google/wiki40b huggingface dataset:
Fraktalinis menas

Fraktalinis menas – algoritminio meno forma, kuriama apskaičiuojant fraktalinius objektus ir juos pateikiant kaip nejudrų vaizdą, animaciją arba daugialypės terpės (multimedijos) kūrinį. Fraktalinis menas ėmė plėtotis nuo XX a. IX dešimtmečio. Tai kompiuterinio ir skaitmeninio meno žanras, kuris yra naujojo daugialypės terpės meno dalis. Julia aibė ir Mandelbroto aibė gali būti laikomos fraktalinio meno klasikiniais pavyzdžiais.

Fraktalinis menas (ypač Vakaruose) nėra piešiamas arba tapomas rankiniu būdu. Paprastai jis kuriamas pasitelkiant fraktalų generavimo programinę įrangą, kartojant tris fazes: nustatant atitinkamos programinės įrangos parametrus; nustatant reikiamą skaičiavimo laiką; įvertinant rezultatą. Kartais naudojamos kitos grafinės programos gautiems vaizdams keisti. Tai vadinama pofraktaliniu apdorojimu. Į fraktalinio meno kūrinį taip pat galima įterpti ir nefraktaliniu būdu sukurtų kūrinių. Manoma, kad fraktalinis menas negali būti kuriamas be kompiuterio, nes reikalingos šio prietaiso skaičiavimų galimybės. Fraktalai generuojami taikant iteracinius metodus, kuriais sprendžiamos netiesinės ir polinominės lygtys. Fraktalas yra sudėtinis geometrinis darinys, kurio atskiri fragmentai yra panašūs arba identiški visumai arba kitiems fragmentams. Pagrindinė fraktalų bendra savybė yra panašumas į save, t. y. išdidinta maža geometrinės struktūros dalis atrodo identiška didesnei daliai. 

Viena pirmųjų fraktalinio meno parodų vadinosi „Map Art“ („Meno žemėlapis“). Tai buvo Brėmeno universiteto matematikų Heinzo-Otto Peitgeno ir Michaelio M. Richterio darbų kilnojamoji ekspozicija (1981–1985 m.). Autoriai pastebėjo, kad atvaizdai parodos lankytojams atrodė ne tik gražūs, bet taip pat jiems buvo įdomu sužinoti, kaip šie darbai buvo sukurti. Bene pirmoji fraktalinio meno paroda Lietuvoje buvo surengta 2015 m. Vilniuje. Autorius – KTU taikomosios matematikos absolventas Rytis Bartkus.
Aunuu

Aunuu (angl. Aunu'u, sam. `Aunu`u) – nedidelė vulkaninė sala Ramiajame vandenyne, Samoa salyne, Amerikos Samoa, prie pietrytinių Tutuilos krantų. Plotas – 1,52 km².
Sala yra 1,5 km ilgio, 1,2 km pločio, kalnuota (aukštis iki 84 m – Fogatia k.). Buvusio ugnikalnio krateryje susidaręs gėlavandenis Faimulivajaus ežeras. 1972 m. Aunuu sala paskelbta gamtos draustiniu.
2012 m. Aunuu saloje gyveno 443 gyventojai. Sala administraciškai priklauso Rytų rajonui. Yra vienintelė gyvenvietė – Aunuu. Veikia švyturys, yra kapinės, radijo bokštas.
Mockavos valsčius

Istorija

Valsčius įkurtas 1868 metais caro valdžios. Nuo 1868 m. iki 1914 m. priklausė Lenkijos Kongreso karalystės, Suvalkų gubernijos, Suvalkų apskričiai. 1880 m. valsčiuje gyveno 3,109 žmonės. Po I pasaulinio karo visą Suvalkų apskritį, išskyrus šį valsčių, okupavo Lenkija. Panaikintas 1919 metais ir visa jo teritorija įtraukta į naujai sudarytą lietuvišką Punsko valsčių su centru Sangrūdoje. Buvusiuose valsčiaus valdybos namuose įkurdinta mokykla.
Činizelo Balzamas

