google/wiki40b huggingface dataset:
Poliucija

Poliucija (lot. pollutio – ištepimas) – viena iš ejakuliacijos formų – nevalingas sėklos išsiveržimas nakties ar (rečiau) dienos metu, nesusijęs su sueitimi ar masturbacija. Dažniausiai pasitaiko paauglystėje, nors būna ir vyresniame amžiuje (ypač dėl lytinio susilaikymo). Kartais sąlygojama erotinių sapnų. Naktinės poliucijos metu prabundama ne visada.
Poliucijų atsiradimas pas paauglį reiškia tam tikrą lytinę brandą. Tai yra normalus fiziologinis reiškinys, pasireiškiantis įvairiu dažnumu (ne dažniau kaip 2 kartus per savaitę).
Manoma, kad pagrindinė poliucijos biologinė reikšmė – pašalinti fiziologines lytinio susilaikymo pasekmes (spermos perteklių).
Dieninės poliucijos dažniausiai ištinka esant erotinėms fantazijoms, kartais – dėl atsitiktinių prisilietimų dubens srityje ar kitose kūno vietose (ypač – prisilietus partnerei/-iui), tam tikrai lytinei veiklai – bučiuojantis, apsikabinus ir pan. Retai poliucijos pasitaiko esant nuolatinei transporto vibracijai (pvz., vairuotojams), pažvelgus iš didelio aukščio, staiga išsigandus ir kt.
Poliucijas reikėtų atskirti nuo priešankstinės ejakuliacijos, kuri įvyksta numatomos sueities sąlygomis (prieš įkišant varpą į makštį). Poliucijų priežastys – daugiausia fiziologinės, tuo tarpu priešlaikinės ejakuliacijos – psichologinės.
Andrzej Olechowski

Biografija

Baigė ekonomikos studijas Varšuvos planavimo ir statistikos institute, 1979 m. čia apsigynė ekonomikos mokslų daktaro disertaciją. 1973–1978 ir 1982–1984 m. dirbo Jungtinių Tautų prekybos ir plėtros konferencijos {UNCTAD} sekretoriate Ženevoje, 1978–1982 m. buvo Kainų ir užsienio prekybos instituto Analizės ir prognozių skyriaus vedėjas. 1985–1987 m. dirbo Pasaulio banke, vėliau – LLR Užsienio prekybos ministerijoje ir Nacionaliniame banke.
1992 m. vasario – birželio mėn. buvo finansų ministras Jano Olševskio vyriausybėje. 1993 m. spalio mėn. – 1995 m. kovo mėn. V.Pavliako vyriausybėje buvo užsienio reikalų ministras. 1992–1993 ir 1995 m. buvo Prezidento L.Valensos patarėjas ekonomikos klausimais.
Buvo iškėlęs savo kandidatūrą 2000 m. Lenkijos prezidento rinkimuose. Juose surinko 17 % balsų ir užėmė antrąją vietą (rinkimus jau pirmame ture laimėjo Aleksandras Kvasnevskis). 2001 m. A.Olechovskis kartu su D.Tusku ir M.Plažinskiu įkūrė politinę partiją Piliečių platforma.
2010 m. Lenkijos prezidento rinkimuose A.Olechovskis surinko 242 439 balsų (1,44 %) ir užėmė šeštąją vietą.
Šiuo metu yra kelių tarptautinių korporacijų (Goldman Sachs, Citibank) direktorių tarybos narys.
Šveicarijos transportas

Būdama Europos centre, Šveicarija turi tankų kelių ir geležinkelių tinklą. Šveicarijos Alpės yra svarbus Europos transportavimo maršrutas, kadangi Alpės skiria Šveicariją nuo kai kurių iš jos kaimynų. Kalnų geležinkelių maršrutai prasidėjo veikti nuo 1882 – Gotthard Geležinkelio Tunelis. Šis tunelis dar yra veikiantis. Šveicarijos kelių tinklas yra finansuojamas iš transporto priemonių mokesčių. Norint naudotis Šveicarijos automagistralėmis, reikia pirkti vinjetes (kelių mokesčio lipdukus) – kurios kainuoja 40 Šveicarijos frankų. Šveicarijos automagistralių tinklas yra 1 638 km ilgio (2000). Tai viena tankiausių automagistralių sistema pasaulyje.
Ciuricho oro uostas yra Šveicarijos didžiausias oro uostas, kuris aptarnauja 20,7 milijonus keleivių (2007). Antras pagal dydį oro uostas, Ženevos oro uostas, aptarnauja 10,8 milijonų keleivių.

