google/wiki40b huggingface dataset:
Santa Ana de Koras

Istorija

Santa Ana de Koras įkurtas ispanų kolonistų 1527 m. Vėliau gyvenvietę užėmė vokiečiai, paskelbę Mažosios Venecijos sostine, ir bandė pradėti Amerikos kolonizaciją, bet apie 1550 m. buvo išvyti ispanų. 1806 m. miestą užėmė Amerikos nepriklausomybės kovų didvyris Fransiskas de Miranda.

Paveldas

Santa Ana de Koras pasižymi savo vertinga architektūra. Miestui būdingas kolonijinės architektūros stilius, daliai pastatų būdingas pusiau arabiškas mudecharo stilius. Gatvės grįstos akmenų skalda. Yra keletas bažnyčių, nedidelė sinagoga, senos žydų kapinės. 1993 m. Koro senamiestis bei gretimas La Vela de Koro uostamiestis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą, tačiau 2005 m. pateko į rizikos objektų grupę, kadangi daug senųjų miesto pastatų pastatyti iš plaučplyčių ir yra jautrūs lietui todėl nukentėjo nuo praūžusių smarkių liūčių. Be to, pavojų kelia kai kurie miesto plėtros planai.
Tuoj į šiaurę nuo miesto yra Medanos de Koro nacionalinis parkas, kuriame saugoma unikali kopų zona. Į vakarus nuo Koro yra Urmako fosilijų kasyklos, o į pietus – Falkono kalnagūbris.
Mejozė

Mejozė (iš gr. meioo 'sumažėti, susitraukti') – eukariotinių ląstelių dalijimosi būdas, kuris vyksta dviem etapais. Pirmame etape dalijantis ląstelei chromosomų skaičius sumažėja dvigubai (pvz., diploidinė (2n) ląstelė pasidalija į dvi haploidines (1n) ar tetraploidinė (4n) į dvi diploidines (2n)). Antro dalijimosi metu dalijasi jau dvi ląstelės ir susidaro keturios ląstelės. Antrojo dalijimosi metu ploidiškumas nesikeičia. Mejozės I etapo metu vyksta persikryžiavimas.
Palūkanos

Palūkanos – mokestis už naudojimąsi kito pinigais. Tai – pajamos, gaunamos leidžiant kitam naudotis paskolintu kapitalu. Palūkanos yra pajamų šaltinis ir dėl to sudaro nacionalinių pajamų dalį. Palūkanos gali būti vertinamos kaip procentais per metus išreikšta kaina, susiejanti dabartinę vertę su būsimąja. Palūkanų norma yra pagrindinė pinigų ir finansų analizės kategorija.
Palūkanos – pinigų skolinimo kaina arba mokestis už sutikimą atidėti vartojimą. Skolindamas pinigus kitiems, bankas gauna palūkanas už paskolas.
Kreditiniame sandoryje dalyvauja du subjektai: kreditorius (skolintojas) ir skolininkas, abu turintys savo ekonominių interesų. Skolintojas suteikia skolininkui kreditą, turi tikslą gauti naudą – palūkanomis. Palūkanų dydis priklauso nuo skolininko patikimumo, jo finansinės būklės, mokumo lygio, nuo skolinamos pinigų sumos, ekonominės padėties valstybėje, paskolos grąžinimo termino (tas ypač akivaizdu, kai paskolą teikia lombardas) ir kitų sąlygų.

Istorija

Palūkanos naudotos nuo senų laikų. Pradžioje jos būdavo matuojamos maistu ar kitomis gerybėmis. Vėliu pradėtos naudoti išduodant paskolas. Senovės Graikijoje paskolos siekdavo 10-36 % metinių palūkanų.
Šiais laikais palūkanos yra svarbiausias komercinių, investicinių, kreditinių sandorių ir tarptautinių ekonominių sutarčių elementas.

Naudojimas

Palūkanos dažniausiai skaičiuojamos diskreciniams laikotarpiams (metams, pusmečiams, ketvirčiams, mėnesiams), o ilgalaikėms operacijoms patogiausia skaičiuoti nepertraukiamą (tolydinį) palūkanų prieaugį. Palūkanos palaipsniui išmokamos kreditoriui arba jungiamos į bendrą skolos sumą. Pirminės sumos didėjimas prisiskaičiuojant palūkanoms vadinamas pradinės sumos kaupimu. Palūkanų norma rodo ne tik skolos prieaugio sumą, bet naudojama kaip operacijų pelningumo įvertinimo rodiklis.
Sisatčanalajo nacionalinis parkas

Vieta

Parkas užima 213,20 km², apima Sisatčanalajo (Si Satchanalai) ir Thungsaliamo (Thung Saliam) apylinkėse, 35 km į šiaurės vakarus nuo provincijos centro Sukhothajaus.