Istorija

Iki XX a. trečio dešimtmečio Činizelas ir Balzamas buvo atskiros savivaldybės, o 1928 m. karaliaus dekretu jos buvo sujungtos. Todėl dabartinis miesto herbas yra ankstesniųjų savivaldybių junginys.
Rasizmas

Rasizmas – įsitikinimas, kad rasė yra pagrindinis veiksnys, nuo kurio priklauso žmogaus gabumai, kad tam tikra rasė yra viršesnė arba kad su žmonėmis reikia elgtis priklausomai nuo jų rasinės kilmės. Institucinis rasizmas reiškia teisių tam tikroms tautinėms grupėms atėmimą, privilegijų skyrimą priklausomai nuo rasės, sistemišką tam tikros tautinės grupės atstovų išstūmimą į visuomenės užribį (pvz., būsto, įsidarbinimo, švietimo ar kitose srityse).
Altiplanas

Altiplanas (isp. Altiplano; „aukšta lyguma“) arba Puna – aukščiausias ir didžiausias pasaulyje plokščiakalnis po Tibeto, esantis Anduose. Įsiterpęs tarp Andų kalnagūbrių (Rytų ir Vakarų Kordiljerų), Čilės, Argentinos, Bolivijos ir Peru teritorijose. Vyraujantis aukštis – 3300 m. Priešingai nei Tibete, čia vyrauja masyvios viršūnės bei aktyvūs ugnikalniai (vakaruose). Pietvakariuose Altiplanas glaudžiasi su Atakamos dykuma.
Pleistoceno periode dabartinėje Altiplano vietoje telkšojo didžiulis Ballivián ežeras. Dabar jo likučiai yra Titikakos, Poopo ežerai. Ežerui išdžiūvus, susidarė druskos lygumos, iš kurių svarbiausia Salar de Uyuni. 
Klimatas šaltas, pusiau sausas arba sausas. Metinės temperatūros vidurkis svyruoja nuo 3 °C vakaruose iki 12 °C Titikakos pakrantėje. Metinis kritulių kiekis atitinkamai svyruoja nuo mažiau nei 200 mm iki 800 mm. Labai didelis paros temperatūros skirtumas (nuo neigiamos naktį iki virš 15 °C dieną). Žemiausios temperatūros Altiplane užfiksuojamas pietvakariuose, birželio-liepos mėnesiais. Beveik visi metų krituliai iškrenta gruodžio-kovo mėnesiais. Likusi metų dalis būna šalta, sausa, vėjuota ir saulėta. Tarp balandžio ir rugsėjo mėnesių gali iškristi ir sniegas (ypač šiaurėje), tačiau tai nutinka palyginti retai (1-5 kartus per metus). 
Didžiausias Altiplano miestas – Bolivijos sostinė La Pasas.
Sigitas Gurevičius

Sigitas Gurevičius (g. 1952 m. lapkričio 14 d. Ramanave, Lazdijų rajonas) – teisininkas, teisėjas.

Biografija

1971–1976 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.
1975–1981 m. VU gamybinės praktikos vadovas. 1981–1985 m. – Lietuvos Respublikos prokuroro padėjėjas vykdymo kontrolei ir organizaciniams klausimams. 1985–1987 m. – Lietuvos TSR prokuroro vyresnysis padėjėjas vykdymo kontrolei ir organizaciniams klausimams. 1987–1988 m. – Lietuvos Respublikos prokuratūros civilinių bylų priežiūros skyriaus prokuroras. 1988–1992 m. – Generalinės prokuratūros civilinių bylų skyriaus vyriausiasis prokuroras. 1992–1994 m. – Generalinės prokuratūros civilinių bylų ir bendrosios kompetencijos skyriaus vyriausiasis prokuroras. 1994–1995 m. – Generalinės prokuratūros kriminalinių procesų ekonomikoje tyrimo skyriaus vyriausiasis prokuroras.
Nuo 1995 m. sausio mėn. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas.
Vedęs. Žmona Vidutė Gurevičienė (g. 1953 m.), VU Biochemijos instituto Molekulinės mikrobiologijos ir biotechnologijos skyriaus biologė tyrėja. Sūnus Martynas (g. 1989 m.), teisininkas.
Marakešo–Tensifto–el Hauzo regionas

