google/wiki40b huggingface dataset:
Erzurumas

Istorija

Miestas senovėje priklausė Armėnijai ir vadinosi Karinu (arm. Կարին). Bizantijos laikais vadinosi Teodosiopoliu (lot. Theodosiopolis). XI a. užėmė musulmonai. 1829 m. Erzurumą užėmė Rusija, bet vėliau grąžino Osmanų imperijai.
Neprievalgis

Nepakankama mityba, arba neprievalgis – būklė, kai žmogaus mityboje trūksta arba yra perteklinis kiekis vieno ar kelių maistinių medžiagų, dėl ko kyla sveikatos problemų. Gali trūkti kalorijų, baltymų, angliavandenių, vitaminų ar mineralinių medžiagų. Maistinių medžiagų trūkumas vadinamas mitybos nepakankamumas, per didelis gavimas – pertekline mityba. Neprievalgio terminu dažniausiai apibūdinama nepakankama mityba, kuomet žmogus negauna pakankamo kiekio kalorijų, baltymų ar mikroelementų. Tokiu atveju, jei neprievalgis patiriamas moteriai būnant nėščiai ar vaikui iki dviejų metų, tai gali sukelti fizinio ir protinio vystymosi problemų. Dėl itin nepakankamos mitybos, t. y., badaujant, gali pasireikšti tokie simptomai: mažas ūgis, liesas kūnas, labai menkas energingumas, paburkusios kojos ir pilvas. Neprievalgį nuolat patiriantieji taip pat yra neatsparūs infekcijoms ir dažnai kenčia nuo hipotermijos. Mikroelementų trūkumo simptomai skiriasi priklausomai nuo mikroelemento, kurio trūksta.
Neprievalgis beveik visuomet pasireiškia dėl pakankamos kokybės maisto nebuvimo.
Neprievalgis įprastesnis besivystančioms valstybėms. Kai kurioms grupėms neprievalgis pasireiškia dažniau, pvz., nėščioms ir krūtimi maitinančioms moterims, vaikams iki penkerių metų ir vyresnio amžiaus žmonėms. Vyresnio amžiaus žmonių atveju neprievalgio pasireiškimas įprastesnis dėl fizinių, psichologinių ir socialinių faktorių.

Poveikis

Neprievalgis padidina infekcijų ir infekcinių ligų rizika. Vidutinio lygio neprievalgis silpnina imuninę sistemą, pvz., tai gali būti lemiamas veiksnys tuberkuliozės išsivystymui. Baltymų, energijos ar tam tikrų mikroelementų (geležies, cinko, vitaminų) trūkumas padidina jautrumą infekcijoms. Dėl neprievalgio lengviau plinta ŽIV - didėja tikimybė, kad virusas bus perduotas vaikui iš motinos, lengviau replikuosis. Bendruomenėse, kenčiančiose nuo geriamo vandens stygiaus, kyla papildomi iššūkiai. Mažas energijos kiekis ir pablogėjusi smegenų funkcija apsunkina nuo to paveiktų žmonių galimybes susirasti maisto, užsidirbti ar įgyti išsilavinimą.
Dėl vitaminų stygiaus išsivysto tokios ligos, kaip skorbutas ir rachitas.
Baltymų-kalorijų stygius gali sukelti protinį atsilikimą, jei tokį stygių kenčia vaikas ar vaisius nuo trečio trimestro iki dvejų metų amžiaus.
Leszek Engelking

Lešekas Engelkingas (lenk. Leszek Engelking, g. 1955 m. vasario 2 d. Bytome, Aukštutinėje Silezijoje) – lenkų poetas, prozininkas, vertėjas, literatūrologas ir literatūros kritikas.
Slovakijos futbolo varžybos 1971–1972 m.