Flora ir fauna

Sisatčanalajo nacionaliniame parke vyrauja drėgni visžaliai, lapuočių ir mišrūs miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: rudoji šorėja, Shorea siamensis, stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), krausva (Lagerstroemia calyculata), aliejinis lakmedis (Schleichera oleosa), kaštenis (Castanopsis acuminatissima), aukštasis sparnenis (Dipterocarpus alatus), Helicia nilagirica ir kt.
Parke gyvena: Azijinis dramblys (Elephas maximus), Indokininis tigras, Indijos muntjakas, šernas, Indinis zambaras, Tupaia belangeri, baltarankis gibonas, makakos, Teminko katė (Catopuma temminckii), ausytasis skujuotis (Manis pentadactyla), dygliatriušis, ožka (Capricornis milneedwardsii), gaūras, laibaliemenės beždžionės, didžiagalviai vėžliai (Platysternon megacephalum) ir kt, sutinkama daug paukščių: vanagas, dviragis ragasnapis (Buceros bicornis), rudagalvis bitininkas (Merops leschenaultia) ir kt.
Gamintojų ir importuotojų atsakomybės principas

Gamintojų ir importuotojų atsakomybės principas pakuočių ir pakuočių atliekų tvarkyme – gamintojų ir importuotojų pareiga tvarkyti į rinką išleidžiamas pakuotes ir pakuočių atliekas.

Gamintojų ir importuotojų atsakomybė

Gamintojai ir importuotojai įstatymų numatyta tvarka yra atsakingi už į rinką išleidžiamų prekinių pakuočių ir pakuočių atliekų tvarkymą. Jie privalo imtis visų priemonių, kad būtų tvarkomos transporto, grupinės ir prekinės pakuotės bei šių pakuočių atliekos. Gamintojai ir importuotojai turi siekti, kad būtų įvykdytos LR Vyriausybės ar jos įgaliotos institucijos nustatytos pakuočių atliekų, perdirbimo ir kitokio naudojimo užduotys ir pakuočių surinkimo ir pakartotinio naudojimo užduotys.
Gamintojams ir importuotojams atsakomybės matas yra pagrįstas tikslų – mokesčių sistema: nustatytų tikslų įgyvendinimas mažiau kainuoja, kiekvieno tvarkymo sistemos dalyvio indėlis yra matuojamas.

Finansavimas

Gamintojai ir importuotojai, į Lietuvos rinką išleidžiantys supakuotus gaminius, prekinių pakuočių tvarkymą finansuoja mokėdami aplinkos taršos mokestį arba iš atliekas tvarkančių įmonių pirkdami atliekų sutvarkymą liudijančias pažymas.
Atliekų tvarkymo pažymos yra pagrindas, kuriuo gamintojai ir importuotojai atleidžiami nuo specializuoto taršos mokesčio. Tokiu būdu pastarieji finansuoja prekinių pakuočių tvarkymo išlaidas atliekų surinkimo ir tvarkymo įmonėms.
Gamintojai ir importuotojai pagal galiojančius įstatymus apmoka visos pakuotės tvarkymą: pirminės (neatsiejama nuo gaminio pardavimo, pavyzdžiui, alaus skardinė), antrinės (grupinės pakuotės, pavyzdžiui, polietileno plėvelės) ir tretinės (transportavimo, pavyzdžiui, kartono dėžės) prekinės pakuotės tvarkymo išlaidas.