Geografija

Marakešo-Tensifto-Alhauzo regionas ribojasi su regionais: Dukalo-Abdo ir Šauijos-Urdigo šiaurėje, Suso-Masa-Dra pietuose, Tadlo-Azilalo rytuose ir Atlanto vandenynu vakaruose.
Mariah Carey

Vaikystė ir jaunystė

Carey gimė Hantingtone, Long Ailande, Niujorko valstijoje. Ji buvo trečias ir jauniausias vaikas šeimoje. Motina Patricia Carey buvo profesionali operos dainininkė ir vokalo mokytoja, o tėvas Alfred Roy – aeronautikos inžinierius. Jos tėvai išsiskyrė, kai Mariah Carey buvo treji metai. Po išsiskyrimo Mariah nedažnai susitikdavo su tėvu, o motina turėjo dirbti keliuose darbuose, kad išlaikytų šeimą. 
Mergaitė daug laiko praleisdavo viena namuose, o muzika tapo puikia laiko leidimo forma. Mariah dainuoti pradėjo maždaug trejų metų, jos motina tuomet išgirdo ją mėgdžiojant Verdžio operą „Rigoletto“ italų kalba. Mariah Carey baigė Harborfildo vidurinę mokyklą (Harborfield’s high school) Niujorke. Dėl jos užimtumo įrašų studijose, Mariah dažnai nedalyvaudavo pamokose; dėl to klasės draugai ją praminė „miražu“. Darbas „Long Island“ scenoje jai suteikė galimybę dirbti su tokiais muzikantais, kaip Gavin Christopher ir Ben Margulies, kuris padėjo jai išleisti pirmąją muzikinę kasetę. 
Atsikėlusi į Niujorką, Mariah dirbo samdomus darbus, kad susimokėtų nuomą. Taip pat ji baigė 500 valandų paskaitas Grožio Mokykloje. Galiausiai ji tapo laisvojo stiliaus dainininkės Brendos K. Starr pritariančiąja dainininke. 1988 metais vakarėlyje Carey susitiko su Kolumbijos įrašų studijos vadovu Tommy Mottola, čia Starr jam davė Mariah Carey įrašą. Tommy paklausė įrašo ir liko sužavėtas. Nuo tada ir prasidėjo Mariah kelias į šlovę.
Lietaus žydėjimas

Lietaus žydėjimas – tarptautinis jaunimo šokio festivalis, organizuojamas Vilniuje. Rengia Lietuvos vaikų ir jaunimo centras. Organizatorė – LVJC Šiuolaikinių šokių skyriaus vadovė Vilma Smaliukienė.

Istorija

2004 metais surengtas pirmasis festivalis. Jame dalyvavo jaunimo šokio kolektyvai iš visos Lietuvos.
2008 metais vyko 5-tasis šokio festivalis „Lietaus žydėjimas“. Jis pasibaigė koncertu "Siemens arenoje“, skirtu Pasaulinei AIDS dienai paminėti, AIDS ir ŽIV ligų prevencijai. Koncerte dalyvavo grupės „Suicide DJ's", „Skamp“, „Bad Taste Cru (DB)“, „Inko Dancers (DB) bei kiti šokių kolektyvai iš Lietuvos. Renginį vedė Marius Jampolskis.
2011 metais festivalis vyko tris dienas (lapkričio 17–19 d.). Pirmąją festivalio dieną atrankiniuose turuose pasirodė daugiau nei 60 kolektyvų (per 800 dalyvių) šou ir šiuolaikinio šokio kategorijoje. Šokio kompozicijas vertino Lietuvos ir Europos šokio profesionalai. Tarp jų realybės šou „Kelias į žvaigždes“ choreografas Šarūnas Kirdeikis, breiko grupės "Invisible soul“ lyderis Ženia, LNOBT baleto trupės meno vadovė Tatjana Sedunova, Vilniaus kolegijos Menų fakulteto lektoriai Audronė Damarackienė ir Marius Kraptavičius, klasikinių ir šiuolaikinių šokių grupės „Dzirnas“ (Latvija) vadovas Agris Daņiļevičs, Milano šiuolaikinio šokio klubo „Il Camaleonte“ (Italija) įkūrėja ir choreografė Sara Volota.
2012 metų Lapkričio 30 d. vyko 9-asis jaunimo šiuolaikinių šokių festivalis „Lietaus žydėjimas“. Jame dalyvavo per 500 šokėjų (12–20 metų amžiaus) iš Vilniaus, Nemenčinės, Kauno, Šiaulių, Švenčionių, Alytaus, Panevėžio, Vilkaviškio, Tauragės, Šilutės, Šilalės ir Rygos. Skirtingų kategorijų šokio kompozicijų konkursai tęsėsi visą dieną. Vakare vyko finalinis apdovanojimų renginys.
Stellastarr