Keliai

Šveicarija turi dviejų juostų nacionalinių kelių tinklą. Šitie keliai paprastai neturi skiriamosios juostos. Dvi svarbiausios automagistralės yra A1 , prasidedanti šiaurrytinėje Šveicarijoje, Sankt Galeno kantone ir besitęsianti iki Ženevos pietvakarių Šveicarijoje, ir A2, einanti nuo Bazelio šiaurvakarinėje Šveicarijoje iki Čiaso pietų Šveicarijoje, Tičino kantone, pasienio su Italija. Šveicarijos automagistralėse didžiausias leidžiamas greitis – 120 km/h.

Konstrukcija

Šveicarijoje nepraktiška naudoti kelio numerius: vietoj to geriau laikytis didžiausio miesto, kuris yra numatomoje tikslo srityje; taip yra todėl, kad eismo ženklai rodo miesto pavadinimus daug pastebimiau negu Vokietijoje ir rodo kelio numerį mažiau pastebimai ir mažiau dažnai.

Istorija

Trumpas automagistralės ruožas aplink Liucerną buvo nutiestas 1955 metais. 1964 m. magistralė buvo pastatyta tarp Lozanos ir Ženevos. Berno – Lenzburgo autostrada buvo iškilmingai atidaryta 1967 m.

Tankumas

Šveicarijos automagistralių tinklas turi 1 638 km ilgį (2000). Šveicarijos automagistralių tinklas dar nėra užbaigtas; prioritetas buvo duotas svarbiausiems maršrutams, ypač šiaurės – pietų ir vakarų – rytų kryptims. Šveicarijos automagistralės labai dažnai turi pagalbinę juostą (išskyrus tuneliuose).

Kelių mokesčiai

Šveicarijos automagistralėse yra reikalinga vinjetė (kelių mokesčio lipdukas), kuri kainuoja 40 Šveicarijos frankų. Mokesčiai tam tikrų kelių, tunelių ar tiltų naudojimui negali būti pakelti pagal Šveicarijos konstituciją.
Androgenai

Androgenai – vyriškieji lytiniai hormonai (testosteronas ir jo skilimo junginiai androsteronas, androstendionas, dihidrotestosteronas ir kt.), kuriuos gamina sėklidės, antinksčių žievė ir kiaušidžių stroma. Androgenai gaminami iš cholesterolio. Kraujyje androgenai dažniausiai būna susijungę su plazmos baltymais, ir tai užkerta kelią per didelei moters androgenizacijai (vyriškų požymių pasireiškimui) bei apsaugo pačius hormonus nuo jų skaidymo kepenyse ir kituose organuose.
Androgenai reguliuoja vulvos (moters išorinių lytinių organų) formavimąsi. Ankstyvose nėštumo stadijose androgenus gamina kiaušidės, ir jiems veikiant apie 12-ą nėštumo savaitę vyriškos lyties vaisiui ima formuotis vyriška šlaplė ir sėklidžių kapšelis, o jeigu androgenų poveikio tuo metu nėra, formuojasi lytinės lūpos ir varputė. Vidinių lytinių organų formavimuisi androgenai įtakos neturi, tačiau iš dalies skatina baltymų, riebalų, angliavandenių ir kitų medžiagų sintezę.
Androgenų biologinis veikimas labiausiai pasireiškia formuojantis vyro antriniams lytiniams požymiams, sintetinantis baltymams, taip pat turi įtaką aukštajai nervinei veiklai, lytinių takų ir lytinių liaukų funkcijai. Skatina lytinį potraukį, slopina moteriškuosius hormonus – estrogenus. Androgenai lemia sėklidžių kapšelio, sėklinių pūslelių, prostatos, varpos, Kuperio liaukų augimą. Moterims androgenai slopina hormono folikulino gamybą, o tai stabdo folikulų subrendimą kiaušidėse, geltonkūnio susidarymą, skatina gimdos atrofiją. Esant dideliems androgenų kiekiams, estrogenų veikla slopintina.
Androgenai labai greitai pašalinami iš organizmo, nes kepenyse jungiasi su gliukuronu ir sieros rūgštimi, o po to išsiskiria su šlapimu.
Jonas Siminkevičius