Veiklos organizavimas

Gamintojai ir importuotojai gali patys tvarkyti savo pakuočių atliekas, taip pat sutartiniais pagrindais pavesti šias atliekas tvarkyti atliekas tvarkančioms įmonėms arba kartu su kitais gamintojais ir importuotojais steigti organizaciją (tapti organizacijos steigėjais) ar sutartiniais pagrindais tapti tokios organizacijos nariais ir jai pavesti organizuoti pakuočių ir pakuočių atliekų tvarkymą bei vykdyti visas ar tam tikras įstatymų jiems nustatytas pareigas.
Gamintojai ir importuotojai, nusprendę patys tvarkyti savo pakuotes ir pakuočių atliekas, privalo jas surinkti ir įvykdyti nustatytas pakuočių ir pakuočių atliekų tvarkymo užduotis.
Kofešenkas

Kofešenkas (rus. кофешенк) – rūmininko pareigybė. Kofešenkas buvo atsakingas už kavos, arbatos, karšto šokolado ir kt. gėrimų paruošimą.
Rusijos imperatoriaus dvare ši pareigybė atsirado 1738 m. Rangų lentelėje atitiko XIV klasę. Buvo pavaldus oberšenkui.
Pareigybė panaikinta 1917 m. vasario mėn.
Arklio galia

Arklio galia (AG) yra ne SI sistemos galios matavimo vienetas. Nėra vieningo AG apibrėžimo, todėl AG yra nerekomenduotinos ir keistinos kilovatais. Dažnai arklio galioms nusakyti vartojamas neteisingas terminas arklio jėga.
Anglakalbiuose kraštuose 1 AG apibrėžiama kaip lygiai 745,69987158227022 W. Tai yra apibrėžimas, kurį naudojo Džeimsas Vatas (James Watt), bandydamas parduoti garo mašinas kaip arklių pakaitalą. Jis vadovavosi teiginiu, kad arklys gali kelti 33000 svarų svorį po 1 pėdą per minutę.
Vokietijoje ir Centrinėje Europoje, taip pat ir Lietuvoje, naudojamas arklio galios (vok. PS, Pferdestärke) apibrėžimas, lygus 75 kgf * m/s, t. y. 735,49875 W. Kartais šis vienetas vadinamas metrine arklio galia. Kitose šalyse skirtingais laikais buvo naudojama ir kitų AG apibrėžimų, kurie neturėjo tiesinio santykio su vatais, nes buvo apskaičiuojami pagal skirtingus variklio fizinius parametrus, arba pagal sudeginamo kuro išskiriamą galią.
Šis galios vienetas buvo naudojamas iki XX a. vidurio.
Mečislovas Leškys-Leškevičius

Mečislovas Leškys-Leškevičius (1911 m. rugpjūčio 21 d. – 1959 m. vasario 2 d. Omahoje, NE, JAV) – pianistas, muzikos mokytojas, vargonininkas ir chorvedys.

Biografija

Tėvas Mykolas Leškevičius buvo smuikininkas ir griežė Valstybės teatre, motina Bronė Leškienė pianistė. Todėl pirmieji Mečislovo muzikos mokytojai buvo tėvai. Paūgėjęs lankė Kauno gimnaziją, vėliau – Kauno konservatoriją, kur studijavo fortepijoną. Studijuodamas fortepijonu skambino nebyliuose filmuose, taip pat griežė vargonais ir akordeonu. Turėjo labai gerą muzikinę klausą ir atmintį.
Baigęs konservatoriją, mokytojavo Kaune, Žagarėje ir Kaišiadoryse. Jo vadovaujamas Žagarės gimnazijos choras mokyklų chorų varžybose laimėjo I-ą vietą. Vokiečių okupacijos metais dirbdamas Vilniaus filharmonijos atkurtame dainų ir šokių ansamblyje su G. Velička pastatė montažą „Šienapjūtė“, gastroliavo po Lietuvos miestus ir miestelius.
1944 m. su šeima pasitraukė į Vokietiją ir apsistojo Augsburge. Čia mokytojavo Augsburgo lietuvių gimnazijoje ir vadovavo chorui, o perkeltas į tremtinių kuopą dirbo sunkvežimio vairuotoju, vėliau – koncertmeisteriu amerikiečių karininkų klube.
1949 m. žiemą atvyko į JAV, apsigyveno Omahoje ir iki mirties vargonininkavo bei vadovavo chorui Šv. Antano lietuvių parapijoje. Taip pat vadovavo ir Omahos lietuvių chorui „Rambynas“. 1951 m. šis choras susijungė su tautinių šokių grupe ir pasivadino ansambliu.
Su chorais rengė koncertus, statė muzikinius veikalus, dainavo 1950 m. Omahos miesto įkūrimo 100-mečio jubiliejaus iškilmėse, dalyvavo radijo ir televizijos laidose, 1956 m. I-ojoje JAV ir Kanados lietuvių dainų šventėje Čikagoje. Išaugino du sūnus: Gediminą ir Algirdą, kurie baigė aukštuosius mokslus ir gyvena Vakarų Amerikoje, dalyvauja lietuvių kultūrinėje veikloje.