Istorija

Grupė susikūrė 2000 metais. Trys jos nariai – Shawn Christensen, Arthur Kremer ir Amanda Tannen susipažino Pratt institute Brukline (Niujorkas, JAV), kur studijavo menus ir dizainą, o vėliau prie jų prisijungė Michael Jurin, kuris persikraustė į Brukliną iš Filadelfijos, palikęs ankstesnę grupę „Charlotte's Funeral“.
Pirmasis stellastarr* pasirodymas įvyko 2000 m. liepos mėnesį. Susilaukusi pasisekimo grupė vėliau grojo kartu su The Killers, Jane's Addiction, The Raveonettes, Placebo ir Editors. Koncertavo JAV, Didžiojoje Britanijoje ir kt. Europos šalyse, Kanadoje, Meksikoje, Japonijoje.
Debiutinis albumas „stellastarr*“ pasirodė 2003 m., 2-asis „Harmonies for the Haunted“ išleistas 2005 m., 3-asis – „Civilized“ – 2009 m. Didžiausiais hitais tapo dainos „My Coco“, „Jenny“, „Sweet Troubled Soul“.

Kiti projektai

2010 m. grupės nariai paskelbė apie neapibrėžto laikotarpio pertrauką ir užsiėmė kitais projektais. Bosistė Amanda Tannen, kuri sukūrė trečiojo grupės albumo „Civilized“ viršelį, dirba grafikos dizainere. Gitaristas Michael Jurin groja Filadelfijos grupėje „The Midnight Sounds“ ir yra trumpametražinių filmų garso takelių kompozitorius, kuriantis po pseudonimu „Piano Belly“. Būgnininkas Arthur Kremer, kuris yra lietuvis, iš Lietuvos emigravęs į JAV, Filadelfiją,  dirba grafikos dizaineriu bei groja savo suburtoje grupėje „Dear Comrade“.
Universitete menus studijavęs grupės lyderis Shawn Christensen yra profesionalus dailininkas. Jis apipavidalino debiutinio grupės albumo „stellastarr*“ (2003 m.) vidinį voką, o jo apdovanojimus laimėję roko muzikantų portretai buvo eksponuoti įvairiose Niujorko galerijose bei publikuoti tokiuose žurnaluose kaip „New York Metropolis“ ar „The Village Voice“.  Grodamas grupėje, S. Christensen paraleliai įsisuko į kino industriją, tapęs filmų režisieriumi, scenaristu, prodiuseriu bei aktoriumi. Pirmasis jo režisuotas, prodiusuotas trumpametražinis filmas „Walter King“, kuriam jis parašė scenarijų ir suvaidino, debiutavo 2006 metais. 2011 m. pasirodė „Brink“, o 2012 m. – „Curfew“, kuris laimėjo Kino Akademijos „Oskarą“  ir dar 42 įvairių pasaulio kino festivalių apdovanojimus kaip Geriausias trumpametražinis filmas. Šį filmą S. Christensen ne tik režisavo, bet ir prodiusavo, parašė jam scenarijų bei jame suvaidino, taip pat jam po pseudonimu „Goodnight Radio“ sukūrė dainą „Sophia, So Far“ (be jo paties, joje skamba ir Amanda Tannen bei Michael Jurin pritariamieji vokalai) bei planuoja išleisti visą albumą. 
Muzikantas taip pat parašė scenarijus filmams „Abduction“ (2011 m.), „Enter Nowhere“ (2011 m.) ir trumpametražiniam „Grandma's Not a Toaster“ (2013 m.). 2014 m. pasirodė pirmasis S. Christenseno režisuotas pilnametražinis filmas „Before I Disappear“, paremtas „Curfew“ scenarijumi. Jis buvo rodomas 10-yje kino festivalių („South by Southwest (SXSW)“, „Venecijos kino festivalyje“, „Hollywood Film Festival“ ir kt.) ir laimėjo 17 su juo susijusius apdovanojimus.
Paprastasis čiobrelis