Biografija

1945–1957 m. mokėsi Skiemonių vidurinėje mokykloje. 1957–1962 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultete, įgijo mokslinio agronomo specialybę. 1985 m. Lietuvos mokslo taryba suteikė biomedicinos mokslų daktaro vardą.
1961–1966 m. Molėtų rajono Skudutiškio kolūkio valdybos pirmininkas. 1966–1979 m. Molėtų rajono gamybinės žemės ūkio valdybos viršininkas, Vykdomojo komiteto pirmininko pirmasis pavaduotojas, 1979–1985 m. Mažeikių rajono žemės ūkio valdybos viršininkas-Vykdomojo komiteto pirmininko pirmasis pavaduotojas, 1985–1989 m. Mažeikių rajono agropramoninio susivienijimo pirmininkas.
1990–1995 m. Mažeikių rajono valdytojas. 1995–2003 m. uždarosios akcinė bendrovės „Sikasta“ direktorius, patarėjas. 2003–2011 m. Mažeikių rajono savivaldybės mero pavaduotojas visuomeniniais pagrindais.
1995–1997 m. ir 2000–2015 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys. 
Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys.
Rajono kaimo bendruomenių tarybos narys, Vietinės veiklos grupės narys. Sutuoktinė Liudvika Albina, vaikai Lidija, Vaidas.
Perkūnkaimis

Etimologija

Gyvenvietė pavadinta Perkūnkaimiu todėl, kad joje seniau stovėjusi Salantų dvaro daržinė, į kurią trenkė ir sudegino perkūnas.

Aplinkinės gyvenvietės

SALANTAI – 2 kmLaiviaiTuzaiGargždelėŽeimiaiŽvainiaiGedgaudžiai
Hemoglobinas

Ligandų prisijungimas

Normalus suaugusių tetramerinis hemoglobinas pasižymi kooperatyviu deguonies prijungimu, t. y. deguonies prijungimo afiniškumas didėja jungiantis deguoniui. Šį reiškinį galima pavaizduoti raidės S formos sigmoidine kreive. Teigiamas kooperatyvinis efektas pasiekiamas dėl hemoglobino konformacinių pokyčių: vienam hemoglobino molekulės subvienetui prisijungus O₂ molekulę, pasikeičia tetramero molekulės fragmentų išsidėstymas erdvėje taip, kad palengvėja likusių 3 O₂ molekulių prijungimas.
Hemoglobino afiniškumą deguoniui mažina su O₂ dėl prisijungimo vietos konkuruojantis CO. CO lengviau prisijungia nei deguonis. Hemoglobino afiniškumas CO (pvz.: iš automobilių išmetimų dujų) yra 200 kartų didesnis nei deguoniui. Tai reiškia, kad hemoglobinui prisijungus CO, smarkiai sumažėja jo galimybė prisijungti deguonį. Aktyvių rūkalių net 20 % hemoglobino aktyvių centrų gali būti įsotinta CO.
Anglies dioksidas CO₂ jungiasi kitoje hemoglobino vietoje nei deguonis. CO₂ gali jungtis prie hemoglobino per aminorūgščių α – amino grupes. Susidaręs junginys nėra patvarus, tad tokia forma iki 10 % viso šalintino anglies dioksido gali būti pašalinta iš organizmo. Apie 80 % anglies dioksido į plaučius patenka HCO₃⁻ forma. CO₂ eritrocituose, katalizuojant fermentui karboanhidrazei, reaguoja su H₂O susidarant:
CO₂ + H₂O <-> HCO₃⁻ + H⁺.
HCO₃⁻ difunduoja iš eritrocitų ir kartu su krauju pasiekia plaučių kapiliarus, kur vėl, veikiant tam pačiam fermentui, virsta anglies dioksidu ir vandeniu.
Reikia paminėti, kad hemoglobinas – buferinė sistema. Anglies dioksidui sureagavus su vandeniu, jis suriša atsipalaidavusius protonus ir neleidžia pasikeisti kraujo pH reikšmei.
Boro efektas – reiškinys, kai CO₂ ir protonų H⁺ koncentracijos didėjimas kraujyje lemia padidėjusį hemoglobino afiniškumą deguoniui, o didėjant O₂ kiekiui, padidėja CO₂ ir protonų H⁺ išskyrimas. Taigi, O₂ prisijungimas yra susijęs su CO₂ atpalaidavimu plaučių kapiliaruose.
Su O₂ dėl prisijungimo vietos hemoglobine gali konkuruoti SO, NO₂ ir H₂S.
Esant mažesniam deguonies kiekiui aplinkoje (lipant į kalnus), eritrocituose padidėja glikolizės tarpinio produkto 2,3-difosfoglicerato (2,3-DPG) koncentracija. Šis junginys – alosterinis hemoglobino reguliatorius – palengvina deguonies įsisavinimą į organizmo audinius.
Hb F, α₂γ₂), randamas besivystančiuose embrionuose turi didesnį afiniškumą deguoniui nei suaugusiuose žmonėse randamas hemoglobinas. Tai atspindi į kairę pasislinkusi deguonies prisijungimo kreivė, parodanti, kad esant mažesniam deguonies slėgiui, daugiau HbF hemoglobino yra prisijungę O₂.