Šaltinis

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. Informacijos publikavimui gautas žodinis autoriaus leidimas.
Serge Nyuiadzi

OGC Nice

Nyuiadzi pradėjo žaisti futbolą OGC Nice futbolo akademijoje. Atstovavo Prancūzijos U-17 ir U-19 futbolo rinktinėms. Daugiausiai žaidė OGC Nice rezervinėje komandoje. 2012 m. pavasarį paliko prancūzų klubą.

CSKA Sofia

2012 m. rugsėjį pasirašė su PFK CSKA Sofiâ klubu. Tų pačių metų rugsėjo 30 d. debiutavo pagrindinėje sudėtyje, prieš PFK Etʺr 1924 Veliko Tʺrnovo. Spalio 20 d. pelnė pirmą įvartį, derbio metu, prieš PFK Levski Sofiâ. 2013 m. birželio 12 d. paliko bulgarų klubą.

Vilniaus "Žalgiris"

2013 m. pasirašė sutartį su "Žalgiriu". Atstovavo 2013, 2014 ir 2016 metų sezonuose.

1461 Trabzon

2016 m. atstovavo turkų klubui. Jame sužaidė 5 oficialias rungtynes.

Vilniaus "Žalgiris"

2017 m. sugrįžo į FK Žalgiris. FK Žalgiris Vilnius 2017 m. rugsėjo 5 d. pranešė, kad Serge Nyuiadzi išnuomotas į Džurdžu „Astra“. (Iki 2018 m. birželio 30 dienos.)
Nusivylusios namų šeimininkės (aštuntas sezonas)

Turinys

Brenda Strong prieš paskutinio sezono premjerą atliko interviu, ir pranešė jog paskutinio sezono paslapčių lankas atskleis daugiau paslapčių apie Youngų šeimą, duodamas jos vaidmeniui daugiau eterio laiko.
Paskutinis serialo sezonas tai pat atslkleis Gabrielės patėvio nužudymą, Susan kaltės jausmą, Gabrielės bandymą susidoroti su Karlosu girtuokliavimu bei Bri vargimą su detektyvu Vance kuris tampa labai įtarus. Sezone tai pat atskleidžiama Linetės ir Tomo išsiskyrimą, bei Renės romaną su nauju kaimynu Benu.
Detlevsruho kapinynas

Tyrimai

Vienas garsiausių Prūsijos viduriniojo geležies amžiaus V a.-VII a. kapinynų. 1907 m. Emilis Holakas ištyrė 26 kapus, dauguma jų su akmenų vainikais arba grindiniais. Mirusieji laidoti sudeginti, duobėse su įkapėmis. Rasta puodelių, smeigtukų, antkaklių, apyrankių, gintaro ir stiklo karolių, diržo dalių, ietigalių, kovos peilių – durklų, žąslų, įvairių lankinių segių – žieduotų, rakto pavidalo, kryžinių su gyvuline kojele, simetrinių, pirštuotų ir kt.
Deus Ex: Mankind Divided

Siužetas

„Deus Ex: Mankind Divided“ veiksmas vyksta 2029 m., prabėgus dvejiems metams po įvykių „Human Revolution“ dalyje.
Adam Jensen susiduria su Aug Incident pasekmėmis, kurias nulėmė jo pasirinktas sprendimas pastarajam incidentui išspręsti. Adamą nepalieka mintys, jog jo sprendimas galimai buvo bevaisis. 2027 m. po Hugh Darrow paleisto biolustinio signalo žmonės su implantais visame pasaulyje buvo priversti panaudoti smurtą prieš aplinkinius nesava valia. Tokie įvykiai sukėlė pasipiktinimo bangas visuomenės tarpe ir šie ėmė agresyviai priešintis mechaninėms implantacijoms. To pasekoje pasaulis susiskaidė…
Leono departamentas

Geografija

Departamento paviršius kalnuotas, stūkso keletas ugnikalnių: Momotombas, Telika, Sero Negras, Las Pilasas, Rota. Į teritoriją įeina vakarinė Managvos ežero pusė. Vandenyno pakrantėje yra pelkėtų estuarijų.
Cėsys