Medicina

Čiobrelio žolė lietuviškoje liaudies medicinoje laikoma vaistine medžiaga. Renkamos šakelės su lapeliais ir žiedeliais jų žydėjimo metu. Turi eterinių aliejų, kartumynų, rūgščių, rauginių medžiagų. Eterinis aliejus timolis turi antiseptinių savybių, todėl iš jo gaminami preparatai, skirti kvėpavimo takams, bronchitui, plaučių uždegimui gydyti.   
Liaudies medicinoje laikoma, jog čiobrelis turi platų gydomąjį spektrą: gydoma hipertonija; arbata varo šlapimą, gydo parezus, paralyžius, artritus; turi raminantį, prieštraukulinį poveikį. Tai taip pat ir antimikrobinė priemonė, vartojama burnos ertmės uždegiminiams procesams.  
Vartojamas užpilas, pavilgai, ekstraktai ir tinktūros. Iš čiobrelio gaminamos arbatos, aromatingi padažai, salotos. Jis vartojamas kosmetikoje, likerių gamyboje.
Vydas Paknys

Biografija

1987 m. baigė Ukmergės 5-ąją vidurinę mokyklą. 1993 m. baigė Kauno technologijos universitetą, pramonės šiluminės energetikos inžinierius. 1993–2001 m. UAB „Ukmergės šilumos tinklai“ meistras, vyr. inžinieriaus pavaduotojas, vyr. inžinierius. 2001–2005 m. UAB „Izobara“ direktoriaus pavaduotojas ekonomikai, direktorius eksploatacijai. 2005–2013 m. UAB „Komforta“ savininkas, direktorius.
Nuo 2011 m. Ukmergės rajono savivaldybės tarybos narys, išsikėlė savarankiškai.  Nuo 2013 m. gegužės mėn. Ukmergės rajono savivaldybės meras. 
Ukmergės rajono SVV rėmimo fondo narys, Ukmergės Rotary klubo narys, Ukmergės veikliųjų verslininkų-vadovų klubo narys, Ukmergės šokių klubo „Šokija“ narys.
Žmona Giedrė, vaikai Gytis, Tomas.
Integrity PR

Istorija

2000 m. įkurta bendrovė „PM Consultants“ 2005 m. tapo „Integrity PR“. 2009 m. tarptautiniame RsV konkurse „Baltic PR Awards“ „Integrity PR“ laimėjo 1 vietą „Viešojo sektoriaus“ kategorijoje (su kliento STT RsV projektu „Kovos su korupcija stiprinimas“). Šis projektas tais pačiais metais buvo pripažintas geriausiu RsV projektu Baltijos šalyse tarptautiniuose apdovanojimuose „European Excellence Awards“. 2010 m. „Baltic PR Awards“ „Integrity PR“ laimėjo 2 vietą „Krizės komunikacijos" kategorijoje.
Nuo 2007 m. Integrity PR yra skaidraus verslo iniciatyvos „Baltoji banga“ narė, RsV asociacijos narė.
Ålesunds FK

Istorija

Klubas įkurtas 1914 m.
Lietuvos statybos inžinierių sąjunga

Lietuvos statybos inžinierių sąjunga (sutrump. LSIS) – Lietuvos profesinė visuomeninė organizacija statybos inžinerinei veiklai Lietuvoje plėtoti ir koordinuoti, veikianti Vilniuje (Antakalnio g. 54-163).