1971–1972 m. pirmenybės

Slovakijos komandos dalyvavo Čekoslovakijos čempionate.
Valius Ąžuolas

Biografija

1998 m. baigė Kruopių vidurinę mokyklą.
1997–2016 m. ūkininkas.
2011–2016 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys.  Nuo 2016 m. Seimo narys.
Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Akmenės rajono skyriaus narys.
Lietuvos jaunųjų ūkininkų sąjungos tarybos narys, Žemės ūkio rūmų prezidiumo narys, Ūkininkų sąjungos narys, Kruopių bendruomenės narys
Žmona Sandra, vaikai Ignas, Marta.
Riaženka

Riaženka (ukr. ряжaнка, rus. ряженка) – raugintas pieno produktas iš ukrainiečių virtuvės, gaminamas iš šutinto karvės pieno rauginant pienarūgščio rūgimo bakterijomis. Rauginama termofiliniais pienarūgščio rūgimo streptokokais ir grynu bakterijų Lactobacillus delbrueckii subsp. bulgaricus raugu 3-6 valandas. Paruošta riaženka būna gelsvai rudokos spalvos, su tradiciniu rūgštaus pieno skoniu. Riaženka gali būti laikoma vienu iš jogurto atmainų.
Iš riaženkos galima gaminti gėrimą lasi.
Panašūs gėrimai yra varenecas (rus. варенец) ir tiurkų katykas (rus. катык).
Atakamos druskožemis

Atakamos druskožemis (isp. Salar de Atacama) – druskožemis Pietų Amerikoje, Čilėje, Atakamos dykumoje, 55 km į pietus nuo San Pedro de Atakamos miestelio. Didžiausias druskožemis Čilėje ir antras didžiausias pasaulyje (po Salar de Ujūnio Bolivijoje). Plotas ~3000 km². Tęsiasi iš šiaurės į pietus daugiau nei 100 km. Vidutinis aukštis – 2300 m virš jūros lygio. Iš visų pusių apsuptas kalnų. Rytuose – pagrindinis Andų kalnagūbris, vakaruose – Domeikos kalnagūbris. Lygumą supa dideli ugnikalniai, tarp jų – Likankaburas, Akamaračis, Aguas Kaljentes ir Laskaras. Pastarasis yra aktyviausias Čilės ugnikalnis. Dalį lygumos užima Los Flamencos rezervatas.

Naudingosios iškasenos

Atakamos druskožemyje, po kietai slūgsančiu natrio chloridu, yra dulkių slepiamo negilaus vandens pėdsakų. Didžiausiame Čilės druskos telkinyje slūgso ir pilkojo gipso klodai, yra lagūnos dydžio paviršinių ežerėlių. Preliminariais skaičiavimais, Atakamos druskožemyje yra apie 27 procentus pasaulinių ličio atsargų.

Charakteristika

Nepaisant didžiulio šio regiono druskingumo ir svilinančios saulės, lygumoje telkšo virtinė pelkynų – čia prisitaikę augti keletas itin ištvermingų augalų, pavyzdžiui, medicinoje vartojama žolė Ephedra breana ir tik čia augantis žemaūgis cachiuyo krūmas – savo aplinkoje glaudžia neįtikėtinai daug įvairių gyvūnų, nuo Čilės flamingų ar Andų žąsų iki prijaukintų lamų ar jų laukinių giminaičių – guanakų. Sausame ore yra tiek mažai skraidančių dalelių, kad nevėjuotą dieną matomumas būna stebinantis: galima matyti 80 kilometrų plynę.
Altyn Asyr FK

Istorija

Klubas įkurtas 2008 m. Iš karto buvo leista žaisti elito divizione. Jau 2009 m. iškovojo futbolo taurę. 2010 m. tapo vicečempionais.
2014, 2015, 2016, 2017 ir 2018 m. tapo šalies čempionais.
Johannes Thienemann

Johanas Tynemanas (vok. Johannes Thienemann; 1863 m. lapkričio 12 d. – 1938 m. balandžio 12 d.) – vokiečių ornitologas, vienas paukščių žiedavimo pradininkų, Rasytės paukščių stebyklos, pirmos tokios įstaigos pasaulyje, įkūrėjas.