Hemoglobino degradacija

Eritrocitų degradacijos metu hemoglobinas verčiamas į hemą ir globiną. Hemas metabolizuojamas į geležį (ji vėliau inkorporuojama į kitą hemą arba saugoma kepenyse) ir bilirubiną, kuris pašalinamas iš organizmo kaip tulžies pigmentas. Globino grandinės skaidomos iki aminorūgščių, vėliau panaudojamų kitų baltymų sintezei.
Arimaičių šaltinis

Iki 1989 m.

Dėl sovietmečiu vykdytų melioravimo darbų šaltinio vandeningumas sumažėjo, vandens kokybė ryškiai pablogėjo.

1989–2000 m.

Šaltinis ir jo aplinka gamtosaugininkų buvo apžiūrimi 1989, 1990, 1998, 2000 m. Aplinka buvo netvarkinga, šaltinio duburys, sufozinio cirko šlaitai, teritorija palei upokšnį buvo užteršti buitinėmis šiukšlėmis. Bendroji vandens mineralizacija siekė 1652,9 mg/l, vanduo labai kietas – 13,05 mg-ekv/l, nitratų koncentracija – 92,5 mg/l.
Prie sufozinio cirko šiaurinio krašto seniau būta senos medinės pirtelės (gamtosaugininkų reikalavimu, apie 1987 m. nugriauta). Pietiniame pakraštyje buvo sustatytos kaladės, stalelis, šalia pasodinti jauni medeliai natūraliai pavėsinei suformuoti. 1989-04-19 prie sufozinio cirko krašto (rytinėje pusėje) buvo medinis stulpelis su lentele „Arimaičių šaltinis“, tačiau 1990-10-02 jo jau nerasta. Kelio nuorodų į šį hidrogeologinį gamtos paminklą nebuvo užfiksuota 1998, 2000 m. Nuo 1998 m. pradėta statyti užtvanka žemiau šaltinio maždaug per 100 m į Arimaičių ežero pusę. 2000 m. pavasarį ši užtvanka buvo bebaigianti prisipildyti šaltinio (ir atmosferos kritulių) vandeniu.

Po 2014 m.