Istorija

1989 m. rugsėjo 29 d. įvyko steigiamasis suvažiavimas. 
1990 m. kovo 5 d. LSIS buvo oficialiai įregistruota. 
Nuo 2001 m. LSIS yra Europos Statybos Inžinierių Tarybos (angl. European Council of Civil Enginers, ECCE) tikroji narė.
2013 m. gruodžio 13 d. įvyko VIII-asis suvažiavimas.
Dunas ibn Hamamas

Dunas ibn Hamamas (m. 1060 m. Fese) – ketvirtasis Magravų dinastijos Maroko sultonas, valdęs nuo 1040 m. iki mirties 1060 m.
Dunas ibn Hamamas buvo Hamamas ibn Almiza sūnus.

Istorija

Duno ibn Hamamo vadovavimo metais šalyje buvo taika. Jis mirė 1060 m. Fese.
Zundel Salant

Biografija

Gimė 1786 m. Salantuose, kaip Jozefas Zundelis, tėvas buvo rabinas Benyamin Beinush. Jaunystėje mokėsi Valažino ješivoje pas rabiną Chaimą Voložiną. Baigęs mokslus dirbo įvairiose ješivose, žymiausias mokinys Musaro judėjimo pradininkas Izraelis Salanteris. Gyvendamas Lietuvoje daug laiko skyrė toros studijoms. 1838-1839 m. rabinas su šeima išvyko į Jeruzalę. Atvykęs į Jeruzalę įsitraukė į žydų aškenazių bendruomenę ir gana greitai tapo jos lyderiu ir pirmuoju rabinu. Mirė per epidemiją 1866 m. spalio 12 d. Jeruzalėje, palaidotas Jeruzalės alyvų kalno kapinėse.
Plenty

Siužetas

Filmas pasakoja apie Susan Traherne, kuri nepataisomai pasikeičia po savo kaip prancūzų pasipriešinimo kovotojos patirties Antrajame pasauliniame kare. Ji pasiryžusi pasiekti visko, ko nori, tačiau pokario pasaulis jai atrodo nereikšmingas ir nepilnavertis ir ji visiškai nekreipia dėmesio į aplinkinius.

Apdovanojimai

Ullman ir Gielgud buvo nominuoti BAFTA apdovanojimams. Gielgud kaip Geriausias antro plano aktorius laimėjo Los Angeles Film Critics Association ir National Society of Film Critics apdovanojimus.
ALICE

ALICE (A Large Ion Collider Experiment, liet. Didelis jonų susidūrimų eksperimentas) – vienas iš šešių eksperimentų ir dalelių detektorių, montuojamų Didžiajame hadronų priešpriešinių srautų greitintuve, CERN centre. Skirtas tyrinėti sunkiųjų (švino) jonų susidūrimams esant itin aukštoms energijoms. Manoma, kad jų metu susidarusio temperatūros ir energijos tankio pakaks sukurti kvarkų-gliuonų plazmai, tam tikrai medžiagos būsenai, kurioje egzistuoja laisvi kvarkai ir gliuonai. Paprastai kalbant, šiuo eksperimentu bus siekiama sukurti sąlygas, kurios, manoma, buvo iškart po Didžiojo sprogimo.
Šiuo metu virš 1000 žmonių iš 30 šalių ir 105 įstaigų įvairiapusiškai prisideda prie detektoriaus statymo. Baigtas ALICE bus 26 metrų ilgio, 16 m aukščio ir 16 metrų skersmens, svers apie 10 000 tonų.
Biva