Biografija

Johanas Tynemanas gimė Gangloffsömmern miestelyje (Tiuringija, Vokietija). Studijavo teologiją.
1896 m. buvo paskirtas į Rasytę pastoriumi.
Jo siūlymu 1901 m. Rasytėje buvo įkurta pirmoji pasaulyje paukščių migravimo tyrimo ir žiedavimo stotis – Rasytės paukščių stebykla (vok. Vogelwarte Rossitten). J. Tynemanas tapo jos vadovu, vadovavo jai iki 1929 m.
Mirė 1938 m. balandžio 12 d. būdamas 74 metų. Palaidotas Rasytės (dabar Rybačis) kapinėse.

Mokslinė veikla

Dar studijuodamas domėjosi gamtos mokslais. Atvykęs į Rasytę visą savo gyvenimą paskyrė Kuršių nerijos gamtos tyrimams. Pirmasis įvertino Kuršių neriją kaip paukščių perskridimo taką.
Pirmasis įvertino Kuršių neriją kaip paukščių perskridimo taką, tad pasiūlė Rasytėje įkurti paukščių stebėjimo stotį.
1903 m. Rasytėje pradėjo žieduoti paukščius. J. Tynemanas vedė paukščių stebėjimo knygas, rašė dienoraščius.
1927 m. vokiečių k. išleido pirmąją knygą apie Nerijos gamtą, praskrendančius paukščius. Knyga parašyta pagal J. Tynemano dienoraščius ir atsiminimus, nesinaudojant jokia literatūra. 1928 m. vokiečių k. išėjo šios knygos antrasis, papildytas leidimas. Čia yra žinių apie Klaipėdos krašto briedžius ir kt. gyvūnus. Šios knygos iki šiol į lietuvių k. neišverstos.
Labai dideli J. Tynemano nuopelnai paukščių migravimo tyrimus išplėtojant visoje Europoje. Rasytės stotis kartu su Helgolando ornitologine stotimi pradėjo leisti žurnalą „Vogelzug“ ('Paukščių traukimas'). 1930 m. stotis išleido pirmąjį paukščių migravimo atlasą, o 1931 m. knygą apie paukščių traukimą.

J. Tynemanas paskelbė apie 50 moksl. straipsnių.
Buvo prisijaukinęs sakalus, propagavo medžioklę su sakalais. Stebėjo ir pirmasis išsamiai aprašė, kaip kuršiai gaudo ir vartoja maistui kovus.
Buvo Kaizerio Vilhelmo mokslų rėmimo draugijos narys.

Ryšiai su Lietuva

J. Tynemaną nuoširdus bendradarbiavimas ir artimi bičiuliški ryšiai siejo su prof. T. Ivanausku. Apie tai J. Tynemanas rašė ir savo ataskaitose.
Birutė Prašmutaitė

Birutė Prašmutaitė (g. 1956 m. sausio 29 d. Melburne, Australija), pianistė, vargonininkė, dainininkė, chorvedė.

