys pradėtas skirti mokymo kokybei bei mokytojų kvalifikacijai. Moksleiviai sėkmingai toliau mokėsi kitose mokyklose. Aktyvia veikla išsiskyrė jaunieji kraštotyrininkai. 1979 m. mokėsi 265 moksleiviai. 1986 m. mokykla tapo devynmete. Senoji mokykla netenkino išaugusių poreikių, 1991 m. pradėtas statyti naujas jos pastatas, bet statyba užtruko. 1999 m. mokykla tapo dešimtmete. 2000 m. spalio 22 d. mokyklos bendruomenė pradėjo dirbti naujose patalpose. Nuo 2004 m. mokyklai priklauso ikimokyklinio ugdymo skyrius, jį lanko 18 vaikų.
Balstogės miesto vėliava

Balstogės miesto vėliava (lenk. Flaga Białegostoku) – tai Balstogės miesto vėliava, kurioje yra trys vienodo pločio, horizontalios baltos, geltonos ir raudonos spalvos juostos. Vėliavos centre yra Balstogės miesto herbas. Vėliavos autorius Vilniuje gimęs menininkas Tadeusz Gajl.
Kerava

Aplinkinės gyvenvietės

Velžys - 2 km
Liūdynė - 1 km
Dorseto kultūra

Dorseto kultūra (angl. Dorset culture, pranc. Culture de Dorset) – archeologinė kultūra, pavadinta pagal 1920 m. D. Dženeso tirtą gyvenvietę prie Dorseto kyšulio (Bafino Žemė).

Arealas

Dorseto kultūra 600 m. pr. m. e. – 1100 m. e. m. plito Kanados Arktiniame salyne ir Grenlandijos vakarinėje dalyje. Dorseto kultūrą pakeitė Tulės kultūra.

Kultūra

Dorseto kultūros žmonės klajojo mažomis grupelėmis, daugiausia įsikurdavo jūros pakrantėse. Manoma, žiemą statėsi būstus iš sniego, jiems apšildyti naudojo ruonių taukus, vasarą gyveno kailiais aptemptose palapinėse. Vertėsi jūrų medžiokle (medžiojo ruonius, vėplius) ir žvejyba, t. p. medžiojo šiaurinius elnius, avijaučius, paukščius. Manoma, Dorseto žmonės jau turėjo roges ir kajaką, naudojo žeberklus, peilius, aštrius akmeninius įrankius. Rasta įvairių akmeninių statinių bei užtvankų liekanų, ornamentuotu realistinių ir stilizuotų gyvūnų bei žmonių skulptūrų iš kaulo, ilčių (greičiausiai jie naudoti kaip amuletai arba medžioklei skirti magiški daiktai), medžio, ant uolu raižytu atvaizdu. Dorseto kultūra skiriama eskimų protėviams.
Ajabė

Simboliai

Oficiali miesto gėlė – japoninis abrikosas, medis – pušis, paukštis – Eophona personata
Ūsionys

Geografija

Ūsionys dabartinio Breslaujos rajono teritorijoje išsidėstę apie 10 km į vakarus nuo rajono centro Breslaujos. Keliai į Raudonasalę (Krasnaselcy), Bužionis (Bužany) ir apylinkės centrą Miežėnus (Miažany). Į pietus nuo Ūsionių tyvuliuoja Ūsios ir Birutės ežerai, iškilusi bevardė 168,7 m aukščio kalva. Iš rytų gyvenvietę supa pelkės.

Istorija

Senovėje kaimas buvo gatvinio tipo, įsikūręs prie istorinio kelio Breslauja–Tilžė–Ryga. XVIII a. Ūsionis valdė Radvilos, rytinėje dalyje išliko buvusi palivarko dvarvietė. Kaimo katalikai anksčiau priklausė Breslaujos Švč. Mergelės Dangun Ėmimo, dabar – už keturių kilometrų stovinčiai Ažurakės (Zaračės) Šv. Blažejaus ir Šv. Antano Padujiečio bažnyčiai. Ūsionys įeina į lietuvių gyvenamą arealą, kaimo mokykloje dėstoma lietuvių kalba.
Raudonoji pagalba

Raudonoji pagalba – nelegalus komunistinės orientacijos laikraštis, leistas 1927 m. ir 1932–1936 m. Kaune.

Istorija

Leido Lietuvos Raudonosios pagalbos organizacijos CK. Nr. 1 išėjo Karaliaučiuje. 1932–1936 m. daugintas rotatoriumi. Išėjo 18 numerių.
Redagavo B. Gensas, Barelis Fridmanas, Benjaminas Fogelevičius, Judita Komodaitė, Zalmenas Šapira, Irena Trečiokaitė-Žebenkienė, Faina Zaraitė.
Arūnas Gumuliauskas