Biva (jap. 琵琶 = biwa) – japoniškas styginis muzikos instrumentas, panašus į liutnią. Turi kelias variacijas, būna su keturiomis arba penkiomis stygomis. Kildinamas iš kiniško instrumento pipos, kuris į Japoniją buvo atvežtas Nara laikotarpiu.
Iš pradžių biva naudota imperatoriaus rūmų ansambliuose. Vėliau išplito tarp paprastų muzikantų, naudota akompanuoti dainuojamuosius epus, balades apie karą ar kitus istorinius įvykius. Instrumentu taip pat grodavo ir samurajai.
Biva yra populiarus instrumentas Japonijoje iki šių dienų. Jai skirtus kūrinius yra parašę ir šiuolaikiniai kompozitoriai, pavyzdžiui, Toru Takemitsu.
Egzonumija

Egzonumija (angl. exonumia; rus. экзонумия) – egzotinė numizmatika, numizmatinių objektų, nesančių oficialiais pinigais, kolekcionavimas bei tyrimas. Egzonumijos objektai yra monetų pavidalo atminimo ženklai ir suvenyrai, gaminami mugių, parodų ir panašių jubiliejinių ir tradicinių renginių atidarymo proga, transporto, alaus barų, lošimo namų, telefono ir kitokie žetonai bei panašūs ženklai.
Kai kas praplečia egzonumijos sritį ir į ją įtraukia nemonetas, kurios buvo ar yra legalaus mokėjimo priemonė (čekius, kredito korteles ir pan.). Tačiau šie objektai gali būti priskiriami notafilijai ar skripofilijai.

Termino kilmė

Egzonumija kilo iš gr. exo 'už, už ribų' + lot. nummus 'moneta'. Žodžius exonumia ir exonumist 1960 m. birželį sukūrė Russel Rulau, žinomas šios srities autoritetas. Terminas buvo įtrauktas į Websterio žodyną 1965 m.
D. Britanijoje vietoj egzonumijos dažnai vartojamas terminas paranumismatica.
Voituvstvas

Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Jonavos krašto muziejus

Jonavos krašto muziejus – muziejus Jonavoje, J. Basanavičiaus g. 3.

Istorija

1987 m. prieškarinės gimnazijos pastate (dabar – Meno mokykla) surengta paroda „Senoji Jonava“. 1989 m. Jonavos rajono taryba kuriamam muziejui skyrė patalpas (mokytojo tremtinio B. Garmaus namą), kuriose 1989 m. rugpjūčio 1 d. oficialiai atidarytas Jonavos kraštotyros muziejus (įkūrėja Regina Karaliūnienė, istorijos mokytoja, 1992–2013 m. muziejaus direktorė). Pastatą paveldėjus tremtinio giminaičiams, muziejus turėjo būti perkeltas. Nuo 1992 m. Jonavos kraštotyros muziejus veikia dabartinėse patalpose. Jam suteiktas valstybinio muziejaus statusas, muziejus pavadintas Jonavos krašto muziejumi. Muziejaus rėmėjai – AB „Achema“, „Jonavos duona“, „Beržų kompleksas“, „Joneda“ ir kt.
Didysis ketvertas

Dideles pakeitė didesnės

Nuo 1970 m. iki 1989 m. audito ir konsultacijų rinkoje dominavo 8 didžiausios audito ir konsultacijų įmonės, kol 2002 m. liko keturios.

Didysis šešetas (1989–1998)

Didysis aštuonetas tapo didžiuoju šešetu 1989 m. birželį susijungus Ernst & Whinney su Arthur Young & Company ir tapus Ernst & Young ir rugpjūtį susijungus Haskins & Sells su Touche Ross ir tapus Deloitte & Touche.

Didysis penketas (1998–2002)

Didysis šešetas tapo didžiuoju penketu 1998 m. liepą susijungus Price Waterhouse su Coopers & Lybrand ir tapus PricewaterhauseCoopers.