Biografija

Nuo septynerių metų privačiai mokėsi skambinti fortepijonu pas pedagogę Verą Porter, vėliau ketverius metus mokėsi dainuoti Smith Melba konservatorijoje pas pedagogą Dougą Ashtoną. Lankė Švč. Marijos pradžios mokyklą ir Švč. Jėzaus Širdies mergaičių gimnaziją. 1982 m. baigė Latrobe universitetą Melburne, kur įgijo matematikos ir psichologijos mokslų bakalauro laipsnį.
Nuo 1980 m. dirbo įvairiose Viktorijos valstijos įstaigose. Kadangi iš mažens mėgo muziką, nuo 13 metų pradėjo giedoti parapijos chore, dainavo dviejuose gimnazijos choruose ir universiteto chore. Apie dešimt metų dainavo mergaičių ansamblyje „Dainava“, nuo 1989 m. dainuoja lietuvių folkloro ansamblyje „Melburno kaimo dainininkai".
Nuo 1977 m. kaip dirigentė ir vargonininkė pavaduodavo Melburno parapijos choro vadovą.
Nuo 1974 m. pradėjo dainuoti Melburno „Dainos sambūrio“ chore ir jam akompanuoti, o nuo 1978 m. ir diriguoti. 1980–1990 m. buvo šio choro dirigentų padėjėja, nuo 1991 m. meno vadovė ir dirigentė. Choras gieda Svč. Mergelės Jūrų Žvaigždės bažnyčioje, koncertuoja Australijos lietuvių kolonijose, rengia metinius ir jungtinius koncertus su lietuvių, latvių ir estų meno mėgėjų kolektyvais bei solistais. Tuose koncertuose choras pasirodo kaip mišrusis (40 dalyvių) ir su atskiromis vyrų bei moterų chorų grupėmis. Dalyvauja tradicinėse Australijos lietuvių dainų šventėse. 1978 m. dalyvavo JAV ir Kanados lietuvių 5-ojoje dainų šventėje Toronte, 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėse Kaune ir Vilniuje, koncertavo Trakuose. „Dainos sambūris" populiarina lietuvių kompozitorių dainas ir stambesnius užsienio klasikų kūrinius bei bažnytinę muziką.
B. Prašmutaitė yra jau dešimties Australijos lietuvių dainų švenčių organizatorė, muzikos vadovė ir dirigentė, 1983 m. VI JAV ir Kanados lietuvių dainų šventės Čikagoje ir 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventės Vilniuje dirigentė. Dirba daug visuomeninių darbų, priklauso įvairioms organizacijoms: Australijos LB narė, 1983–1984 ir 1995–1996 m. valdybos narė, nuo 1983 m. Jaunimo reikalų vadovė, nuo 1995 m. vicepirmininkė kultūros reikalams. Buvo Australijos Lietuvos jaunimo sąjungos pirmininkė, dalyvavo Pasaulio lietuvių jaunimo kongrese Pietų ir Siaurės Amerikoje bei Australijoje. Dalyvauja Lietuvių skautų veikloje ir rašo spaudoje, apdovanota Skautų medaliais bei kitokiais atžymėjimo ženklais.
Rūta Cirtautaitė

Biografija

1978 m. baigė Klaipėdos pedagoginę mokyklą, darželio auklėtoja, 1983 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, ikimokyklinio ugdymo ir psichologijos dėstytoja, 1995 m. baigė Klaipėdos universiteto Kvalifikacijos kėlimo institutą, pradinių klasių mokytoja, 2006 m. Kauno technologijos universitete baigė viešąjį administravimą.
1978 m. Kretingos „Žibutės“ vaikų darželio auklėtoja. 1983 m. Klaipėdos rajono švietimo skyriaus inspektorė metodininkė, Klaipėdos universiteto dėstytoja, Gargždų vidurinės mokyklos mokytoja, Klaipėdos Pamario vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotoja ugdymui, Gargždų miesto seniūnijos seniūnė, 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Klaipėdos rajono savivaldybės mero pavaduotoja. 
1984 m. SSKP narė, 1990 m. LDDP, 2007 m. partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai narė. 2003–2007 m. (partijos Lietuvos krikščionys demokratai sąraše), 2007–2011 m. (Tėvynės sąjungos sąraše) ir nuo 2011 m. Klaipėdos rajono savivaldybės tarybos narė.
Keip Bretono sala

Keip Bretono sala (pranc. île du Cap-Breton, angl. Cape Breton Island) yra rytų Kanadoje, Naujosios Škotijos provincijoje, Atlanto vandenyne, prie Šv. Lauryno įlankos žiočių. Plotas 10311 km² (18-a pagal dydį Kanadoje). Pietuose Kanso sąsiauriu atskirta nuo Naujosios Škotijos pusiasalio (tačiau sujungta tiltu). Šiaurėje Kaboto sąsiauriu atskirta nuo Niufaundlando salos, vakaruose Norttamberlendo sąsiauriu atskirta nuo Princo Edvardo salos. Saloje vyrauja aukštumos, iškylančios iki 532 m aukščio. Didelę Keip Bretono salos dalį užima Bras d'Or ežeras. Vyrauja spygliuočių miškai. Saloje yra Keip Bretono aukštumų nacionalinis parkas. 147,5 tūkst. gyventojų (2001 m.). Verčiamasi daugiausia žvejyba. Svarbiausia gyvenvietė – Gleis Bėjus.
Mažoji tarybinė enciklopedija

Mažoji tarybinė enciklopedija, MTE (rus. Малая советская энциклопедия (МСЭ)) – vidutinės apimties visuotinė enciklopedija.