Arimaičių šaltinis yra krentantis (erozinis), nedideliame smėlėto šlaito įlinkime, nuolatinio veikimo, vidutinio vandeningumo. Jo debitas patvankoje po vamzdžiu – 2,17 l/s. Vanduo skaidrus, beskonis, bekvapis, nėra geležies nuosėdų. Pastebėta, kad pasemtame ir pastovėjusiame vandenyje kaupiasi pilkos purios nuosėdos. Šaltinio vanduo šaltas (7,9 °C), ištirpusio deguonies kiekis nemažas (7,1-8,5 mg/l), neutralus (pH – 7,3).
Šaltinio vanduo gėlas, turintis daug ištirpusių mineralinių medžiagų, jo bendroji mineralizacija 761 mg/l, labai kietas (9,21 mg-ekv/l), pasižymintis karbonatiniu kietumu. Vandenyje didelė, viršijanti geriamam vandeniui leidžiamą, nitratų koncentracija (62,7 mg/l). Nitritų ir amonio neaptikta. Vandens prastą būklę lemia aplink esantys dirbami laukai, gal būt ir drenažinio vandens prietaka. Vandenyje ištirpusių mineralinių medžiagų suma – 761 mg/l; chloridų – 36,0 8mg/l; sulfatų – 69,80 mg/l; hidrokarbonatų – 420,42 mg/l; natrio – 0,41 mg/l; kalio – 2,91 mg/l; kalcio – 119,01 mg/l, magnio – 39,79 mg/l. Vanduo – kalcio, magnio hidrokarbonatinis, sulfatinis.

Tautosakinės žinios

Vietinių žmonių pasakojimu, Arimaičių šaltinį melioratoriai ketino nudrenuoti, bet vietiniai žmonės neleido jo sunaikinti. Tačiau dėl aplinkinių laukų melioravimo šaltinis vis dėlto nukentėjo, prieš melioravimą jo vanduo buvęs geresnis, o dabar jame atsirado „kalkių“. Pasakojama, kad Arimaičių šaltinį, kaip ir kitus esančius arti Arimaičių ežero šaltinius, yra tyrinėję iš Maskvos atvykę specialistai, kurie puoselėjo planą visų šių šaltinių vandenį kaupti ir tiekti neva Radviliškiui.
Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos administracinių teisės pažeidimų kodeksas

Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos administracinių teisės pažeidimų kodeksas – teisės aktas, numatęs asmens teisinę atsakomybę už administracinius teisės pažeidimus; administracinių nusižengimų kodeksas. Tai administracinės teisės aktas, kuriame išvardijamos veikos, už kurių padarymą grėsė administracinė teisinė atsakomybė bei sankcijos, jei padarytos veikos nėra kvalifikuojamos pagal LTSR baudžiamojo kodekso nuostatas.
1984 m. gruodžio 13 d. priėmė Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Aukščiausioji Taryba. Įsigaliojo nuo 1985 m. balandžio 1 d. ir galiojo iki 2011 metų gruodžio 31 d.
Ensainas

Ensainas (angl. ensign) – jaunesniojo karininko laipsnis kai kurių šalių ginkluotosiose pajėgose, paprastai kariniame jūrų laivyne.

Etimologija

angl. ensign 'tam tikra vėliava; karininkas vėliavnešys; toks karininko laipsnis', kilęs iš vid. angl. ensigne 'ženklas, vėliava, simbolis', šis iš anglų-pranc. enseigne, iš lot. insignia 'insignijos, vėliavos, ženklai'
Pradžioje ensainai buvo pėstininkų pulkų karininkai, nešę vėliavas. Tuo šie karininkai primena Lenkijos kariuomenės chorunžius, Rusijos ir kai kurių kitų slavų valstybių kariuomenių praporščikus, nes visi jie anksčiau reiškė karininkus-vėliavininkus. Pradžioje tai buvo pareigos, vėliau tapo kariniais laipsniais.

JAV

JAV armijoje ensaino ir korneto laipsniai buvo panaikinti 1800 m.
JAV kariniame jūrų laivyne ensaino laipsnis 1862 m. pakeitė laikinąjį passed midshipman ('išlaikiusio mičmano' – mičmano, kuri išlaikė leitenanto egzaminą, bet laipsnį gaus tik atsiradus laisvoms pareigoms).