Didysis ketvertas (2002)

Po Enron kompanijos bankroto Arthur Andersen įmonė buvo apkaltinta nekokybiškai atlikusi auditą ir praradusi daug klientų buvo uždaryta. Tai didysis penketas tapo didžiuoju ketvertu.
Vilimiškės senosios kapinės

Kapinės

Kvadratinio plano, 50×50 m dydžio. Įrengtos nedidelėje pakilumoje, apsuptos dirbamo lauko. Teritorija buvusi ariama, dirvonuoja. Laidojimo žymių ir memorialinių mažosios architektūros statinių nesimato.
Teritorijos plotas – 0,25 ha.

Istorija

Veikė XVI–XVIII a., laidoti Vilimiškės kaimo ir palivarko gyventojai. XIX–XX a. pr. buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai. Vadinamos Senkapiais, Markapais, pasakojama, kad jose palaidoti senovės kariai, o vėliau laidotos maro aukos.
Seniau kapinėse vaidendavosi: iš jų išeidavusi monstrancija, liepsnelių pavidalų pasirodydavusios mirusiųjų vėlės, šalia kapinių pravažiuodavo puošni karieta, traukiama veislinių žirgų.
XX a. pr. iš kapinių kalvos buvo kasamas žvyras statyboms. Žvyrduobėje buvo randama žmonių kaulų, žalvarinių ir geležinių dirbinių. Tarpukariu žvyrduobė apleista, apaugo krūmais ir medžiais. Iki XX a. vid. kapinėse stovėjo ąžuolinis kryžius, kuris vėliau sunyko. 1953 m. Kretingos tarybinis ūkis žvyrduobę rekultivavo, o kapines suarė. Nuo to laiko jų teritorija nuolat ariama, suartoje žemėje aptinkama žmonių kaulų nuolaužų.
1935 m. žvalgė Palangos pradžios mokyklos mokytoja Pranė Šukytė, 1959 m. – Juozas Mickevičius, 1992 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė).
1972–1977 m. buvo vietinės reikšmės archeologijos paminklas (AV543). 1998 m. įrašytos į kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą, 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.
Cambridge Z88

Techninis aprašymas

Z88 kompiuteryje dirba nedidelio galingumo populiaraus Z80 procesoriaus CMOS (angl. Complementary metal – oxide – semiconductor) versija. Buvo parduodamas su 32 kB pseudo - statine vidine operatyviąja atmintimi ir 128 kB vidine pastoviąja atmintimi (ROM), kurioje buvo įrašyta OZ operacinė sistema. Atmintis gali būti plečiama papildomomis operatyvios (arba pastovios) atminties kortelėmis (yra trys praplėtimo lizdai), kurių turinys išsaugomas keturių AA dydžio elementų dėka. Integruoti kondensatoriai laikinai apsaugo nuo duomenų praradimo elementų keitimo metu. Maksimaliai kompiuteris gali adresuoti iki 4 MB atminties. Tiek vidinė pastovioji, tiek vidinė operatyvioji atmintis gali būti plečiama iki 512 kB, tačiau tam reikia papildomų įgūdžių ir pakeitimų plokštėje.
Nepaisant savo lengvumo (jis sveria apie 900 gramų), jo konstrukcija yra stebėtinai tvirta, įskaitant guminę membraninę/chiclet tipo klaviatūrą. Ji neskleidžia beveik jokio garso (pasirinktinai galima įjungti elektroninį paspaudimo garsą, jei paspaudimo garsas pasirodys per tylus). Elementai suteikia iki 20 h darbo.
Nors LCD ekranas turi tik aštuonias eilutes, jis pakankamai aiškus ir efektyvus.

Dabartinis naudojimas

Z88 turi savo gerbėjų ratą ir yra iki šiol naudojamas nedidele grupe entuziastų. Jam egzistuoja įvairi programinė įranga, įskaitant žaidimus ir paslaugų programas (utilities). Taip pat atsirado ir 1 MB flash atmintis, kuriai, išjungus kompiuterį, nebereikia elementų duomenims išsaugoti.
Juozas Vilpišauskas

Biografija

Vilpišauskas atstovavo Lietuvai 1924 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Individualioje plento rungtyje sportininkas finišo nepasiekė ir galutinės vietos neužfiksavo. Atstovavo „Lietuvos Dviratininkų Sąjungai“.