Leidyba

Mažąją tarybinę enciklopediją parengė spaudai bei išleido leidykla „Tarybinė enciklopedija“.
Šareikiškiai

Istorija

1698 m. kaimas minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje de Szereykiszki.
Katniava

Lietuviai

Apylinkių gyventojai XVI a. – XIX a. pirmoje pusėje buvo daugiausia lietuvininkai. Vokiečių kolonistų bažnytkaimyje padaugėjo ir apylinkėse atsirado per XVIII a. pirmosios pusės kolonizaciją. Apie 1562 m. greta piliakalnio pastatyta nauja bažnyčia. Pamaldos lietuvių kalba laikytos iki 1905 m. Dėl germanizacijos XIX a. viduryje lietuvininkais užsirašė tik apie 1/4 gyventojų.

Žymūs žmonės

Katinavoje gimė lietuvių raštijos darbuotojai: 1675 m. – filologas Pilypas Ruigys, apie 1684 m. – Jonas Šulcas, kunigavo: 1633–1662 m. – Jonas Kleinas (apie 1605–1662 m.), 1659–1661 m. – Ernestas Dicelijus, 1662–1673 m. – kalbininkas Teofilis Gotlybas Šulcas, 1882–1903 m. – Kristijonas Polis.
Antanas Maciulevičius (1948)

Biografija

Gimė 1948 m. gegužės 3 d. Darsūniškyje, Kaišiadorių rajone, miškininko tremtinio Alberto Maciulevičiaus šeimoje. Brolis – aviatorius Rimvydas Maciulevičius.
Baigė Darsūniškio aštuonmetę mokyklą. Šeimai persikėlus į Švenčionių rajoną, mokėsi Švenčionėlių vidurinėje mokykloje. 1982 m. baigė režisūros fakultetą Maskvos VGIK. Buvo Juozo Miltinio auklėtinis, baigė jo dramos studiją.
A. Maciulevičius ne tik dirba režisieriaus darbą, bet ir savo unikalią patirtį perteikia vaikams bei jaunimui paties įkurtoje Kūrybinių galių ugdymo studijoje „Kastalija“.
Joje mokiniai  užsiima savikūra ir savišvieta.
Prancūzijos policijos laipsniai

Prancūzijos policijos laipsniai – asmeninių laipsnių sistema, naudojama Prancūzijos nacionalinėje policijoje.
Nacionalinės policijos personalas pagal laipsnių lygį skirstomas į tris korpusus.
Rēzeknes BJSS

Istorija

Klubas įkurtas 2011 m. Rezeknės mieste. Tai miesto futbolo akademijos ir vaikų ir jaunimo sporto mokyklos komanda, kuri eilę metų žaidžia Latvijos futbolo pirmojoje lygoje.
Geriausias pasiekimas, kai 2014 m. klubas Pirmojoje lygoje užėmė antrąją vietą.
2017 m. klubas licencijavosi Pirmos lygos pirmenybėms.
Peter Stephan Zurbriggen