Istorija

Geležies amžiuje ir Viduramžiais miesto apylinkės buvo gyvenamos lyvių, vėliau juos nustūmė šiek tiek vakariau, o dalį asimiliavo iš pietryčių slinkę latgalių gentys. IX-XIII amžiais buvo pilis. Greta jos vokiečių riteriai 1209 metais pastatė mūrinę pilį. 1323 metais gavo miesto teises. Iki XVI amžiaus buvo Livonijos ordino rezidencija vokiečių vadinta Vendenu. XIV a. – XV a. pr. Cėsys buvo Hanzos lygos narys. Nuo 1561 metų priklausė LDK, vėliau – Abiejų Tautų Respublikai, 1629–1721 m. – Švedijos karalystei, nuo 1727 m. – Rusijos imperijai. Dėl karų, dažnų gaisrų, maro epidemijos miestas XVII a. pab. – XVIII a. pr. sunyko. 1785 metais tapo apskrities centru.
Luokstenės dievturių šventykla

Luokstenės dievturių šventykla (latv. Lokstenes dievturu svētnīca) –  2017 m. gegužės 6 d. atidaryta dievturių šventykla Dauguvos upės saloje prie Pliavinių miestelio. Naudojama dievturių šventėms paminėti. 
Suprojektuotas pagal Latvijos dievturių sandraugos užsakymą. Architektas – Ainaras Markvartas (Ainārs Markvarts), interjero dizaineris – Andrėjus Brokas (Andrejs Broks), Egonas Garklavas (Egons Garklāvs), skulptorius – Janis Karlovas (Jānis Karlovs). Sala ir pastatas priklauso vietos verslininkui, tačiau ji išnuomota Latvijos dievturių sandraugai.
Levenas

Geografija

Levenas įsikūręs prie Dijlės upės. Upių uostas; kanalas jungia jį su Šeldės upe.

Istorija

Antikos laikais Leveno vietoje buvo romėnų gyvenvietė prie prekybinio kelio iš Romos į Tryrą. Pirmąkart minimas 891 m., kai Šventosios Romos imperijos imperatorius Arnulfas prie Leveno sumušė vikingus. 1190–1383 m. Brabanto kunigaikštės sostinė, vienas svarbiausių lino bei vilnos audimo ir prekybos centrų. Po 1382 m. nesėkmingo miestiečių sukilimo daug audėjų pabėgo į Olandiją ir Angliją. Miesto plėtrai postūmį suteikė 1425 m. įkurtas Leveno universitetas. XVIII a. Leveno suklestėjo dėl alaus gamybos plėtros – plėtėsi 1366 m. įsteigta alaus darykla. XX a. ji tapo viena didžiausių alaus gamybos kompanijų pasaulyje; nuo 2008 m. vadinama Anheuser-Busch InBev. Ūkio raidą paspartino 1825 m. baigtas kasti Leveno–Antverpeno kanalas. Per I ir II pasaulinius karus miestas labai apgriautas, 1914 m. ir 1940 m. sudegė viena didžiausių pasaulyje Leveno universiteto biblioteka, vėliau atstatyta.

Ekonomika

Išplėtota maisto (alaus, malimo, pieno), chemijos (mineralinių trąšų, dažų), tekstilės, odos ir avalynės pramonė, mašinų gamyba. Varpų liejykla. Turizmas.

Lietuviai

Leveno universitete mokėsi žymūs lietuviai Abraomas Kulvietis, Antanas Baranauskas, Pranas Kuraitis.
2-oji Prancūzijos krepšinio lyga

Lygos vardų kaita

Honneur Ligue (1932–1949)
Excellence Ligue (1950–1963)
Nationale 2 (1964–1987)
Nationale 1B (1987–1992)
Nationale A2 (1992–1993)
Pro B (1993–dabar)
Aprelevka

Istorija

Aprelevka pradėjo kurtis 1899 m., pastačius geležinkelio stotį. Nuo 1910 iki 1997 m. čia veikė vinilinių plokštelių gamykla. 1961 m. Aprelevkai suteiktas miesto statusas.
Pulugu