Biografija

1981 m. baigė Vilniaus universitetą. 1984–1987 m. mokėsi šio universiteto aspirantūroje. 1987 m. apgynė kandidatinę disertaciją "Lietuvos KP veikla vystant teatrinį meną respublikoje (1966-1980 m.), humanitarinių mokslų daktaras.
Nuo 1981 m. Šiaulių universiteto dėstytojas, 1988 m. docentas, 2012 m. suteiktas profesoriaus vardas. 1993–1995 m. stažavosi ir dėstė Varšuvos universitete, kartu dienraščio „Šiaulių kraštas“ korespondentas Lenkijoje. Be to, Šiaulių universiteto gimnazijos mokytojas.
Dalyvavo Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio veikloje, buvo Šiaulių miesto Sąjūdžio tarybos narys. Nuo 2000 m. Lietuvos centro sąjungos (nuo 2003 m. Lietuvos centro partija) narys.
1985 m. Lietuvos krepšinio čempionas, Lietuvos sporto meistras.
2016 m. išrinktas į Seimą, kaip "Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos" narys.
Edita Zubel

Biografija

1988 m. baigė Nemenčinės vidurinę mokyklą.
1988–1993 m. mokėsi Vilniaus universiteto Matematikos fakultete ir įgijo matematikos mokytojo specialybę. 2008 m. įstojo į Vilniaus pedagoginį universitetą. 1991–1992 m. dirbo Vilniaus 3-ojoje internatinėje mokykloje auklėtoja. 1992–2007 m. dirbo Vilniaus rajono Keturiasdešimt Totorių pagrindinėje mokykloje mokytoja, nuo 2004 m. – direktoriaus pavaduotoja. 2007 m. pradėjo dirbti Vilniaus Joachimo Lelevelio vidurinėje mokykloje. Nuo 2008 m. mokyklos direktorė.
Etruskai

Kilmės teorijos

Jų kilmė, kaip ir kalba, lieka paslaptimi, bet nuo IX a. pr. m. e. jie pasklido po centrinę Italiją. Jie gali būti atkeliavę iš Mažosios Azijos, arba vidurio Europos. Etruskai gali būti ir autochtonai.
Stumbras B

Istorija

Ekipa suburta 2016 m.
2016 m. laimėjo II lygos Pietų zonos pirmenybes ir iškovojo teisę dalyvauti I-ojoje lygoje.
2017 m. įgyvendino licencijavimo kriterijus ir startavo Pirmoje lygoje.  Debiutas "bekams" pavyko, nes nugalėjo ambicingą ir pajėgią FC Džiugas Telšiai ekipą. 
2018 m. Pirmoje lygoje galutinėje komandų rikiuotėje liko devintoje vietoje iš keturiolikos dalyvių.
2019 m. vasarą FC Stumbras turėjo finansinių problemų, o vėliau neteko A lygos licencijos, o Stumbro B ekipa Pirmos lygos licencijos. Liepos 30 d. paskelbta, kad klubas šalinamas iš pirmenybių. pagrindinė ekipa pašalinta iš A lygos, o Stumbro B ekipos pasiekimai Pirmoje lygoje buvo anuliuoti.

Pasiekimai

2016 m. "Stumbras B" ekipa laimėjo II lygos Pietų zonos pirmenybėse užėmė pirmąją vietą ir iškovojo teisę dalyvauti I-ojoje lygoje.
Pranas Petrošius

Biografija

Mokėsi Balskų pradžios mokykloje, 1967 m. baigė Šilalės raj. Didkiemio aštuonmetę mokyklą, 1971 m. – Pajūrio Žemės ūkio technikumą, agronomas, 1986 m. – Vilniaus aukštąją partinę mokyklą.
Nuo 1971 m. kolūkio brigadininkas, agronomas, kolūkio pirmininko pavaduotojas, pirmininkas. 1992–1997 m. verslininkas. 1997–2001 m. UAB „Bernotiškės“ direktorius, tikrosios ūkinės bendrijos „Rimtija“ savininkas, 2001–2003 m. UAB „Elgonita“ direktorius.
2003–2007 m. ir 2010–2014 m. Tauragės rajono savivaldybės meras, 2008–2010 m. savivaldybės mero pavaduotojas.
1990–1995 m. Tauragės rajono tarybos deputatas, nuo 1995 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narys.  1990–1995 m., 2000–2003 m., 2008–2010 m. Tarybos finansų komiteto pirmininkas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Tauragės rajono skyriaus narys, LSDP tarybos narys. Nuo 2004 m. skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys.
Sutuoktinė Rita, vaikai Darius Petrošius, Donatas Petrošius
Antrasis Seimas

Antrasis Lietuvos Respublikos Seimas – atstovaujamoji įstatymų leidybos institucija, išrinkta paleidus nesėkmingai dirbusį Pirmąjį Seimą. Dirbo dabartinės Maironio universitetinės gimnazijos Kaune patalpose.

Teisinis pagrindas

Antrasis Seimas buvo renkamas 1923 m. gegužės 12 – 13 d. Lietuvos ūkininkų sąjunga gavo 14, Lietuvos krikščionių demokratų partija – 14, Lietuvos darbo federacija – 12, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga – 16, Lietuvos socialdemokratų partija – 8, žydai – 7, lenkai – 4, vokiečiai – 2, rusai – 1 vietas. Respublikos Prezidentu išrinktas Aleksandras Stulginskis.
Bilasuvaras

Istorija

Pirmą kartą paminėtas XIII a., kaip Pilesuvaras. 1938 m. pervadintas į Puškiną (A. Puškino garbei). 1966 m. suteiktos miesto teisės. 1991 m. grąžintas ankstesnis miesto pavadinimas.