Peteris Stephanas Zurbrigennas (g. 1943 m. rugpjūčio 27 d. Brige, Šveicarijoje) – Romos Katalikų bažnyčios arkivyskupas, Šventojo Sosto Apaštališkasis Nuncijus Lietuvoje, Latvijoje ir Estijoje.
1969 m. spalio 10 d. įšventinas į kunigus. Turi Kanonų teisės daktaro laipsnį. Šventojo Sosto tarnyboje pradėjo darbuotis 1975 m. kovo 5 d. Dirbo Popiežiaus atstovybėse Bolivijoje, Vokietijoje, Urugvajuje, Prancūzijoje, PAR ir Indijoje. 1993 m. lapkričio 13 d. buvo paskirtas Apaštaliniu Delegatu Mozambikui. 1996 m. vasario 22 d. pakeltas Apaštaliniu Nuncijumi Mozambike. 1998 m. birželio 13 d. paskirtas Apaštaliniu Nuncijumi Gruzijoje, Armėnijoje bei Azerbaidžane. 2001 m. rugpjūčio 15 d. paskirtas Apaštaliniu Nuncijumi Baltijos šalyse.
P. S. Zurbriggenas moka vokiečių, italų, ispanų, anglų ir prancūzų kalbas. Gali skaityti ir lietuviškai.
Kadžaranas

Istorija

Vietovėje žmonių gyventa 3–2 tūkstantmetyje pr. m. e. Pirmoji vario kasykla buvo pastatyta 1850 m. ir veikė iki 1910 m. Atradus didžiulius vario telkinius 1930 m., Tarybų Sąjungos vyriausybė pastatė vario-molibdeno gamyklą, kuri buvo eksploatuojama iki 1952 m. Tuo metu buvo viena didžiausių įmonių SSRS.
Petras Gailiūnas

Biografija

1937 m. baiges Šakių gimnaziją, stojo į Karo mokyklą, o 1938 m. įstojo į Lietuvos veterinarijos akademiją. Studijų metais dalyvavo studentų ateitininkų korporacijos „Gaja“ veikloje.
Sovietų okupacijos metais įsitraukė į Lietuvos aktyvistų fronto (LAF) veiklą, dalyvavo 1941 m. birželio sukilime, vėliau dirbo LAF štabe propagandos skyriaus vadovu.
Vokiečiams LAF uždraudus, jo dalyviai tęsė veiklą pogrindžio sąlygomis. Jų suformuotame Lietuvių fronte Petras Gailiūnas kurį laiką buvo organizacinio skyriaus vadovu, tvarkė pogrindinio laikraščio „Į laisvę“ ir kitų Lietuvių fronto leidinių platinimo reikalus.
1943 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, dirbo jos Farmakologijos instituto asistentu. 1943 m. - veterinarijos daktaras.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją, vertėsi privačia praktika, buvo mėsos priežiūros inspektorius. 1949 m. persikėlė į JAV, dirbo JAV veterinarijos žinyboje, 1961 – 1971 m. dirbo Gyvulių ligų tyrimo laboratorijoje Grynporte.

Mokslinė veikla

Įrodė, kad snukio ir nagų ligą sukeliantis virusas išsilaiko plaukuotoje galvijų odoje ir joje sukelia mikroskopinių pažeidimų. Paskelbė daugiau kaip 40 mokslinių darbų iš veterinarijos virusologijos.
Aleksandras Holovčinskis

Biografija

Lietuvos kunigaikščių Holovčinskių (Riurikaičiai) giminės atstovas, herbo „Łabędź“ savininkas. Kunigaikščio Jaroslavo Jaroslavičiaus Holovčinskio (?–1622) nuo santuokos su Konstancija Chodkevičiūte sūnus. Brolis – Mstislavlio kaštelionas Konstantinas (?–1620).
Dalyvavo ATR-Maskvos kare, Smolensko kampanijoje 1609 metais, dalyvavo taikos derybose su Maskvos pasiuntiniais 1615 metais. Iš stačiatikybės perėjo į katalikybę.
1602 metais kunigaikštis Aleksandras Holovčinskis gavo valdyti Lydos seniūniją, 1604 metais tapo Žemaitijos kaštelionu.
1614 metais Aleksandras Holovčinskis gavo Mstislavlio vaivados pareigybę, o 1616 metais įsigijo Vilkijos seniūniją.
1617 metų gegužį kunigaikštis Aleksandras Holovčinskis mirė.
LSDP Rokiškio rajono skyrius

LSDP Rokiškio rajono skyrius – Lietuvos socialdemokratų partijos vietinė organizacija, veikianti Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje.