Pulugu (arba Biliku) – svarbiausioji dvasia-dievybė andamaniečių pasaulėvaizdyje (Andamanų salos, Indija). Ši dvasia, įsivaizduojama tai esanti moteriška, tai vyriška, tapatinama su pražūtingu šiaurės rytų musonu.
Manoma, kad Pulugu gyvena kažkur šiaurės rytuose, įsikūręs urve ar akmeniniame name dausose. Pulugu nešąs salų gyventojams audras ir uraganus – ši dievybės griaunamoji galia aiškinama kaip Pulugu pyktis už papročių sulaužymą (pvz., negalima triukšmauti čirškiant cikadai, negalima žudyti cikados, kai kurių rūšių žuvų ir paukščių, tirpdyti bičių vaško ir kt.). Viename mite pasakojama, kad Pulugu užsiuntęs ant žmonių audrą, už tai, kad šie pabaidę cikadą jai bečirškiant. Prasikaltėliai buvę nuplauti jūron ir paversti žuvimis, o tie, kuriuos nunešusi vėtra, pavirtę paukščiais.
Kai kuriuose mituose pasakojama, kad Pulugu sukūręs pirmąjį žmogų – Tomo. Šis su savo žmona Mita išmokę žmones naudotis ugnimi, gamintis įrankius. Mituose Pulugu totemiškai siejamas su tam tikromis paukščių, žuvų, žvėrių rūšimis.
Nepanašu, kad Pulugu būtų buvęs kažkaip garbinamas – jo liūčių ir audrų buvo bandoma išvengti užkeikimais.
Holivudo šlovės alėja

Holivudo šlovės alėja (angl. Hollywood Walk of Fame) – daugiau kaip 2400 penkiakampių žvaigždžių formos keramikinių plytelių, įspaustų į šaligatvio grindinį palei penkiolika kvartalų besitęsiantį Holivudo bulvarą ir tris kvartalus besitęsiančią Vain gatvę Holivude, Kalifornijoje. Žvaigždės, tai ilgalaikiai visuomenei vieši paminklai, simbolizuojantys pasiekimus pramogų industrijoje. Žvaigždėse įamžinti įvairių asmenybių, aktorių, muzikantų, režisierių, prodiuserių, taip pat miuziklų ir teatro grupių ar fiktyvių veikėjų vardai.
Žvaigždes skiria Holivudo Prekybos rūmai, o alėją prižiūri Hollywood Historic Trust. Tai gausiai turistų lankoma vieta. 2003 m. ją aplankė per 10 mln. žmonių.

Istorija

1953 m. Holivudo Prekybos rūmų prezidentas E.M. Stiuartas (E.M. Stuart) sugalvojo idėją įkurti Šlovės alėją. 1956 m. buvo atidengtas grindinyje įspaustos mėlynos žvaigždės prototipas, kuriame buvo pavaizduota asmens (kai kurių manymu, Džono Veino) karikatūra. 1956-ųjų kovą buvo patvirtintas galutinis dizaino variantas. 1958 m. pradėti statybos darbai, kurie buvo užbaigti 1960 m. Alėja oficialiai atidengta 1960 m. vasario 8 d. Pirmojoje ilgalaikėje žvaigždėje buvo įamžintas režisierius Stenlis Krameris.
1978 m. liepą Los Andželas Holivudo šlovės alėją priskyrė prie miesto istorinių-kultūrinių paminklų.
Kontubernijus

Kontubernijus (lot. contubernium), oktetas – mažiausias Romos armijos padalinys, kuriame būdavo 8 legionieriai. Atitinka šiuolaikinės kariuomenės skyrių (angl. squad; rus. отделение)
Kontubernijui vadovaudavo dekanas (decanus). Kiekvienas oktetas turėdavo du „tarnus“, kurie prižiūrėjo okteto nešulinį mulą, aprūpindavo oktetą geriamu vandeniu. Tarnai paprastai atlikdavo ir kalvio ar dailidės pareigas.

Kontubernijus gyvendavo vienoje palapinėje. Jie būdavo apdovanojami ir baudžiami kaip vienas vienetas. Jei kontubernijaus legionierius mūšyje pasielgdavo negarbingai, kontubernijus būdavo decimuojamas.
Dešimt kontubernijų sudarydavo centuriją.
Trempinių Švč. Mergelės Marijos paveikslas

Trempinių Švč. Mergelės Marijos paveikslas buvo Trempiniuose (Kalvarijos sav.).

Istorija

Paveikslas ilgą laiką kabojo ant liepos medžio Trempinių kaime (3 varstai nuo Liubavo). Pagal kitus šaltinius, XVIII a. pab. kabojo ant šermukšnio medžio. Iš ten buvo atgabentas į Liubavo bažnyčios dešinę koplyčią. Per I pasaulinį karą kartu su bažnyčia sudegė. Pastačius naują bažnyčią, buvo padaryta paveikslo kopija, kuri taip pat labai nukentėjo per II pasaulinį karą, kai sudegė bažnyčia. Ir dabar šio paveikslo kopija blogos būklės. Per gaisrą sudegė ir bažnyčios dokumentai.