Ensainas yra jauniausias karininko laipsnis JAV kariniame jūrų laivyne, JAV Pakrančių apsaugoje, Nacionalinės vandenynų ir atmosferos administracijos korpuse ir Viešosios sveikatos tarnybos korpuse. Jis atitinka JAV armijos, karinių oro pajėgų, jūrų pėstininkų antrąjį leitenantą (leitenantą Lietuvos kariuomenėje).
Už ensainą viena pakopa vyresnis yra jaunesniojo leitenanto (lieutenant junior grade) laipsnis, atitinkantis JAV armijos pirmąjį leitenantą (vyresnįjį leitenantą Lietuvos kariuomenėje).
Ensainų apykaklės atskyrio ženklas yra vienas auksinis strypelis, dėl ko ensainai turi pravardę butterbars 'sviesto plytelės', kuria vadina ir armijos, aviacijos ar jūrų pėstininkų antruosius leitenantus.

Naujoji Zelandija

Karališkajame Naujosios Zelandijos karo laivyne yra ensaino (ensign) laipsnis, atitinkantis armijos leitenantą (angl. second lieutenant 'antrasis leitenantas'). Šio laipsnio buvimas labiau atitinka ne britaniškąją, o amerikietiškąją tradiciją,

Didžioji Britanija

Ensainas buvo žemiausias karininko laipsnis D. Britanijos pėstininkų pulkuose, bet 1871 m. buvo pakeistas į antrasis leitenantas. Šie karininkai esant reikalui nešdavo pulko vėliavą.
Sergej Pirožkov

Biografija

1975–1977 m. mokėsi Maskvos M. Lomonosovo valstybiniame universitete, 1987 m. baigė Leningrado politechnikos institutą, inžinierius.
1978–1982 m. Semipalatinsko branduolinio poligono derintojas, laborantas. 1982–1985 m. – Ignalinos atominės elektrinės šiluminių procesų ir šiluminės technikos prietaisų kontrolės elektrošaltkalvis. 1985–1990 m. šios elektrinės skaičiavimo technikos inžinierius. 1990 m. balandžio 7 d. išrinktas Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo deputatu.
Buvo Lietuvos komunistų partijos narys, šios partijos Sniečkaus gyvenvietės komiteto biuro narys.
Jonas Šimkus (1873)

Biografija

Mokėsi Telšiuose, Palangos progimnazijoje, Šiaulių gimnazijoje, baigė Liepojos gimnaziją. 1900 m. baigė Maskvos universiteto Chemijos fakultetą, 1903 m. chemijos magistras. 1906 m. studijavo Ženevos universitete (Šveicarija), farmacijos magistras.
1904–1905 m. Kazanės universiteto dėstytojas, 1906–1916 m. Maskvos universiteto docentas, ekstraordinarinis profesorius. Gyvendamas Maskvoje, aktyviai dalyvavo lietuvių visuomeninių ir kultūrinių organizacijų veikloje. Studijų metais reiškėsi slaptoje Maskvos lietuvių studentų draugijoje, platino „Varpą” ir kitą draudžiamą lietuvišką spaudą.
1918 m. grįžo į Lietuvą. 1918 m. gruodžio 26 d. – 1919 m. kovo 12 d. Mykolo Sleževičiaus II ministrų kabineto ir 1919 m. balandžio 12 d. – spalio 7 d. IV ministrų kabineto prekybos ir pramonės ministras. 1921 m. balandžio 11 d. – 1922 m. vasario 2 d. Kazio Griniaus VI ministrų kabinete krašto apsaugos ministras, pakeitė jame Konstantiną Žuką. Į vyriausybes buvo kviečiamas kaip nepartinis.
Nuo 1922 m. vasario 16 d. Lietuvos universiteto ordinarinis profesorius ir pirmasis rektorius iki 1923 m. Vytauto Didžiojo universitete dėstė iki 1940 m., ilgus metus vadovavo chemijos technologijos katedrai. 
Vienas bendrovės „Varpas“ steigėjų. Nuo 1924 m. Lietuvių-latvių draugijos pirmininkas. 1926–1940 m. Norvegijos garbės konsulas. 1931 m. vienas Lietuvos psichotechnikos ir profesinės orientacijos draugijos, 1938 m. vienas Lietuvos mokslinės valdybos draugijos, 1926 m. vienas Tarptautinio banko steigėjų, vienas Lietuvos verslininkų sąjūdžio organizatorių. Bendradarbiavo žurnaluose „Lietuvos ūkis“, „Technika ir ūkis“, „Lietuva“. Keliolikos knygų autorius. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse Kaune
2003 m. Vytauto Didžiojo universitete minint pirmojo Lietuvos universiteto rektoriaus prof. J. Šimkaus 130-ąsias gimimo metines atidaryta jo vardo auditorija.
Edvigas