Istorija

Rokiškio socialdemokratai turi senas tradicijas. Pirmosios organizacijos pradėjo steigtis 1893 m. Rokiškėnai aktyviai dalyvavo 1905–1907 m. revoliuciniuose įvykiuose.
Organizacija atkurta 1990 m. 2001 m. susijungė su LDDP Rokiškio skyriumi.
CF Atlètic Amèrica

Istorija

Klubas įkurtas 2015 m. Tais pačiais metais debiutavo antros pakopos pirmenybėse, jose užėmė 7 vietą. Kitais metais buvo treti.

Sudėtis

Nežinoma.
Malajos Federacija

Raida

1946 m. balandžio 1 d. Britai įkūrė Malajos Sąjungą, suvienydami į ją smulkias feodalines valdas, stipriai apribodami sultonų teises. Tai sukėlė didžiumos gyventojų dalies, etninių malajų, pasipriešinimą. Dėl to kolonijoje strigo sprendimų priėmimas, o išsakytos idėjos nebuvo įgyvendintos. 1948 m. buvo ryžtasi pritaikyti federatyvinį valdymą, suteikiant atskiriems sultonatams daugiau autonomijos, sugrąžinti sultonams dalį jų teisių. Taip buvo įkurta Malajos Federacija.
1957 m. Federacija gavo nepriklausomybę, tačiau liko Tautų Sandraugoje. 1963 m. prie Malajos Federacijos prisijungė kitos britų kolonijos regione: Saravako kolonija, Singapūro kolonija ir Šiaurės Borneo. Daugiau nei dvigubai teritoriškai išaugusi valstybė buvo pervardinta Malaizija.
Vygaudas Ušackas

Biografija

Senelis Adomas Ušackas buvo Bajoriškių dvaro savininkas, valdė per 135 hektarus žemės, kurioje augino javus. 1941 m. birželio 14 d. jį su žmona Teofile, dukra Irena ir sūnumi Raimundu, būsimo diplomato tėvu, ištrėmė į Sibirą. 1946 m. grįžusi į Lietuvą šeima apsistojo Ukmergėje, Užupio rajone, o Vygaudo tėvai išvažiavo į Skuodo rajoną. 
1982 m. baigė Skuodo 2-ąją vidurinę mokyklą. Vietinėje roko grupėje grojo mušamaisiais. Neįstojęs į teisę dirbo dažytoju. 1983-1985 m. atliko tarnybą sovietinėje armijoje Karagandoje (Kazachstanas). 1985-1990 m. studijavo VU Teisės fakultete, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1990 m. vienas Vilniaus universiteto Studentų atstovybės atkūrėjų ir pirmasis jos prezidentas. 1990 m. stažavosi Oslo universitete (Universitetet i Oslo, Norvegija), politikos mokslų ir tarptautinės ekonomikos srityje, 1991 m. Orhuso universitete (Aarhus Universitet, Danija) politikos mokslų srityje.
1991–1992 m. LR užsienio reikalų ministerijos (URM) Vakarų Europos šalių skyriaus II-asis sekretorius. 1992–1996 m. LR misijos prie Europos Bendrijos ir NATO patarėjas. 1996–1999 m. URM politikos departamento direktorius. 1999–2000 m. užsienio reikalų viceministras. 2000–2001 m. vyriausiasis derybų dėl įstojimo į ES derybininkas, ambasadorius ypatingiems pavedimams.  2001–2006 m. LR nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius JAV ir Meksikoje, 2006–2008 m. Jungtinėje Karalystėje.  2005 m. vienas projekto „Misija Sibiras“ iniciatorių.
Nuo 2008 m. gruodžio 4 d. Andriaus Kubiliaus Vyriausybėje – LR užsienio reikalų ministras.  2010 m. sausio 21 d. iš šio posto atsistatydino, po to, kai prezidentė Dalia Grybauskaitė pareiškė nepasitikėjimą juo, konstatavusi, kad „ministras negali turėti asmeninės užsienio politikos ir ją vykdyti nederindamas su valstybės vadove, o kartais ir su ministru pirmininku“.  Nuo 2010 m. balandžio mėn. TS-LKD narys.  2010–2013 m. ES specialusis įgaliotinis ir Bendrijos misijos vadovas Afganistane. Nuo 2013 m. rugsėjo mėn. iki 2017 m. spalio mėn. ES atstovybės Rusijos Federacijoje vadovas.  2017-2018 m. Kauno technologijos universiteto Europos instituto direktorius.
Moka rusų, anglų ir prancūzų kalbas.
Su žmona Loreta (g. 1966) susipažino „Atgimimo“ redakcijoje. Vaikai: Raimundas (g. 1991), Paula (g. 1993).
Alytaus Šv. Kazimiero bažnyčia