Aprašymas

Kai kurie XIX a. autoriai rašo, kad paveikslas panašus į Čenstakavos. Tačiau iš Liubavo herbo, kurį Stanislovas Augustas, patvirtindamas miesto privilegijas 1791 m., yra suteikęs Liubavui, matyti, kad paveikslas vadinamas šv. Marijos Trempiniškės. Paveikslas, kurio dydis 50×35 cm, laikomas dviejų angelų. Marija stovinti, be Kūdikio, su vainiku ant galvos, rankas sudėjusi prieš save. Panašus herbas buvo pakartotas 1847 m., kai Liubavo miesto herbo projektas buvo nusiųstas į Varšuvą patvirtinti. Paveiksle ant mėlyno dugno Marija balta, paveikslo rėmai auksiniai, angelai balti su auksuotais raudonais sparnais. Viso herbo fonas baltas. Galimas dalykas, kad šis vienintelis Lietuvos miestų herbas su Marijos atvaizdu yra stilizuotas ir neatvaizduoja tikrojo Liubavo stebuklingo paveikslo.

Paveikslo malonės

1. Ilgus metus iki 1887 m., kai buvo restauruota koplyčia, prie paveikslo kabojo medinis ramstis – raišojo stebuklingo pagijimo liudininkas. 2. 1904 m. Kalvarijos zakristijono Vincento Kašubos 2 metų dukrelė sunkiai susirgo. Kai gydytojai pranešė, kad mergaitė mirsianti, tėvai ją paaukojo Liubavo Dievo Motinai. Tai įvyko rugpjūčio 20 d. Jau lapkričio 8 d. mergaitė buvo visiškai sveika ir su motina atvyko į Liubavą padėkoti Marijai. Motina prisiekusi paliudijo apie įvykį ir Marijos pagalbą.
Estrela Clube Primeiro de Maio

Istorija

Įkurtas 1981 m. Bengelos mieste. Du kartus tapo šalies čempionais (1983 ir 1985 m.)
2018 m. liko 15–oje vietoje ir iškrito iš elito diviziono.
Namų rungtynes žaidžia Estádio Municipal Edelfride Palhares da Costa stadione.
Laurynas Mindaugas Stankevičius

Biografija

1953 m. baigė Vilniaus Antano Vienuolio vidurinę mokyklą. 1953–1957 m. studijavo Leningrado finansų ekonomikos institute.
1957 m. LSSR Finansų ministerijos ekonomistas, Etatų, Žemės ūkio finansavimo valdybų viršininkas. 1969 m. LSSR MT nuolatinio atstovo prie SSRS Ministrų Tarybos pavaduotojas. 1977 m. Valstybinio darbo komiteto pirmininko pavaduotojas. 1988–1990 m. LSSR darbo ir socialinio aprūpinimo ministro pirmasis pavaduotojas.
1990–1994 m. LR socialinės apsaugos ministro pavaduotojas, socialinės apsaugos ministras. 1994–1996 m. valdymo reformų ir savivaldybių reikalų ministras, Septintosios Vyriausybės Ministras Pirmininkas. 1996–2000 m. Seimo narys. 1998–1999 m. LR sveikatos apsaugos ministras.
Buvo SSKP narys, 1989 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys.
Žmona Irena Stankevičienė (g. 1936 m.), teisininkė, buvusi Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) teisėja. Duktė Rūta (g. 1970 m.).
Raudonasis vilkas

Išvaizda

Raudonasis vilkas, pagal kūno sandarą, turi bendrų bruožų su hieniniu šunimi, nors iš išvaizdos visai į jį nepanašus. Kailis gali būti įvairių spalvų, priklausomai nuo porūšio, tačiau dominuoja rausvai ruda spalva. Ausys apvalios, uodega ilga, pūkuota. Kiek skiriasi Kinijoje ir Indijoje gyvenantys vilkai: kiniškasis vilkas turi tamsesnį ir tankesnį kailį
Teisinė priemonė

Teisinė priemonė - socialinio poveikio priemonė.
XIV Europos futbolo čempionato atranka/E grupė

XIV Europos futbolo čempionato atrankos E grupės rezultatai.