Biografija

Jis buvo vyriausias Edmundo I ir Elfgifu Šaftesburietės sūnus. Aukštuomenė jį išrinko karaliumi po dėdės Edredo mirties. Edvigo trumpo valdymo metu vyko konfliktai su jo šeima, didikais ir ypač Bažnyčia, kuriai vadovavo Šventasis Dunstanas ir archivyskupas Odas.
Tremtyje Dunstaną įtakojo Flandrijos benediktinai ir Rytų Anglijoje susibūrė jų partija, rėmusi Edvigo brolį Edgarą. Nepatenkinti karaliaus elgesiu ir sukurstyti archivyskupo Odo, 957 m. Nortumbrijos ir Mersijos didikai sukilo ir prisiekė ištikimybę Edgarui. Edvigas buvo nugalėtas prie Glosterio, bet didikai susitarė išvengti pilietinio karo ir padalino karalystę į dvi dalis palei Temzę: Edvigas valdė Veseksą ir Kentą, o Edgaras šiaurę. Po brolio mirties Edgaras suvienijo karalystę.
Geizeris

Geizeris – karštos versmės rūšis, kuri išsiveržia periodiškai ir išmeta į orą stulpą vandens bei garų. Geizerių susiformavimui reikalingos palankios hidrogeologinės sąlygos, kurios egzistuoja tik keliose Žemės vietose, todėl geizeriai yra tikrai fenomenalūs. Apie 1000 geizerių yra visame pasaulyje. Daugmaž pusė jų yra Jeloustouno nacionaliniame parke, JAV. Taip pat daug geizerių yra Islandijoje, Rusijoje.
Kaspar Gropper

Kasparas Groperis (vok. Kaspar Gropper; g. 1519 m. Soest, Šiaurės Reinas-Vestfalija - 1594 m. kovo 19 d. Kelne, Vokietija) - katalikų teologas, politikas, teisininkas.

Biografija

1542 m. teisės mokslų daktaras.
Nuo 1547 m. Xanten dekanas, nuo 1550 m. Kelno arkivyskupijos oficiolas, nuo 1552 m. katedros kapitularas. Nuo 1560 m. Romos Rotos auditor.
Algirdas Ambrazevičius

Algirdas Ambrazevičius (g. 1952 m. rugsėjo 1 d. Vilniuje) – Lietuvos matematikas, fizinių mokslų daktaras.

Biografija

1977 m. baigė Leningrado universitetą. 1981 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas
Nuo 1981 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1998 m. Matematikos ir informatikos fakulteto Diferencialinių lygčių ir skaičiavimo matematikos katedros docentas. Darbai iš matematinės fizikos lygčių.
Angelo Badalamenti

Angelo Badalamenti (g. 1937 m. kovo 22 d.) – JAV kompozitorius, garso takelių filmams kūrėjas. Labiausiai žinomas dėl savo bendradarbiavimo su režisieriumi David Lynch: yra sukūręs muziką filmams Mėlynasis aksomas, Malholando kelias, Pamirštas greitkelis bei serialui Twin Peaks.
Bujo hidroelektrinė

Bujo hidroelektrinė pastatyta Dramblio Kaulo Kranto Sasandros upėje. 1980 m. pastačius šią elektrinę susidarė Bujo tvenkinys. Šios elektrinės galia siekia 165 MW, ji aprūpina elektra 111 000 namų.
Žalėniškis

Istorija

Minimas 1554 m. inventoriuje Inturkės seniūnijos kaimas: od ziem unturskich siola Zolanczow.
Jūratė Gricevičienė

Biografija

2003 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademiją, edukologė. Šilutės sporto klubo „Atėnė“ vadovė, aerobikos instruktorė.
1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Šilutės rajono skyriaus narė.
2007-2009 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narė.
Sutuoktinis Dainius.