Istorija

Medinė Šv. Kazimiero bažnyčia pastatyta 1670 m. Po 1703 m. jau neminima. 1891 m. pastatyta stačiatikių Alytaus tvirtovės katedra. Po Pirmojo pasaulinio karo, ji perduota katalikams. Joje įrengta Šv. Kazimiero filinė bažnyčia. Tuomet ji buvo kariuomenės įgulos bažnyčia. Po Antrojo pasaulinio karo uždaryta, 1990 m. vėl grąžinta katalikams.

Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, vienanavė.
Gal Fridman

Biografija

1996 m. sportininkas laimėjo bronzos medalį 1996 m. Atlantos olimpiadoje. Nepaisant sėkmės pirmoje savo olimpiadoje Fridman nepavyko patekti į 2000 m. olimpines žaidynes. Fridman tapo pirmuoju ir lygi šiol vieninteliu Izraelio aukso medalininku olimpinėse žaidynėse. 1995–1997 m. ir 2002 m. Europos čempionato prizininkas. 2002 m. sportininkas tapo pasaulio čempionu. 2004 m. olimpiadoje sportininkas laimėjo dvi iš vienuolikos regatų ir galutinėje įskaitoje pelnė aukso medalį. 2005 m. Fridman laimėjo aukso medalį Izraelio dviračių sporto čempionate. 2008 m. sportininkui nepavyko patekti į olimpines žaidynes.
Lietuvos dviračių sporto federacija

Lietuvos dviračių sporto federacija – pagrindinė šalies dviračių sporto organizacija. Būstinė – Žemaitės g. 6, Vilnius.

Istorija

Lietuvos dviračių sporto federacija įkurta 1922 m.
1991 m. LDSF atgavo narystę Tarptautinėje dviračių sporto sąjungoje. Šiuo metu federacija jungia 28 dviračių sporto klubus.
2015 m. įkurta pirmoji Lietuvoje profesionali dviračių sporto komanda „Staki–Baltik vairas“.
NSTC FC

Istorija

Dar žinoma kaip Lukuang FC arba Taivano Armijos futbolo komanda.
2018 m. žaidė aukščiausioje šalies lygoje, bet iš jos iškrito.
Imbarės akmuo su dubenėliu

Akmuo

Riedulys rausvo stambiagrūdžio granito, netaisyklingos formos, apdorotas žmogaus, pailgas šiaurės – pietų kryptimi, 2,8 m ilgio, 2,2 m pločio ir 1,05 m aukščio. Akmens šiaurės rytinė dalis nuskelta, o viršutinė plokštuma gludinta. Arčiau rytinio jos krašto yra 5 cm skersmens ir iki 1 cm gylio dubenėlis. Akmuo apkerpėjęs ir apsamanojęs.
Apeiginis akmuo guli Imbarės piliakalnio priešpilio šiaurės vakarinėje papėdėje. 160 m į pietvakarius nuo jo, pietvakarinėje piliakalnio papėdėje iš žemės kyšo akmuo nulyginta viršutine plokštuma, ženklinantis buvusią pagonių šventvietę.

Tyrimai

Akmenį kaip kultūros paveldo objektą 2013 m. išaiškino ir žvalgė Arūnas Strazdas (Kultūros paveldo centras).